NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1296/2013
ze dne 11. prosince 2013
o programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) a o změně rozhodnutí č. 283/2010/EU, kterým se zřizuje evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 46 písm. d), článek 149, čl. 153 odst. 2 písm. a) a čl. 175 třetí pododstavec uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“, které doporučuje racionalizovat a zjednodušit nástroje Unie pro financování a posílit jejich zaměření na přidanou hodnotu Unie a na dopady a výsledky, se tímto nařízením zavádí program Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace (dále jen „program“) s cílem zajistit pokračování a rozvoj činností vykonávaných na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (4), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 (5), prováděcího rozhodnutí Komise 2012/733/EU (6) a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 283/2010/EU, jímž byl zřízen evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování (7) (dále jen „nástroj mikrofinancování“).
(2)
Evropská rada na svém zasedání dne 17. června 2010 potvrdila návrh Komise ohledně strategie Evropa 2020 pro zaměstnanost a inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“), který stanoví pět hlavních cílů (včetně takových, jež se týkají zaměstnanosti, boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení, a vzdělávání) a sedm stěžejních iniciativ, které představují ucelený rámec politiky pro nadcházející desetiletí. Závěry Evropské rady obhajovaly úplnou mobilizaci vhodných nástrojů a politik Unie na podporu dosažení společných cílů a vyzvaly členské státy, aby rozšířily své koordinované postupy.
(3)
V souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU") přijala Rada dne 21. října 2010 hlavní směry politik zaměstnanosti, které společně s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie přijatými v souladu s článkem 121 Smlouvy o fungování EU tvoří integrované hlavní směry strategie Evropa 2020. Program by měl přispět k dosahování cílů strategie Evropa 2020, zejména snižování chudoby a cílů v oblasti zaměstnanosti, jak jsou vymezeny v hlavních směrech politik zaměstnanosti. Za tímto účelem by měl program podporovat provádění stěžejních iniciativ se zvláštním ohledem na iniciativy Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa a Mládež v pohybu, jakož i balíček Opatření pro zaměstnanost mladých lidí.
(4)
Stěžejní iniciativy strategie Evropa 2020 nazvané "Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení" a "Unie inovací" shledávají sociální inovace účinným nástrojem pro řešení sociálních problémů vyplývajících ze stárnutí obyvatelstva, chudoby, nezaměstnanosti, nových způsobů organizace práce a životního stylu a očekávání občanů, co se týče sociální spravedlnosti, vzdělávání a zdravotní péče. Program by měl podporovat opatření na zvýšení počtu sociálních inovací v reakci na sociální potřeby, které nejsou uspokojeny nebo jsou uspokojeny nedostatečně, pokud jde o boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, podporu vysoké úrovně kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručení přiměřené sociální ochrany předcházející chudobě a zlepšování pracovních podmínek a přístupu k odbornému vzdělávání pro skupiny zranitelných osob, s náležitým přihlédnutím k úloze regionálních a místních orgánů. Program by měl také fungovat jako katalyzátor pro nadnárodní partnerství a vytváření sítí mezi subjekty veřejného, soukromého a neziskového sektoru a podporovat jejich zapojení do navrhování a uplatňování nových přístupů k řešení naléhavých sociálních potřeb a problémů.
(5)
Především by měl tento program pomoci zjišťovat a analyzovat inovativní řešení a zvýšit jejich praktické uplatňování prostřednictvím experimentování v oblasti sociální politiky s cílem napomáhat v případě potřeby členským státům při zvyšování efektivnosti jejich trhů práce a při dalším zlepšování jejich politiky sociální ochrany a sociálního začleňování. Experimentování v oblasti sociální politiky znamená projektové testování sociálních inovací v praxi. Umožňuje shromažďovat důkazy o proveditelnosti sociálních inovací. Úspěšné nápady by měly být uplatňovány v širším měřítku s finanční podporou z Evropského sociálního fondu (ESF) a z jiných zdrojů.
(6)
Otevřená metoda koordinace jako nástroj, jehož flexibilita a operativní účinnost již byly v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky ověřeny, by měla být široce používána a měla by těžit z opatření podporovaných programem.
(7)
Pokrok směrem k sociálně a environmentálně udržitelnému rozvoji v Evropě vyžaduje předvídání a rozvoj nových dovedností a schopností, které povedou ke zlepšení podmínek pro vytváření pracovních míst, ke zlepšení kvality zaměstnanosti a pracovních podmínek, a to prostřednictvím doprovodného vzdělávání, politiky v oblasti trhu práce a sociální politiky ve spojení s přeměnou průmyslových odvětví a služeb. Program by měl tudíž přispívat k podpoře vytváření kvalitních a udržitelných „zelených“ a „bílých“ pracovních míst a pracovních míst v oblasti IKT, jakož i předvídat a rozvíjet nové dovednosti a schopnosti pro nová kvalitní a udržitelná pracovní místa propojováním politiky zaměstnanosti a sociální politiky s průmyslovými a strukturálními politikami a podporovat přechod k nízkouhlíkovému hospodářství účinně využívajícímu zdroje. Program by měl zejména působit jako katalyzátor výzkumu potenciálu investic do environmentální a sociální oblasti řízených veřejným sektorem pro vytváření pracovních příležitostí a potenciálu místních a regionálních iniciativ v oblasti zaměstnanosti.
(8)
Program by měl případně zohlednit územní rozměr nezaměstnanosti, chudoby a sociálního vyloučení, a zejména rostoucí nerovnosti, které existují v regionech a mezi nimi, mezi venkovskými oblastmi a městy a ve městech.
(9)
Je nutné upevnit sociální rozměr vnitřního trhu. Vzhledem k tomu, že dodržováním práv pracovníků je třeba posilovat důvěru ve vnitřní trh, včetně volného pohybu služeb, je nutné zajistit stejný status právu na volný pohyb jak pro pracovníky, tak pro podnikatele po celém území Unie.
(10)
V souladu se strategií Evropa 2020 by měl program usilovat o ucelený přístup k podpoře kvalitního a udržitelného zaměstnání, k předcházení sociálnímu vyloučení a chudobě a boji proti nim a současně zohledňovat potřebu dodržování rovnosti mezi muži a ženami. Provádění programu by se mělo racionalizovat a zjednodušit, zejména prostřednictvím zavedení souboru společných ustanovení, jež se týkají mimo jiné například obecných cílů a opatření v oblasti sledování a hodnocení. Program by se měl zaměřit na projekty s jasnou přidanou hodnotou Unie, a to bez ohledu na rozsah projektů. Aby bylo dosaženo snížení administrativní zátěže, program by měl podporovat vytvoření a rozvoj sítí a partnerství. Kromě toho by se měly více využívat možnosti zjednodušeného vykazování nákladů (financování paušální částkou nebo pevnou sazbou), zejména při provádění programů mobility, a měla by být zajištěna transparentnost procesu. Program by měl být jednotným kontaktním místem pro poskytovatele mikrofinancování na úrovni Unie zajišťující finanční prostředky na mikroúvěry a sociální podnikání, usnadňující přístup k půjčkám a poskytující jim technickou pomoc.
(11)
Vzhledem k omezenosti zdrojů, jež jsou na tento program k dispozici, a vzhledem k tomu, že tyto zdroje jsou předem přidělovány na různé osy, je třeba se při financování zaměřovat na rozvoj struktur, jež mají jasný multiplikační účinek, který bude přínosný pro další činnosti a iniciativy. Měla by být rovněž přijata vhodná opatření, jež pomohou zabránit jakémukoli překrývání s jinými fondy nebo programy, zejména s ESF, a dvojímu financování.
(12)
Unie by se měla vybavit podklady založenými na správné analýze za účelem podpory tvorby politik v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti a zároveň věnovat zvláštní pozornost dopadu finanční a hospodářské krize. Takové podklady dodávají vnitrostátním opatřením přidanou hodnotu tím, že poskytují unijní rozměr a porovnání pro shromažďování údajů a vyvíjení statistických nástrojů, metod a společných ukazatelů, aby tak vznikl celkový obraz situace v oblasti zaměstnanosti, sociální politiky a pracovních podmínek v celé Unii a aby bylo zajištěno kvalitní hodnocení účinnosti a účelnosti programů a politik, a mohlo tak být mimo jiné dosaženo cílů strategie Evropa 2020.
(13)
Unie má jedinečné předpoklady poskytnout platformu pro výměnu politik a vzájemné učení mezi zeměmi účastnícími se programu v oblasti zaměstnanosti, sociální ochrany, sociálního začlenění a sociálního podnikání. Znalost politik uplatňovaných v jiných zemích a jejich výsledků, včetně těch dosažených prostřednictvím experimentů v oblasti sociální politiky na místní, regionální a celostátní úrovni,, rozšiřuje škálu možností pro tvůrce politik, a tím spouští vývoj nových politik.
(14)
Ústředním bodem sociální politiky Unie je zajistit existenci minimálních standardů a neustálé zlepšování pracovních podmínek v Unii. Unie má důležitou úlohu při zajišťování toho, aby byl legislativní rámec s ohledem na zásady „důstojné práce“ a „inteligentní regulace“ přizpůsoben měnícím se způsobům organizace práce a novým zdravotním a bezpečnostním rizikům. Významnou úlohu má Unie rovněž při financování opatření, jež mají zlepšit dodržování pracovněprávních norem založených na ratifikovaných úmluvách Mezinárodní organizace práce (MOP) a unijních pravidlech na ochranu práv pracovníků. To se týká zejména opatření na zvyšování povědomí (například prostřednictvím sociální značky), šíření informací a podporu diskuse o hlavních výzvách a otázkách politiky, pokud jde o pracovní podmínky, včetně diskuse mezi sociálními partnery a dalšími zúčastněnými subjekty, na podporu rovnováhy pracovního a rodinného života a na zavádění preventivních opatření a zvyšování prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti při práci.
(15)
Sociální partneři a organizace občanské společnosti hrají klíčovou roli v podpoře kvalitního zaměstnání, v boji proti sociálnímu vyloučení a chudobě a v boji proti nezaměstnanosti. Sociální partneři a organizace občanské společnosti by proto měli být případně zapojeni do vzájemného učení a do rozvoje, provádění a šíření nových politik. Komise by měla informovat sociální partnery Unie a organizace občanské společnosti o výsledcích týkajících se provádění programu a vyměňovat si s nimi názory na ně.
(16)
Unie usiluje o posílení sociálního rozměru globalizace a boje proti sociálnímu dumpingu tím, že nejen v zemích účastnících se programu, ale i na mezinárodní úrovni podporuje normy zajišťující důstojné pracovní podmínky, a to buď přímo ve vztahu k třetím zemím nebo nepřímo prostřednictvím spolupráce s mezinárodními organizacemi. V souladu s tím je nutno rozvíjet vhodné vztahy s třetími zeměmi, které se programu neúčastní, s cílem přispět k dosažení jeho cílů, a to s ohledem na veškeré důležité dohody mezi těmito zeměmi a Unií. To může zahrnovat účast zástupců těchto třetích zemí na akcích společného zájmu (jako jsou například konference, pracovní setkání a semináře), které se konají v zemích zapojených do programu. Kromě toho by se měla rozvíjet spolupráce s mezinárodními organizacemi, zejména s Mezinárodní organizací práce (MOP) a dalšími příslušnými orgány OSN, Radou Evropy a Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), aby byl program prováděn takovým způsobem, který zohledňuje úlohu těchto organizací.
(17)
V souladu s články 45 a 46 Smlouvy o fungování EU obsahuje nařízení (EU) č. 492/2011 ustanovení k dosažení nediskriminačního volného pohybu pracovníků zajištěním úzké spolupráce mezi ústředními službami zaměstnanosti členských států a Komisí. Síť EURES, což je Evropská síť služeb zaměstnanosti, by měla podporovat lepší fungování trhů práce usnadněním dobrovolné nadnárodní přeshraniční geografické mobility pracovníků, umožněním větší transparentnosti na trhu práce, zajištěním vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání a podporou činností v oblasti služeb týkajících se umístění, náboru pracovníků, poradenství a vedení na národní i přeshraniční úrovni, a tím přispívat k cílům strategie Evropa 2020. Členské státy by měly být případně vybízeny k případné integraci služeb EURES za účelem jejich dostupnosti v jednom kontaktním místě.
(18)
Rozsah působnosti sítě EURES by se měl rozšířit tak, aby v návaznosti na výzvy k předkládání návrhů síť zahrnovala vytváření a podporu cílených programů mobility na úrovni Unie s cílem obsazovat volná pracovní místa tam, kde byly zjištěny nedostatky trhu práce. V souladu s článkem 47 Smlouvy o fungování EU by měly tyto programy podporovat usnadňování dobrovolné mobility mladých pracovníků v Unii. Cílenými programy mobility, jako jsou takové, založené na přípravné akci „Tvoje první práce přes EURES“, by měl být mladým lidem ulehčen přístup k nabídkám zaměstnání a k přijímání do zaměstnání v jiném členském státě a zaměstnavatelé by měli být povzbuzeni k nabízení pracovních míst mladým mobilním zaměstnancům. Programy mobility by však neměly odrazovat Unii a členské státy od toho, aby pomáhaly mladým lidem najít si svou první práci ve svém domovském státě.
(19)
V mnoha příhraničních regionech hrají přeshraniční partnerství EURES důležitou roli při vytváření skutečného evropského trhu práce. Každé přeshraniční partnerství EURES zahrnuje alespoň dva členské státy nebo jeden členský stát a další zúčastněnou zemi. Proto mají jasnou horizontální povahu a jsou zdrojem přidané hodnoty pro Unii. Přeshraniční partnerství EURES by proto měla být nadále podporována horizontálními činnostmi Unie, s možností být doplňovány vnitrostátními zdroji nebo ESF.
(20)
Hodnocení činnosti sítě EURES by mělo zohledňovat kvalitativní a kvantitativní kritéria. Jelikož umístění odchozích pracovníků v jednom členském státě mají za následek umístění příchozích pracovníků v jiném členském státě a závisí na stále se měnící situaci na trhu práce a souvisejících formách mobility, mělo by se hodnocení zaměřovat nejen na uvedená umisťování příchozích nebo odchozích pracovníků v jednotlivých členských státech, ale rovněž na souhrnné údaje na úrovni Unie. Kromě toho je třeba pamatovat na to, že výsledkem poradenství nemusí být vždy měřitelná mobilita nebo obsazení pracovních míst.
(21)
Strategie Evropa 2020, a zejména hlavní směr 7 stanovený rozhodnutím Rady 2010/707/EU (8), shledává samostatnou výdělečnou činnost a podnikání jako zásadní předpoklad pro dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění.
(22)
Nedostatečný přístup k úvěrům a nedostatečný vlastní nebo kvazivlastní kapitál je jednou z hlavních překážek zakládání podniků, zejména u osob nejvíce vzdálených trhu práce. Úsilí Unie a jednotlivých států v této oblasti je nutno zintenzívnit, aby se zvýšila nabídka a přístup k mikrofinancování a uspokojila poptávka těch, kteří to nejvíce potřebují, a zejména nezaměstnaných, žen a zranitelných osob, které chtějí založit nebo dále rozvíjet mikropodnik, a to i na základě samostatné výdělečné činnosti, ale nemají přístup k úvěrům. Mikropodniky také představují většinu nově zakládaných společností v Unii. Poskytování mikroúvěrů by proto mělo umožnit dosažení přidané hodnoty a konkrétních výsledků v nejkratší možné době. Jako první krok zřídily Evropský parlament a Rada v roce 2010 nástroj mikrofinancování. Komunikační opatření týkající se možností mikrofinancování na úrovni Unie a členských států by měla být zlepšena, aby se toto mikrofinancování lépe dostalo k těm, kteří ho potřebují.
(23)
Mikrofinancování a podpora sociálního podnikání by měly dosáhnout až k potenciálním příjemcům a měly by mít dlouhodobý dopad. Měly by přispívat k vysoké míře kvalitní a udržitelné zaměstnanosti a sloužit jako katalyzátor hospodářské politiky a politiky místního rozvoje. Opatření zahrnující mikrofinancování a sociální podnikání by měla být doprovázena instruktážními a školícími programy a všemi relevantními informacemi, které by měly být pravidelně aktualizovány a zpřístupňovány veřejnosti dotyčnými poskytovateli finančních prostředků, s cílem maximalizovat příležitosti na vybudování životaschopných mikropodniků. Za tímto účelem je nutné, aby byly poskytovány odpovídající finanční prostředky, zejména z ESF.
(24)
Větší zpřístupnění mikrofinancování na mladém mikrofinančním trhu Unie vyžaduje zvýšení institucionální způsobilosti poskytovatelů mikrofinancování a zejména nebankovních mikrofinančních institucí, kterou je nutno posílit v souladu se sdělením Komise ze dne 13. listopadu 2007 nazvaném „Evropská iniciativa pro rozvoj mikroúvěrů na podporu růstu a zaměstnanosti“ a zprávou Komise ze dne 25. července 2008 nazvanou „Podpora žen-inovátorek a podnikání žen“.
(25)
Sociální ekonomika a sociální podnikání tvoří nedílnou součást evropského pluralitního sociálně tržního hospodářství a hrají důležitou úlohu při zajišťování většího sociálního sbližování v Evropě. Jsou založeny na zásadách solidarity a odpovědnosti, nadřazenosti jednotlivce a sociálních cílů nad kapitálem a na podpoře sociální odpovědnosti, sociální soudržnosti a sociálního začleňování. Sociální podniky mohou být hnací silou společenských změn tím, že nabízejí inovativní řešení, podporují trhy práce podporující začlenění a sociální služby dostupné pro všechny. Významně tak přispívají k plnění cílů strategie Evropa 2020. Program by měl zlepšit přístup sociálních podniků k různým druhům finančních prostředků poskytnutím vhodných nástrojů, aby byly pokryty jejich specifické finanční potřeby po celou dobu jejich životního cyklu.
(26)
Aby se využily zkušenosti takových subjektů, jako je skupina Evropské investiční banky, měla by Komise provádět opatření zahrnující mikrofinancování a sociální podnikání nepřímo, a to tím, že úkoly plnění rozpočtu svěří těmto subjektům v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady („finanční nařízení“) (9) Použitím prostředků Unie se soustředí pákový efekt mezinárodních finančních institucí a jiných investorů, vytváří se součinnost mezi členským státem a opatřením Unie a sjednocují přístupy. Tím se zlepšuje přístup k finančním prostředkům pro konkrétní rizikové skupiny a mladé lidi, jakož i dosah mikrofinancování. Přístup k finančním prostředkům pro mikropodniky, včetně samostatně výdělečně činných osob a sociálních podniků, se také zlepšuje. Příspěvek Unie tak napomáhá rozvoji nově vznikajícího sektoru sociálního podnikání a mikrofinančního trhu v Unii a podporuje přeshraniční aktivity. Opatření Unie by měla doplňovat využívání finančních nástrojů pro mikrofinancování a sociální podnikání ze strany členských států. Subjekty, které budou mít na starost provádění opatření, by měly zajistit přidanou hodnotu a zabránit dvojímu financování z prostředků Unie.
(27)
Program by měl v souladu se strategií Evropa 2020 přispět k řešení naléhavých problémů nezaměstnanosti mladých lidí. Mladým lidem by proto měla být otevřena budoucnost a perspektiva, že budou hrát klíčovou úlohu v rozvoji evropské společnosti a hospodářství, což je v době krize zvláště důležité.
(28)
Program by se měl rovněž zaměřit na zvláštní úlohu a význam malých podniků, pokud jde o odbornou přípravu, odborné konzultace a tradiční know-how, a zajistit přístup mladých lidí k mikrofinancování. Program by měl usnadnit výměnu osvědčených postupů v těchto oblastech mezi členskými státy a dalšími zeměmi, které se programu účastní.
(29)
Opatření v rámci programu by měla podporovat provádění doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 (10) o zavedení záruky pro mladé lidi členskými státy a subjekty trhu práce. Uvedené doporučení uvádí, že všichni mladí lidé mladší 25 let by měli obdržet ve lhůtě čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovského programu nebo výcviku. Program by měl usnadnit výměnu osvědčených postupů v této oblasti mezi členskými státy a dalšími zeměmi, které se programu účastní.
(30)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen "Smlouva o EU") a článku 8 Smlouvy o fungování EU je nezbytné zajistit, aby program přispíval k podpoře rovnosti žen a mužů ve všech svých osách a činnostech, a to mimo jiné začleňováním hlediska rovnosti žen a mužů, popřípadě prostřednictvím zvláštních opatření na podporu zaměstnanosti žen a sociálního začleňování. Podle článku 10 Smlouvy o fungování EU by měl program zajistit, aby provádění jeho priorit přispělo k boji proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Mělo by se provádět sledování a hodnocení s cílem posoudit způsob, jakým jsou v činnostech programu řešena opatření proti diskriminaci.
(31)
Program Progress pro období 2007-2013 obsahuje oddíly nazvané „Boj proti diskriminaci a rozmanitost“ a „Rovnost žen a mužů“, které mají pokračovat a dále se rozvíjet v rámci programu Práva, rovnosti a občanství pro období 2014-2020. Je však mimořádně důležité se i nadále důkladně soustředit na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace ve všech příslušných iniciativách a činnostech v rámci tohoto programu, především v oblasti zvýšení účasti žen na trhu práce, zlepšení jejich pracovních podmínek a prosazování větší rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem.
(32)
Podle článku 9 Smlouvy o fungování EU a cílů strategie Evropa 2020 by měl program přispět k zajištění vysoké úrovně kvalitního a udržitelného zaměstnání, k zaručení přiměřené sociální ochrany, k boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení a měl by zohlednit požadavky na vysokou úroveň ochrany lidského zdraví.
(33)
Tento program by měl doplňovat jiné programy Unie, přičemž je nutné si uvědomit, že každý z nástrojů by měl fungovat v souladu se svými vlastními konkrétními postupy. Jedny a tytéž způsobilé náklady by tedy neměly být financovány z více zdrojů. V zájmu dosažení přidané hodnoty a výrazného vlivu financování Unie by měla vzniknout úzká součinnost mezi programem, ostatními programy Unie a strukturálními fondy, zejména ESF a Iniciativou na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Program by měl doplňovat jiné programy Unie a iniciativy zaměřené na boj proti nezaměstnanosti mladých lidí.
(34)
Program by měl být prováděn tak, aby usnadnil zapojení příslušného orgánu či orgánů každého členského státu do naplňování jeho cílů.
(35)
Aby se zajistila účinnější komunikace s veřejností posílením provázanosti komunikačních činností vyvíjených z podnětu Komise, měly by prostředky přidělené na informační a komunikační činnosti v rámci tohoto programu rovněž přispět k horizontální komunikaci a k poskytování informací o politických prioritách Unie související s všeobecnými cíli tohoto programu.
(36)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, o spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (11).
(37)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí v souladu s finančním nařízením.
(38)
Za účelem zajištění odpovídající a dostatečně flexibilní reakce na změněné potřeby a související politické priority po celou dobu trvání programu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o každoroční přerozdělování finančních prostředků mezi osami a na jednotlivé tematické oddíly v rámci os programu. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(39)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(40)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se zřizuje program Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace (dále jen „program“), jehož cílem je přispívat k provádění strategie Evropa 2020, včetně jejích hlavních cílů, integrovaných hlavních směrů a stěžejních iniciativ poskytováním finanční podpory na cíle Unie, pokud jde o podporu vysoké úrovně kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručení přiměřené a důstojné sociální ochrany, boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě a zlepšování pracovních podmínek.
2. Program je účinný od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sociálním podnikem“ podnik, bez ohledu na jeho právní formu, který:
a)
má v souladu se zakladatelskou smlouvou, stanovami nebo jiným právním dokumentem, jímž se zakládá, jako svůj hlavní cíl spíše dosažení měřitelného, pozitivního sociálního dopadu než vytváření zisku pro své vlastníky, společníky a akcionáře, a který:
i)
poskytuje služby nebo zboží se sociální návratností nebo
ii)
používá metodu výroby zboží či poskytování služeb, která zahrnuje podnikem vytyčený sociální cíl;
b)
používá své zisky především k dosažení svého primárního cíle a má zavedeny předem definované postupy a pravidla pro rozdělování zisku akcionářům a vlastníkům, s cílem zajistit, aby takové rozdělování zisku neohrozilo primární cíl; a
c)
je řízen podnikatelským, odpovědným a transparentním způsobem, zejména prostřednictvím zapojení zaměstnanců, zákazníků nebo zúčastněných subjektů, kterých se týká jeho podnikatelská činnost;
2)
„mikroúvěrem“ půjčka do výše 25 000 EUR;
3)
„mikropodnikem“ podnik, včetně samostatně výdělečně činné osoby, který v souladu s doporučením Komise 2003/361/ES zaměstnává méně než 10 osob a jehož roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 2 miliony EUR (13);
4)
pojem „mikrofinancování“ zahrnuje záruky, mikroúvěry, vlastní nebo kvazivlastní kapitál ve vztahu k osobám a mikropodnikům, pro něž je obtížné získat přístup k úvěru;
5)
„sociálními inovacemi“ inovace, které jsou sociální ve výsledcích i prostředcích a zejména takové, které se týkají vzniku a realizace nových nápadů (ohledně produktů, služeb a modelů), jež současně naplňují sociální potřeby a vytvářejí nové sociální vztahy nebo spolupráci, čímž jsou pro společnost prospěšné a zvyšují její schopnost jednat;
6)
„experimentováním v oblasti sociální politiky“ opatření v oblasti politiky, která inovativně reagují na sociální potřeby, jsou prováděny v malém měřítku a v podmínkách, které umožňují měřit jejich dopad předtím, než budou opakovány v širším měřítku, pokud se ukáže, že jsou jejich výsledky přesvědčivé.
Článek 3
Struktura programu
1. Program se skládá z těchto tří doplňkových os:
a)
osa týkající se programu Progress, která přispívá k vypracování, provádění, sledování a hodnocení nástrojů a politik Unie uvedených v článku 1 a příslušných ustanovení práva Unie, a která podporuje tvorbu politik podložených fakty, sociální inovace a sociální pokrok ve spolupráci se sociálními partnery, organizacemi občanské společnosti a veřejnými a soukromými subjekty;
b)
osa týkající se sítě EURES, která podporuje činnosti prováděné sítí EURES, tj. specializované služby určené státy EHP a Švýcarskou konfederací spolu se sociálními partnery, dalšími poskytovateli služeb zaměstnanosti a dalšími zúčastněnými stranami, za účelem rozvoje výměny a šíření informací a dalších forem spolupráce, jako jsou přeshraniční partnerství, na podporu dobrovolné geografické mobility pro pracovníky na spravedlivém základě a s cílem přispět k vysoké úrovni kvalitní a udržitelné zaměstnanosti;
c)
osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání, která zvyšuje přístup k financování a jeho dostupnost pro právnické a fyzické osoby podle článku 26.
2. Společná ustanovení této hlavy se vztahují na všechny tři osy uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c), spolu se zvláštními ustanoveními hlavy II.
Článek 4
Obecné cíle programu
1. Program usiluje o dosažení těchto obecných cílů:
a)
posilovat vlastní odpovědnost mezi tvůrci politik na všech úrovních a realizovat konkrétní, koordinovaná a inovativní opatření na úrovni Unie i jednotlivých členských států, pokud jde o dosahování cílů Unie v oblastech uvedených v článku 1, a to v úzké spolupráci se sociálními partnery, organizacemi občanské společnosti a veřejnými a soukromými subjekty,
b)
podporovat vypracování přiměřených, dostupných a účinných systémů sociální ochrany a trhů práce a usnadnit reformu politiky v oblastech uvedených v článku 1, zejména podporou důstojné práce a důstojných pracovních podmínek, kultury prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti při práci, větší rovnováhy pracovního a rodinného života a řádné správy věcí veřejných pro sociální cíle, včetně sbližování, jakož i vzájemného učení a sociální inovace;
c)
zajistit účinné uplatňování práva Unie v záležitostech souvisejících s oblastmi uvedenými v článku 1 a v případě potřeby přispívat k modernizaci práva Unie v souladu se zásadami důstojné práce a s ohledem na zásady inteligentní regulace;
d)
podporovat dobrovolnou geografickou mobilitu pracovníků na spravedlivém základě a zvýšit pracovní příležitosti rozvíjením vysoce kvalitních trhů práce v Unii podporujících začlenění, které jsou otevřené a přístupné všem, při respektování práv pracovníků na celém území Unie, včetně volného pohybu;
e)
podporovat zaměstnanost a sociální začlenění zvyšováním dostupnosti a přístupnosti mikrofinancování pro ohrožené osoby, které chtějí založit mikropodnik, jakož i pro stávající mikropodniky a zlepšením přístupu sociálních podniků k finančním prostředkům.
2. Při sledování těchto cílů se program ve všech svých osách a opatřeních snaží:
a)
věnovat zvláštní pozornost zranitelným skupinám, jako jsou mladí lidé;
b)
podporovat rovnost žen a mužů, a to mimo jiné uplatňováním hlediska rovnosti pohlaví, popřípadě sestavováním rozpočtů s ohledem na rovnost žen a mužů;
c)
bojovat proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace;
d)
při definování a provádění politik a činností Unie podporovat vysokou úroveň kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručit přiměřenou a důstojnou sociální ochranu, bojovat proti dlouhodobé nezaměstnanosti a proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
Článek 5
Rozpočet
1. Finanční krytí na provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 919 469 000 EUR, v současných cenách.
2. Na jednotlivé osy programu podle čl. 3 odst. 1 se přidělují tyto orientační procentní podíly:
a)
61 % na osu týkající se programu Progress;
b)
18 % na osu týkající se sítě EURES;
c)
21 % na osu týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání.
3. Komise může využít až 2 % částky finančního krytí uvedené v odstavci 1 na financování operačních výdajů na podporu provádění programu.
4. Komise může využít částku finančního krytí uvedenou v odstavci 1 na financování technické nebo správní pomoci, zejména v souvislosti s auditem, externím zajišťováním překladu, schůzkami odborníků a informačními a komunikačními činnostmi ke vzájemnému prospěchu Komise a příjemců.
5. Roční prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 6
Společná opatření
Opatření způsobilá k financování v rámci programu lze provádět společně s jinými nástroji Unie za předpokladu, že tato opatření splňují cíle programu i jiných dotčených nástrojů.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí, aby činnosti prováděné v rámci programu byly v souladu s příslušnými opatřeními Unie, jako jsou evropské strukturální a investiční fondy (ESIF), jak je uvedeno ve společném strategickém rámci stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (14), a zejména v rámci ESF, a aby tato opatření doplňovaly.
2. Tento program doplňuje jiné programy Unie, aniž jsou dotčeny specifické postupy těchto programů. U týchž způsobilých nákladů nesmí docházet k dvojímu financování a mezi programem, jinými programy Unie a ESIF, zejména ESF, se rozvíjí úzká součinnost.
3. Činnosti podporované v rámci programu musí být v souladu s právem Unie a vnitrostátním právem, včetně pravidel státní podpory, a základními úmluvami MOP.
4. Soudržnost a doplňkovost je zajišťována také aktivním zapojením orgánů místní a regionální správy.
Článek 8
Spolupráce s příslušnými orgány
Komise naváže nezbytné spojení s Výborem pro zaměstnanost, Výborem pro sociální ochranu a Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, skupinou generálních ředitelů pro pracovní vztahy a Poradním výborem pro volný pohyb pracovníků, aby bylo zajištěno jejich pravidelné a řádné informování o pokroku v provádění programu. Komise rovněž informuje ostatní výbory, které se zabývají politikami, nástroji a opatřeními souvisejícími s programem.
Článek 9
Šíření výsledků a komunikace
1. Komise informuje zúčastněné subjekty Unie, včetně sociálních partnerů a organizací občanské společnosti, o výsledcích týkajících se provádění programu a podněcuje k výměně názorů na ně.
2. Výsledky opatření prováděných v rámci tohoto programu je nutno pravidelně a vhodně sdělovat a šířit a poskytovat je Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů, jakož i sociálním partnerům a veřejnosti s cílem maximalizovat jejich dopad, udržitelnost a přidanou hodnotu Unie.
3. Komunikační činnosti musí rovněž přispívat ke sdělování politických priorit Unie, souvisejí-li s všeobecnými cíli tohoto nařízení, a poskytovat informace o uvedených prioritách veřejnosti.
Článek 10
Finanční ustanovení
1. Komise řídí program v souladu s finančním nařízením.
2. Grantová dohoda upřesní, která část finančního příspěvku Unie bude založena na proplácení skutečných způsobilých nákladů a která část bude založena na pevných sazbách, jednotkových nákladech nebo paušálních částkách.
Článek 11
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná preventivní opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto programu finanční zájmy Unie chráněny proti podvodům, korupci a jakýmkoli jiným protiprávním jednáním, a to účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáváním prostředků, především formou kompenzací, neoprávněně vyplacených částek a případně ukládáním účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s článkem 325 Smlouvy o fungování EU, s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (15) a s finančním nařízením.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr jsou zmocněni ke kontrole všech dokladů a ke kontrole na místě všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi prostředky Unie v rámci tohoto programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (16) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (17), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou, které jsou financovány v rámci programu, nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí smlouvy, dohody o grantu nebo rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto programu obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 12
Sledování
Za účelem pravidelného sledování programu a provádění případných nezbytných úprav priorit svých politik a finančních priorit vypracovává Komise úvodní kontrolní zprávu ohledně kvalitativních a kvantitativních aspektů týkající se prvního roku, po které následují tři zprávy za následující dvouletá období, a zasílá je Evropskému parlamentu a Radě. Tyto zprávy jsou také pro informaci předávány Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Tyto zprávy pokrývají výsledky programu a to, do jaké míry byly prostřednictvím jeho činností dodrženy zásady rovnosti žen a mužů a hlediska rovnosti žen a mužů, a jak byly řešeny otázky zákazu diskriminace, včetně problematiky přístupnosti. Tyto zprávy jsou v zájmu posílení transparentnosti programu zpřístupněny veřejnosti.
Článek 13
Hodnocení
1. Do 1. července 2017 bude provedeno vyhodnocení programu v polovině období, posuzující, na kvalitativním a kvantitativním základě, jakého pokroku bylo dosaženo při plnění cílů programu, reagující na sociální situaci v rámci Unie a jakékoli zásadní změny zavedené na základě právních předpisů Unie, zjišťující, zda jsou zdroje programu účelně vynakládány a jaká je jeho přidaná hodnota pro Unii. Výsledky uvedeného hodnocení v polovině období budou předloženy Evropskému parlamentu a Radě.
2. Pokud hodnocení uvedené v odstavci 1 tohoto článku nebo hodnocení prováděné podle článku 19 rozhodnutí č. 1672/2006/ES nebo článku 9 rozhodnutí č. 283/2010/EU odhalí, že program má závažné nedostatky, Komise případně předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě, včetně příslušných změn programu, které by zohlednily výsledky tohoto hodnocení.
3. Před předložením návrhu na prodloužení programu na období po roce 2020 Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů hodnocení silných a slabých stránek koncepce programu v období 2014 až 2020.
4. Nejpozději 31. prosince 2022 Komise zpětně vyhodnotí dopad tohoto programu a jeho přidanou hodnotu pro Unii, a uvedenou hodnotící zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Tato zpráva se zpřístupní veřejnosti.
HLAVA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE JEDNOTLIVÝCH OS PROGRAMU
KAPITOLA I
Osa týkající se programu Progress
Článek 14
Tematické oddíly a financování
1. V rámci osy týkající se programu Progress jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a), b) a c). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. a) na různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
zaměstnanost, především boj proti nezaměstnanosti mladých lidí: 20 %;
b)
sociální ochrana, sociální začlenění a snížení a prevence chudoby: 50 %;
c)
pracovní podmínky: 10 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na jeden či více tematických oddílů uvedených v písmenech a), b) a c) nebo na jejich kombinaci.
2. Z celkového přídělu na osu týkající se programu Progress a v rámci jeho jednotlivých tematických oddílů je 15 až 20 % přiděleno na podporu sociálního experimentování jakožto metody pro testování a hodnocení inovativních řešení s cílem rozšířit rozsah jejich využívání.
Článek 15
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se programu Progress rovněž tyto specifické cíle:
a)
vytvářet a šířit vysoce kvalitní srovnávací analytické znalosti s cílem zajistit, aby politiky Unie v oblastech uvedených v článku 1 byly založeny na odůvodněných skutečnostech a odpovídaly potřebám, problémům a podmínkám v jednotlivých členských státech a ostatních zemích, které se programu účastní;
b)
usnadňovat účinné sdílení informací podporující začlenění, vzájemné učení a dialog o politikách Unie v oblastech uvedených v článku 1 na unijní, vnitrostátní a mezinárodní úrovni s cílem pomoci členským státům a dalším zemím, které se programu účastní, při tvorbě jejich politik a členským státům při uplatňování práva Unie;
c)
poskytovat finanční podporu pro testování inovací sociální politiky a politiky trhu práce a případně pro zvyšování způsobilosti hlavních aktérů navrhovat a provádět experimentování v oblasti sociální politiky a pro zpřístupňování důležitých znalostí a zkušeností;
d)
poskytovat unijním a vnitrostátním organizacím finanční podporu, aby mohly zvyšovat svou způsobilost rozvíjet, prosazovat a podporovat provádění nástrojů a politik Unie uvedených v článku 1 a příslušných ustanoveních práva Unie.
Článek 16
Druhy opatření
V rámci osy týkající se programu Progress lze financovat tyto druhy opatření:
1.
Analytické činnosti:
a)
shromažďování údajů a statistických informací, při zohlednění kvalitativních i kvantitativních kritérií a tvorba společných metodik, třídění, mikrosimulací, ukazatelů a srovnávacích kritérií, rozčleněných případně podle pohlaví a věkových skupin;
b)
průzkumy, studie, analýzy a zprávy, mimo jiné prostřednictvím financování sítí odborníků a vybudování odborného zázemí pro tematické oddíly;
c)
kvalitativní a kvantitativní hodnocení a posouzení dopadů prováděné veřejnými i soukromými subjekty,
d)
sledování a posuzování provádění a uplatňování práva Unie;
e)
příprava a realizace sociálního experimentování jakožto metody pro testování a hodnocení inovativních řešení s cílem rozšířit rozsah jejich využívání;
f)
šíření výsledků uvedených analytických činností.
2.
Činnosti v oblasti vzájemného učení, zvyšování informovanosti a šíření informací:
a)
výměna a šíření osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností, provádění vzájemných hodnocení, srovnávání účinnosti a vzájemné učení na evropské úrovni;
b)
akce, konference a semináře v rámci předsednictví Rady;
c)
odborná příprava právníků a politických subjektů;
d)
vypracovávání a zveřejňování příruček, zpráv a vzdělávacích materiálů a opatření v oblasti informování, komunikace a medializace opatření podporovaných tímto programem;
e)
informační a komunikační činnosti;
f)
vývoj a údržba informačních systémů umožňujících výměnu a šíření informací o politice a právních předpisech Unie a informací týkajících se trhu práce.
3.
Podpora v souvislosti s:
a)
provozními náklady klíčových sítí na úrovni Unie, jejichž činnosti souvisejí s cíli osy Progress a přispívají k jejich plnění;
b)
zvyšováním způsobilosti státní správy a specializovaných služeb, jež zodpovídají za podporu geografické mobility, určené členskými státy a poskytovatelů mikroúvěrů;
c)
organizováním pracovních skupin státních úředníků za účelem sledování uplatňování práva Unie;
d)
vytvářením sítí a spoluprací mezi specializovanými orgány a dalšími příslušnými zúčastněnými subjekty, celostátními, regionálními a místními orgány a službami zaměstnanosti na evropské úrovni;
e)
financováním středisek pro sledování na evropské úrovni, a to i v souvislosti s klíčovými tematickými oddíly;
f)
výměnou zaměstnanců mezi vnitrostátními správami.
Článek 17
Spolufinancování ze strany Unie
Pokud jsou činnosti v rámci osy týkající se programu Progress financovány na základě výzvy k překládání návrhů, lze na ně získat spolufinancování Unií, které obecně nesmí překročit 80 % celkových způsobilých výdajů. Finanční podpora přesahující tento strop smí být poskytnuta pouze v řádně odůvodněných výjimečných případech.
Článek 18
Účast
1. Osy týkající se programu Progress se mohou účastnit:
a)
členské státy;
b)
země EHP v souladu s Dohodou o EHP a členské státy ESVO;
c)
kandidátské země a potenciální kandidáti, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými v rámcových dohodách s nimi uzavřenými o jejich účasti v programech Unie.
2. Osy týkající se programu Progress se mohou účastnit všechny veřejné nebo soukromé subjekty, účastníci a instituce, a to zejména:
a)
celostátní, regionální a místní orgány veřejné správy;
b)
služby zaměstnanosti;
c)
specializované orgány stanovené podle práva Unie;
d)
sociální partneři;
e)
nevládní organizace;
f)
vysokoškolské instituce a výzkumné ústavy;
g)
odborníci na problematiku hodnocení a posuzování dopadů;
h)
vnitrostátní statistické úřady;
i)
sdělovací prostředky.
3. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy, OECD, MOP a s jinými orgány OSN a se Světovou bankou.
4. Komise může spolupracovat s třetími zeměmi, které se neúčastní programu. Zástupci těchto třetích zemí se mohou účastnit akcí společného zájmu (například konferencí, pracovních setkání a seminářů), které se konají v zemích účastnících se programu, a náklady na jejich účast mohou být kryty v rámci programu.
KAPITOLA II
Osa týkající se sítě EURES
Článek 19
Tematické oddíly a financování
V rámci osy týkající se sítě EURES jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a), b) a c). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. b) mezi různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
transparentnost, pokud jde o volná pracovní místa, žádosti a jakékoli další související informace pro žadatele a zaměstnavatele: 32 %;
b)
rozvoj služeb pro nábor a umísťování pracovníků do zaměstnání prostřednictvím vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání na úrovni Unie, především prostřednictvím cílených programů mobility: 30 %;
c)
přeshraniční partnerství: 18 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na jeden či více tematických oddílů uvedených v písmenech a), b) nebo c) nebo na jejich kombinaci.
Článek 20
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se sítě EURES rovněž tyto specifické cíle:
a)
zajistit, aby volná pracovní místa, žádosti o zaměstnání a příslušné informace a rady a všechny související informace, jako jsou informace týkající se životních a pracovních podmínek, byly pro potenciální žadatele a zaměstnavatele transparentní. Toho bude dosaženo prostřednictvím jejich výměny a šíření na nadnárodní, meziregionální a přeshraniční úrovni použitím standardních forem interoperability v případě nabídky volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání a také využitím dalších vhodných prostředků, jako je individuální poradenství a odborné vedení, především v případě osob s nízkou kvalifikací;
b)
podporovat poskytování služeb sítě EURES pro nábor a umísťování pracovníků do kvalitního a udržitelného zaměstnání prostřednictvím vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání; podpora služeb sítě EURES zahrnuje různé fáze umísťování pracovníků od přípravy před nástupem do zaměstnání až po následnou pomoc po umístění do zaměstnání s cílem zajistit úspěšné začlenění žadatele do trhu práce; tyto podpůrné služby mohou zahrnovat cílené programy mobility k obsazení volných pracovních míst v určitém odvětví, profesi, zemi nebo skupině zemí nebo pro určité skupiny pracovníků, jako jsou mladí lidé, se sklonem k mobilitě, pokud byla zjištěna zřejmá ekonomická potřeba.
Článek 21
Druhy opatření
Osy týkající se sítě EURES lze použít k financování opatření k podpoře dobrovolné mobility jednotlivců v rámci Unie na spravedlivém základě a k odstranění překážek mobility, především pokud jde o:
a)
rozvoj a činnosti přeshraničních partnerství sítě EURES, pokud to požadují útvary s územní odpovědností za příhraniční oblasti;
b)
poskytování informací, poradenství, služeb v oblasti umisťování a náboru přeshraničních pracovníků;
c)
vytvoření vícejazyčné digitální platformy pro vyřizování nabídek pracovních míst a žádostí o zaměstnání;
d)
vytvoření cílených programů mobility, na základě výzev k předkládání návrhů, k obsazení volných pracovních míst tam, kde byly zjištěny nedostatky trhu práce, nebo na pomoc pracovníkům se sklonem k mobilitě a pokud byla zjištěna zřejmá ekonomická potřeba;
e)
vzájemné učení mezi zúčastněnými stranami sítě EURES a odborná příprava poradců sítě EURES, včetně poradců sítě EURES pro oblast přeshraničního partnerství;
f)
informační a komunikační činnosti ke zvyšování informovanosti ohledně přínosů geografické a pracovní mobility obecně a o činnostech a službách sítě EURES.
Článek 22
Spolufinancování ze strany Unie
Pokud jsou činnosti v rámci osy týkající se sítě EURES financovány na základě výzvy k předkládání návrhů, lze na ně poskytnout spolufinancování Unií, které obecně nesmí překročit 95 % celkových způsobilých výdajů. Finanční podpora přesahující tento strop smí být poskytnuta pouze v řádně odůvodněných výjimečných případech.
Článek 23
Monitorování forem mobility
S cílem stanovit negativní dopady vyplývající z geografické mobility v rámci Unie a těmto dopadům předcházet sleduje Komise spolu s členskými státy v souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 492/2011 pravidelně vývoj mobility a její formy.
Článek 24
Účast
1. Osy týkající se sítě EURES se mohou účastnit:
a)
členské státy;
b)
země EHP v souladu s Dohodou o EHP a Švýcarská konfederace v souladu s Dohodou o volném pohybu osob mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé (18).
2. Osy týkající se sítě EURES se mohou účastnit všechny subjekty, účastníci a instituce určené členským státem nebo Komisí, které splňují podmínky pro účast v síti EURES, jak stanoví prováděcí rozhodnutí Komise 2012/733/EU. Mezi tyto subjekty, účastníky a instituce patří zejména:
a)
celostátní, regionální a místní orgány veřejné správy;
b)
služby zaměstnanosti;
c)
organizace sociálních partnerů a další zúčastněné strany.
KAPITOLA III
Osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání
Článek 25
Tematické oddíly a financování
V rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a) a b). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. c) mezi různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
mikrofinancování pro zranitelné skupiny a mikropodniky: 45 %;
b)
sociální podnikání: 45 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na tématické oddíly uvedené v písmenech a) nebo b) nebo na jejich kombinaci.
Článek 26
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání rovněž tyto specifické cíle:
a)
zvyšovat přístup k mikrofinancování a jeho dostupnost pro:
i)
zranitelné osoby, které ztratily zaměstnání nebo jsou ohrožené ztrátou zaměstnání, nebo pro něž je obtížné vstoupit nebo se vrátit na trh práce, nebo jsou ohroženy sociálním vyloučením, nebo jsou sociálně vyloučeny a jsou v nevýhodné pozici z hlediska přístupu na tradiční úvěrový trh a chtějí založit nebo dále rozvíjet vlastní mikropodnik;
ii)
mikropodniky, jak v období zahájení činnosti, tak i ve fázi rozvoje, zejména ty mikropodniky, které zaměstnávají osoby uvedené pod bodem i);
b)
zvyšovat institucionální způsobilost poskytovatelů mikroúvěrů;
c)
podporovat rozvoj trhu sociálních investic a usnadňovat sociálním podnikům přístup k finančním prostředkům tak, že se těm sociálním podnikům, jejichž roční obrat nepřesahuje 30 milionů EUR, nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 30 milionů EUR a které nejsou subjekty kolektivního investování, zpřístupní vlastní kapitál, kvazivlastní kapitál, úvěrové nástroje a granty do výše 500 000 EUR.
Aby se zajistila doplňkovost, Komise a členské státy v rámci své oblasti působnosti úzce koordinují tato opatření s opatřeními uplatňovanými v rámci politiky soudržnosti a vnitrostátních politik.
Článek 27
Druhy opatření
Podporu mikrofinancování a sociálním podnikům, včetně budování institucionální kapacity, zejména prostřednictvím finančních nástrojů stanovených v rámci hlavy VIII části jedna finančního nařízení a grantů, lze poskytnout v rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání.
Článek 28
Účast
1. Osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání se mohou účastnit veřejné a soukromé subjekty, které jsou zřízené na celostátní, regionální nebo místní úrovni v zemích uvedených v čl. 18 odst. 1 a v těchto zemích poskytují:
a)
mikrofinanční prostředky pro osoby a mikropodniky; nebo
b)
finanční prostředky pro sociální podniky.
2. Komise zajistí, aby tato osa byla bez jakékoli diskriminace přístupná všem veřejným a soukromým subjektům v členských státech.
3. S cílem oslovit konečné příjemce a vytvářet konkurenceschopné a životaschopné mikropodniky veřejné a soukromé subjekty, které provádějí činnosti uvedené v odst. 1 písm. a), úzce spolupracují s organizacemi, včetně organizací občanské společnosti, které hájí zájmy konečných příjemců mikroúvěrů, a s organizacemi, zejména s těmi, jež podporuje ESF, a zajišťují pro tyto konečné příjemce instruktážní a školicí programy. V této souvislosti budou před vytvořením mikropodniku i po něm zajištěna dostatečná navazující opatření týkající se příjemců.
4. Veřejné a soukromé subjekty, které vykonávají činnosti uvedené v odst. 1 písm. a), udržují vysokou úroveň řízení, správy a ochrany spotřebitele v souladu se zásadami evropského kodexu správného chování pro poskytování mikroúvěrů a snažit se zabránit tomu, aby se osoby a podniky staly předluženými například v důsledku toho, že jim budou poskytovány úvěry s vysokými úrokovými sazbami nebo za podmínek, které zvyšují riziko jejich platební neschopnosti.
Článek 29
Finanční příspěvek
S výjimkou případu společných akcí musí finanční prostředky přidělené na osu týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání pokrývat celkové náklady na činnosti prováděné prostřednictvím finančních nástrojů, včetně platebních závazků vůči finančním zprostředkovatelům, například ztrát ze záruk, poplatků mezinárodním finančním subjektům za správu příspěvku Unie a včetně veškerých dalších způsobilých nákladů.
Článek 30
Správa
1. Za účelem provádění nástrojů a grantů uvedených v čl. 22a může Komise uzavřít dohody se subjekty uvedenými v čl. 139 odst. 4 finančního nařízení, a zejména s Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem Tyto dohody budou obsahovat podrobná ustanovení o provádění úkolů, jimiž jsou tyto finanční subjekty pověřeny, včetně ustanovení vyjadřujících potřebu zajistit doplňkovost a koordinaci se stávajícími finančními nástroji Unie a jednotlivých zemí a rozdělit zdroje rovnoměrně mezi členské státy a další zúčastněné země. Finanční nástroje podle hlavy VIII části jedna finančního nařízení mohou být uplatňovány prostřednictvím specializovaného investičního nástroje, který lze financovat z finančních prostředků programu nebo ze zdrojů jiných investorů či z obou těchto zdrojů.
2. Účelová investiční jednotka uvedená v odstavci 1 může mimo jiné poskytovat půjčky, vlastní kapitál a nástroje pro sdílení rizika pro zprostředkovatele nebo pro přímé financování sociálních podniků nebo pro obojí. Vlastní kapitál může být poskytován mimo jiné ve formě otevřených kapitálových podílů, tichých podílů, půjček společníků nebo kombinací různých druhů kapitálových podílů vydaných investorům.
3. Podmínky, jako například úrokové sazby, pro mikroúvěry, které jsou přímo či nepřímo podporovány v rámci této osy, zohledňují přínosy takovéto podpory a jsou odůvodnitelné s ohledem na podkladová rizika a skutečné náklady financování spojené s úvěrem.
4. V souladu s čl. 140 odst. 6 finančního nařízení musí být roční splátky vytvořené jedním finančním nástrojem přiřazeny k tomuto finančnímu nástroji do 1. ledna 2024, zatímco příjmy musí být zapsány do souhrnného rozpočtu Unie až po odečtení nákladů řízení a poplatků spojených s řízením tohoto programu. U finančních nástrojů, které byly zřízeny již ve víceletém finančním rámci pro období 2007-2013, musí být roční splátky a příjmy z operací zahájených v minulém období přiřazeny k dotyčnému finančnímu nástroji ve stávajícím období.
5. Po skončení platnosti dohod uzavřených se subjekty uvedenými v odstavci 1 nebo po skončení investičního období specializovaného investičního nástroje bude doplatek splatný Unii poukázán do souhrnného rozpočtu Unie.
6. Subjekty uvedené v odstavci 1 tohoto článku a případně správci fondu uzavřou s veřejnými a soukromými subjekty uvedenými v článku 28 písemné dohody. Takové dohody stanoví, že tito veřejní a soukromí poskytovatelé musí zdroje zpřístupněné v rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání používat v souladu s cíli stanovenými v článku 26 a poskytovat informace pro vypracování výročních zpráv o provádění podle článku 31.
Článek 31
Zprávy o provádění
1. Subjekty uvedené v čl. 30 odst. 1 a případně správci fondu zasílají Komisi výroční zprávy o provádění, v nichž jsou uvedeny činnosti, na které byla poskytnuta podpora, jejich finanční provádění, rozdělení a dostupnost finančních prostředků a investic v členění podle sektoru, zeměpisné oblasti a typu příjemce. Tyto zprávy rovněž objasňují přijaté nebo zamítnuté žádosti s ohledem na každý specifický cíl, smlouvy uzavřené dotyčnými veřejnými a soukromými subjekty, financovaná opatření a výsledky, i pokud jde o jejich sociální dopad, vytváření pracovních míst a udržitelnost přidělené podpory. Tyto zprávy Komise předkládá pro informaci Evropskému parlamentu.
2. Informace uvedené v těchto výročních zprávách o provádění jsou podkladem pro kontrolní zprávy podle článku 12, které jsou vypracovávané každé dva roky. Takové kontrolní zprávy musí obsahovat výroční zprávy podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí č. 283/2010/EU, podrobné informace o činnostech v oblasti komunikace a informace o doplňkovosti s jinými nástroji Unie, především ESF.
HLAVA III
PRACOVNÍ PROGRAMY A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Pracovní programy
Komise přijímá prováděcí akty, kterými stanoví pracovní programy pokrývající všechny tři osy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 36 odst. 3.
Pracovní programy se stanovují v případě potřeby na průběžné tříleté období a obsahují popis opatření, která mají být financována, postupy pro výběr činností podporovaných Unií, zeměpisné pokrytí, cílové skupiny a orientační časový rámec provádění. Pracovní programy rovněž uvádí orientační informace týkající se částky vyčleněné pro každý specifický cíl a zohledňují přerozdělení finančních prostředků v souladu s článkem 33. Pracovní programy posilují soudržnost programu uvedením vazeb mezi všemi třemi osami.
Článek 33
Přerozdělení finančních prostředků pro jednotlivé osy a pro jednotlivé tématické oddíly v rámci os
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 34 pro přerozdělení prostředků mezi osy a jednotlivé tematické oddíly v rámci jednotlivých os, které by překračovaly orientační částky stanovené v jednotlivých případech o více než 5 % a až do výše 10 %, pokud si to vyžádá vývoj sociálně-ekonomické situace nebo zjištění hodnocení v polovině období uvedené v čl. 13 odst. 1. Přerozdělení prostředků pro tematické oddíly v rámci jednotlivých os je zohledněno v pracovních programech uvedených v článku 32.
Článek 34
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 33 je svěřena Komisi ode dne 1. ledna 2014 na dobu sedmi let.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 33 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti jiných již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 33 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 35
Dodatečná prováděcí opatření
Opatření nezbytná pro provádění programu, jako jsou kritéria hodnocení programu, včetně kritérií pro stanovení efektivnosti nákladů, jakož i způsobů šíření a předávání výsledků, se přijímají poradním postupem podle čl. 36 odst. 2.
Článek 36
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 37
Přechodná opatření
Opatření stanovená v článcích 4, 5 a 6 rozhodnutí č. 1672/2006/ES zahájená před 1. lednem 2014 se nadále řídí uvedeným rozhodnutím. Pokud jde o tato opatření, je Komisi nápomocen výbor uvedený v článku 36 tohoto nařízení.
Článek 38
Hodnocení
1. Konečné hodnocení podle čl. 13 odst. 4 tohoto nařízení musí obsahovat závěrečné hodnocení stanovené v článku 9 rozhodnutí č. 283/2010/EU.
2. Komise provede zvláštní závěrečné hodnocení osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání nejpozději jeden rok po skončení platnosti dohod se subjekty.
Článek 39
Změny k rozhodnutí č. 283/2010/EU
Rozhodnutí č. 283/2010/EU se mění takto:
1)
v článku 5 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Po skončení doby platnosti nástroje mikrofinancování bude zůstatek splatný Unii poskytnut k dispozici pro mikrofinancování a podporu sociálních podniků v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 ze dne11. prosince 2013 o programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) (19).
(19) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 238“" 						
2)
v článku 8 se zrušují odstavce 3 a 4.
Článek 40
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1296/2013
z 11. decembra 2013
o programe Európskej únie v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie (EaSI) a ktorým sa mení rozhodnutie č. 283/2010/EÚ, ktorým sa zriaďuje európsky nástroj mikrofinancovania Progress v oblasti zamestnanosti a sociálneho začleňovania
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 46 písm. d), článok 149, článok 153 ods. 2 písm. a) a článok 175 tretí odsek,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V nadväznosti na oznámenie Komisie z 29. júna 2011 s názvom Rozpočet stratégie Európa 2020, v ktorom sa odporúča zracionalizovať a zjednodušiť finančné nástroje Únie a spresniť ich zameranie na prínos Únie, ako aj na vplyv a výsledky, sa týmto nariadením zriaďuje program Európskej únie v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie (ďalej len „program“) s cieľom zaistiť pokračovanie a rozvoj činností vykonávaných na základe rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (4), nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 (5), vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2012/733/EÚ (6) a rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 283/2010/EÚ, ktorým bol zriadený európsky nástroj mikrofinancovania Progress v oblasti zamestnanosti a sociálneho začleňovania (7) (ďalej len „nástroj“).
(2)
Európska rada schválila 17. júna 2010 návrh Komisie o stratégii Európa 2020 pre zamestnanosť a inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast (ďalej len „stratégia Európa 2020“), v ktorej sa stanovilo päť hlavných cieľov (vrátane tých, ktoré sú zamerané na zamestnanosť, boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu a vzdelávanie) a sedem hlavných iniciatív a ktorá tak vytvára celistvý politický rámec na nastávajúce desaťročie. Európska rada sa zasadila za plnú mobilizáciu príslušných nástrojov Únie a politík s cieľom podporiť dosahovanie spoločných cieľov a vyzvala členské štáty, aby zvyšovali koordinované opatrenia.
(3)
V súlade s článkom 148 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) Rada 21. októbra 2010 prijala usmernenia pre politiky zamestnanosti, ktoré spolu s hlavnými smermi hospodárskych politík členských štátov a Únie prijatými v súlade s článkom 121 ZFEÚ tvoria integrované usmernenia stratégie Európa 2020. Program by mal prispieť k dosiahnutiu cieľov stratégie Európa 2020, najmä cieľa zníženia chudoby a cieľov v oblasti zamestnanosti, ako sa uvádza v usmerneniach politík zamestnanosti. Na tento účel by mal program podporovať vykonávanie hlavných iniciatív s osobitným zameraním na Európsku platformu proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu, Program pre nové zručnosti a nové pracovné miesta, iniciatívu Mládež v pohybe a balík opatrení pre zamestnanosť mladých ľudí.
(4)
Hlavné iniciatívy stratégie Európa 2020 nazvané Európska platforma proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu a Inovácia v Únii vymedzujú sociálnu inováciu ako silný nástroj na riešenie sociálnych výzev vyplývajúcich zo starnutia populácie, chudoby, nezamestnanosti, nových pracovných modelov a životných štýlov a z očakávaní občanov, čo sa týka sociálnej spravodlivosti, vzdelávania a zdravotnej starostlivosti. Programom by sa mali podporiť opatrenia na zvýšenie sociálnej inovácie ako reakcia na sociálne potreby, ktoré sa neplnia alebo sa plnia nedostatočne, pokiaľ ide o boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu, propagovanie vysokej úrovne kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti, zaručenie primeranej sociálnej ochrany, ktorou sa predchádza chudobe, zlepšenie pracovných podmienok a uľahčenie prístupu zraniteľných skupín obyvateľstva k odbornej príprave, pričom sa náležite zohľadní úloha regionálnych a miestnych orgánov. Program by mal takisto pôsobiť ako katalyzátor pri vytváraní nadnárodných partnerstiev a sietí medzi činiteľmi z verejného, súkromného a tretieho sektora a podporovať ich v zapájaní sa do vyvíjania a zavádzania nových prístupov na riešenie naliehavých sociálnych potrieb a výziev.
(5)
Program by mal predovšetkým pomôcť nachádzať a analyzovať inovačné riešenia a intenzívnejšie využívať ich zavádzanie do praxe prostredníctvom experimentovania v sociálnej oblasti, aby sa v prípade potreby členské štáty podporili pri zvyšovaní efektívnosti ich pracovných trhov a ďalej zlepšovali ich politiky v oblasti sociálnej ochrany a začleňovania. Experimentovanie v sociálnej oblasti znamená projektové testovanie sociálnych inovácii v praxi. Umožňuje to získať poznatky o uskutočniteľnosti sociálnych inovácií. Malo by sa umožniť, aby sa úspešné nápady uplatňovali v širšom rozsahu s finančnou podporou z Európskeho sociálneho fondu (ESF), ako aj z ďalších zdrojov.
(6)
Otvorená metóda koordinácie, ktorá sa osvedčila svojou pružnosťou a operačnou účinnosťou v oblasti zamestnanosti a sociálnej politiky, by sa mala využívať v širokej miere a mala by ťažiť z opatrení podporovaných prostredníctvom programu.
(7)
Pokrok smerom k sociálne a environmentálne udržateľnému rozvoju v Európe si vyžaduje predvídanie a rozvoj nových zručností a kompetencií, čo povedie k zlepšeniu podmienok tvorby pracovných miest, kvality zamestnanosti a pracovných podmienok prostredníctvom sprievodného vzdelávania, politík trhu práce a sociálnych politík v súvislosti s transformáciou priemyselných odvetví a služieb. Program by mal preto prispievať k podpore vytvárania kvalitných a udržateľných tzv. zelených a bielych pracovných miest a pracovných miest v oblasti IKT, ako aj k predvídaniu a rozvoju nových zručností a kompetencií pre nové kvalitné a udržateľné pracovné miesta prepájaním politiky zamestnanosti a sociálnej politiky s priemyselnými a štrukturálnymi politikami a podporovaním prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo, v ktorom sa efektívne využívajú zdroje. Program by mal pôsobiť ako katalyzátor pri skúmaní potenciálu tvorby pracovných miest v rámci ekologických a sociálnych investícií verejného sektora a v rámci miestnych a regionálnych iniciatív zamestnanosti.
(8)
Program by mal v náležitých prípadoch zohľadňovať územný rozmer nezamestnanosti, chudoby a sociálneho vylúčenia, a najmä vzrastajúce nerovnosti medzi regiónmi a v rámci nich, medzi vidieckymi oblasťami a mestami, ako aj v rámci miest.
(9)
Je nutné konsolidovať sociálny rozmer vnútorného trhu. Vzhľadom na potrebu posilnenia dôvery vo vnútorný trh, vrátane voľného pohybu služieb prostredníctvom zaistenia dodržiavania práv pracovníkov je nutné zaistiť rovnaký status zodpovedajúcim právam na voľný pohyb pracovníkov i podnikateľov na celom území Únie.
(10)
V nadväznosti na stratégiu Európa 2020 by mal program využívať celistvý prístup na podporu kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti, ako aj na boj proti sociálnemu vylúčeniu a chudobe a ich predchádzanie, a to so zreteľom na potrebu dodržiavať rovnosť medzi ženami a mužmi. Vykonávanie programu by sa malo racionalizovať a zjednodušiť, a to predovšetkým prostredníctvom zavedenia súboru všeobecných ustanovení vrátane všeobecných cieľov a pravidiel monitorovania a hodnotenia. Program by sa mal zameriavať na projekty s jasnou pridanou hodnotou Únie bez ohľadu na ich veľkosť. S cieľom znížiť administratívne zaťaženie by mal program podporovať vytváranie a rozvoj sietí a partnerstiev. Okrem toho by sa mali viac využívať zjednodušené možnosti pokrytia nákladov (financovanie jednorazovou sumou a paušálne financovanie), najmä pokiaľ ide o vykonávanie programov mobility, pričom treba zabezpečiť transparentnosť postupov. Program by mal byť pre poskytovateľov mikrofinancovania spoločným východiskovým miestom na úrovni Únie, ktoré poskytuje finančné prostriedky na mikroúvery a sociálne podnikanie, uľahčuje prístup k úveru a poskytuje technickú pomoc.
(11)
So zreteľom na obmedzené finančné prostriedky, ktoré sú pre tento program k dispozícii, a keďže tieto prostriedky sú vopred prideľované na rôzne osi, mala by sa pri financovaní dávať prednosť rozvoju štruktúr s jasným multiplikačným efektom, ktorý prinesie úžitok ďalším činnostiam a iniciatívam. Mali by sa tiež zaviesť primerané opatrenia, aby sa predišlo akémukoľvek možnému prekrývaniu financovania alebo dvojitému financovaniu s inými fondmi alebo programami, najmä s ESF.
(12)
Únia by sa mala vyzbrojiť poznatkami založenými na spoľahlivej analýze s cieľom podporiť tvorbu politík v oblasti zamestnanosti a v sociálnej oblasti, pričom osobitnú pozornosť je potrebné venovať dosahu finančnej a hospodárskej krízy. Tieto poznatky zvyšujú hodnotu vnútroštátnych opatrení tým, že poskytujú rozmer Únie a porovnanie zberu údajov a vyvíjajú štatistické nástroje a metódy a spoločné ukazovateľe s cieľom vytvoriť celistvý obraz situácie v oblasti zamestnanosti, sociálnej politiky a pracovných podmienok v rámci Únie a zabezpečiť vysoko kvalitné hodnotenie účinnosti a pôsobnosti programov a politík, aby boli okrem iného dosiahnuté ciele stratégie Európa 2020.
(13)
Únia má jedinečné postavenie na to, aby poskytla platformu pre výmenu politík a vzájomné vzdelávanie medzi krajinami účastniacimi sa programu v oblasti zamestnanosti, sociálnej ochrany a sociálneho začlenenia, ako aj sociálneho podnikania. Spoznávanie politík uplatnených v iných krajinách a ich výsledkov vrátane tých, ktoré sa dosiahli prostredníctvom experimentovania v oblasti sociálnej politiky na miestnej, regionálnej a celoštátnej úrovni, rozširuje tvorcom politík škálu možností, čím sa podnecuje nový politický vývoj.
(14)
Ústrednou črtou sociálnej politiky Únie je zabezpečovanie zavádzania minimálnych noriem a nepretržité zlepšovanie pracovných podmienok v Únii. Únia zohráva dôležitú úlohu pri zabezpečovaní prispôsobovania legislatívneho rámca vyvíjajúcim sa pracovným modelom a novým rizikám v oblasti zdravia a bezpečnosti so zreteľom na „dôstojnú prácu“, ako aj zásady inteligentnej regulácie. Únia zohráva dôležitú úlohu aj pri financovaní opatrení na zlepšenie súladu s pracovnými normami podľa ratifikovaných dohôd Medzinárodnej organizácie práce (MOP) a s pravidlami Únie o ochrane práv pracovníkov. To sú najmä prípady opatrení na zvyšovanie informovanosti (napríklad prostredníctvom sociálneho označenia), na šírenie informácií a podporu diskusie o kľúčových výzvach a otázkach politiky v súvislosti s pracovnými podmienkami, a to aj medzi sociálnymi partnermi a ostatnými zainteresovanými stranami, ako aj opatrení zameraných na podporu rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom, podnecovanie preventívnych činností a podporovanie kultúry prevencie v oblasti zdravia a bezpečnosti pri práci.
(15)
Sociálni partneri a organizácie občianskej spoločnosti zohrávajú kľúčovú úlohu pri podporovaní kvalitných pracovných miest a boji proti sociálnemu vylúčeniu a chudobe, ako aj proti nezamestnanosti. Sociálni partneri a organizácie občianskej spoločnosti by sa preto v náležitých prípadoch mali zapájať do procesu vzájomného učenia a do rozvoja, vykonávania a šírenia nových politík. Komisia by mala sociálnych partnerov a organizácie občianskej spoločnosti v Únii informovať o výsledkoch vykonávania programu a vymieňať si s nimi v tejto súvislosti názory.
(16)
Únia sa zaviazala posilňovať sociálny rozmer globalizácie a bojovať proti sociálnemu dumpingu prostredníctvom propagovania dôstojnej práce a pracovných noriem nielen v krajinách účastniacich sa programu, ale aj v medzinárodnom meradle buď priamo vo vzťahu s tretími krajinami alebo nepriamo prostredníctvom spolupráce s medzinárodnými organizáciami. V tejto súvislosti je potrebné vytvoriť primerané vzťahy s tretími krajinami, ktoré sa nezúčastňujú na programe s cieľom napomôcť dosiahnutie jeho cieľov so zreteľom na všetky príslušné zmluvy medzi týmito krajinami a Úniou. Jednou z možností je účasť predstaviteľov týchto tretích krajín na podujatiach v spoločnom záujme (ako sú konferencie, odborná príprava a semináre), ktoré sa konajú v krajinách účastniacich sa programu. Okrem toho by sa mala vytvoriť spolupráca s príslušnými medzinárodnými organizáciami, najmä s Medzinárodnou organizáciou práce (MOP) a ostatnými príslušnými orgánmi OSN, Radou Európy a Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD), s cieľom vykonávať program takým spôsobom, v rámci ktorého sa zohľadní úloha týchto organizácií.
(17)
V súlade s článkami 45 a 46 ZFEÚ sa v nariadení (EÚ) č. 492/2011 zavádzajú ustanovenia na dosiahnutie slobody pohybu pracovníkov na nediskriminačnom základe prostredníctvom zabezpečenia úzkej spolupráce medzi ústrednými službami zamestnanosti členských štátov navzájom a s Komisiou. EURES, ktorá je sieťou európskych služieb zamestnanosti, by mala podporovať zlepšovanie fungovania pracovných trhov tak, že sa zjednoduší dobrovoľná medzištátna cezhraničná geografická mobilita pracovníkov, vytvorí sa väčšia transparentnosť na pracovnom trhu, zabezpečí sa obsadzovanie voľných pracovných miest a žiadosti o zamestnanie a podporné činnosti v oblasti umiestňovania pracovníkov, prijímania nových pracovníkov, služby poradenstva a pomoci na vnútroštátnej a cezhraničnej úrovni, a prispievať tak k napĺňaniu cieľov stratégie Európa 2020. Členské štáty by sa mali podporovať v tom, aby v náležitých prípadoch zlúčili služby siete EURES a sprístupnili ich v jednotnom kontaktom mieste.
(18)
Rozsah pôsobnosti siete EURES by sa mal rozšíriť tak, aby v nadväznosti na výzvy na predkladanie návrhov zahŕňal vytváranie a podporu cielených programov mobility na úrovni Únie s cieľom obsadzovať voľné pracovné miesta tam, kde boli na pracovných trhoch zistené nedostatky. V súlade s článkom 47 ZFEÚ tieto programy by mali podporovať uľahčovanie dobrovoľnej mobility mladých pracovníkov v Únii. Cielené programy mobility, ako napríklad také, ktoré sú založené na prípravnej akcii Tvoje prvé pracovné miesto prostredníctvom siete EURES, by mali mladým ľuďom uľahčovať prístup k pracovným príležitostiam a zamestnaniu v inom členskom štáte a mali by podporovať zamestnávateľov pri vytváraní pracovných miest pre mladých mobilných pracovníkov. Programy mobility by však nemali viesť k tomu, aby Úniu a členské štáty odradzovali od poskytovania pomoci mladým ľuďom pri hľadaní zamestnania v ich domovskej krajine.
(19)
Vo viacerých pohraničných regiónoch zohrávajú cezhraničné partnerstvá siete EURES dôležitú úlohu pri vytváraní skutočného európskeho trhu práce. Cezhraničné partnerstvá siete EURES zapájajú minimálne dva členské štáty alebo členský štát a ďalšiu zúčastnenú krajinu. Preto majú jasný horizontálny charakter a predstavujú zdroj pridanej hodnoty Únie. Cezhraničné partnerstvá siete EURES by sa preto aj naďalej mali podporovať horizontálnymi činnosťami Únie, ktoré by mohli dopĺňať vnútroštátne zdroje alebo ESF.
(20)
Hodnotenie činností siete EURES by malo zohľadňovať kvalitatívne aj kvantitatívne kritériá. Keďže odchod pracovníka z jedného členského štátu má za následok príchod pracovníka do iného členského štátu a v závislosti od neustále sa meniacej situácie na pracovnom trhu a príslušných systémov mobility by sa hodnotenie nemalo zameriavať len na umiestňovania pracovníkov v súvislosti s ich príchodom do jednotlivých členských štátov alebo s ich odchodom z týchto štátov, ale aj na súhrnné údaje na úrovni Únie. Okrem toho malo by sa pamätať na to, že výsledkom poradenstva nemusí byť vždy merateľná mobilita alebo pracovné umiestnenie.
(21)
V stratégii Európa 2020, a najmä v usmernení 7 stanovenom v rozhodnutí Rady 2010/707/EÚ (8), sa samostatne zárobková činnosť a podnikanie chápu ako podstatné pri dosahovaní inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu.
(22)
Nedostatočný prístup k úverom, nedostatočný vlastný kapitál alebo kvázi vlastný kapitál je jednou z hlavných prekážok vytvárania podnikov, predovšetkým pokiaľ ide o osoby, ktoré sú pracovnému trhu najvzdialenejšie. Úsilie na úrovni Únie a na vnútroštátnej úrovni v tejto oblasti je potrebné zintenzívniť s cieľom zvýšiť ponuku mikrofinancovania a prístup k nemu a reagovať tak na dopyt zo strany tých, ktorí ho potrebujú najviac, a to najmä nezamestnaní, ženy a zraniteľní ľudia, ktorí by si chceli založiť alebo rozvinúť mikropodnik vrátane samostatnej zárobkovej činnosti, ale ktorí nemajú prístup k úveru. Okrem toho mikropodniky tvoria väčšinu novovytvorených spoločností v Únii. Preto by sa malo umožniť, aby sa prostredníctvom mikroúverov rýchlo dosiahla pridaná hodnota a konkrétne výsledky. V roku 2010 Európsky parlament a Rada urobili v tomto smere prvý krok a zriadili nástroj mikrofinancovania. Mali by sa zlepšiť komunikačné opatrenia týkajúce sa možností mikrofinancovania na úrovni Únie a členských štátov, aby sa tak mikrofinancovanie lepšie dostalo k tým, ktorí ho potrebujú.
(23)
Mikrofinancovanie a podpora sociálnych podnikov by sa mali dostať k potenciálnym príjemcom a mali by mať dlhodobý vplyv. Mali by prispievať k vysokej miere kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti a slúžiť ako katalyzátor hospodárskej politiky a politiky miestneho rozvoja. S cieľom maximalizovať príležitosti na vytváranie životaschopných podnikov by činnosti zahŕňajúce mikrofinancovanie a sociálne podnikanie mali byť sprevádzané programami mentorstva a odbornej prípravy a všetkými potrebnými informáciami, ktoré by mal pravidelne aktualizovať a sprístupňovať verejnosti príslušný poskytovateľ finančných prostriedkov. Na tento účel je nevyhnutné v prípade potreby poskytovať primerané finančné prostriedky, predovšetkým prostredníctvom ESF.
(24)
Vytvorenie väčšej dostupnosti mikrofinancovania na mladom trhu Únie v oblasti mikrofinancovania si vyžaduje zvýšenie inštitucionálnej kapacity poskytovateľov mikrofinancovania a predovšetkým nebankových inštitúcií mikrofinancovania v súlade s oznámením Komisie z 13. novembra 2007 s názvom Európska iniciatíva za rozvoj mikroúverov na podporu rastu a zamestnanosti a so správou Komisie z 25. júla 2008 s názvom Podpora inovácií a podnikania žien.
(25)
Sociálne hospodárstvo a sociálne podnikanie sú neoddeliteľnou súčasťou európskeho pluralistického sociálneho trhového hospodárstva a zohrávajú dôležitú úlohu pri zabezpečovaní väčšieho sociálneho zbližovania v Európe. Sú založené na zásadách solidarity a zodpovednosti a nadradenosti jednotlivca a sociálneho cieľa nad kapitálom a na podpore sociálnej zodpovednosti, sociálnej súdržnosti a sociálneho začlenenia. Sociálne podniky sú schopné pôsobiť ako nositelia sociálnej zmeny ponúkaním inovačných riešení, podporujú inkluzívne trhy práce a sociálne služby prístupné pre všetkých. Preto cenne prispievajú k napĺňaniu cieľov stratégie Európa 2020. Program by mal zlepšiť prístup sociálnych podnikov k rôznym druhom financovania poskytnutím vhodných nástrojov na splnenie ich konkrétnych finančných potrieb počas ich celého životného cyklu.
(26)
S cieľom využiť skúsenosti subjektov, ako je skupina Európskej investičnej banky, by opatrenia súvisiace s mikrofinancovaním a sociálnym podnikaním mala Komisia vykonať nepriamo tak, že zverí vykonávanie rozpočtových úloh týmto subjektom v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (9) (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách“). Využívaním zdrojov Únie sa sústreďuje sila medzinárodných finančných inštitúcií a ďalších investorov, vytvára sa súčinnosť medzi činnosťami členských štátov a Únie a zjednocujú sa prístupy. Zlepšuje sa tak prístup k financovaniu najmä rizikových skupín a mladých ľudí ako aj dostupnosť mikrofinancovania pre nich. Prístup k financovaniu mikropodnikov vrátane samostatne zárobkovo činných osôb a sociálnych podnikov sa tiež zlepšuje. Príspevky od Únie teda pomáhajú pri vývoji novo vznikajúceho sektoru sociálnych podnikov a trhu mikrofinancovania v Únii a podporujú cezhraničné činnosti. Činnosti Únie by mali dopĺňať využívanie finančných nástrojov mikrofinancovania a sociálneho podnikania členskými štátmi. Subjekty poverené vykonávaním činností by mali zaistiť, že pridajú hodnotu a nebudú duplikovať financovania zo zdrojov Únie.
(27)
Program by mal v súlade so stratégiou Európa 2020 prispieť k riešeniu naliehavého problému nezamestnanosti mladých ľudí. Mladí ľudia by preto mali dostať šancu na lepšiu budúcnosť a perspektívu, aby mohli zohrávať kľúčovú úlohu pri rozvoji spoločnosti a hospodárstva v Európe, čo je v tomto čase krízy mimoriadne dôležité.
(28)
Program by mal takisto poukázať na osobitnú úlohu a význam malých podnikov, pokiaľ ide o odbornú prípravu, odborné znalosti a tradičné know-how, a mal by zabezpečiť prístup mladých ľudí k mikrofinancovaniu. Mal by zjednodušiť výmenu najlepších postupov medzi členskými štátmi a ďalšími krajinami účastniacimi sa programu vo všetkých uvedených oblastiach.
(29)
Opatreniami v rámci programu by sa malo podporovať vykonávanie odporúčania Rady z 22. apríla 2013 (10) týkajúceho sa záruky pre mladých ľudí členskými štátmi a aktérmi pracovného trhu. Uvedené odporúčanie uvádza, že všetci mladí ľudia vo veku do 25 rokov by mali dostať kvalitnú ponuku zamestnania, ďalšieho vzdelávania, učňovskej prípravy alebo stáže do štyroch mesiacov po strate zamestnania alebo ukončení formálneho vzdelávania. Program by mal uľahčovať výmenu najlepších postupov medzi členskými štátmi a ďalšími krajinami účastniacimi sa programu v tejto oblasti.
(30)
Podľa článku 3 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) a článku 8 ZFEÚ je potrebné zabezpečiť, aby program prispieval k podpore rovnosti žien a mužov vo všetkých svojich osiach a činnostiach, a to aj prostredníctvom uplatňovania hľadiska rodovej rovnosti a v príslušných prípadoch i prostredníctvom konkrétnych opatrení na podporu zamestnanosti a sociálneho začleňovania žien. V súlade s článkom 10 ZFEÚ by mal program zabezpečiť, aby vykonávanie jeho priorít prispievalo k boju proti diskriminácii na základe pohlavia, rasy alebo etnického pôvodu, náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie. Malo by sa vykonávať monitorovanie a hodnotenie s cieľom posúdiť spôsob, akým sa v rámci činností programu pristupuje k otázkam antidiskriminácie.
(31)
Program Progress na obdobie rokov 2007 - 2013 obsahuje oddiely s názvom „Antidiskriminácia a rozmanitosť“ a „Rodová rovnosť“, v ktorých sa má pokračovať a ktoré sa majú ďalej rozvíjať v rámci programu Práva, rovnosť a občianstvo na obdobie rokov 2014 - 2020. Je však mimoriadne dôležité aj naďalej sa dôsledne zameriavať na otázky rovnosti žien a mužov a antidiskriminácie vo všetkých príslušných iniciatívach a činnostiach v rámci tohto programu, predovšetkým v oblasti zvýšenia účasti žien na pracovnom trhu, zlepšenia ich pracovných podmienok a presadzovania lepšej rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom.
(32)
Podľa článku 9 ZFEÚ a cieľov stratégie Európa 2020 by mal program prispievať k zabezpečeniu vysokej úrovne kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti, zaručeniu primeranej sociálnej ochrany, k boju proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu a mal by zohľadniť požiadavky spojené s vysokou úrovňou ochrany ľudského zdravia.
(33)
Program by mal dopĺňať iné programy Únie a zároveň by sa malo uznávať, že každý nástroj by mal fungovať v súlade s vlastnými špecifickými postupmi. Tie isté oprávnené náklady by nemali spôsobiť duplicitné financovanie. S cieľom pridať hodnotu a dosiahnuť výrazný vplyv prostredníctvom financovania z Únie by sa medzi programom, ostatnými programami Únie a štrukturálnymi fondmi, najmä ESF a iniciatívou zamestnanosť mládeže, mala vyvíjať úzka súčinnosť. Program by mal dopĺňať ďalšie programy a iniciatívy Únie, ktoré sa zameriavajú na boj proti nezamestnanosti mládeže.
(34)
Program by sa mal vykonávať tak, aby sa uľahčilo príslušnému orgánu alebo orgánom každého členského štátu prispieť k plneniu cieľov programu.
(35)
S cieľom zabezpečiť efektívnejšiu komunikáciu so širokou verejnosťou a intenzívnejšiu súčinnosť medzi komunikačnými činnosťami vykonávanými v rámci iniciatívy Komisie, zdroje vyčlenené na informačné a komunikačné činnosti v rámci tohto programu by mali tiež prispieť k horizontálnej komunikácii o politických prioritách Únie a k poskytnutiu informácií o politických prioritách, ktoré sa týkajú všeobecných cieľov tohto programu.
(36)
Týmto nariadením sa stanovuje finančné krytie pre celé trvanie programu, ktoré predstavuje hlavnú referenčnú sumu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody [z 2. decembra 2013] medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (11) pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu.
(37)
Finančné záujmy Únie by sa mali chrániť prostredníctvom primeraných opatrení v celom výdavkovom cykle vrátane predchádzania, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov a v príslušných prípadoch sankcií v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách.
(38)
S cieľom zabezpečiť dostatočnú pružnosť programu, aby mohol reagovať na meniace sa potreby a príslušné politické priority počas celého svojho trvania, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o prideľovanie finančných prostriedkov na osi a jednotlivé tematické sekcie v rámci osí programu. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, včas a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(39)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (12).
(40)
Keďže ciele tohto nariadenia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov ich rozsahu a dôsledkov ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
1. Týmto nariadením sa zriaďuje program Európskej únie v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie (ďalej len „program“), ktorý sa zameriava na prispievanie k vykonávaniu stratégie Európa 2020, vrátane jej hlavných cieľov, integrovaných usmernení a hlavných iniciatív prostredníctvom poskytovania finančnej podpory na uskutočňovanie cieľov Únie, pokiaľ ide o podporu vysokej úrovne kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti, zaručenie primeranej a dôstojnej sociálnej ochrany, boj proti sociálnemu vylúčeniu a chudobe a zlepšovanie pracovných podmienok.
2. Program sa vykonáva od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia:
(1)
„sociálny podnik“ je podnik, ktorý bez ohľadu na svoju právnu formu:
a)
má v súlade so svojimi stanovami alebo iným právnym dokumentom, ktorým sa zriaďuje, za hlavný cieľ dosiahnutie merateľného, pozitívneho sociálneho vplyvu, a nie tvorbu zisku pre svojich majiteľov, členov a akcionárov a ktorý:
i)
poskytuje služby alebo tovar s návratnosťou v sociálnej oblasti a/alebo
ii)
používa metódu produkcie tovaru alebo služieb, ktorá predstavuje jeho sociálny cieľ;
b)
využíva svoj zisk v prvom rade na dosiahnutie svojho hlavného cieľa a má vopred vymedzené postupy a pravidlá upravujúce akékoľvek rozdeľovanie zisku medzi akcionárov a majiteľov, ktoré zabezpečí, že takéto rozdeľovanie nenaruší jeho hlavný cieľ; a
c)
je spravovaný v podnikateľskom duchu, zodpovedne a transparentne, najmä zapájaním pracovníkov, zákazníkov a zainteresovaných strán, ktorých sa týkajú jeho obchodné činnosti;
(2)
„mikroúver“ je pôžička do výšky 25 000 EUR;
(3)
„mikropodnik“ je podnik, vrátane samostatne zárobkovo činnej osoby, zamestnávajúci menej ako 10 ľudí, a ktorého ročný obrat alebo celková ročná súvaha neprekračuje 2 milióny EUR, v súlade s odporúčaním Komisie 2003/361/ES (13);
(4)
„mikrofinancovanie“ zahŕňa záruky, mikroúvery, vlastný kapitál a kvázi vlastný kapitál rozšírený na osoby a mikropodniky, ktoré majú ťažkosti s prístupom k úveru;
(5)
„sociálne inovácie“ sú inovácie, ktoré sú sociálne z hľadiska svojho účelu i potrieb a predovšetkým tie, ktoré súvisia s vývojom a realizáciou nových zámerov (týkajúce sa produktov, služieb a modelov), ktoré súčasne spĺňajú sociálne potreby a vytvárajú nové sociálne vzťahy alebo spoluprácu; čím sú prospešné pre spoločnosť a zvyšujú jej schopnosť konať;
(6)
„experimentovanie v oblasti sociálnej politiky“ sú opatrenia v oblasti politiky, ktoré ponúkajú inovačné odpovede na sociálne potreby a ktoré sa uskutočňujú v malom rozsahu a v podmienkach, ktoré umožňujú hodnotenie ich vplyvu pred tým, než sa zopakujú vo väčšom rozsahu, ak sa výsledky ukážu ako presvedčivé.
Článok 3
Štruktúra programu
1. Program pozostáva z týchto troch komplementárnych osí:
a)
os Progress, ktorou sa podporuje vývoj, vykonávanie, monitorovanie a hodnotenie nástrojov a politík Únie uvedených v článku 1 a príslušného práva Únie, a ktorou sa podporuje tvorba politík, sociálne inovácie a sociálny pokrok založené na poznatkoch, a to v spolupráci so sociálnymi partnermi, organizáciami občianskej spoločnosti a verejnými a súkromnými subjektmi;
b)
os EURES, ktorou sa podporujú činnosti vykonávané v rámci siete EURES, t. j. špecializované služby zriadené štátmi EHP a Švajčiarskou konfederáciou, spolu so sociálnymi partnermi, ďalšími poskytovateľmi služieb v oblasti zamestnanosti a s inými zainteresovanými stranami s cieľom rozvinúť výmenu informácií a ich šírenie a ďalšie formy spolupráce, ako sú cezhraničné partnerstvá, na podporu dobrovoľnej geografickej mobility pracovníkov na spravodlivom základe a na prispievanie k vysokej úrovni kvalitných a udržateľných pracovných miest;
c)
os Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie, ktorá zvyšuje prístup k finančným prostriedkom a dostupnosť finančných prostriedkov pre právnické a fyzické osoby podľa článku 26.
2. Okrem osobitných ustanovení hlavy II sa všeobecné ustanovenia uvedené v tejto hlave uplatňujú na všetky tri osi vymedzené v odseku 1 písm. a), b) a c) sa.
Článok 4
Všeobecné ciele programu
1. Program sa snaží dosiahnuť tieto všeobecné ciele:
a)
posilniť zmysel pre zodpovednosť medzi tvorcami politík na všetkých úrovniach a prijať konkrétne, koordinované a inovačné opatrenia na úrovni Únie a členských štátov, pokiaľ ide o ciele Únie v oblastiach uvedených v článku 1, a to v úzkej spolupráci so sociálnymi partnermi, ako aj s organizáciami občianskej spoločnosti a verejnými a súkromnými subjektmi;
b)
podporovať tvorbu vhodných, dostupných a účinných systémov sociálnej ochrany a pracovných trhov a napomáhať reformu politiky v oblastiach uvedených v článku 1, najmä propagovaním dôstojnej práce a dôstojných pracovných podmienok, kultúry prevencie v oblasti zdravia a bezpečnosti pri práci, zdravšej rovnováhy medzi pracovným a súkromným životom a dobrej správy sociálnych cieľov vrátane konvergencie, ako aj vzájomného učenia a sociálnej inovácie;
c)
zabezpečovať účinné uplatňovanie práva Únie v oblastiach uvedených v článku 1 a v prípade potreby prispieť k modernizácii práva Únie v súlade so zásadami dôstojnej práce, pričom sa zohľadnia zásady inteligentnej regulácie;
d)
propagovať dobrovoľnú geografickú mobilitu pracovníkov na spravodlivom základe a zvyšovať pracovné príležitosti prostredníctvom vytvárania kvalitných a inkluzívnych pracovných trhov v Únii, ktoré sú otvorené a prístupné pre všetkých, pri rešpektovaní práv pracovníkov v celej Únii; vrátane slobody pohybu;
e)
propagovať zamestnanosť a sociálne začlenenie zvýšením dostupnosti a prístupnosti mikrofinancovania pre zraniteľné osoby, ktoré by chceli založiť mikropodnik, ako aj pre existujúce mikropodniky a zvýšením prístupu sociálnych podnikov k financovaniu;
2. Pri dosahovaní týchto cieľov sa program v rámci všetkých svojich osí a činností zameriava na:
a)
venovanie osobitnej pozornosti zraniteľných skupín, ako sú mladí ľudia;
b)
podporovanie rovnosti medzi ženami a mužmi, a to aj uplatňovaním hľadiska rodovej rovnosti a v príslušných prípadoch i prostredníctvom rodového rozpočtovania;
c)
boj proti diskriminácii na základe pohlavia, rasy alebo etnického pôvodu, náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie;
d)
pri vymedzovaní a vykonávaní politík a činností Únie presadzovanie vysokej úrovne kvalitnej a udržateľnej zamestnanosti, zaručenie primeranej a dôstojnej sociálnej ochrany a boj proti dlhodobej nezamestnanosti, chudobe a sociálnemu vylúčeniu.
Článok 5
Rozpočet
1. Finančné krytie na vykonávanie programu v období od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 predstavuje 919 469 000 EUR v súčasných cenách.
2. Pre jednotlivé osi uvedené v článku 3 ods. 1 sa vyhradia tieto orientačné percentuálne hodnoty:
a)
61 % pre os Progress;
b)
18 % pre os EURES;
c)
21 % pre os Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie.
3. Komisia môže využiť do 2 % finančného krytia uvedeného v odseku 1 na financovanie operačných výdavkov na podporu vykonávania programu.
4. Komisia môže využiť finančné krytie uvedené v odseku 1 na technickú a/alebo administratívnu pomoc, najmä pokiaľ ide o audit, externé zabezpečovanie prekladov, stretnutia odborníkov a informačné a komunikačné činnosti, z ktorých bude mať vzájomný úžitok Komisia aj príjemcovia príspevkov.
5. Ročné rozpočtové prostriedky povoľuje Európsky parlament a Rada v rámci obmedzení viacročného finančného rámca.
Článok 6
Spoločné opatrenia
Opatrenia v rámci programu sa vykonávajú spoločne s inými nástrojmi Únie, pokiaľ tieto opatrenia spĺňajú zároveň ciele programu aj iného dotknutého nástroja.
Článok 7
Súlad a komplementárnosť
1. Komisia v spolupráci s členskými štátmi zaistí, aby činnosti vykonávané v rámci programu boli v súlade a navzájom sa dopĺňali s ostatnými činnosťami Únie, napríklad európskymi štrukturálnymi a investičnými fondmi (ESIF), ako je stanovené v spoločnom strategickom rámci uvedenom v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (14) a najmä v rámci ESF.
2. Program dopĺňa ostatné programy Únie bez toho, aby boli dotknuté osobitné postupy týchto programov. Tie isté oprávnené náklady nesmú spsôobiť duplicitné financovanie a medzi programom, ostatnými programami Únie a ESIF, predovšetkým ESF, sa vyvíja úzka súčinnosť.
3. Činnosti podporované týmto programom sú v súlade s právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi vrátane pravidiel štátnej pomoci a so základnými dohovormi MOP.
4. Súlad a komplementárnosť sa zabezpečujú aj prostredníctvom úzkeho zapojenia miestnych a regionálnych orgánov.
Článok 8
Spolupráca s príslušnými orgánmi
Komisia vytvorí potrebné väzby s Výborom pre zamestnanosť, Výborom pre sociálnu ochranu, Poradným výborom pre zdravie a bezpečnosť pri práci, skupinou generálnych riaditeľovi pre pracovnoprávne vzťahy a Poradným výborom pre slobodu pohybu pracovníkov s cieľom zaručiť, aby boli pravidelne a riadne informované o pokroku pri vykonávaní programu. Komisia tiež informuje iné výbory, ktoré sa zaoberajú politikami, nástrojmi a činnosťami relevantnými pre program.
Článok 9
Šírenie výsledkov a komunikácia
1. Komisia informuje zúčastnené strany v Únii vrátane sociálnych partnerov a organizácií občianskej spoločnosti o výsledkoch vykonávania programu a vyzve ich v tejto súvislosti na výmenu názorov.
2. Výsledky činností vykonávaných v rámci programu sa pravidelne a vhodnou formou propagujú a šíria Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, ako aj sociálnym partnerom a verejnosti s cieľom maximalizovať ich dosah, udržateľnosť a pridanú hodnotu Únie.
3. Komunikačné činnosti musia tiež prispieť k horizontálnej komunikácii týkajúcej sa politických priorít Únie, pokiaľ sa týkajú všeobecných cieľov tohto nariadenia, a poskytovať informácie o týchto prioritách verejnosti.
Článok 10
Finančné ustanovenia
1. Komisia riadi program v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách.
2. V dohode o grante sa uvedie, ktorá časť finančného príspevku Únie bude založená na náhrade skutočných oprávnených nákladov a ktorá časť bude založená na paušálnych sadzbách, jednotkových nákladoch alebo paušálnych sumách.
Článok 11
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme vhodné preventívne opatrenia na zabezpečenie ochrany finančných záujmov Únie proti podvodu, korupcii a ďalším nezákonným činnostiam pri vykonávaní činností financovaných v rámci tohto programu, a to tak, že sa vykonajú účinné kontroly, a ak sa zistia nezrovnalosti, nesprávne vyplatené sumy sa spätne získajú, najmä prostredníctvom započítania neoprávnene vyplatených súm, ale tam, kde je to vhodné, prostredníctvom udelenia účinných, proporčných a odrádzajúcich pokút, v súlade s článkom 325 ZFEÚ, s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (15) a s nariadením o rozpočtových pravidlách.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc na základe kontrol dokumentov a kontrol na mieste vykonať audit vo vzťahu ku všetkým príjemcom grantov, dodávateľom a subdodávateľom, ktorým boli v rámci tohto programu poskytnuté finančné prostriedky Únie.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (16) a nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (17) s cieľom zistiť, či v súvislosti s dohodou o grante alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou podľa programu nedošlo k podvodu, ku korupcii alebo akejkoľvek inej nezákonnej činnosti poškodzujúcej finančné záujmy Únie.
4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3 platí, že zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante, ktoré sú výsledkom vykonávania tohto programu, obsahujú ustanovenia, ktoré výslovne oprávňujú Komisiu, Dvor audítorov a OLAF vykonávať audity a vyšetrovania uvedené v týchto odsekoch, v súlade s ich príslušnými právomocami.
Článok 12
Monitorovanie
S cieľom pravidelne vykonávať monitorovanie programu a akékoľvek potrebné úpravy priorít politiky a poskytovania finančných príspevkov Komisia po roku vypracuje úvodnú kvalitatívnu a kvantitatívnu správu o monitorovaní, po ktorej budú nasledovať tri správy, každá po dvojročnom období a zašle ich Európskemu parlamentu a Rade. Tieto správy sa postúpia na informačné účely aj Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov. Tieto správy budú obsahovať výsledky programu a informácie o tom, aký priestor sa v rámci činností programu venoval dodržiavaniu zásad rovnosti žien a mužov a uplatňovaniu hľadiska rodovej rovnosti ako aj ako sa riešila otázka antidiskriminácie vrátane problému nedostatočnej dostupnosti. Tieto správy sa v záujme posilnenia transparentnosti programu sprístupnia verejnosti.
Článok 13
Hodnotenie
1. Do 1. júla 2017 sa vykoná hodnotenie programu v polovici jeho trvania s cieľom zistiť na kvalitatívnom a kvantitatívnom základe pokrok dosiahnutý pri napĺňaní cieľov programu, venovať pozornosť sociálnemu prostrediu v Únii a akýmkoľvek výrazným zmenám vyplývajúcim z právnych predpisov Únie, určiť, či sa prostriedky programu využili účinne a posúdiť ich prínos na úrovni Únie. Výsledky uvedeného hodnotenia programu v polovici jeho trvania sa predložia Európskemu parlamentu a Rade.
2. Ak hodnotenie uvedené v odsek1 tohto článku alebo iné hodnotenie, ktoré sa vykoná v súlade s článkom 19 rozhodnutia č. 1672/2006/ES alebo článkom 9 rozhodnutia č. 283/2010/EÚodhalí, že Program má závažné nedostatky, Komisia v príslušných prípadoch predloží návrh Európskemu parlamentu a Rade s primeranými zmenami programu, aby sa zohľadnili výsledky hodnotenia.
3. Pred podaním každého návrhu na predĺženie programu po roku 2020 predloží Komisia Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov hodnotenie o silných a slabých stránkach koncepcie programu na roky 2014 - 2020.
4. Do 31. decembra 2022 Komisia vyhodnotí ex-post vplyv programu a jeho prínos na úrovni Únie a predloží správu obsahujúcu uvedené hodnotenie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov. Táto správa sa sprístupní verejnosti.
HLAVA II
OSOBITNÉ USTANOVENIA PRE JEDNOTLIVÉ OSI PROGRAMU
KAPITOLA I
Os Progress
Článok 14
Tematické sekcie a financovanie
1. Os Progress podporuje činnosti v jednej alebo viacerých tematických sekciách uvedených v písmenách a), b) a c). Počas celého obdobia platnosti programu dodržiava orientačné rozčlenenie pridelených prostriedkov podľa článku 5 ods. 2 písm. a) medzi jednotlivé sekcie tieto minimálne percentuálne hodnoty:
a)
zamestnanosť: najmä na účely boja proti nezamestnanosti mladých ľudí: 20 %;
b)
sociálna ochrana, sociálne začlenenie, znižovanie chudoby a predchádzanie chudobe: 50 %;
c)
pracovné podmienky: 10 %.
Akýkoľvek zvyšok sa rozdelí na jednu alebo viac tematických sekcií uvedených v písmenách a), b) alebo c) alebo ich kombináciu.
2. Z celkových finančných prostriedkov pridelených na os Progress a v rámci jednotlivých tematických sekcií sa 15 až 20 % vyhradí na podporu sociálneho experimentovania ako metódy testovania a hodnotenia inovačných riešení s cieľom využívať ich vo väčšej miere.
Článok 15
Konkrétne ciele
Okrem všeobecných cieľov ustanovených v článku 4 má os Progress tieto konkrétne ciele:
a)
rozvíjať a šíriť vysoko kvalitné komparatívne analytické poznatky s cieľom zaručiť, aby sa politiky Únie v oblastiach uvedených v článku 1 zakladali na dôveryhodných údajoch a reagovali na potreby, výzvy a podmienky v jednotlivých členských štátoch a ostatných krajinách účastniacich sa programu;
b)
umožňovať účinnú a začleňujúcu výmenu informácií, vzájomné učenie a dialóg o politikách Únie v oblastiach uvedených v článku 1 na úrovni Únie, vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni s cieľom podporovať členské štáty a ďalšie krajiny účastniace sa programu pri rozvíjaní ich politík a členské štáty pri vykonávaní právnych predpisov Únie;
c)
poskytovať finančnú podporu na testovanie inovácií v oblasti sociálnej politiky alebo politiky pracovného trhu a v prípade potreby zväčšovať schopnosti hlavných činiteľov v oblasti tvorby a vykonávania experimentovania v sociálnej politike a sprístupniť príslušné vedomosti a odborné poznatky;
d)
poskytovať organizáciám Únie a národným organizáciám finančnú podporu na zvýšenie ich schopnosti tvoriť, propagovať a podporovať vykonávanie nástrojov a politík Únie uvedených v článku 1 a príslušného práva Únie.
Článok 16
Druhy činností
V rámci osi Progress sa môžu financovať tieto druhy činností:
1.
Analytické činnosti:
a)
zber údajov a štatistík s ohľadom na kvalitatívne a kvantitatívne kritériá a tvorba spoločných metodík, klasifikácií, mikrosimulácií, ukazovateľov a referenčných hodnôt, ktoré sa v náležitých prípadoch rozčlenia podľa pohlavia a veku;
b)
prieskumy, štúdie, analýzy a správy, a to aj prostredníctvom financovania sietí odborníkov a vypracúvania expertíz týkajúcich sa tematických sekcií;
c)
kvalitatívne a kvantitatívne hodnotenia a posúdenia vplyvu vykonané verejnými a súkromnými subjektmi;
d)
monitorovanie a posúdenie transpozície a uplatňovania práva Únie;
e)
príprava a vykonávanie experimentovania v oblasti sociálnej politiky ako metódy testovania a hodnotenia inovačných riešení s cieľom využívať ich vo väčšej miere;
f)
šírenie výsledkov týchto analytických činností.
2.
Vzájomné učenie a činnosti zamerané na zvýšenie informovanosti a šírenie informácií:
a)
výmeny a šírenie osvedčených postupov, inovačných prístupov a skúseností, partnerských preskúmaní, referenčného porovnávania a vzájomného učenia na európskej úrovni;
b)
podujatia, konferencie a semináre predsedníctva Rady;
c)
odborná príprava odborníkov z oblasti práva a politiky;
d)
vypracúvanie a uverejňovanie sprievodcov, správ a vzdelávacích materiálov a opatrení týkajúcich sa informovania o iniciatívach podporovaných programom, ich oznamovania a mediálneho pokrytia;
e)
informačné a komunikačné aktivity;
f)
rozvoj a údržba informačných systémov na výmenu a šírenie informácií o politike a právnych predpisoch Únie a o pracovnom trhu.
3.
Podpora s ohľadom na:
a)
prevádzkové náklady kľúčových sietí na úrovni Únie, ktorých činnosti súvisia s cieľmi osi Progress a prispievajú k nim;
b)
budovanie kapacít vnútroštátnych správnych úradov a špecializovaných služieb zodpovedných za podporu geografickej mobility zriadených členskými štátmi a poskytovateľmi mikroúverov;
c)
organizáciu pracovných skupín zložených z úradníkov z jednotlivých štátov určených na monitorovanie vykonávania práva Únie;
d)
vytváranie kontaktov a spoluprácu medzi špecializovanými orgánmi, ďalšími príslušnými zúčastnenými stranami a vnútroštátnymi, regionálnymi a miestnymi úradmi a službami zamestnanosti na európskej úrovni;
e)
financovanie pozorovacích staníc na európskej úrovni vrátane kľúčových tematických sekcií;
f)
výmenu personálu medzi vnútroštátnymi správnymi úradmi.
Článok 17
Spolufinancovanie Úniou
V prípade, že činnosti v rámci osi Progress sa financujú v nadväznosti na výzvu na predkladanie návrhov, môžu byť spolufinancované Úniou, pričom miera spolufinancovania spravidla nesmie prekročiť 80 % celkových oprávnených výdavkov. Každá finančná podpora, ktorá presahuje tento strop, sa poskytuje len v riadne odôvodnených výnimočných prípadoch.
Článok 18
Účasť
1. Účasť na osi Progress je otvorená pre:
a)
členské štáty;
b)
krajiny EHP v súlade s dohodou o EHP a členské štáty EZVO;
c)
kandidátske krajiny a potenciálnych kandidátov v súlade so všeobecnými zásadami a všeobecnými podmienkami stanovenými v rámcových dohodách o ich účasti na programoch Únie, ktoré s nimi boli uzatvorené.
2. Os Progress je prístupná pre všetky verejné a/alebo súkromné subjekty, aktérov a inštitúcie, medzi ktoré patria najmä:
a)
vnútroštátne, regionálne a miestne orgány;
b)
služby zamestnanosti;
c)
špecializované orgány zriadené podľa právnych predpisov Únie;
d)
sociálni partneri;
e)
mimovládne organizácie;
f)
inštitúcie vyššieho vzdelávania a výskumné ústavy;
g)
odborníci na hodnotenie a posudzovanie vplyvu;
h)
vnútroštátne štatistické úrady;
i)
médiá.
3. Komisia môže spolupracovať s medzinárodnými organizáciami, najmä s Radou Európy, OECD, MOP, ďalšími orgánmi Organizácie Spojených národov a so Svetovou bankou.
4. Komisia môže spolupracovať s tretími krajinami, ktoré sa neúčastnia programu. Predstavitelia týchto tretích krajín sa môžu zúčastňovať na podujatiach v spoločnom záujme (ako sú konferencie, školenia a semináre), ktoré sa konajú v krajinách účastniacich sa programu a náklady na ich účasť sa môžu pokryť z prostriedkov programu.
KAPITOLA II
Os EURES
Článok 19
Tematické sekcie a financovanie
Os EURES podporuje činnosti v jednej alebo viacerých tematických sekciách uvedených v písmenách a), b) a c). Počas celého obdobia programu orientačné rozčlenenie pridelených prostriedkov podľa článku 5 ods. 2 písm. b) medzi jednotlivé sekcie dodržiava tieto minimálne percentuálne hodnoty:
a)
transparentnosť, pokiaľ ide o voľné pracovné miesta, žiadosti a ďalšie súvisiace informácie pre žiadateľov a zamestnávateľov: 32 %;
b)
rozvoj služieb v oblasti prijímania a umiestňovania pracovníkov do zamestnania obsadzovaním voľných pracovných miest a prostredníctvom žiadostí na úrovni Únie, najmä cielených programov mobility: 30 %;
c)
cezhraničné partnerstvá: 18 %.
Akýkoľvek zvyšok sa rozdelí na jednu alebo viac tematických sekcií uvedených v písmenách a), b) alebo c) alebo ich kombináciu.
Článok 20
Konkrétne ciele
Okrem všeobecných cieľov ustanovených v článku 4 má os EURES tieto konkrétne ciele:
a)
zabezpečiť, aby boli voľné pracovné miesta a žiadosti o zamestnanie a príslušné informácie a odporúčania, ako aj akékoľvek súvisiace informácie, napríklad tie, ktoré sa týkajú životných a pracovných podmienok, sprehľadnené pre potenciálnych žiadateľov a zamestnávateľov. Tento cieľ sa dosiahne prostredníctvom výmeny a šírenia týchto informácií na nadnárodnej, medziregionálnej a cezhraničnej úrovni pomocou použitia zaužívaných foriem interoperability v prípade voľných pracovných miest a žiadostí o zamestnanie a pomocou ďalších vhodných prostriedkov, ako sú individuálne poradenstvo a mentorstvo, najmä v prípade nízkokvalifikovaných osôb;
b)
podporovať poskytovanie služieb EURES v oblasti prijímania pracovníkov a umiestňovania pracovníkov do kvalitného a udržateľného zamestnania prostredníctvom obsadzovania voľných pracovných miest a žiadostí o zamestnanie; podpora služieb EURES sa rozšíri na rôzne fázy umiestňovania od prípravy na prijímanie pracovníkov až po pomoc po umiestnení s cieľom úspešne začleniť žiadateľa o prácu do pracovného trhu; takéto služby podpory môžu zahŕňať cielené programy mobility zamerané na obsadzovanie voľných pracovných miest v určitom odvetví, profesii, krajine alebo skupine krajín alebo pre konkrétne skupiny pracovníkov, napríklad mladých ľudí so sklonom k mobilite, v prípadoch, keď sa preukázala jasná hospodárska potreba.
Článok 21
Druhy činností
Os EURES môže byť použitá na financovanie činnosti na podporu dobrovoľnej mobility jednotlivcov v Únii na spravodlivom základe a s cieľom odstrániť prekážky mobility, a to najmä:
a)
rozvoj a činnosti cezhraničných partnerstiev EURES v prípade žiadosti zo strany služieb, ktoré sú územne zodpovedné za hraničné regióny;
b)
poskytovanie informácií, poradenstvo a služby v oblasti umiestňovania a prijímania pracovníkov v prípade cezhraničných pracovníkov;
c)
vytvorenie viacjazyčnej digitálnej platformy pre obsadzovanie voľných pracovných miest a vybavovanie žiadostí;
d)
rozvoj cielených programov mobility na základe výziev na predkladanie návrhov s cieľom obsadzovať voľné pracovné miesta na pracovných trhoch so zistenými nedostatkami a/alebo pomôcť pracovníkom, ktorí majú sklon k mobilite, v prípade, že sa preukázala jasná hospodárska potreba;
e)
vzájomné učenie medzi aktérmi siete EURES a odborná príprava poradcov siete EURES vrátane poradcov cezhraničných partnerstiev siete EURES;
f)
činnosti v oblasti informovania a komunikácie zamerané na zvyšovanie informovanosti o výhodách geografickej a profesijnej mobility vo všeobecnosti a o činnostiach a službách poskytovaných v rámci siete EURES.
Článok 22
Spolufinancovanie Úniou
V prípade, že činnosti v rámci osi EURES sa financujú v nadväznosti na výzvu na predkladanie návrhov, môžu byť spolufinancované Úniou, pričom miera spolufinancovania spravidla nesmie prekročiť 95 % celkových oprávnených výdavkov. Každá finančná podpora, ktorá presahuje tento strop, sa poskytne len v riadne odôvodnených výnimočných prípadoch.
Článok 23
Monitorovanie modelov mobility
V záujme zistenia negatívnych účinkov vyplývajúcich z geografickej mobility v rámci Únie a predchádzania týmto účinkom Komisia spolu s členskými štátmi v súlade s článkom 12 nariadenia (EÚ) č. 492/2011 pravidelne monitoruje toky a modely mobility.
Článok 24
Účasť
1. Účasť na osi EURES je otvorená pre:
a)
členské štáty;
b)
krajiny EHP v súlade s dohodou o EHP a Švajčiarsku konfederáciu v súlade s dohodou medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a so Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb (18).
2. Os EURES je prístupná pre všetky subjekty, aktérov a inštitúcie vymenované členským štátom alebo Komisiou, ktoré spĺňajú podmienky účasti v sieti EURES, ako je stanovené vo vykonávacom rozhodnutí Komisie 2012/733/EÚ. Medzi tieto subjekty, aktérov a inštitúcie patria najmä:
a)
vnútroštátne, regionálne a miestne orgány;
b)
služby zamestnanosti;
c)
organizácie sociálnych partnerov a ďalšie zainteresované strany.
KAPITOLA III
Os mikrofinancovanie a sociálne podnikanie
Článok 25
Tematické sekcie a financovanie
Os Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie podporuje činnosti v jednej alebo viacerých tematických sekciách uvedených v písm. a) a b). Počas celého obdobia platnosti programu dodržiava orientačné rozčlenenie pridelených prostriedkov podľa článku 5 ods. 2 písm. c) medzi jednotlivé sekcie tieto minimálne percentuálne hodnoty:
a)
mikrofinancovanie určené pre zraniteľné skupiny a mikropodniky: 45 %;
b)
sociálne podnikanie: 45 %.
Akýkoľvek zvyšok sa rozdelí na tematické sekcie uvedené v písm. a) alebo b) alebo ich kombináciu.
Článok 26
Konkrétne ciele
Okrem všeobecných cieľov stanovených v článku 4 má os Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie tieto konkrétne ciele:
a)
zvýšiť prístupnosť a dostupnosť mikrofinancovania pre:
i)
zraniteľné osoby, ktoré stratili pracovné miesto alebo ktorým hrozí jeho strata, alebo ktoré majú problémy so vstupom alebo opätovným vstupom na trh práce, alebo im hrozí sociálne vylúčenie, alebo sú sociálne vylúčené, či zraniteľné osoby, ktoré majú znevýhodnený prístup k tradičnému trhu s úvermi a ktoré chcú založiť alebo ďalej rozvíjať vlastný mikropodnik;
ii)
mikropodniky v začiatočnej fáze aj vo fáze rozvoja, najmä mikropodniky, ktoré zamestnávajú osoby uvedené v písmene i);
b)
budovať inštitucionálne kapacity poskytovateľov mikroúverov;
c)
podporovať vytvorenie trhu sociálnych investícií a uľahčovať sociálnym podnikom prístup k financovaniu sprístupnením vlastného kapitálu, kvázi vlastného kapitálu, úverových nástrojov a grantov do výšky 500 000 EUR sociálnym podnikom, ktorých ročný obrat buď nepresiahne 30 miliónov EUR alebo ktorých celková súvaha za daný rok nepresiahne 30 miliónov EUR a ktoré nie sú podnikmi kolektívneho investovania.
Aby sa zabezpečila doplnkovosť, Komisia a členské štáty v oblastiach svojich kompetencií úzko koordinujú tieto činnosti s činnosťami uskutočňovanými v rámci politiky súdržnosti a vnútroštátnych politík.
Článok 27
Druhy činností
Podpora mikrofinancovania a sociálnych podnikov vrátane budovania inštitucionálnych kapacít, najmä prostredníctvom finančných nástrojov stanovených v rámci hlavy VIII prvej časti nariadenia o rozpočtových pravidlách a grantov môže byť poskytovaná v rámci osi Mikrofinancovanie a sociálne podniky.
Článok 28
Účasť
1. Účasť na osi Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie je otvorená pre verejné a súkromné subjekty zriadené na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni v krajinách uvedených v článku 18 ods. 1 a pokrýva v týchto krajinách:
a)
mikrofinancovanie určené pre osoby a mikropodniky; a/alebo
b)
financovanie sociálnych podnikov.
2. Komisia zabezpečí, aby os bola dostupná bez akejkoľvek diskriminácie pre všetky verejné a súkromné subjekty v členských štátoch.
3. Verejné a súkromné subjekty vykonávajúce činnosti uvedené v odseku 1 písm. a) úzko spolupracujú s organizáciami vrátane organizácií občianskej spoločnosti, ktoré zastupujú záujmy konečných príjemcov mikroúverov, a s organizáciami, najmä s tými, ktoré sú podporované z ESF, a poskytujú týmto konečným príjemcom programy mentorstva a odbornej prípravy, s cieľom osloviť konečných príjemcov a vytvárať konkurencieschopné a životaschopné mikropodniky. V tejto súvislosti sa zabezpečí dostatočná kontrola príjemcov pred založením mikropodniku aj po jeho založení.
4. Verejné a súkromné subjekty, ktoré vykonávajú činnosti uvedené v odseku 1 písm. a), dodržiavajú vysoký štandard v oblasti hospodárenia, riadenia a ochrany zákazníka v súlade so zásadami Európskeho etického kódexu poskytovania mikroúverov a predchádzajú nadmernému zadlžovaniu osôb a podnikov napríklad v dôsledku toho, že sa im poskytnú úvery s vysokými úrokovými sadzbami alebo za podmienok, ktoré pravdepodobne povedú k ich platobnej neschopnosti.
Článok 29
Finančný príspevok
Okrem spojených akcií, rozpočtovými prostriedkami určenými pre os Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie sa pokryjú všetky náklady na činnosti vykonané prostredníctvom finančných nástrojov vrátane splatných záväzkov voči finančným sprostredkovateľom, ako sú straty vyplývajúce zo záruk, správne poplatky pre subjekty spravujúce príspevok Únie a ďalšie oprávnené náklady.
Článok 30
Riadiace činnosti
1. S cieľom využiť nástroje a granty uvedené v článku 27 môže Komisia uzatvoriť dohody so subjektmi uvedenými v článku 139 ods. 4 nariadenia o rozpočtových pravidlách, najmä s Európskou investičnou bankou a Európskym investičným fondom. Tieto dohody by mali obsahovať podrobné ustanovenia o vykonávaní úloh zverených uvedeným subjektom vrátane ustanovení o potrebe zaistenia doplnkovosti a koordinácie s existujúcimi finančnými nástrojmi na úrovni Únie a vnútroštátnej úrovni a vyváženého rozdelenia zdrojov medzi členské štáty a ďalšie zapojené krajiny. Finančné nástroje podľa hlavy VIII prvej časti nariadenia o rozpočtových pravidlách sa môžu získať prostredníctvom vyhradeného investičného nástroja, ktorý možno financovať z prostriedkov programu, môžu ho financovať iní investori alebo oboje.
2. Vyhradený investičný nástroj uvedený v odseku 1 môže okrem iného poskytovať úvery, vlastný kapitál a nástroje s rozdelením rizika pre sprostredkovateľov alebo priame financovanie pre sociálne podniky alebo oboje. Vlastný kapitál sa môže okrem iného poskytovať vo forme otvorenej kapitálovej účasti, tichej kapitálovej účasti, akcionárskych pôžičiek, ako aj kombináciou rozličných typov kapitálových podielov vydaných investorom.
3. Podmienky, napríklad úrokové sadzby, ktorú sú v prípade mikroúverov priamo alebo nepriamo podporované v rámci tejto osi, zohľadňujú výhodu podpory a sú odôvodnené, pokiaľ ide o súvisiace riziká a skutočné náklady na financovanie spojené s úverom.
4. V súlade s článkom 140 ods. 6 nariadenia o rozpočtových pravidlách sa ročné splátky vytvorené jedným finančným nástrojom pripisujú tomuto finančnému nástroju do 1. januára 2024, zatiaľ čo príjmy sa do všeobecného rozpočtu Únie zapisujú po odpočítaní nákladov a poplatkov na riadenie. V prípade finančných nástrojov, ktoré boli zriadené počas viacročného finančného rámca na roky 2007 - 2013 sa ročné splátky vytvorené v rámci operácií začatých v predchádzajúcom období pripisujú finančnému nástroju v súčasnom období.
5. Po uplynutí platnosti dohôd uzavretých so subjektmi uvedenými v odseku 1 alebo po ukončení investičného obdobia špecializovaného investičného nástroja sa zostatok splatný Únii vráti do všeobecného rozpočtu Únie.
6. Subjekty uvedené v odseku 1 tohto článku a v prípade potreby manažéri fondu uzatvoria písomné dohody s verejnými a súkromnými subjektmi uvedenými v článku 28. V týchto dohodách sa ustanovujú povinnosti verejných a súkromných poskytovateľov využívať zdroje poskytnuté v rámci osi Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie v súlade s cieľmi vytýčenými v článku 26 a poskytovať informácie potrebné na zostavovanie výročných správ o vykonávaní uvedených v článku 31.
Článok 31
Správy o vykonávaní
1. Subjekty uvedené v článku 30 ods. 1 a tam, kde je to vhodné, manažéri fondu, pošlú Komisii výročnú správu o vykonávaní, v ktorej uvedú činnosti, ktorým bola udelená podpora a prehľad ich finančného vykonávania a udeľovania príspevkov a prístupnosti a investícií podľa sektorov, geografickej oblasti a typu príjemcov. V týchto správach sa uvedú aj schválené alebo zamietnuté žiadosti týkajúce sa všetkých konkrétnych cieľov a zmluvy uzavreté zapojenými verejnými a súkromnými subjektmi, financované činnosti a ich výsledky vrátane ich sociálneho vplyvu, vplyvu na tvorbu pracovných miest a udržateľnosti udelenej podpory. Komisia posiela tieto správy Európskemu parlamentu na informačné účely.
2. Z informácií uvedených v týchto výročných správach o vykonávaní budú vychádzať dvojročné správy o monitorovaní uvedené v článku 12. Správy o monitorovaní zahŕňajú výročné správy uvedené v článku 8 ods. 2 rozhodnutia č. 283/2010/EÚ, podrobné informácie o činnostiach v oblasti komunikácie a informácie o komplementárnosti s ostatnými nástrojmi Únie, najmä ESF.
HLAVA III
PRACOVNÉ PROGRAMY A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 32
Pracovné programy
Komisia prijme vykonávacie akty stanovujúce pracovné programy pre všetky tri osi. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedenom v článku 36 ods. 3.
Pracovné programy sa prijmú, ak je to potrebné, na trojročné obdobie a obsahujú opis financovaných opatrení, postupy výberu opatrení podporovaných Úniou, geografického pokrytia, cieľovej skupiny a orientačný časový rámec na vykonávanie. Pracovné programy takisto obsahujú údaj o sume pridelenej na každý konkrétny cieľ a vyjadrujú prerozdelenie zdrojov v súlade s článkom 33. Pracovné programy posilňujú súdržnosť programu uvedením väzieb medzi troma osami.
Článok 33
Prerozdelenie finančných prostriedkov medzi osi a na jednotlivé tematické sekcie v rámci osí
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 34 prijímať delegované akty prerozdeľujúce finančné prostriedky medzi osi a na jednotlivé tematické sekcie v rámci každej osi, ktoré by presahovali orientačnú sumu stanovenú v každom prípade o viac než 5 % až do výšky 10 %, ak si to vyžaduje vývoj v sociálno-ekonomickej oblasti alebo závery z hodnotenia programu v polovici jeho trvania uvedeného v článku 13 ods. 1. Prerozdelenie finančných prostriedkov na tematické sekcie v rámci každej osi sa zohľadňuje v pracovných programoch uvedených v článku 32.
Článok 34
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 33 sa Komisii udeľuje na obdobie siedmich rokov od 1. januára 2014.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 33 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 33 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 35
Dodatočné vykonávacie opatrenia
Opatrenia potrebné na vykonávanie programu, napríklad kritériá hodnotenia programu, vrátane opatrení, ktoré sa týkajú nákladovej efektívnosti a opatrení na šírenie a prenos výsledkov, sa prijmú v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 36 ods. 2.
Článok 36
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 37
Prechodné opatrenia
Činnosti uvedené v článkoch 4, 5 a 6 rozhodnutia č. 1672/2006/ES, ktoré sa začnú vykonávať pred 1. januárom 2014, sa naďalej riadia uvedeným rozhodnutím. Pokiaľ ide o tieto činnosti, Komisii pomáha výbor uvedený v článku 36 tohto nariadenia.
Článok 38
Hodnotenie
1. Konečné hodnotenie uvedené v článku 13 ods. 4 tohto nariadenia zahŕňa konečné hodnotenie uvedené v článku 9 rozhodnutia č. 283/2010/EÚ.
2. Komisia vykoná osobitné konečné hodnotenie osi Mikrofinancovanie a sociálne podnikanie najneskôr do jedného roka po vypršaní platnosti dohôd so subjektami.
Článok 39
Zmeny rozhodnutia č. 283/2010/EÚ
Rozhodnutie č. 283/2010/EÚ sa mení takto:
(1)
V článku 5 sa odsek 4 nahrádza takto:
„4. Zostatok splatný Únii po vypršaní platnosti nástroja sa vyčlení na mikrofinancovanie a podporu sociálnych podnikov v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1296/2013 z 11 decembra 2013 o programe Európskej únie v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie (EaSI) (19).
(19) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 238“;" 						
(2)
V článku 8 sa odseky 3 a 4 vypúšťajú.
Článok 40
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. decembra 2013