NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1308/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
v souladu s řádným legislativním postupem (4),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Budoucnost SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky“ se zabývá potenciálními úkoly, cíli a směry společné zemědělské politiky (SZP) po roce 2013. S ohledem na diskusi o tomto sdělení by SZP měla být s účinkem od 1. ledna 2014 reformována. Tato reforma by měla zahrnovat všechny hlavní nástroje SZP, včetně nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5). Vzhledem k oblasti působnosti reformy je vhodné uvedené nařízení zrušit a nahradit je novým nařízením o jednotné společné organizaci trhů se zemědělskými produkty. Reforma by také měla co nejvíce harmonizovat, zefektivnit a zjednodušit ustanovení, zejména ustanovení týkající se více než jednoho zemědělského odvětví, a to i tak, že zajistí, aby jiné než podstatné prvky opatření mohla Komise přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci.
(2)
Toto nařízení by mělo obsahovat všechny základní prvky společné organizace trhů se zemědělskými produkty.
(3)
Nařízení by se mělo vztahovat na všechny zemědělské produkty uvedené v příloze I Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) (společně dále jen „Smlouvy“), aby se zajistila existence společné organizace trhů se všemi těmito produkty, jak vyžaduje čl. 40 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(4)
Mělo by být jasně stanoveno, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (6) a ustanovení podle něj přijatá by se měly v zásadě vztahovat na opatření stanovená tímto nařízením. Zejména nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahuje ustanovení k zajištění dodržování povinností vyžadovaných ustanoveními SZP, včetně kontrol a uplatňování správních opatření a správních sankcí v případě nedodržování povinností, a pravidla týkající se skládání a uvolňování jistot a vracení neoprávněně vyplacených částek.
(5)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU přijme Rada opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení. V případech, kdy se použije čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, by toto nařízení mělo z důvodu jasnosti výslovně odkazovat na skutečnost, že Rada přijme opatření na tomto právním základě.
(6)
Za účelem doplnění nebo změny jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(7)
V tomto nařízení by měly být stanoveny některé definice týkající se některých odvětví. Aby byly zohledněny zvláštní vlastnosti odvětví rýže, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu definic týkajících se odvětví rýže v rozsahu nezbytném k aktualizaci těchto definic s ohledem na vývoj na trhu.
(8)
Toto nařízení odkazuje na popis produktů a na čísla nebo položky kombinované nomenklatury. Změny nomenklatury společného celního sazebníku mohou v budoucnosti vyžadovat technické úpravy tohoto nařízení. Za účelem zohlednění těchto změn by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o provádění nezbytných technických úprav. V zájmu jasnosti a jednoduchosti by nařízení Rady (EHS) č. 234/79 (7), které v současné době stanoví tuto pravomoc, mělo být zrušeno a pravomoc zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
V případě obilovin, rýže, cukru, sušených krmiv, osiv, vína, olivového oleje a stolních oliv, lnu a konopí, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, banánů, mléka a mléčných výrobků a bource morušového by měly být stanoveny hospodářské roky, které by měly být co nejvíce přizpůsobeny biologickým produkčním cyklům každého z těchto produktů.
(10)
Ke stabilizaci trhů a zajištění přiměřené životní úrovně zemědělců byl vytvořen rozlišený režim podpory trhu v různých odvětvích a zavedeny režimy přímých podpor s ohledem na různé potřeby v každém z těchto odvětví a na jejich vzájemnou závislost. Tato opatření mají podobu veřejné intervence nebo vyplácení podpory soukromého skladování. Je třeba nadále zachovat opatření podpory trhu, která by však měla být zefektivněna a zjednodušena.
(11)
Je třeba stanovit stupnice Unie pro klasifikaci, označování a obchodní úpravu jatečně upravených těl v odvětví hovězího, telecího, vepřového a skopového a kozího masa pro účely zaznamenávání cen a uplatňování intervenčních opatření v uvedených odvětvích. Tyto stupnice Unie navíc přispívají k větší transparentnosti trhu.
(12)
Z důvodů jasnosti a transparentnosti by ustanovení týkající se veřejné intervence měla mít společnou osnovu, měla by však dále sledovat politiku, jíž se řídí jednotlivá odvětví. Proto je třeba rozlišovat mezi referenčními prahovými hodnotami a cenami intervenčními, které je třeba definovat. Při tom je třeba vyjasnit, že pouze ceny v rámci veřejné intervence odpovídají uplatněným regulovaným cenám uvedeným příloze 3 bodu 8 první větě Dohody WTO o zemědělství (tj. podpora tržní ceny). V této souvislosti by mělo být jasné, že tržní intervence může mít podobu veřejné intervence i jiných forem intervence, při kterých se nevyužívají předem stanovené cenové indikace.
(13)
S ohledem na praxi a zkušenosti z předchozích společných organizací trhů by systém veřejných intervencí pro každé dotčené odvětví měl být odpovídajícím způsobem k dispozici během určitých období roku a během těchto období by měl být otevřen buď trvale, nebo v závislosti na tržních cenách.
(14)
Cena v rámci veřejné intervence by měla sestávat z pevně stanovené ceny pro určitá množství některých produktů a v jiných případech by měla záviset na nabídkovém řízení a vycházet z praxe a zkušeností z předchozích společných organizací trhů.
(15)
Toto nařízení by mělo stanovit možnost nakládání s produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence. Tato opatření by měla být přijata takovým způsobem, aby nedocházelo k narušení trhu a aby byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s kupujícími.
(16)
Stávající režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii přijatý v rámci SZP by měl být předmětem samostatného nařízení, jehož přijetím se zohledňují cíle sociální soudržnosti režimu. V tomto nařízení by nicméně mělo být uvedeno ustanovení, které umožní nakládání s produkty v držení v rámci veřejné intervence tím, že budou dány k dispozici tomuto režimu.
(17)
Může nastat situace, kdy s cílem zajistit rovnováhu na trhu a stabilizovat tržní ceny bude třeba poskytnout podporu soukromého skladování určitých zemědělských produktů. V zájmu zajištění transparentnosti trhu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek, za kterých může Komise s ohledem na situaci na trhu o poskytnutí podpory soukromého skladování rozhodnout.
(18)
S cílem zajistit, aby produkty nakoupené v rámci veřejné intervence nebo produkty, na něž se vztahuje podpora soukromého skladování, byly vhodné pro dlouhodobé skladování a byly řádné a uspokojivé obchodní jakosti, a s cílem zohlednit zvláštní vlastnosti různých odvětví v zájmu zajištění nákladově účinného fungování veřejné intervence a soukromého skladování by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení požadavků a podmínek, jež musí tyto produkty splňovat z hlediska jakosti a způsobilosti, kromě požadavků stanovených tímto nařízením.
(19)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví obilovin a neloupané rýže by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení kritérií jakosti týkajících se nákupu a prodeje těchto produktů.
(20)
S cílem zajistit odpovídající skladovací kapacitu a účinnost systému veřejné intervence z hlediska nákladové efektivity, distribuce a přístupu hospodářských subjektů a s cílem zachovat jakost produktů nakoupených v rámci veřejné intervence pro jejich uvolnění na konci doby uskladnění by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavky, které mají splňovat sklady v případě všech produktů, na něž se vztahuje veřejná intervence, pravidla pro skladování produktů v členském státě či mimo členský stát, který je odpovědný za tyto produkty a nakládání s nimi s ohledem na cla a další částky, které se poskytují, nebo poplatky, které se vybírají v rámci SZP.
(21)
Aby bylo možné zajistit žádoucí účinek soukromého skladování na trhy, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla a podmínky použitelné v případech, kdy je skladované množství nižší než smluvně stanovené množství; pokud jde o podmínky pro poskytování zálohy a podmínky pro opětovné uvedení na trh nebo uvolnění produktů, které jsou předmětem smluv o soukromém skladování.
(22)
Aby se zajistilo řádné fungování systémů veřejné intervence a soukromého skladování, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení používání nabídkového řízení a stanovení dodatečných podmínek, které musí hospodářské subjekty splnit; a požadavek, aby hospodářské subjekty složily jistotu.
(23)
S cílem zohlednit technický vývoj a potřeby odvětví hovězího a telecího masa, vepřového masa, skopového a kozího masa, jakož i potřebu standardizovat obchodní úpravu různých produktů pro účely zlepšení transparentnosti trhu, zaznamenávání cen a uplatňování tržních intervenčních opatření by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o úpravu a aktualizaci stupnic Unie pro klasifikaci jatečně upravených těl v těchto odvětvích, jakož i pokud jde o stanovení některých dalších souvisejících ustanovení a odchylek.
(24)
Měla by být podporována spotřeba ovoce a zeleniny, jakož i mléka a mléčných výrobků u dětí ve školním věku s cílem trvale zvyšovat podíl těchto produktů v jídelníčku dětí v době, kdy se utvářejí jejich stravovací návyky, a přispět tak k dosažení cílů SZP, zejména ke stabilizaci trhů a zajištění dostupnosti současných i budoucích dodávek. Proto by měla být prosazována podpora Unie zaměřená na financování či spolufinancování dodávek těchto produktů dětem ve vzdělávacích zařízeních.
(25)
V zájmu zajištění řádného rozpočtového řízení režimů by měla být zavedena vhodná ustanovení pro projekty Unie zaměřené na dodávání ovoce a zeleniny a mléka do škol. Podpora Unie by neměla být použita jako náhrada financování stávajících vnitrostátních projektů, v jejichž rámci je do škol dodáváno ovoce a zelenina a mléko. S ohledem na rozpočtová omezení by členské státy přesto měly mít možnost nahradit své finanční příspěvky na tyto projekty příspěvky ze soukromého sektoru. K zajištění účinnosti projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol mohou být nezbytná doprovodná opatření, na která by členské státy měly mít možnost poskytovat vnitrostátní podporu. Členské státy účastnící se těchto projektů by měly veřejně informovat o subvenční úloze podpory Unie.
(26)
S cílem podporovat zdravé stravovací návyky dětí a zajistit, aby podpora byla zaměřena na děti, které pravidelně navštěvují vzdělávací zařízení spravovaná nebo uznaná členskými státy, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Ovoce a zelenina do škol určité akty, pokud jde o dodatečná kritéria související se zaměřením podpory, schvalování a výběr žadatelů o podporu a pokud jde o vypracování celostátních nebo regionálních strategií a o doprovodná opatření.
(27)
S cílem zajistit účinné a cílené využívání finančních prostředků Unie by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Ovoce a zelenina do škol určité akty, pokud jde o metodu pro přerozdělování podpory mezi členské státy na základě obdržených žádostí o podporu, náklady způsobilé pro podporu Unie, včetně možnosti stanovení celkového stropu těchto nákladů, a povinnost členských států sledovat a hodnotit účinnost svých projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
(28)
S cílem podpořit informovanost o projektu zaměřeném na dodávání ovoce a zeleniny do škol by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, které by členským státům zapojeným do projektu dodávek ovoce a zeleniny do škol ukládaly povinnost veřejně informovat o subvenční úloze podpory Unie.
(29)
S cílem zohlednit vývoj vzorců spotřeby mléka a mléčných výrobků, inovace a vývoj na trhu s mléčnými výrobky, dostupnost výrobků na jednotlivých trzích Unie a výživové aspekty by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Mléko do škol určité akty, pokud jde o: produkty, které jsou způsobilé pro tento projekt; vnitrostátní nebo regionální strategie členských států, včetně případných doprovodných opatření; a sledování a hodnocení uvedeného projektu.
(30)
S cílem zajistit způsobilost vhodných příjemců a žadatelů pro obdržení podpory Unie a účinné a účelné využívání této podpory by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se příjemců a žadatelů způsobilých pro danou podporu, požadavek, aby žadatelé byli schvalováni členskými státy, a používání mléka a mléčných výrobků při přípravě jídel ve vzdělávacích zařízeních.
(31)
S cílem zajistit, aby žadatelé o podporu dodržovali své povinnosti, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavek složení jistoty v případě vyplacení zálohy na podporu.
(32)
S cílem podpořit informovanost o projektu Mléko do škol by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž mají členské státy informovat veřejnost o své účasti v uvedeném projektu a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
(33)
S cílem zajistit, aby se podpora odrazila v ceně výrobků, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zavedení sledování cen v rámci projektu Mléko do škol.
(34)
Finanční prostředky Unie jsou nezbytné jako motivace pro uznané organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo mezioborové organizace k vypracování pracovních programů určených ke zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv a jejich uvádění na trh. V tomto ohledu by toto nařízení mělo stanovit, že podpora Unie má být přidělována podle důležitosti opatření prováděných v rámci dotyčných pracovních programů. Spolufinancování by však mělo být omezeno v zájmu zlepšení účinnosti těchto programů.
(35)
S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie poskytované organizacím producentů, sdružením organizací producentů nebo mezioborovým organizacím v odvětví olivového oleje a stolních oliv za účelem zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o konkrétní opatření, která mohou být financována prostřednictvím podpory Unie, a činnosti a náklady, které takto financovány být nemohou; minimální přidělení finančních prostředků Unie konkrétním oblastem; požadavek na složení jistoty; a kritéria, která mají členské státy zohlednit při výběru a schvalování pracovních programů.
(36)
Toto nařízení by mělo rozlišovat mezi ovocem a zeleninou na jedné straně, mezi které patří ovoce a zelenina určené pro přímou spotřebu a ovoce a zelenina určené pro zpracování, a na druhé straně výrobky z ovoce a zeleniny. Pravidla pro provozní fondy, operační programy a finanční pomoc Unie by se měla vztahovat pouze na ovoce a zeleninu první kategorie, přičemž by se s oběma typy ovoce a zeleniny této kategorie mělo nakládat obdobným způsobem.
(37)
Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a produkty se rychle kazí. I omezené přebytky mohou výrazným způsobem narušit trh. Proto by měla být stanovena opatření pro řešení krizí, která by měla být i nadále začleňována do operačních programů.
(38)
Produkce ovoce a zeleniny a jejich uvádění na trh by měly plně zohledňovat otázky životního prostředí, včetně pěstitelských postupů, nakládání s odpadovým materiálem a likvidace produktů stažených z trhu, zejména pokud jde o ochranu jakosti vod, zachování biologické rozmanitosti a udržování krajiny.
(39)
Podpora pro zřizování seskupení producentů by měla být poskytována všem odvětvím ve všech členských státech v rámci politiky rozvoje venkova. Zvláštní podpora v odvětví ovoce a zeleniny by proto měla být ukončena.
(40)
Za účelem přenesení větší odpovědnosti na organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny a jejich sdružení při přijímání rozhodnutí ve finanční oblasti a v zájmu lepšího přizpůsobení veřejných prostředků, jež jsou jim přidělovány, budoucím požadavkům, by měly být stanoveny podmínky, za jakých mohou být tyto prostředky využívány. Jedním z vhodných řešení je spolufinancování provozních fondů vytvořených organizacemi producentů a jejich sdruženími. Ve zvláštních případech by měly být povoleny další možnosti financování. Provozní fondy by se měly použít pouze k financování operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny. Za účelem kontroly výdajů Unie by měl být stanoven strop podpory poskytované organizacím producentů a jejich sdružením, které provozní fondy zřizují.
(41)
V regionech se slabou organizací produkce v odvětví ovoce a zeleniny by mělo být umožněno poskytování dodatečných vnitrostátních finančních příspěvků. V případě členských států, které jsou z hlediska struktur obzvláště znevýhodněny, by tyto příspěvky měly být uhrazeny Unií.
(42)
S cílem zajistit účinnou, cílenou a udržitelnou podporu organizací producentů a jejich sdružení v odvětví ovoce a zeleniny by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o provozní fondy a operační programy, vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategii pro operační programy týkající se povinnosti sledovat a hodnotit účinnost vnitrostátního rámce a vnitrostátních strategií; finanční podporu Unie; opatření pro předcházení krizím a jejich řešení a vnitrostátní finanční podporu.
(43)
Je důležité stanovit podpůrná opatření v odvětví vína na posílení konkurenčních struktur. Uvedená opatření by měla být vymezena a financována Unií, ale členské státy by si měly samy zvolit vhodný soubor opatření uspokojující potřeby jejich regionálních subjektů, případně s ohledem na jejich zvláštnosti, a začlenit je do vnitrostátních programů podpory. Za provádění těchto programů by měly být odpovědné členské státy.
(44)
Jedním z klíčových opatření způsobilých pro vnitrostátní programy podpory by měla být propagace vín Unie a jejich uvádění na trh. Prodejnost a konkurenceschopnost výrobků z révy vinné zhotovených v Unii může zvýšit podpora inovací. Nadále by se měla financovat restrukturalizace a přeměna vinic, a to z důvodu jejich pozitivních strukturálních účinků na odvětví vína. Podpora by měla být dostupná rovněž pro investice v odvětví vína, které směřují ke zlepšení hospodářské výkonnosti podniků. Podpora pro destilaci vedlejších výrobků by měla být opatřením, které je k dispozici členským státům, které chtějí tento nástroj použít k zajištění jakosti vína a zároveň chránit životní prostředí.
(45)
Preventivní opatření, jako je pojištění sklizně, vzájemné fondy a zelená sklizeň, by měla být způsobilá pro podporu v rámci programů na podporu odvětví vína, aby se podpořil odpovědný přístup ke krizovým situacím.
(46)
Ustanovení o podpoře pěstitelům révy přidělením platebních nároků podle rozhodnutí členských států byla s konečnou platností zavedena od rozpočtového roku 2015 v souladu s článkem 103n nařízení (ES) č. 1234/2007 a za podmínek stanovených v uvedeném ustanovení.
(47)
S cílem zajistit, aby programy členských států na podporu odvětví vína splnily svůj účel a aby finanční prostředky Unie byly účinně a efektivně využívány, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se odpovědnosti za výdaje mezi datem, kdy Komise obdrží programy podpory a jejich změny, a datem jejich použitelnosti, pravidla týkající se obsahu programů podpory a výdajů, administrativních nákladů a nákladů na zaměstnance a operací, které lze zahrnout do programů podpory členských států, a podmínek a možnosti, pokud jde o provádění plateb prostřednictvím zprostředkovatelů v případě podpory pojištění sklizně; pravidla týkající se požadavku na složení jistoty v případě vyplacení zálohy; pravidla týkající se používání určitých pojmů; pravidla týkající se stanovení stropu výdajů na opětovnou výsadbu vinic ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů; pravidla týkající se zamezení dvojímu financování projektů; pravidla týkající se podmínek, za kterých producenti stáhnou vedlejší výrobky pocházejí z vinifikace, výjimek z této povinnosti, aby se zabránilo dodatečné administrativní zátěži, a pravidla týkající se dobrovolné certifikace lihovarů; jakož i pravidla, která členským státům umožňují stanovit podmínky pro řádné fungování podpůrných opatření.
(48)
Včelařství se vyznačuje různorodostí podmínek produkce a výnosů a rozptýlením a rozmanitostí hospodářských subjektů, a to jak v oblasti produkce, tak i v jednotlivých fázích uvádění na trh. Kromě toho je vzhledem k rostoucímu dopadu některých nákaz včel a zejména k současnému rozšíření varroázy v řadě členských států v posledních letech a vzhledem k problémům, které tato nákaza způsobuje při produkci medu, nadále nezbytný zásah Unie, protože varroázu nelze úplně vymýtit a je třeba ji tlumit schválenými prostředky. Vzhledem k těmto okolnostem a s cílem zlepšit produkci a uvádění včelařských produktů na trh v Unii by měly být vnitrostátní programy pro toto odvětví vypracovávány každé tři roky ve snaze zlepšit obecné podmínky produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh. Na financování těchto vnitrostátních programů by se měla podílet Unie.
(49)
Opatření, která mohou být zahrnuta do včelařských programů, je třeba upřesnit. S cílem zajistit přizpůsobení režimu podpory Unie nejnovějšímu vývoji a s cílem zajistit účinnost opatření obsažených ve včelařských programech při zlepšování obecných podmínek produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o aktualizaci seznamu přizpůsobením stávajících opatření nebo doplněním nových opatření.
(50)
Pro zajištění účinného a účelného využívání finančních prostředků Unie určených pro včelařství by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zamezení dvojímu financování mezi programy členských států v oblasti včelařství a rozvoje venkova a o základ pro přidělování finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu.
(51)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 73/2009 (8) byly platby pro chmel od 1. ledna 2010 odděleny. Aby mohly organizace producentů chmele pokračovat ve své činnosti jako doposud, mělo by být přijato zvláštní ustanovení pro rovnocenné částky, jež budou využity v dotčených členských státech pro stejné činnosti. S cílem zajistit, aby tato podpora sloužila k financování cílů organizací producentů uvedených v tomto nařízení, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o žádosti o podporu, pravidla týkající se způsobilých chmelových ploch a výpočet částek podpory.
(52)
Podpora Unie pro chov bource morušového by měla být oddělena a začleněna do systému přímých plateb v návaznosti na přístup k podporám v jiných odvětvích.
(53)
Podpora pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko vyrobené v Unii a určené ke krmným účelům a ke zpracování na kasein a kaseináty se neukázala být pro podporu trhu účinná, a měla by proto být ukončena, a to spolu s pravidly týkajícími se použití kaseinu a kaseinátů při výrobě sýrů.
(54)
Rozhodnutí ukončit přechodný zákaz výsadby révy na úrovni Unie je odůvodněno dosažením hlavních cílů reformy organizace trhu s vínem v rámci Unie z roku 2008, a to zejména ukončení dlouhodobého strukturálního přebytku produkce vína a postupné zlepšování konkurenceschopnosti a tržní orientace odvětví vína v Unii. Tento pozitivní vývoj byl umožněn výrazným zmenšením plochy vinic v Unii, dále skutečností, že méně konkurenceschopní producenti opustili trh a postupným ukončováním určitých opatření na podporu trhu, která odstranila investiční pobídky, jež nebyly z ekonomického hlediska přijatelné. Díky omezení kapacity dodávek a podpoře strukturálních opatření a vývozu vín bylo možné lépe přizpůsobit klesající poptávku na úrovni Unie, která je zapříčiněna postupným poklesem spotřeby vína v tradičních producentských členských státech.
(55)
Nicméně postupné zvyšování poptávky, jež se na světovém trhu podle předpokladů projeví, je motivací ke zvýšení kapacity nabídky, a tedy k výsadbě nových vinic v příštích deseti letech. Ačkoliv by se mělo usilovat o naplnění klíčového cíle, kterým je zvyšování konkurenceschopnosti Unie v odvětví vína, aby nedošlo ke ztrátě podílu na světovém trhu, příliš rychlý nárůst výsadby nové révy v reakci na předpokládaný vývoj mezinárodní poptávky může ve střednědobém horizontu opět vést k přílišnému zvýšení kapacity nabídky a mít v určitých oblastech produkce vína případné sociální a environmentální dopady. Aby se zajistil přiměřený nárůst výsadby révy v období let 2016 až 2030, měl by být na úrovni Unie zaveden nový systém, kterým se tato výsadba bude řídit, formou systému povolení pro výsadbu révy.
(56)
Tento nový systém umožní udělovat producentům povolení pro výsadbu révy, která pro ně nebudou spojena s žádnými náklady a jejichž platnost by v případě nevyužití měla po třech letech skončit. Tím by se podpořilo přímé a rychlé využívání povolení těmi producenty vína, kterým byla udělena, a zabránilo by se tak spekulacím.
(57)
Nárůst výsadby nové révy by se měl odehrávat v rámci určitého ochranného mechanismu na unijní úrovni, který bude založen na povinnosti členských států uvolnit každoročně takový počet povolení pro novou výsadbu, který bude odpovídat 1 % plochy osazené révou, a zároveň zajistí určitou flexibilitu, aby bylo možné reagovat na specifické podmínky každého členského státu. Členské státy by měly mít možnost na základě objektivních a nediskriminujících důvodů rozhodnout o vyčlenění menších ploch na vnitrostátní nebo regionální úrovni, včetně na úrovni ploch způsobilých pro zvláštní chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení, a zároveň zaručit, že stanovená omezení jsou vyšší než 0 % a nejsou příliš omezující, vzhledem ke sledovaným cílům.
(58)
S cílem zajistit, aby povolení byla udělována nediskriminujícím způsobem, je třeba stanovit určitá kritéria, a to zejména v případě, kdy celkový počet hektarů, na které producenti podali žádost, převyšuje celkový počet hektarů, které byly poskytnuty k dispozici tím, že pro ně členské státy poskytly povolení.
(59)
Pokud producenti vyklučí stávající vinice, mělo by jim být povolení uděleno automaticky, a to po předložení žádosti a nezávisle na ochranném mechanismu pro novou výsadbu, neboť tak nedochází k celkovému zvětšení rozlohy ploch, na nichž se réva pěstuje. V určitých oblastech způsobilých k výrobě vína s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením by členské státy měly mít možnost omezit udělování těchto povolení pro opětovnou výsadbu na základě doporučení uznávaných a reprezentativních profesních organizací.
(60)
Tento nový systém povolení pro výsadbu révy by se neměl vztahovat na členské státy, které přechodný režim práv Unie na výsadbu neuplatňují, a v případě členských států, v nichž se práva na výsadbu uplatňují, avšak plocha pro výsadbu révy se nachází pod určitou hranicí, by měl být tento systém dobrovolný.
(61)
V zájmu zajištění plynulého přechodu z předcházejícího režimu práv na výsadbu na nový systém by měla být stanovena přechodná ustanovení, zvláště aby se předešlo nadměrné výsadbě před zahájením nového systému. Členským státům by měla být ponechána určitá flexibilita pro rozhodnutí o lhůtě pro předložení žádostí o přeměnu práv na výsadbu na povolení v období od 31. prosince 2015 do 31. prosince 2020.
(62)
V zájmu zajištění harmonizovaného a účinného provádění nového systému povolení pro výsadbu révy by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž lze určité vinice ze systému vyjmout, pravidla týkající se způsobilostních a prioritních kritérií, doplnění způsobilostních a prioritních kritérií, souběžnou existenci vinic určených k vyklučení s nově vysazenými vinicemi a podmínky, za nichž členské státy mohou udělování povolení k opětovné výsadbě omezit.
(63)
Kontrola nepovolené výsadby by se měla provádět účinným způsobem, aby se zajistilo dodržování pravidel nového systému.
(64)
Použití norem pro uvádění zemědělských produktů na trh může přispět ke zlepšení hospodářských podmínek produkce a uvádění na trh a k jakosti těchto produktů. Použití těchto norem je proto v zájmu producentů, obchodníků i spotřebitelů.
(65)
S ohledem na sdělení Komise o politice jakosti zemědělských produktů a následné debaty je vhodné zachovat obchodní normy podle odvětví nebo produktů, aby se zohlednila očekávání spotřebitelů a přispělo ke zlepšování hospodářských podmínek pro produkci zemědělských produktů a jejich uvádění na trh a k jejich jakosti.
(66)
Pro obchodní normy by měly být stanoveny horizontální právní předpisy.
(67)
Obchodní normy by měly být rozděleny na závazná pravidla pro konkrétní odvětví nebo produkty a na nepovinné vyhrazené údaje, které se stanoví podle odvětví či produktu.
(68)
Obchodní normy by se měly v zásadě vztahovat na všechny dotčené zemědělské produkty uváděné v Unii na trh.
(69)
V tomto nařízení by měl být uveden seznam odvětví a produktů, na něž se obchodní normy mohou vztahovat. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a potřebu zlepšit jakost zemědělských produktů a hospodářské podmínky jejich produkce a jejich uvádění na trh by však měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu tohoto seznamu, a to za přísných podmínek.
(70)
S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a zlepšit hospodářské podmínky produkce některých zemědělských produktů a jejich uvádění na trh, jakož i jejich jakost, a s cílem přizpůsobit se neustále se měnícím tržním podmínkám, vyvíjející se poptávce spotřebitelů a vývoji příslušných mezinárodních norem a s cílem zabránit vytváření překážek pro inovaci produktů by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přijímání obchodních norem podle jednotlivých odvětví či produktů ve všech stádiích uvádění na trh, a rovněž pokud jde o odchylky od těchto norem a výjimky z nich. Obchodní normy by měly zohledňovat mimo jiné přirozené a podstatné vlastnosti dotčených produktů, a neměly by proto být příčinou podstatných změn v běžném složení dotčeného produktu. Obchodní normy by rovněž měly brát v úvahu případné riziko, že spotřebitelé mohou být na základě svého očekávání a dojmu, který v nich daný produkt vyvolá, uvedeni v omyl. Žádná odchylka od norem ani výjimka z nich by neměly představovat dodatečné náklady, které mají nést pouze zemědělci.
(71)
Obchodní normy by měly zajistit, aby se na trh snadno dodávaly produkty standardizované a uspokojivé jakosti, a měly by se týkat především technických definic, klasifikace, obchodní úpravy, značení a označování, balení, metody produkce, ošetření, skladování, dopravy, souvisejících správních dokladů, certifikace a lhůt, omezení v oblasti využití produktů a nakládání s nimi.
(72)
S ohledem na zájem producentů sdělovat informace o vlastnostech produktů a povaze hospodaření a na zájem spotřebitelů obdržet přiměřené a transparentní informace o produktech by mělo být možné určit místo hospodaření nebo místo původu podle jednotlivých případů na odpovídajícím zeměpisném základě, a to při zohlednění zvláštních vlastností určitých odvětví, především pokud jde o zpracované zemědělské produkty.
(73)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro produkty dovezené ze třetích zemí, pokud vnitrostátní předpisy platné ve třetích zemích odůvodňují odchylky od obchodních norem a je zaručena jejich rovnocennost s právními předpisy Unie. Je rovněž vhodné stanovit pravidla vztahující se na uplatnění obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
(74)
Produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, by měly být uváděny na trh pouze tehdy, jsou-li řádné a uspokojivé obchodní jakosti a je-li uvedena země původu. S cílem zajistit řádné uplatňování tohoto požadavku a zohlednit určité zvláštní situace by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o konkrétní odchylky od tohoto požadavku.
(75)
V celé Unii by se měla uplatňovat politika jakosti tím, že bude používán ověřovací postup pro produkty v odvětví chmele a bude zakázáno uvádět na trh ty produkty, pro které nebyla vydána ověřovací listina. S cílem zajistit řádné uplatňování tohoto požadavku a zohlednit určité zvláštní situace by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření odchylující se od tohoto požadavku za účelem splnění obchodních požadavků některých třetích zemí nebo pokud jde o produkty určené ke zvláštnímu použití.
(76)
U některých odvětví a produktů jsou definice, označení a obchodní názvy významnými prvky pro určení podmínek hospodářské soutěže. Je proto vhodné stanovit definice, označení a obchodní názvy pro tato odvětví nebo tyto produkty, které by měly být použity pouze v Unii pro uvádění produktů, které splňují odpovídající požadavky, na trh.
(77)
S cílem přizpůsobit definice a obchodní názvy některých produktů potřebám vyplývajícím z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technickému pokroku nebo potřebám souvisejícím s inovací produktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu definic a obchodních názvů, odchylky od nich nebo výjimky z nich.
(78)
S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a členské státy definicím a obchodním názvům stanoveným pro některá odvětví jasně a náležitě rozuměly, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla pro jejich stanovování a uplatňování.
(79)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti každého produktu nebo odvětví, jednotlivé fáze uvádění na trh, technické podmínky, veškeré případné významné praktické obtíže a rovněž přesnost a opakovatelnost analytických metod by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přípustnou odchylku od jedné nebo více konkrétních norem, při jejichž překročení se má za to, že normu nesplnila celá šarže produktů.
(80)
Je třeba určit některé enologické postupy a omezení týkající se výroby vína, zejména pokud jde o scelování a používání některých druhů hroznového moštu, hroznové šťávy a čerstvých vinných hroznů pocházejících ze třetích zemí. Aby byly splněny mezinárodní normy, měla by Komise u dalších enologických postupů zohlednit enologické postupy doporučené Mezinárodní organizací pro révu vinnou a víno (OIV).
(81)
Je třeba stanovit pravidla pro zatřídění moštových odrůd, podle nichž by členské státy, které vyrobí více než 50 000 hektolitrů za rok, měly být i nadále odpovědné za zatřídění moštových odrůd, z nichž se na jejich území může vyrábět víno. Některé moštové odrůdy by se měly vyloučit.
(82)
Členským státům by mělo být umožněno zachovat nebo přijmout určitá vnitrostátní pravidla o jakostních třídách týkajících se roztíratelných tuků.
(83)
V odvětví vína by členské státy měly mít možnost omezit nebo vyloučit používání některých enologických postupů, měly mít možnost stanovit přísnější omezení pro vína vyráběná na jejich území a rovněž měly umožnit pokusné použití nepovolených enologických postupů.
(84)
V zájmu zajištění správného a transparentního uplatňování vnitrostátních pravidel pro některé produkty a odvětví s ohledem na obchodní normy by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek pro použití těchto obchodních norem a podmínek držení, oběhu a použití produktů získaných pokusnými postupy.
(85)
S cílem zajistit, aby údaje popisující vlastnosti produktu nebo povahu hospodaření či zpracování nebyly na trhu zneužívány a aby se na ně mohl spotřebitel při identifikaci různých vlastností produktu spolehnout, je třeba kromě obchodních norem stanovit rovněž nepovinné kvalitativní údaje. S ohledem na cíle tohoto nařízení a v zájmu jasnosti by stávající nepovinné údaje o jakosti měly být uvedeny v tomto nařízení.
(86)
Členské státy by měly mít možnost stanovit pravidla týkající se nakládání s vinařskými výrobky, které nesplňují požadavky tohoto nařízení. V zájmu zajištění správného a transparentního uplatňování vnitrostátních pravidel pro vinařské výrobky by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek pro použití vinařských výrobků, které nesplňují požadavky tohoto nařízení.
(87)
S cílem zohlednit situaci na trhu a vývoj obchodních i mezinárodních norem by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o vyhrazení dalších nepovinných vyhrazených údajů a stanovení podmínek jejich používání, pokud jde o změnu podmínek používání nepovinných vyhrazených údajů a o zrušení nepovinných vyhrazených údajů.
(88)
S cílem zohlednit vlastnosti určitých odvětví a očekávání spotřebitelů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dalšího podrobného vymezení požadavků na zavedení dalšího vyhrazeného údaje.
(89)
S cílem zajistit, aby produkty popisované prostřednictvím nepovinných vyhrazených údajů splňovaly příslušné podmínky použití, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dodatečných pravidel pro použití nepovinných vyhrazených údajů.
(90)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi a zvláštní vlastnosti některých zemědělských produktů by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž se dovezené produkty považují za produkty, jež mají rovnocennou míru souladu s požadavky Unie týkajícími se obchodních norem, a které umožňují opatření odchylující se od pravidel stanovících, že na trh v Unii mají být uváděny pouze produkty, které jsou v souladu s těmito normami, a pravidla vztahující se na uplatňování obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
(91)
Ustanovení týkající se vína by se měla použít s ohledem na mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(92)
Koncepce jakostních vín v Unii se mimo jiné zakládá na zvláštních vlastnostech souvisejících se zeměpisným původem vína. Tato vína spotřebitel rozeznává pomocí chráněných označení původu a zeměpisných označení. Aby se požadavek na jakost příslušných výrobků mohl opřít o transparentnější a propracovanější rámec, je třeba vytvořit režim, podle něhož se žádosti o označení původu nebo zeměpisné označení přezkoumávají v souladu s přístupem, který se uplatňuje v rámci horizontální politiky jakosti Unie pro potraviny jiné než vína a lihoviny uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (9).
(93)
S cílem zachovat charakteristické znaky jakosti vín s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením by mělo být členským státům umožněno uplatňování přísnějších pravidel v této oblasti.
(94)
Aby se na zeměpisná označení a označení původu vína vztahovala ochrana v Unii, měla by být uznávána a zapsána do evidence na úrovni Unie v souladu s procedurálními pravidly stanovenými Komisí.
(96)
Ochrana by měla být dostupná pro označení původu a zeměpisná označení třetích zemí, pokud jsou chráněna v zemi původu.
(96)
Postup zápisu do evidence by měl umožnit všem fyzickým nebo právnickým osobám s legitimním zájmem v členském státě nebo ve třetí zemi, aby uplatnily svá práva formou vznesení námitek.
(97)
Zapsaná označení původu a zeměpisná označení by měla být chráněna proti jakémukoli použití, při kterém by se využilo pověsti, kterou mají produkty vyhovující požadavkům. Aby byla zajištěna spravedlivá hospodářská soutěž a spotřebitel nebyl uváděn v omyl, měla by se tato ochrana vztahovat rovněž na produkty a služby, na něž se toto nařízení nevztahuje, včetně produktů, které nejsou uvedeny v příloze I Smluv.
(98)
S cílem zohlednit stávající postupy označování by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o povolení používat název moštové odrůdy, který obsahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení nebo je-li toto označení jeho součástí.
(99)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti produkce ve vymezené zeměpisné oblasti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dalších kritérií pro vymezení zeměpisné oblasti a omezení a odchylky týkající se produkce ve vymezené zeměpisné oblasti.
(100)
S cílem zajistit jakost a vysledovatelnost produktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž může specifikace produktu obsahovat dodatečné požadavky.
(101)
S cílem zajistit ochranu legitimních práv nebo zájmů producentů a hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o typ žadatelů, kteří mohou požádat o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, podmínky, které je třeba dodržet v případě žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, přezkum prováděný Komisí, řízení o námitce a postupy pro změnu, zrušení a přeměnu chráněných označení původu nebo chráněných zeměpisných označení. Toto přenesení pravomoci by se mělo vztahovat rovněž na podmínky platné pro přeshraniční žádosti, podmínky pro žádosti týkající se zeměpisných oblastí ve třetí zemi, datum, od kterého platí ochrana nebo změna této ochrany, a podmínky týkající se změn specifikace výrobku.
(102)
Aby se zajistila přiměřená ochrana, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o omezení týkající se chráněného označení.
(103)
S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a příslušné orgány nebyly nepřiměřeně dotčeny použitím tohoto nařízení, pokud jde o názvy vín, jimž byla poskytnuta ochrana před 1. srpnem 2009, nebo pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přechodná pravidla týkající se těchto názvů vín, vín uvedených na trh nebo označených před konkrétním datem, a změn specifikace výrobku.
(104)
V Unii se tradičně používají některé výrazy, které spotřebitelům přinášejí informace o zvláštnostech a jakosti vín, a doplňují tak informace vyjádřené chráněným označením původu a chráněným zeměpisným označením. V zájmu zajištění fungování vnitřního trhu a rovných podmínek hospodářské soutěže a s cílem zabránit uvádění spotřebitelů v omyl by se na tyto tradiční výrazy měla v Unii vztahovat ochrana.
(105)
Aby se zajistila přiměřená úroveň ochrany, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o jazyk a způsob psaní tradičního výrazu, který má být chráněn.
(152)
S cílem zajistit ochranu legitimních práv producentů a hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o typ žadatelů, kteří mohou požádat o ochranu tradičního výrazu, podmínky platnosti žádosti o uznání tradičního výrazu, důvody pro námitky vůči navrhované ochraně tradičního výrazu, rozsah ochrany, včetně vztahu k ochranným známkám, chráněným tradičním výrazům, chráněným označením původu nebo zeměpisným označením, homonymům nebo některým názvům moštových odrůd, důvody pro zrušení tradičního výrazu, datum předložení žádosti a postupy, kterými je třeba se řídit v případě žádosti o ochranu tradičního výrazu, včetně přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro zrušení ochrany a změnu.
(107)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a určitými třetími zeměmi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za kterých mohou být tradiční výrazy používány na výrobcích ze třetích zemí, a stanovení souvisejících odchylek.
(108)
Popis, označování a obchodní úprava produktů odvětví vína, na něž se vztahuje toto nařízení, mohou mít velký vliv na jejich úspěch na trhu. Rozdíly v právních předpisech členských států při označování produktů odvětví vína mohou bránit řádnému fungování vnitřního trhu. Je tedy třeba stanovit pravidla, která zohlední legitimní zájmy spotřebitelů a producentů. Z tohoto důvodu je vhodné stanovit pravidla Unie pro označování produktů a jejich obchodní úpravu.
(109)
Aby se zajistil soulad se stávajícími postupy pro označování, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení mimořádných okolností opravňujících vynechání výrazů „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“.
(110)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví vína by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o údaje o obchodní úpravě a používání označování jiné než ty, které jsou stanoveny v tomto nařízení, některé povinné a nepovinné údaje a obchodní úpravu.
(111)
S cílem zajistit ochranu legitimních zájmů hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o dočasné označování a obchodní úpravu vín, která nesou označení původu nebo zeměpisné označení, pokud toto označení původu nebo zeměpisné označení splňuje nezbytné požadavky.
(112)
S cílem zajistit, aby nebyly dotčeny hospodářské subjekty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přechodná ustanovení týkající se vína uvedeného na trh a označeného v souladu s příslušnými pravidly platnými před 1. srpnem 2009.
(113)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu s vinařskými výrobky mezi Unií a určitými třetími zeměmi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o odchylky od pravidel týkajících se označování a obchodní úpravy výrobků určených na vývoz v případě, že je vyžaduje právo dotčené třetí země.
(114)
K zajištění spravedlivé vyváženosti práv a povinností cukrovarnických podniků a pěstitelů cukrové řepy budou i po ukončení systému kvót zapotřebí specifické nástroje. Proto by měla být zavedena standardní ustanovení upravující písemné mezioborové dohody uzavřené mezi nimi.
(115)
Reformou režimu cukru z roku 2006 byly v odvětví cukru v Unii zavedeny rozsáhlé změny. Aby mohli pěstitelé cukrové řepy dokončit proces adaptace na novou situaci na trhu a posílení tržní orientace odvětví, měl by být stávající systém kvót na cukr prodloužen do té doby, než bude na konci hospodářského roku 2016/2017 zrušen.
(116)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o aktualizaci technických definic týkajících se odvětví cukru, aktualizaci podmínek nákupu cukrové řepy stanovených v tomto nařízení a další pravidla týkající se určení hrubé hmotnosti, táry a cukernatosti cukrové řepy dodávané podniku a vyslazených řízků.
(117)
Nedávné zkušenosti ukazují, že jsou zapotřebí zvláštní opatření, která by v průběhu zbývajícího období platnosti kvót na cukr zajistila dostatečné dodávky cukru na trh Unie.
(118)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran a s ohledem na nezbytnost zabránit narušení trhu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o podmínky nákupu a smlouvy o dodání, aktualizaci podmínek nákupu cukrové řepy stanovených v tomto nařízení a kritéria, jež musí uplatňovat cukrovarnické podniky, když prodejcům cukrové řepy přidělují množství cukrové řepy, na která mají být před zasetím podepsány smlouvy o dodání.
(119)
S cílem zohlednit technický vývoj by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení seznamu výrobků, pro jejichž výrobu se může použít průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup.
(120)
S cílem zajistit, aby schválené podniky vyrábějící nebo zpracovávající cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup plnily své povinnosti, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o udělování a odebírání schválení těmto podnikům, jakož i kritéria pro správní sankce.
(121)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o smysl pojmů týkajících se fungování systému kvót a podmínky pro prodej do nejvzdálenějších regionů.
(122)
Aby se zajistilo, že pěstitelé budou úzce zapojeni do rozhodnutí o převodu určitého množství produkce, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o převod cukru.
(123)
V zájmu lepšího hospodaření s produkčním potenciálem vinic by členské státy měly Komisi předložit přehled svého produkčního potenciálu založeného na registru vinic. S cílem motivovat členské státy k předložení tohoto přehledu by podpora na restrukturalizaci a přeměnu měla být omezena pouze na členské státy, které přehled předložily.
(124)
V zájmu zjednodušení sledování a ověřování produkčního potenciálu členskými státy by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o obsah registru vinic a výjimky.
(125)
V zájmu zajištění uspokojivé úrovně vysledovatelnosti daných produktů, zejména v zájmu ochrany spotřebitelů, by se mělo vyžadovat, aby všechny produkty odvětví vína, na něž se vztahuje toto nařízení, byly při oběhu v Unii opatřeny průvodním dokladem.
(126)
Aby se usnadnila přeprava vinařských výrobků a ověřování členskými státy, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se průvodního dokladu a jeho používání a podmínek, za kterých se průvodní doklad považuje za doklad potvrzující chráněná označení původu nebo zeměpisná označení, povinnosti vést evidenci a jejího používání, upřesnění, kdo bude evidenci vést, a výjimek z povinnosti vést evidenci, a činností, které mají být v evidenci uvedeny.
(127)
Při absenci právních předpisů Unie v oblasti formalizovaných, písemných smluv se mohou členské státy v rámci vnitrostátního smluvního práva rozhodnout, že stanoví povinnost uzavírat tyto smlouvy, pokud při tom bude dodržováno právo Unie a zejména pokud bude respektováno řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhů. S ohledem na rozdílnost situací v rámci Unie a na zásadu subsidiarity by toto rozhodnutí mělo být ponecháno na členských státech. V zájmu stanovení vhodných minimálních požadavků pro tyto smlouvy a zajištění řádného fungování vnitřního trhu a společné organizace trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků by se však měly na úrovni Unie stanovit určité základní podmínky pro používání těchto smluv. Všechny tyto základní podmínky by měly být volně sjednány. Jelikož některá mlékárenská družstva mohou mít případně ve svých stanovách pravidla s podobným účinkem, neměl by se na ně v zájmu jednoduchosti požadavek uzavření smlouvy vztahovat. Aby se posílila účinnost takového systému smluv, měly by členské státy rozhodnout, zda se použije i v případech, kdy zprostředkovatelé shromažďují mléko od zemědělců a dodávají je zpracovatelům.
(128)
S cílem zajistit realistický rozvoj výroby a tím přiměřenou životní úroveň producentů mléka a mléčných výrobků by se měla posílit jejich pozice ve vyjednávání se zpracovateli; výsledkem by mělo být spravedlivější rozdělování přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. Proto by za účelem dosažení těchto cílů SZP mělo být přijato ustanovení podle článku 42 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, které organizacím producentů sestávajícím z producentů mléka a mléčných výrobků nebo jejich sdružením umožní vyjednávat kolektivně s mlékárnou smluvní podmínky, včetně ceny, pro část produkce nebo celkovou produkci svých členů, pokud jde o syrové mléko. Aby se zachovala účinná hospodářská soutěž na trhu s mlékem a mléčnými výrobky, měla by se na tuto možnost vztahovat příslušná množstevní omezení. Aby nebylo ohroženo účinné fungování družstev, a v zájmu jasnosti, by mělo být upřesněno, že pokud členství v družstvu zemědělce zavazuje k tomu, aby veškerou svou produkci mléka nebo její část dodával jako syrové mléko za podmínek stanovených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených podle těchto stanov, nemělo by se o těchto podmínkách jednat prostřednictvím organizace producentů.
(129)
S ohledem na význam chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení, především pro zranitelné venkovské oblasti, a s cílem zajistit přidanou hodnotu a zachovat jakost zejména sýrů, na něž se vztahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení, a v rámci ukončování režimu kvót na mléko by členské státy měly mít možnost uplatňovat pravidla pro regulaci celkové nabídky těchto sýrů vyráběných ve vymezené zeměpisné oblasti na žádost mezioborové organizace, organizace producentů nebo seskupení definovaného v nařízení (EU) č. 1151/2012. Tuto žádost by měla podporovat velká většina producentů mléka představující velkou většinu objemu mléka používaného pro výrobu příslušného sýra a v případě mezioborových organizací a seskupení by ji měla podporovat velká většina producentů sýrů představujících velkou většinu produkce uvedeného sýra.
(130)
Za účelem sledování vývoje trhu Komise potřebuje včasné informace o objemu dodávek syrového mléka. Proto je třeba zajistit, aby první kupující pravidelně poskytoval tyto informace členským státům a aby je členské státy předávaly Komisi.
(131)
Organizace producentů a jejich sdružení mohou hrát užitečnou úlohu při soustředění nabídky a při zlepšování uvádění na trh, plánování produkce a jejím přizpůsobení poptávce, optimalizaci produkčních nákladů a zajišťování stálosti cen producentů, provádění výzkumu, podpoře osvědčených postupů a poskytování technické pomoci, nakládání s vedlejšími produkty a spravování nástrojů řízení rizik poskytnutých jejich členům, a mohou tak přispívat k posílení postavení producentů v potravinovém řetězci.
(132)
Mezioborové organizace mohou hrát významnou úlohu při zajišťování dialogu mezi subjekty dodavatelského řetězce a při podpoře osvědčených postupů a transparentnosti trhu.
(133)
Stávající pravidla týkající se vymezení a uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací by proto měla být harmonizována, zefektivněna a rozšířena, aby se stanovilo možné uznávání na žádost podle předpisů stanovených v souladu s tímto nařízením pro některá odvětví. Kritéria uznávání a stanovy organizací producentů by měly zejména zajistit, aby tyto subjekty byly vytvářeny z podnětu producentů a řízeny v souladu s pravidly umožňujícími členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí.
(134)
Stávající ustanovení v různých odvětvích, která posilují činnost organizací producentů, jejich sdružení a mezioborových organizací tak, že dovolují členským státům za určitých podmínek rozšířit některá pravidla těchto organizací na nečlenské hospodářské subjekty, se ukázala jako účinná a měla by být harmonizována, zefektivněna a rozšířena na všechna odvětví.
(135)
Měla by být stanovena možnost přijímat některá opatření usnadňující přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, což může přispět ke stabilizaci trhů a k zajištění přiměřené životní úrovně dotčeného zemědělského obyvatelstva.
(136)
S cílem podpořit činnost organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací, která by usnadnila přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, s výjimkou činností týkajících se stažení produktů z trhu, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření na zlepšení jakosti, na podporu lepší organizace produkce, zpracování a uvádění na trh, zjednodušení zjišťování vývoje tržních cen a opatření umožňující vypracovávat krátkodobé a dlouhodobé prognózy na základě používaných výrobních prostředků.
(137)
V zájmu lepšího fungování trhu s vínem by mělo být členským státům umožněno provádět rozhodnutí přijatá mezioborovými organizacemi. Do oblasti působnosti těchto rozhodnutí by však neměly spadat postupy, které by mohly narušit hospodářskou soutěž.
(138)
Přestože se na použití formalizovaných písemných smluv v odvětví mléka vztahují samostatná ustanovení, použití těchto smluv by mohlo rovněž pomoci posílit odpovědnost hospodářských subjektů v jiných odvětvích a zvýšit jejich povědomí o nutnosti lépe reagovat na tržní signály, zlepšit přenos cen a přizpůsobit nabídku poptávce, a zároveň přispět k zamezení určitým nekalým obchodním praktikám. Při absenci právních předpisů Unie pro takovéto smlouvy se mohou členské státy v rámci vnitrostátního smluvního práva rozhodnout, že stanoví povinnost uzavírat tyto smlouvy, pokud při tom bude dodržováno právo Unie, a zejména, pokud bude respektováno řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhů.
(139)
S cílem zajistit realistický rozvoj výroby, a tím přiměřenou životní úroveň producentů v odvětví hovězího a telecího masa a odvětví olivového oleje, jakož i producentů některých plodin na orné půdě, by se měla posílit jejich pozice při vyjednávání s hospodářskými subjekty v navazujících odvětvích, přičemž výsledkem by mělo být spravedlivější rozdělování přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. S cílem dosáhnout těchto cílů SZP by uznané organizace producentů měly mít možnost vyjednat, s výhradou množstevních omezení, podmínky smluv o dodání, včetně cen, pro produkci některých či všech svých členů, pokud tyto organizace sledují jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů svých členů na trh a optimalizace produkčních nákladů, a pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tohoto cíle lze dosáhnout, pokud daná organizace producentů provádí určité konkrétní činnosti a pokud jsou tyto činnosti důležité z hlediska objemu dotčené produkce a z hlediska produkčních nákladů a uvádění produktu na trh.
(140)
S cílem zajistit přidanou hodnotu a zachovat jakost zejména v případě sušené šunky, na níž se vztahuje chráněné označení původu či chráněné zeměpisné označení, by členské státy měly mít možnost, aby za přísných podmínek uplatňovaly pravidla pro regulaci nabídky této sušené šunky, za předpokladu, že tato pravidla podporuje velká většina jejích producentů a případně chovatelů prasat v zeměpisné oblasti spojované s touto šunkou.
(141)
Povinnost evidence všech smluv o dodávkách chmele vypěstovaného v Unii je zatěžujícím opatřením a měla by být zrušena.
(142)
Aby se zajistilo, že cíle a úkoly organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací budou jasně vymezeny, a přispějí tak k efektivitě jejich činností bez nepřiměřené administrativní zátěže a bez porušení zásady svobody sdružování, zejména vůči těm, kdo nejsou členy těchto organizací, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se:
konkrétních cílů, které tyto organizace a sdružení mohou, musí nebo nesmějí sledovat a které by případně měly být doplněny k cílům stanoveným v tomto nařízení; pravidel těchto organizací a sdružení, stanov organizací jiných než organizací producentů, konkrétních podmínek týkajících se stanov organizací producentů v některých odvětvích, včetně výjimek, struktury, doby členství, velikosti, demokratické odpovědnosti a činností těchto organizací a sdružení, jakož i účinků vyplývajících ze sloučení; podmínek pro uznání, odebrání a pozastavení uznání, účinků vyplývající z uznání, odebrání a pozastavení uznání i požadavky na přijetí nápravných opatření v případě nedodržení kritérií uznání;
nadnárodních organizací a sdružení a pravidel souvisejících s poskytováním správní pomoci v případě nadnárodní spolupráce; odvětví podléhajících povolení členských států, na něž se vztahuje externí zajišťování činností, a podmínek externího zajišťování činností a povahy činností, které lze zadávat externím subjektům, a poskytování technických prostředků organizacemi nebo sdruženími; základu pro výpočet minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce organizací a sdružení; pravidel pro výpočet objemu syrového mléka, na který se vztahují jednání organizace producentů, přijetí členů, kteří v případě organizací producentů nejsou producenty nebo v případě sdružení organizací producentů nejsou organizacemi producentů;
rozšíření působnosti některých pravidel organizací na nečleny a povinné placení příspěvků ze strany nečlenů, včetně používání a přidělení těchto plateb příslušnými organizacemi a seznamu přísnějších pravidel produkce, jejichž působnost může být rozšířena, dalších požadavků, pokud jde o reprezentativnost, dotčené hospodářské oblasti, včetně přezkumu jejich definice Komisí, minimální období, během kterého by pravidla měla platit před rozšířením jejich působnosti, osob nebo organizací, na něž se pravidla nebo příspěvky mohou vztahovat, a okolností, za nichž Komise může požadovat, aby rozšíření působnosti pravidel nebo povinné příspěvky byly zamítnuty nebo odebrány.
(143)
Sledování obchodních toků je především záležitostí řízení, a proto je třeba postupovat pružně. Mělo by být přijato rozhodnutí o zavedení licenční povinnosti s přihlédnutím k potřebě licencí, potřebě řízení dotčených trhů, a zejména k potřebě sledování dovozu nebo vývozu daných produktů.
(144)
S cílem zohlednit mezinárodní závazky Unie a platné normy Unie v sociální oblasti, v oblasti životního prostředí a v oblasti životních podmínek zvířat, potřebu sledovat rozvoj obchodu, vývoj na trhu a vývoj dovozu a vývozu, potřebu řádného řízení trhu a potřebu snížit administrativní zátěž by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o seznam produktů, které podléhají povinnosti předložit dovozní nebo vývozní licenci, a případy a situace, kdy se předložení dovozní nebo vývozní licence nevyžaduje.
(145)
S cílem stanovit další prvky režimu licencí by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: práv a povinností vyplývajících z licence, jejích právních účinků a případů, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci, nebo kdy má být uveden původ, v případě požadavku, aby vydání dovozní licence nebo propuštění do volného oběhu podléhalo povinnosti předložit doklad vydaný třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů; převodu licence nebo omezení této převoditelnosti; dalších podmínek pro dovozní licence v případě konopí a zásady správní pomoci mezi členskými státy, aby se zamezilo podvodům a nesrovnalostem nebo aby se tyto případy vyřešily; a případů a situací, kdy se vyžaduje nebo nevyžaduje složení jistoty jako záruky, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence.
(146)
Podstatné prvky cel použitelných na zemědělské produkty, které odrážejí dohody WTO a dvoustranné dohody, jsou stanoveny ve společném celním sazebníku. Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat opatření pro podrobný výpočet dovozních cel na základě těchto podstatných prvků.
(147)
U některých produktů by měl být zachován režim vstupní ceny. Aby se zajistila účinnost uvedeného režimu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o kontrolu věrohodnosti ceny zásilky uvedené v prohlášení pomocí paušální dovozní hodnoty a stanovení podmínek, za nichž je vyžadováno složení jistoty.
(148)
Za účelem vyloučení nebo napravení negativních účinků, které by mohl mít dovoz určitých zemědělských produktů na trh Unie, by měl dovoz takových produktů za určitých podmínek podléhat dodatečnému clu.
(149)
Za určitých podmínek je vhodné otevírat a spravovat dovozní celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU nebo z jiných aktů Unie. Pro dovozní celní kvóty by přijatá metoda správy měla přikládat náležitý význam požadavkům na zásobování stávajícího a nově vznikajícího produkčního, zpracovatelského a spotřebitelského trhu Unie z hlediska konkurenceschopnosti, jistoty a plynulosti dodávek a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
(150)
Za účelem plnění závazků obsažených v dohodách uzavřených během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání týkajících se celních kvót na dovoz 2 000 000 tun kukuřice a 300 000 tun čiroku do Španělska a celních kvót na dovoz 500 000 tun kukuřice do Portugalska by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o definování ustanovení nezbytných pro dovoz v rámci celních kvót, jakož i případně veřejné skladování množství dovážených platebními agenturami dotyčných členských států.
(151)
S cílem zajistit rovný přístup k dostupným množstvím a rovné zacházení s hospodářskými subjekty v rámci celní kvóty by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o: stanovení podmínek a požadavků na způsobilost, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty; stanovení pravidel týkajících se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení převodu v rámci správy celní kvóty; podmínění účasti na celní kvótě složením jistoty; a případné umožnění veškerých zvláštních vlastností, požadavků nebo omezení vztahujících se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě nebo jiném příslušném aktu.
(152)
Zemědělské produkty mohou být v některých případech předmětem zvláštního zacházení při dovozu do třetích zemí, pokud odpovídají určitým specifikacím nebo cenovým podmínkám. K zajištění správného uplatňování tohoto režimu je nezbytná správní spolupráce mezi orgány ve třetí zemi dovozu a orgány v Unii. Za tímto účelem by měly být produkty vybaveny potvrzením vystaveným v Unii.
(153)
S cílem zajistit, aby vyvážené produkty mohly být při dovozu do třetí země předmětem zvláštního zacházení při dodržení určitých podmínek v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení požadavku, aby příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavily doklad potvrzující, že dané podmínky jsou splněny.
(154)
Aby nedovolené pěstování konopí nenarušilo trh s konopím pěstovaným na vlákno, mělo by toto nařízení stanovit kontrolu dovozu konopí a semen konopí, která zaručí, že tyto příslušné produkty poskytují určité záruky, pokud jde o obsah tetrahydrokanabinolu. Mimo to by dovoz semen konopí, která nejsou určena k výsevu, měl i nadále podléhat systému kontrol, který stanoví schvalování dotčených dovozců.
(155)
Pokud jde o produkty v odvětví chmele, uplatňuje se v celé Unii politika jakosti. V případě dovážených produktů by měla být do tohoto nařízení začleněna ustanovení zajišťující, aby byly dováženy pouze produkty splňující rovnocenné minimální znaky jakosti. S cílem minimalizovat administrativní zátěž by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o případy, ve kterých by se neměly uplatňovat povinnosti týkající se osvědčení o rovnocennosti a označování obalů.
(156)
Unie uzavřela několik ujednání se třetími zeměmi o preferenčním přístupu na trh, která těmto zemím umožňují vyvážet do Unie za příznivých podmínek třtinový cukr. Je třeba po určitou dobu zachovat související ustanovení týkající se vyhodnocení potřeby cukrovarů v souvislosti s cukrem určeným k rafinaci a za určitých podmínek vyhrazení dovozních licencí pro specializovaná zařízení, která využívají značná množství dováženého surového třtinového cukru a která jsou považována za cukrovary Unie zabývající se výhradně rafinací. S cílem zajistit, aby dovezený cukr určený k rafinaci byl rafinován v souladu s těmito požadavky, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o používání pojmů týkajících se fungování dovozních ujednání, podmínky a kritéria způsobilosti, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost o dovozní licenci, včetně složení jistoty, a pravidla pro ukládání správních sankcí.
(157)
Celní režim umožňuje obejít se bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Unie. Vnitřní trh a celní režim by se však za mimořádných okolností mohly ukázat jako nedostatečné. V takových případech by Unie měla být schopna neprodleně přijmout veškerá nezbytná opatření, aby trh Unie nebyl ponechán bez ochrany proti narušením, která by mohla vzniknout. Tato opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Unie.
(158)
Je tedy vhodné umožnit, aby v případě, že v důsledku dané úpravy dojde k narušení trhu Unie nebo existuje možnost, že k němu dojde, bylo používání režimů aktivního a pasivního zušlechťovacího styku pozastaveno.
(159)
Náhrady na vývoz do třetích zemí, které jsou založeny na rozdílu mezi cenami uvnitř Unie a cenami na světovém trhu a které nepřekročí míru stanovenou závazky v rámci WTO, by měly být zachovány jako opatření, které se může týkat určitých produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud na vnitřním trhu nastanou takové podmínky, jako jsou podmínky stanovené pro výjimečná opatření. Subvencovaný vývoz by měl podléhat omezením, pokud jde o hodnotu a množství, a aniž je dotčeno použití výjimečných opatření, dostupná náhrada by měla být nulová.
(160)
Při stanovování vývozních náhrad na základě sledování plateb podle předpisů vztahujících se k Evropskému zemědělskému záručnímu fondu by mělo být zajištěno dodržování omezení týkajících se hodnoty. Sledování by mělo být usnadněno povinným předběžným stanovením vývozních náhrad a v případě rozlišených náhrad možností změnit stanovené místo určení v rámci jedné zeměpisné oblasti, na kterou se vztahuje jednotná sazba vývozní náhrady. V případě změny místa určení by měla být vyplacena vývozní náhrada použitelná pro skutečné místo určení, a to až do maximální výše částky použitelné pro předem stanovené místo určení.
(161)
Dodržování množstevních omezení by mělo být zajištěno spolehlivým a účinným systémem sledování. Za tímto účelem je třeba podmínit poskytnutí vývozních náhrad předložením vývozní licence. Vývozní náhrady v rámci omezení, která jsou k dispozici, by měly být poskytovány podle konkrétní situace jednotlivých produktů. Výjimky z tohoto pravidla by měly být povoleny pouze u zpracovaných výrobků, které nejsou uvedeny v příloze I Smluv a na které se nevztahují omezení z hlediska objemu. Je třeba stanovit odchylku od požadavku přísného dodržování pravidel pro správu, pokud při vývozu, v jehož případě jsou uplatňovány vývozní náhrady, pravděpodobně nedojde k překročení stanoveného množství.
(162)
V případě vývozu živého skotu by vývozní náhrady měly být poskytovány a propláceny pouze tehdy, pokud jsou dodržována ustanovení právních předpisů Unie upravující dobré životní podmínky zvířat, zejména ta, která se týkají ochrany zvířat během přepravy.
(163)
Aby se zajistilo řádné fungování režimu vývozních náhrad, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavek složení jistoty jako záruku splnění povinností hospodářských subjektů.
(114)
Aby se minimalizovala administrativní zátěž hospodářských subjektů a příslušných orgánů, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o akty, kterými se stanoví prahové hodnoty, pod nimiž se nemusí vyžadovat vydání nebo předložení vývozní licence, stanoví místa určení nebo činnosti, u kterých může být odůvodněna výjimka z povinnosti předložit vývozní licenci, a povoluje v odůvodněných situacích dodatečné udělení vývozní licence.
(165)
S cílem řešit praktické situace, které odůvodňují plnou či částečnou způsobilost pro vývozní náhrady, a pomoci hospodářským subjektům překlenout období mezi podáním žádosti o vývozní náhradu a konečnou platbou vývozní náhrady by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: jiného termínu náhrady; záloh na vývozní náhrady, včetně podmínek pro složení a uvolnění jistoty; dalších důkazů v případě existujících pochybností o skutečném místě určení produktů a možnosti zpětného dovozu na celní území Unie; míst určení považovaných za vývoz z Unie a zahrnutí míst určení v rámci celního území Unie způsobilých pro vývozní náhrady.
(166)
Aby se zajistila rovnost přístupu vývozců produktů uvedených v příloze I Smluv a výrobků z nich zpracovaných k vývozním náhradám, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o uplatnění některých pravidel pro zemědělské produkty na produkty vyvážené ve formě zpracovaného zboží.
(167)
Aby se zajistilo, že produkty, na něž jsou poskytovány vývozní náhrady, se vyvážejí z celního území Unie a aby se zabránilo jejich návratu na toto území a minimalizovala se administrativní zátěž hospodářských subjektů při zajišťování a předkládání důkazu, že produkty s náhradou dosáhly země určení způsobilé pro rozlišené náhrady, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: lhůty, do které musí být výstup z celního území Unie ukončen, včetně lhůty pro dočasný opětovný vstup; zpracování, kterému mohou být produkty s vývozní náhradou během tohoto období podrobeny; důkazu o dosažení místa určení za účelem způsobilosti pro rozlišené náhrady; prahových hodnot pro náhrady a podmínek, za kterých mohou být vývozci od tohoto důkazu osvobozeni; a podmínek pro schválení důkazu, poskytnutého nezávislými třetími stranami, o dosažení místa určení, pokud se uplatňují rozlišené náhrady.
(168)
S cílem motivovat vývozce k zajišťování dobrých životních podmínek zvířat a s cílem umožnit příslušným orgánům ověření správného vydávání vývozních náhrad v případech, kdy je to podmíněno dodržováním požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavky týkající se dobrých životních podmínek zvířat mimo celní území Unie, včetně využití nezávislých třetích stran.
(169)
Aby se zohlednily zvláštní vlastnosti různých odvětví, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zvláštní požadavky a podmínky pro hospodářské subjekty a pro produkty způsobilé pro vývozní náhradu, a stanovení koeficientů pro účely výpočtu vývozních náhrad, přičemž se zohlední proces zrání některých lihovin získaných z obilovin.
(170)
Minimální vývozní ceny květinových cibulí již nejsou užitečné a měly by být zrušeny.
(171)
Podle článku 42 Smlouvy o fungování EU se její ustanovení týkající se hospodářské soutěže vztahují na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty pouze v rozsahu vymezeném právními předpisy Unie podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a postupem v něm stanoveným.
(172)
S ohledem na zvláštní vlastnosti odvětví zemědělství a jeho závislost na řádném fungování celého potravinového řetězce, včetně účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže ve všech souvisejících odvětvích v rámci celého potravinového řetězce, který může být vysoce koncentrovaný, je třeba věnovat zvláštní pozornost uplatňování pravidel hospodářské soutěže uvedených v článku 42 Smlouvy o fungování EU. Z tohoto důvodu je zapotřebí úzká spolupráce mezi Komisí a orgány členských států pro ochranu hospodářské soutěže. Jedním z vhodných nástrojů poskytujících poradenství dotčeným podnikům a dalším zúčastněným stranám jsou případně i pokyny přijaté Komisí.
(173)
Mělo by proto být stanoveno, že pravidla hospodářské soutěže týkající se dohod, rozhodnutí a jednání uvedených v článku 101 Smlouvy o fungování EU a zneužívání dominantního postavení se vztahují na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty, pokud jejich použití neohrožuje plnění cílů SZP.
(174)
V případě organizací zemědělců nebo producentů nebo jejich sdružení, jejichž cílem je společná produkce zemědělských produktů nebo jejich uvádění na trh nebo využívání společných zařízení, by měl být povolen zvláštní přístup, pokud tato společná činnost nebrání hospodářské soutěži ani neohrožuje dosahování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
(175)
Aniž je dotčena regulace nabídky některých produktů, jako je sýr a šunka, které užívají chráněné označení původu či chráněné zeměpisné označení, nebo víno, na které se vztahuje specifický soubor pravidel, je třeba zaujmout zvláštní přístup, pokud jde o některé činnosti mezioborových organizací pod podmínkou, že tyto činnosti nevedou k rozdělení trhů, neovlivňují řádné fungování společné organizace trhů, nenarušují ani nevylučují hospodářskou soutěž, nezahrnují stanovování cen či kvót ani nevedou k diskriminaci.
(176)
Poskytováním vnitrostátní podpory by bylo ohroženo řádné fungování vnitřního trhu. Ustanovení Smlouvy o fungování EU o státní podpoře by se proto obecně měla vztahovat na zemědělské produkty. I přesto by za určitých podmínek by měly být povoleny výjimky. Pokud však takové výjimky existují, je třeba, aby Komise mohla vypracovat seznam stávajících, nových nebo navrhovaných vnitrostátních podpor, podávat členským státům náležité připomínky a navrhovat jim vhodná řešení.
(177)
Předpisy o prémiích za klučení a některá opatření programů na podporu odvětví vína by samy o sobě neměly vylučovat vnitrostátní platby pro tytéž účely.
(178)
Finsko a Švédsko by vzhledem ke zvláštním hospodářským podmínkám chovu sobů, výroby výrobků z nich a uvádění sobů a výrobků z nich na trh měly i nadále v tomto směru poskytovat vnitrostátní platby.
(179)
Vedle všeobecných účinků reformy v odvětví cukru působí ve Finsku nepříznivě na odvětví cukrové řepy i zvláštní geografické a klimatické podmínky. Tento členský stát by proto měl být oprávněn k trvalému poskytování vnitrostátních plateb svým pěstitelům cukrové řepy.
(180)
Členské státy by měly mít možnost poskytovat vnitrostátní platby na spolufinancování opatření v odvětví včelařství stanovených podle tohoto nařízení, jakož i na ochranu včelínů znevýhodněných strukturálními nebo přírodními podmínkami nebo v rámci programů hospodářského rozvoje, s výjimkou vnitrostátních plateb, které jsou přidělovány na produkci nebo obchod.
(181)
Členské státy účastnící se režimů zaměřených na zlepšení přístupu dětí k potravinám by měly mít kromě podpory Unie možnost poskytovat vnitrostátní podporu na dodávky produktů a některé související náklady.
(182)
Za účelem řešení odůvodněných případů nouze i po ukončení přechodného období by členské státy měly mít možnost poskytovat vnitrostátní platby pro nouzovou destilaci v rámci celkového rozpočtového omezení představujícího 15 % dané částky příslušného ročního rozpočtu členského státu pro vnitrostátní program podpory. Tyto vnitrostátní platby by měly být před poskytnutím oznámeny Komisi a schváleny.
(183)
Členské státy by měly mít možnost pokračovat v poskytování vnitrostátních plateb pro skořápkové ovoce, jak je v současné době stanoveno v článku 120 nařízení (ES) č. 73/2009, aby zmírnily účinky oddělení podpory bývalého režimu podpory Unie pro skořápkové ovoce. V zájmu jasnosti a vzhledem k tomu, že uvedené nařízení má být zrušeno, by tyto vnitrostátní platby měly být stanoveny v tomto nařízení.
(184)
Měla by být stanovena zvláštní intervenční opatření, aby bylo možné účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu. Měla by být vymezena oblast působnosti těchto opatření.
(185)
S cílem účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu v důsledku výrazného zvýšení nebo snížení cen na vnitřních nebo vnějších trzích nebo jiných událostí a okolností, které závažně narušují nebo by mohly narušit trh, pokud je pravděpodobné, že tato situace nebo její dopady na trh budou přetrvávat nebo se zhoršovat, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření nezbytná pro řešení této situace na trhu, při současném dodržení veškerých závazků vyplývajících z mezinárodních dohod a za předpokladu, že jakákoli jiná opatření dostupná podle tohoto nařízení se ukáží jako nedostatečná, včetně opatření na rozšíření nebo změnu oblasti působnosti, doby trvání nebo jiných aspektů dalších opatření stanovených v tomto nařízení nebo na stanovení vývozních náhrad nebo celkové či částečné pozastavení dovozních cel vztahující se i na určitá množství nebo období, a to podle potřeby.
(186)
Omezení volného oběhu vyplývající z uplatňování opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, by mohlo působit těžkosti na trhu v jednom nebo více členských státech. Zkušenosti ukazují, že vážná narušení trhu, jako je významný pokles spotřeby nebo cen, lze přičíst ztrátě důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti nebo zdraví zvířat nebo rostlin. Na základě zkušeností by opatření, která lze přičítat ztrátě důvěry spotřebitelů, měla být rozšířena na rostlinné produkty.
(187)
Výjimečná opatření na podporu trhu u hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec a drůbežího masa by měla přímo souviset se zdravotními a veterinárními opatřeními přijatými v rámci boje proti šíření nákaz. Tato opatření by měla být přijímána na žádost členských států, aby nedocházelo k vážnému narušení trhů.
(188)
S cílem účinně reagovat na mimořádné okolnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o rozšíření seznamu produktů uvedeného v tomto nařízení, v jejichž případě lze přijmout výjimečná podpůrná opatření.
(189)
Komise by měla být oprávněna přijímat v naléhavých případech opatření nezbytná k řešení konkrétních obtíží.
(190)
Účinná a účelná reakce na hrozby narušení trhu může být obzvláště důležitá pro odvětví mléka. Specifické problémy mohou pro toto odvětví nastat rovněž v případě naléhavé situace. Je proto nezbytné zdůraznit, že pokud Komise přijme v případě narušení trhu, včetně nerovnováhy na trhu, výše uvedená opatření nebo v případě naléhavé situace opatření nezbytná pro řešení specifických problémů, mohou být tyto kroky určeny zejména pro odvětví mléka.
(191)
S cílem reagovat na období, která se vyznačují závažnou nerovnováhou na trhu, by soukromé hospodářské subjekty mohly v zájmu stabilizace dotčených odvětví přijmout jako výjimečná opatření zvláštní kategorie společných opatření s výhradou přesně stanovených záruk, omezení a podmínek. Pokud by tato opatření mohla spadat do oblasti působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, měla by mít Komise možnost stanovit časově omezenou odchylku. Tato opatření by však měla doplňovat činnost Unie v rámci veřejné intervence a soukromého skladování nebo výjimečných opatření stanovených v tomto nařízení a neměla by narušovat fungování vnitřního trhu.
(192)
Mělo by být možné od podniků, členských států nebo třetích zemí vyžadovat, aby předložily oznámení pro účely uplatňování tohoto nařízení, sledování, analýzy a řízení trhu se zemědělskými produkty, zajištění transparentnosti trhu a řádného fungování opatření SZP, kontroly, inspekce, sledování, hodnocení a provádění auditu opatření SZP a plnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, včetně oznamovacích povinností v rámci těchto dohod. S cílem zajistit harmonizovaný, efektivnější a jednodušší přístup by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat veškerá nezbytná opatření týkající se oznámení. Měla by přitom zohlednit potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů.
(193)
S cílem zajistit integritu informačních systémů a zaručit pravost a čitelnost dokumentů a souvisejících předávaných údajů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o povahu a druh oznamovaných informací, kategorie zpracovávaných údajů a maximální dobu uchovávání těchto údajů, účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění nebo předání třetím zemím, přístupová práva ke zpřístupněným informacím nebo informačním systémům a podmínky zveřejnění informací.
(194)
Použije se právo Unie o ochraně osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
(195)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován a dne 14. prosince 2011 vydal stanovisko (12).
(196)
Přesun finančních prostředků z rezervy pro krize v odvětví zemědělství by se měl uskutečnit za podmínek a postupem podle článku 24 nařízení (EU) č. 1306/2013 a podle bodu 22 interinstitucionální 17. prosince 2013 dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13) a mělo by být jasně uvedeno, že toto nařízení je příslušný základní akt.
(197)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ujednání stanovených v nařízení (ES) č. 1234/2007 k ujednáním stanoveným v tomto nařízení by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení nezbytných opatření, zejména opatření nezbytných pro ochranu nabytých práv a legitimních očekávání podniků.
(198)
Použití postupu pro naléhavé případy při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení by mělo být vyhrazeno pro výjimečné případy, v nichž to vyžadují naléhavé závažné důvody, aby bylo možné účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu, nebo v případech, kdy k narušení trhu dojde. Použití postupu pro naléhavé případy by mělo být odůvodněné a případy, ve kterých by se postup pro naléhavé případy měl použít, by měly být upřesněny.
(199)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (14).
(200)
Při přijímání aktů, kterými se provádí toto nařízení, by se měl použít přezkumný postup, vzhledem k tomu, že se tyto akty vztahují na SZP, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 2 písm. b) bodě ii) nařízení (EU) č. 182/2011. Při přijímání aktů, kterými se provádí toto nařízení a které se vztahují na hospodářskou soutěž, by se však měl použít poradní postup, vzhledem k tomu, že se poradní postup používá obecně při přijímání prováděcích aktů v oblasti hospodářské soutěže.
(201)
Komise by měla přijmout prováděcí akty s okamžitou použitelností, které se týkají přijímání, změny nebo zrušení ochranných opatření Unie, pozastavení režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního či pasivního zušlechťovacího styku, je-li to nutné z důvodu okamžité reakce na situaci na trhu, a řešení konkrétních problémů v naléhavé situaci, kterou je nutné okamžitě řešit, pokud to v řádně odůvodněných případech vyžadují naléhavé závažné důvody.
(202)
Pokud jde o některá opatření podle tohoto nařízení, která vyžadují rychlý zásah nebo která sestávají pouze z použití obecných ustanovení na konkrétní situace bez volného uvážení, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty bez uplatnění nařízení (EU) č. 182/2011.
(203)
Komisi by dále měla být svěřena pravomoc provádět některé správní nebo řídicí úkoly, které nezahrnují přijímání aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů.
(204)
Toto nařízení by mělo stanovit některá zvláštní pravidla týkající se Chorvatska v souladu s aktem o přistoupení Chorvatska (15).
(205)
V přiměřené době po vstupu tohoto nařízení v platnost skončí podle nařízení (ES) č. 1234/2007 platnost několika opatření pro jednotlivá odvětví. Po zrušení nařízení (ES) č. 1234/2007 by měla příslušná ustanovení nadále platit až do skončení dotčených režimů.
(206)
Nařízení Rady (EHS) č. 922/72 (16) o podpoře pro chov bource morušového pro chovatelský rok 1972/1973 je již zastaralé; nařízení (EHS) č. 239/79 o postupech při přizpůsobování nomenklatury společného celního sazebníku se nahrazuje tímto nařízením; nařízení Rady (ES) č. 1601/96 (17) o podpoře pro producenty chmele pro sklizeň v roce 1995 je přechodným opatřením, které je nyní svou povahou již zastaralé. Nařízení Rady (ES) č. 1037/2001 (18), kterým se povoluje nabízení nebo dodávání některých dovážených vín, bylo nahrazeno ustanoveními Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem přijaté rozhodnutím Rady 2006/232/ES (19), a je tedy zastaralé. V zájmu jasnosti a právní jistoty by uvedená nařízení měla být zrušena.
(207)
Určitá pravidla v odvětví mléka a mléčných výrobků, zejména pravidla týkající se smluvních vztahů a jednání, regulaci nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, výkazy prvních kupujících, organizace producentů, sdružení organizací producentů a mezioborové organizace, vstoupila v platnost v nedávné době a zůstávají za současných hospodářských podmínek na trhu s mlékem a mléčnými výrobky a dané struktury dodavatelského řetězce odůvodněná. Měla by se proto v tomto odvětví uplatňovat po dostatečně dlouhou dobu (a to před zrušením kvót na mléko a po něm), aby mohla dosáhnout plného účinku. Tato pravidla by však měla být dočasná a měla by podléhat přezkumu. Komise by měla přijmout zprávy o vývoji trhu s mlékem, které by měly obsahovat zejména možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné výrobě, přičemž první mají být předloženy do 30. června 2014 a druhé do 31. prosince 2018,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty, kterými se rozumí všechny produkty uvedené v příloze I Smluv s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury, jak jsou vymezeny v právních aktech Unie o společné organizaci trhů s produkty rybolovu a akvakultury.
2. Zemědělské produkty vymezené v odstavci 1 jsou rozděleny do těchto odvětví podle příslušných částí přílohy I:
a)
obiloviny, část I;
b)
rýže, část II;
c)
cukr, část III;
d)
sušené krmivo, část IV;
e)
osiva, část V;
f)
chmel, část VI;
g)
olivový olej a stolní olivy, část VII;
h)
len a konopí, část VIII
i)
ovoce a zelenina, část IX;
j)
výrobky z ovoce a zeleniny, část X;
k)
banány, část XI;
l)
víno, část XII;
m)
živé dřeviny a jiné rostliny, cibule, kořeny a podobné, řezané květiny a okrasná zeleň, část XIII;
n)
tabák, část XIV;
o)
hovězí a telecí maso, část XV;
p)
mléko a mléčné výrobky, část XVI;
q)
vepřové maso, část XVII;
r)
skopové a kozí maso, část XVIII;
s)
vejce, část XIX;
t)
drůbeží maso, část XX;
u)
ethylalkohol zemědělského původu, část XXI;
v)
produkty včelařství, část XXII;
w)
bourec morušový, část XXIII;
x)
ostatní produkty, část XXIV.
Článek 2
Obecná ustanovení o společné zemědělské politice (SZP)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 a předpisy přijaté podle uvedeného nařízení platí ve vztahu k opatřením stanoveným v tomto nařízení.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice týkající se některých odvětví uvedené v příloze II.
2. Definice uvedené v příloze II části II oddílu B se pro cukr použijí pouze do konce hospodářského roku 2016/2017.
3. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v nařízení (EU) č. 1306/2013, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (20) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (21), pokud v tomto nařízení není uvedeno jinak.
4. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví rýže je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými se mění definice týkající se odvětví rýže uvedené v příloze II části I v rozsahu nezbytném k aktualizaci definic s ohledem na vývoj trhu.
5. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„méně rozvinutými regiony“ regiony podle definice v čl. 90 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (22).
b)
„nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní katastrofě“ povětrnostní podmínky jako mráz, krupobití, led, déšť nebo sucho, které zničí více než 30 % průměrné roční produkce daného zemědělce v předcházejícím tříletém období nebo tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty.
Článek 4
Přizpůsobení nomenklatuře společného celního sazebníku používané pro zemědělské produkty
Je-li to nutné za účelem zohlednění změn kombinované nomenklatury, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jimiž se popis produktů a odkazy v tomto nařízení přizpůsobují číslům nebo položkám kombinované nomenklatury.
Článek 5
Přepočítací koeficienty pro rýži
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví přepočítací koeficienty pro rýži v různých fázích zpracování, náklady na zpracování a hodnotu vedlejších výrobků;
b)
přijme veškerá nezbytná opatření týkající se používání přepočítacích koeficientů pro rýži.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 6
Hospodářské roky
Stanoví se tyto hospodářské roky:
a)
od 1. ledna do 31. prosince daného roku pro odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny a pro odvětví banánů;
b)
od 1. dubna do 31. března následujícího roku pro odvětví sušeného krmiva a odvětví bource morušového:
c)
od 1. července do 30. června následujícího roku pro:
i)
odvětví obilovin,
ii)
odvětví osiv,
iii)
odvětví olivového oleje a stolních oliv,
iv)
odvětví lnu a konopí,
v)
odvětví mléka a mléčných výrobků;
d)
od 1. srpna do 31. července následujícího roku pro odvětví vína;
e)
od 1. září do 31. srpna následujícího roku pro odvětví rýže;
f)
od 1. října do 30. září následujícího roku pro odvětví cukru.
Článek 7
Referenční prahové hodnoty
1. Stanoví se tyto referenční prahové hodnoty:
a)
pokud jde o odvětví obilovin, 101,31 EUR za tunu, vztaženo na stádium velkoobchodního prodeje u zboží dodaného do skladu před vyložením;
b)
pokud jde o neloupanou rýži, 150 EUR za tunu za standardní jakost vymezenou v příloze III části A, vztaženo na stádium velkoobchodního prodeje u zboží dodaného do skladu před vyložením;
c)
pokud jde o cukr standardní jakosti vymezené v příloze III části B, vztaženo na nebalený cukr při převzetí v závodě:
i)
pro bílý cukr: 404,4 EUR za tunu,
ii)
pro surový cukr: 335,2 EUR za tunu;
d)
pokud jde o odvětví hovězího a telecího masa, 2 224 EUR za tunu pro jatečně upravená těla skotu samčího pohlaví třídy zmasilosti /protučnělosti R3 podle klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla skotu ve věku osm měsíců nebo více podle přílohy IV části A;
e)
pokud jde o odvětví mléka a mléčných výrobků:
i)
246,39 EUR za 100 kg pro máslo,
ii)
169,80 EUR za 100 kg pro sušené odstředěné mléko;
f)
pokud jde o vepřové maso, 1 509,39 EUR za tunu pro jatečně upravená těla prasat standardní jakosti stanovené na základě hmotnosti a podílu libového masa podle klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla prasat podle přílohy IV části B takto:
i)
jatečně upravená těla o hmotnosti nejméně 60 kg, avšak menší než 120 kg: třída E,
ii)
jatečně upravená těla o hmotnosti od 120 do 180 kg: třída R;
g)
pokud jde o odvětví olivového oleje:
i)
1 779 EUR za tunu pro extra panenský olivový olej,
ii)
1 710 EUR za tunu pro panenský olivový olej;
iii)
1 524 EUR za tunu pro lampantový olivový olej s obsahem mastných kyselin 2. stupně, při odečtení 36,70 EUR na tunu z této částky za každý další stupeň kyselosti.
2. Komise referenční prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 pravidelně přezkoumává s přihlédnutím k objektivním kritériím, zejména k vývoji produkce, nákladům na produkci (především na vstupy) a tržním trendům. Referenční prahové hodnoty se v případě potřeby aktualizují řádným legislativním postupem s ohledem na vývoj produkce a trhů.
ČÁST II
VNITŘNÍ TRH
HLAVA I
TRŽNÍ INTERVENCE
KAPITOLA I
Veřejná intervence a podpora soukromého skladování
Oddíl 1
Obecná ustanovení o veřejné intervenci a podpoře soukromého skladování
Článek 8
Oblast působnosti
Tato kapitola stanoví pravidla pro tržní intervenci týkající se:
a)
veřejné intervence, kdy jsou produkty nakupovány a skladovány příslušnými orgány členských států až do jejich uvolnění, a
b)
poskytování podpory skladování produktů soukromými hospodářskými subjekty.
Článek 9
Původ způsobilých produktů
Produkty způsobilé pro nákup v rámci veřejné intervence nebo pro poskytování podpory soukromého skladování musí pocházet z Unie. Pokud produkty pocházejí z plodin, musí být navíc tyto plodiny sklizeny v Unii, a pokud jsou z mléka, mléko musí být vyprodukováno v Unii.
Článek 10
Klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla
Klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla se v souladu s přílohou IV částmi A a B jednotlivě použije v odvětví hovězího a telecího masa pro jatečně upravená těla skotu ve věku osmi měsíců nebo více a v odvětví vepřového masa v případě těl prasat, která nebyla použita k chovu.
V odvětví skopového a kozího masa mohou členské státy použít klasifikační stupnici Unie pro jatečně upravená těla ovcí v souladu s pravidly stanovenými v příloze IV části C.
Oddíl 2
Veřejná intervence
Článek 11
Produkty způsobilé pro veřejnou intervenci
Veřejná intervence se použije podle podmínek stanovených v tomto oddíle a podle veškerých dalších požadavků a podmínek, které může stanovit Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 19 a prováděcích aktů podle článku 20, na tyto produkty:
a)
pšenici obecnou, pšenici tvrdou, ječmen a kukuřici;
b)
neloupanou rýži;
c)
čerstvé nebo chlazené maso z odvětví hovězího a telecího masa kódů KN 0201 10 00 a 0201 20 20 až 0201 20 50;
d)
máslo vyrobené přímo a výhradně z pasterizované smetany získané přímo a výhradně z kravského mléka ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem tuku 82 % hmotnostních a maximálním obsahem vody 16 % hmotnostních;
e)
sušené odstředěné mléko nejvyšší jakosti vyrobené z kravského mléka rozprašovacím sušením ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem bílkovin 34,0 % hmotnostních v tukuprosté sušině.
Článek 12
Období veřejné intervence
Veřejná intervence se použije u:
a)
pšenice obecné, pšenice tvrdé, ječmene a kukuřice od 1. listopadu do 31. května;
b)
neloupané rýže od 1. dubna do 31. července;
c)
hovězího a telecího masa během celého roku;
d)
másla a sušeného odstředěného mléka od 1. března do 30. září.
Článek 13
Zahájení a ukončení veřejné intervence
1. Veřejná intervence během období uvedených v článku 11
a)
se zahajuje pro pšenici obecnou, máslo a sušené odstředěné mléko;
b)
může být zahájena Komisí prostřednictvím prováděcích aktů pro pšenici tvrdou, ječmen, kukuřici a neloupanou rýži (včetně konkrétních odrůd nebo druhů neloupané rýže), pokud to vyžaduje situace na trhu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2;
c)
může být zahájena pro odvětví hovězího a telecího masa Komisí prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3, pokud je během reprezentativního období stanoveného podle čl. 20 prvního pododstavce písm. a) průměrná tržní cena v některém členském státě nebo některém regionu členského státu, zjištěná na základě klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla skotu podle přílohy IV části A, nižší než 85 % referenční prahové hodnoty stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. d).
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými ukončí veřejnou intervenci pro odvětví hovězího a telecího masa, pokud po určité reprezentativní období stanovené podle čl. 20 prvního pododstavce písm. c) již nejsou splněny podmínky stanovené v odst. 1 písm. c) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Článek 14
Nákup za pevně stanovenou cenu nebo prostřednictvím nabídkového řízení
Je-li veřejná intervence zahájena podle čl. 13 odst. 1, opatření týkající se stanovení nákupních cen u produktů uvedených v článku 11, jakož i případná opatření týkající se množstevních omezení v případě nákupu za pevně stanovenou cenu přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 15
Cena v rámci veřejné intervence
1. Cenou v rámci veřejné intervence se rozumí:
a)
cena, za kterou jsou produkty nakupovány v rámci veřejné intervence, je-li nákup prováděn za pevně stanovenou cenu, nebo
b)
maximální cena, za kterou mohou být produkty způsobilé pro veřejnou intervenci nakoupeny, je-li nákup prováděn prostřednictvím nabídkového řízení.
2. Opatření týkající se stanovení úrovně ceny v rámci veřejné intervence, včetně částek, o které se cena zvýší a sníží, přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 16
Obecné zásady týkající se nakládání s produkty z veřejné intervence
1. Nakládání s produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence probíhá tak, aby:
a)
nedocházelo k narušení trhu;
b)
byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s kupujícími a
c)
aby bylo v souladu se závazky vyplývajícími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. S produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence může být naloženo tak, že se dají k dispozici režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii podle příslušných právních aktů Unie. V takových případech je účetní hodnota těchto produktů na úrovni příslušné pevně stanovené ceny v rámci veřejné intervence uvedené v čl. 14 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Komise každoročně zveřejňuje podrobné informace o podmínkách, za nichž byly v předchozím roce prodány produkty nakoupené v rámci veřejné intervence.
Oddíl 3
Podpora soukromého skladování
Článek 17
Produkty způsobilé pro podporu
Podpora soukromého skladování se může podle podmínek stanovených v tomto oddíle a podle veškerých dalších požadavků a podmínek, které přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 18 odst. 1 nebo článku 19 a prováděcích aktů podle čl. 18 odst. 2 nebo článku 20, poskytovat na tyto produkty:
a)
bílý cukr;
b)
olivový olej;
c)
lněná vlákna;
d)
čerstvé nebo chlazené maso skotu ve věku osmi měsíců nebo více;
e)
máslo vyrobené ze smetany získané přímo a výhradně z kravského mléka;
f)
sýr;
g)
sušené odstředěné mléko vyrobené z kravského mléka;
h)
vepřové maso;
i)
skopové a kozí maso.
Písmeno f) prvního pododstavce se omezuje na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení (EU) č. 1151/2012, které jsou uskladněny nad rámec doby zrání stanovené pro tyto sýry ve specifikaci produktu uvedené v článku 7 daného nařízení nebo nad rámec doby zrání, jež přispívá ke zvýšení hodnoty dotyčného sýru.
Článek 18
Podmínky pro poskytování podpory
1. S cílem zajistit transparentnost trhu je v případě potřeby Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za kterých může rozhodnout o poskytnutí podpory soukromého skladování produktů uvedených v článku 17, a to s ohledem na:
a)
zjištěné průměrné tržní ceny v Unii, referenční prahové hodnoty a výrobní náklady dotčených produktů nebo
b)
potřebu včas reagovat na zvláště obtížnou situaci na trhu nebo hospodářský vývoj, které mají významný negativní dopad na marže v daném odvětví.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, které:
a)
poskytují podporu soukromého skladování produktů uvedených v článku 17, a to s ohledem na podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku;
b)
omezují poskytování podpory soukromého skladování.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
3. Opatření týkající se stanovení výše podpory soukromého skladování podle článku 17 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 4
Společná ustanovení o veřejné intervenci a podpoře soukromého skladování
Článek 19
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby produkty nakoupené v rámci veřejné intervence nebo produkty, na něž se vztahuje podpora soukromého skladování, byly vhodné pro dlouhodobé skladování a byly řádné a uspokojivé obchodní jakosti, a s cílem zohlednit zvláštní vlastnosti jednotlivých odvětví pro účely zajištění nákladově účinného fungování veřejné intervence a soukromého skladování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví požadavky a podmínky, jež kromě požadavků stanovených tímto nařízením musí tyto produkty splňovat. Tyto požadavky a podmínky se zaměří na to, aby u nakoupených a skladovaných produktů zaručily:
a)
jejich jakost, pokud jde o jakostní parametry, jakostní třídy, jakostní stupně, kategorie, vlastnosti a stáří produktu;
b)
jejich způsobilost, pokud jde o množství a balení, včetně označování, uchovávání, předchozí smlouvy o skladování, schvalování podniků a stadium produktů, na něž se vztahuje cena v rámci veřejné intervence a podpora soukromého skladování.
2. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví obilovin a neloupané rýže je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví kritéria jakosti v souvislosti s nákupem i prodejem pšenice obecné, pšenice tvrdé, ječmene, kukuřice a neloupané rýže.
3. S cílem zajistit vhodnou skladovací kapacitu a účinnost systému veřejné intervence z hlediska nákladové efektivity, distribuce a přístupu pro hospodářské subjekty a s cílem zachovat jakost produktů nakoupených v rámci veřejné intervence pro jejich uvolnění na konci skladovacího období je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
požadavky, které musí splňovat sklady všech produktů, na něž se vztahuje veřejná intervence;
b)
pravidla pro skladování produktů v členském státě či mimo členský stát, který je odpovědný za tyto produkty a jejich úpravu s ohledem na cla a další částky, které se poskytují, nebo poplatky, které se vybírají v rámci SZP.
4. S cílem zajistit, aby podpora soukromého skladování měla požadovaný účinek na trh, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
pravidla a podmínky použitelné v případech, kdy je skladované množství nižší než smluvně stanovené množství;
b)
podmínky pro poskytování zálohy na tuto podporu;
c)
podmínky, za nichž lze rozhodnout, že produkty, na které se vztahují smlouvy o soukromém skladování, mohou být znovu uvedeny na trh nebo uvolněny.
5. S cílem zajistit řádné fungování systémů veřejné intervence a soukromého skladování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
používání nabídkového řízení, které zaručuje rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s hospodářskými subjekty;
b)
dodatečné podmínky, které musí hospodářské subjekty splnit s cílem usnadnit účinné řízení a kontrolu systému pro členské státy a hospodářské subjekty;
c)
požadavek, aby hospodářské subjekty složily jistotu, jež zaručí dodržení jejich povinností.
6. S cílem zohlednit technický vývoj a potřeby odvětví uvedených v článku 10, jakož i potřebu standardizovat obchodní úpravu různých produktů pro účely zlepšení transparentnosti trhu, zaznamenávání cen a uplatňování tržních intervenčních opatření je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které
a)
upraví a aktualizují ustanovení týkající se stupnice Unie pro klasifikaci, označování a obchodní úpravu jatečně upravených těl uvedená v příloze IV;
b)
stanoví dodatečná opatření týkající se klasifikace, prováděné rovněž kvalifikovanými klasifikátory, třídění (prováděné rovněž za pomoci technik automatizovaného třídění), identifikace, vážení a označování jatečně upravených těl a výpočtu průměrných cen Unie a koeficientů vážení používaných při výpočtu těchto cen;
c)
stanoví odchylky v odvětví hovězího a telecího masa a zvláštní odchylky, které mohou členské státy udělit jatkám, v nichž se poráží malý počet kusů skotu, a další ustanovení pro dotčené produkty, včetně ustanovení v odvětví skopového masa týkajících se tříd zmasilosti a protučnělosti, a další ustanovení, pokud jde o hmotnost, barvu masa a protučnělost a kritéria pro klasifikaci lehkých jehňat;
d)
členským státům povolí nepoužívat klasifikační stupnici pro jatečně upravená těla prasat a vedle hmotnosti a odhadovaného podílu libového masa jim povolí používat i jiná hodnotící kritéria nebo stanovovat odchylky od této stupnice.
Článek 20
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování této kapitoly. Tato opatření se mohou zejména týkat:
a)
nákladů, které hradí hospodářský subjekt, pokud produkty dodané pro veřejnou intervenci nesplňují minimální požadavky na jakost;
b)
stanovení minimální skladovací kapacity pro intervenční sklady;
c)
reprezentativních období, trhů a tržních cen nezbytných pro uplatňování této kapitoly;
d)
dodávek produktů nakupovaných v rámci veřejné intervence, nákladů na přepravu, které ponese nabízející, převzetí produktů platebními agenturami a platby;
e)
různých operací spojených s vykosťováním v odvětví hovězího a telecího masa;
f)
praktických způsobů balení produktů, jejich uvádění na trh a označování;
g)
postupů pro schvalování podniků vyrábějících máslo a sušené odstředěné mléko pro účely této kapitoly;
h)
oprávnění ke skladování mimo území členského státu, kde byly produkty nakoupeny a uskladněny;
i)
prodeje produktů nakoupených v rámci veřejné intervence nebo nakládání s nimi, zejména pokud jde o prodejní ceny, podmínky vyskladnění, následné použití nebo určení uvolněných produktů, včetně postupů týkajících se produktů určených pro režim uvedený v čl. 16 odst. 2, včetně převodů mezi členskými státy;
j)
v případě produktů nakoupených v rámci veřejné intervence ustanovení souvisejících s možností členských států prodávat na jejich vlastní odpovědnost malá množství, která zůstávají uskladněna, nebo množství, která již nelze znovu zabalit nebo která mají zhoršenou jakost.
k)
v případě soukromého skladování uzavírání a obsahu smluv mezi příslušným orgánem členského státu a žadateli;
l)
soukromého uskladnění a skladování produktů a jejich vyskladnění;
m)
doby uskladnění v soukromých skladech a ustanovení, podle nichž tato doba, stanovená ve smlouvách, může být zkrácena nebo prodloužena;
n)
postupů pro nákup za pevně stanovenou cenu, včetně postupů pro skládanou jistotu a její výši, nebo pro poskytnutí předem pevně stanovené podpory na soukromé skladování;
o)
používání nabídkového řízení pro veřejnou intervenci i pro soukromé skladování, zejména pokud jde o:
i)
předkládání nabídek nebo nabídek do nabídkového řízení a minimální množství pro žádost nebo předložení nabídky;
ii)
postupy pro skládanou jistotu a její výši; a
iii)
výběr nabídek, který zajistí, že přednost bude dána nabídkám nejpříznivějším pro Unii, a umožní, že smlouva nemusí být nezbytně uzavřena;
p)
provádění klasifikačních stupnic Unie pro jatečně upravená těla skotu, prasat a ovcí;
q)
jiné obchodní úpravy jatečně upravených těl a půlek jatečně upravených těl, než je obchodní úprava stanovená v příloze IV části A bodu IV pro účely stanovení tržních cen;
r)
opravných faktorů uplatňovaných členskými státy a používaných pro různé obchodní úpravy jatečně upravených těl skotu a ovcí, pokud se nepoužije referenční obchodní úprava;
s)
praktických způsobů označování klasifikovaných jatečně upravených těl a způsobů, jakými Komise vypočítává váženou průměrnou cenu Unie pro jatečně upravená těla skotu, prasat a ovcí;
t)
oprávnění členských států umožňujícího jinou obchodní úpravu jatečně upravených těl prasat poražených na jejich území, než je obchodní úprava stanovená v příloze IV části B bodu III, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
i)
běžná obchodní praxe se na jejich území liší od standardní obchodní úpravy vymezené v příloze IV části B bodu III prvním pododstavci;
ii)
tato úprava je odůvodněna technickými požadavky;
iii)
jatečně upravená těla jsou stažena jednotným způsobem;
u)
ustanovení o přezkumu uplatňování klasifikace jatečně upravených těl v členských státech provedeném na místě výborem Unie složeným z odborníků z Komise a odborníků jmenovaných členskými státy s cílem zajistit přesnost a spolehlivost klasifikace jatečně upravených těl. Tyto předpisy stanoví, že náklady na provádění přezkumné činnosti ponese Unie.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 21
Další prováděcí pravomoci
Komise přijme prováděcí akty s cílem oprávnit členské státy k tomu, aby odchylně od přílohy IV části C bodu III. byla v případě jehňat o hmotnosti jatečně upraveného těla nižší než 13 kilogramů použita pro účely klasifikace tato kritéria:
a)
hmotnost jatečně upraveného těla;
b)
barva masa;
c)
protučnělost.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA II
Režimy podpory
Oddíl 1
Režimy pro zlepšení přístupu k potravinám
Článek 22
Cílová skupina
Režimy podpory určené ke zlepšení distribuce zemědělských produktů a stravovacích návyků dětí jsou zaměřeny na děti, které pravidelně navštěvují jesle nebo jiná předškolní zařízení nebo vzdělávací zařízení na úrovni základní nebo střední školy spravovaná nebo uznaná příslušnými orgány členských států.
Pododdíl 1
Projekt „ovoce a zelenina do škol“
Článek 23
Podpora určená na dodávání ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a banánů dětem
1. Unie poskytuje podporu na:
a)
dodávání produktů z odvětví ovoce a zeleniny, odvětví výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví banánů dětem ve vzdělávacích zařízeních uvedených v článku 22; a
b)
některé související náklady na logistiku a distribuci, zařízení, propagaci, sledování, hodnocení a doprovodná opatření.
2. Členské státy, které se chtějí na projektu podílet, vypracují nejdříve na celostátní nebo regionální úrovni strategii pro jeho provádění. Stanoví rovněž doprovodná opatření, která jsou nutná pro zajištění účinnosti projektu, jež mohou zahrnovat informace o opatřeních pro vzdělávání týkající se zdravých stravovacích návyků, místních potravinových řetězců a boje proti plýtvání potravinami.
3. Při vypracovávání strategií sestaví členské státy seznam produktů z odvětví ovoce a zeleniny, odvětví výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví banánů, které budou způsobilé v rámci jejich projektů. Tento seznam nezahrnuje produkty uvedené v příloze V.
Nicméně v řádně odůvodněných případech, například když chce členský stát v rámci svého projektu zajistit široký sortiment produktů nebo chce zvýšit přitažlivost svého projektu, může strategie stanovit, že se mohou takové produkty stát způsobilými, pokud jsou do nich přidána jen omezená množství látek vyjmenovaných v uvedené příloze.
Členské státy zajistí, aby seznam produktů, které jsou v rámci jejich projektu způsobilé, schválily jejich příslušné zdravotnické orgány.
Při volbě produktů vycházejí členské státy z objektivních kritérií, která mohou zahrnovat otázky zdraví a životního prostředí, sezónnost, rozmanitost nebo dostupnost produktů, přičemž se v rámci možností upřednostní produkty pocházející z Unie, a zejména místní nákup, místní trhy, krátké dodavatelské řetězce nebo přínosy pro životní prostředí.
4. Opatření týkající se stanovení podpory Unie uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
5. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 se jednotlivým členským státům přiděluje na základě objektivních kritérií založených na jejich podílu dětí ve věku od šesti do deseti let.
Členské státy účastnící se projektu žádají každý rok o podporu Unie na základě své strategie uvedené v odstavci 2.
Opatření týkající se stanovení minimální výše podpory Unie pro každý členský stát účastnící se projektu a předběžného a konečného přidělení podpory členským státům přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
6. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 nesmí nahrazovat financování stávajících vnitrostátních projektů zaměřených na dodávání ovoce do škol, v jejichž rámci se dodává ovoce a zelenina, výrobky z ovoce a zeleniny a banány, nebo jiných projektů, v jejichž rámci se do škol dodávají i tyto produkty.
Pokud má však některý členský stát již nyní fungující projekt, který by byl způsobilý pro podporu Unie podle tohoto článku, a zamýšlí jej rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost, a to i pokud jde o cílovou skupinu daného projektu, dobu jeho trvání nebo způsobilé produkty, lze poskytnout podporu Unie za předpokladu, že jsou dodrženy limity stanovené v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o poměr podpory Unie k celkovému vnitrostátnímu příspěvku. V takovém případě členský stát ve své prováděcí strategii uvede, jak zamýšlí svůj projekt rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost.
7. Kromě podpory Unie mohou členské státy poskytovat vnitrostátní podporu v souladu s článkem 217.
8. Projektem Unie “Ovoce a zelenina do škol“ nejsou dotčeny žádné samostatné vnitrostátní projekty, které se týkají dodávání ovoce a zeleniny do škol a jsou v souladu s právem Unie.
9. Unie může také podle článku 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 financovat opatření týkající se informací, sledování a hodnocení, která souvisejí s projektem zaměřeným na dodávání ovoce a zeleniny do škol, včetně opatření zvyšujících informovanost veřejnosti o tomto projektu, a souvisejících opatření pro vytváření sítí.
10. Členské státy účastnící se projektu informují v místě distribuce potravin o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
Článek 24
Přenesené pravomoci
1. S cílem podpořit zdravé stravovací návyky dětí a zajistit, aby podpora byla zaměřena na děti v cílové skupině uvedené v článku 22, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro:
a)
dodatečná kritéria související se zaměřením podpory členskými státy;
b)
schvalování a výběr žadatelů o podporu členskými státy;
c)
vypracování celostátních nebo regionálních strategií a doprovodná opatření.
2. S cílem zajistit účinné a cílené využívání finančních prostředků Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
metodu pro přerozdělení předběžně rozdělené podpory podle čl. 23 odst. 5 mezi členské státy na základě obdržených žádostí o podporu;
b)
náklady uvedené ve strategiích členských států, které jsou způsobilé pro podporu Unie, a možnost stanovit pro konkrétní náklady celkový strop;
c)
povinnost členských států sledovat a hodnotit účinnost svých projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
3. S cílem podpořit informovanost o projektu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jimiž se členským státům zapojeným do projektu zaměřeného na dodávání ovoce a zeleniny do škol ukládá povinnost veřejně informovat o dotační úloze podpory Unie.
Článek 25
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu, včetně:
a)
informací, které mají obsahovat strategie členských států;
b)
žádostí o podporu a platby;
c)
způsobů propagace a opatření pro vytváření sítí v rámci projektu;
d)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o sledování a hodnocení vypracovávaných členskými státy, které se účastní projektu Unie zaměřeného na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pododdíl 2
Projekt „mléko do škol“
Článek 26
Podpora na dodávky mléka a mléčných výrobků dětem
1. Podpora Unie se poskytuje na dodávky některých produktů odvětví mléka a zpracovaných mléčných výrobků kódů KN 0401, 0403, 0404 90 a 0406 nebo kódu KN 2202 90 dětem do vzdělávacích zařízení uvedených v článku 22.
2. Od 1. srpna 2015 musí členské státy, které se chtějí na projektu podílet, mít nejdříve na celostátní nebo regionální úrovni strategii pro jeho provádění. Mohou rovněž stanovit doprovodná opatření nutná pro zajištění účinnosti programu, která mohou zahrnovat informace o opatřeních pro vzdělávání týkající se zdravých stravovacích návyků, místních potravinových řetězců a boje proti plýtvání potravinami.
3. Při vypracovávání strategií sestaví členské státy v souladu s pravidly přijatými Komisí podle článku 27 seznam produktů odvětví mléka a mléčných výrobků, které jsou způsobilé v rámci příslušných projektů.
4. S výjimkou bezplatné distribuce jídel dětem ve vzdělávacích zařízeních nesmí podpora Unie uvedená v odstavci 1 nahrazovat financování veškerých stávajících vnitrostátních projektů týkajících se mléka a mléčných výrobků nebo jiných projektů, v jejichž rámci se do škol dodává i mléko nebo mléčné výrobky. Pokud má však některý členský stát již zavedený projekt, který by byl způsobilý pro podporu Unie podle tohoto článku, a zamýšlí jej rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost, a to i pokud jde o cílovou skupinu daného projektu, dobu jeho trvání nebo způsobilé produkty, lze podporu Unie poskytnout. V takovém případě členský stát ve své prováděcí strategii uvede, jak zamýšlí svůj projekt rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost.
5. Kromě podpory Unie mohou členské státy poskytovat vnitrostátní podporu v souladu s článkem 217.
6. Projektem Unie „Mléko a mléčné výrobky do škol“ nejsou dotčeny případné samostatné vnitrostátní projekty určené školám, jejichž cílem je podpora spotřeby mléka a mléčných výrobků a jsou v souladu s právem Unie.
7. Opatření týkající se stanovení podpory Unie pro veškeré mléko a mléčné výrobky a maximálního množství způsobilého pro podporu Unie podle odstavce 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
8. Členské státy účastnící se projektu informují v místech distribuce potravin o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
Článek 27
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit vývoj vzorců spotřeby mléka a mléčných výrobků a inovace a vývoj na trhu s mlékem a mléčnými výrobky, dostupnost výrobků na jednotlivých trzích Unie a výživové aspekty je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jejichž prostřednictvím určí:
a)
produkty, které jsou způsobilé pro projekt, v souladu s ustanoveními čl. 26 odst. 1 a s ohledem na výživové aspekty;
b)
vypracování celostátních nebo regionálních strategií členskými státy, včetně případných doprovodných opatření a
c)
nezbytná opatření pro sledování a hodnocení.
2. S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
pravidla způsobilosti příjemců a žadatelů pro podporu;
b)
požadavek, aby žadatelé byli schvalováni členskými státy;
c)
používání mléka a mléčných výrobků, na které je poskytována podpora, při přípravě jídel ve vzdělávacích zařízeních.
3. S cílem zajistit, aby žadatelé o podporu plnili své povinnosti, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o požadavek složení jistoty v případě, že je vyplacena záloha na podporu.
4. S cílem podpořit informovanost o daném režimu podpory je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž členské státy informují o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
5. S cílem zajistit, aby se podpora odrazila v ceně, za kterou jsou výrobky v rámci projektu nabízeny, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro zavedení sledování cen v rámci tohoto projektu.
Článek 28
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu, mimo jiné:
a)
postupy, které zajistí dodržování maximálního množství způsobilého pro podporu;
b)
postupy pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy;
c)
informace, které mají být poskytovány členským státům pro schvalování žadatelů o podporu, žádosti o podporu a platby;
d)
způsoby veřejného informování o projektu;
e)
správu sledování cen podle čl. 27 odst. 5.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Podpora v odvětví olivového oleje a stolních oliv
Článek 29
Programy na podporu odvětví olivového oleje a stolních oliv
1. Unie financuje tříleté pracovní programy vypracované organizacemi producentů uznanými podle článku 152, sdruženími organizací producentů uznanými podle čl. 156 nebo mezioborovými organizacemi uznanými podle článku 157 v jedné nebo více z těchto oblastí:
a)
sledování a řízení trhu v odvětví olivového oleje a stolních oliv;
b)
zmírnění dopadu pěstování oliv na životní prostředí;
c)
zvýšení konkurenceschopnosti pěstování oliv prostřednictvím modernizace;
d)
zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv;
e)
systém sledování, ověřování a ochrany jakosti olivového oleje a stolních oliv, zejména sledování jakosti olivového oleje prodávaného konečným spotřebitelům, pod dohledem správních orgánů členských států;
f)
šíření informací o opatřeních vykonávaných organizacemi producentů, sdruženími organizací producentů nebo mezioborovými organizacemi s cílem zlepšit jakost olivového oleje a stolních oliv.
2. Finanční příspěvek Unie na pracovní programy uvedené v odstavci 1 činí:
a)
11 098 000 EUR ročně pro Řecko;
b)
576 000 EUR ročně pro Francii; a
c)
35 991 000 EUR ročně pro Itálii.
3. Maximální financování pracovních programů uvedených v odstavci 1 Unií se rovná částkám zadrženým členskými státy. Maximální financování způsobilých nákladů činí:
a)
75 % na činnosti v oblastech uvedených v odst. 1 písm. a), b) a c);
b)
75 % na investice do dlouhodobých aktiv a 50 % na ostatní činnosti v oblasti uvedené v odst. 1 písm. d);
c)
75 % na pracovní programy, které provádějí uznané organizace uvedené v odstavci 1 alespoň ze dvou producentských členských států nejméně ve třech třetích zemích nebo neproducentských členských státech v oblastech uvedených v odst. 1 písm. e) a f), a 50 % na ostatní činnosti v těchto oblastech.
Doplňkové financování zajistí příslušný členský stát do výše 50 % nákladů nehrazených z finančních prostředků Unie.
Článek 30
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie uvedené v článku 29 a za účelem zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
oblasti uvedené v čl. 29 odst. 1, zvláštní opatření, která lze financovat prostřednictvím podpory Unie, a činnosti a náklady, které takto financovat nelze;
b)
minimální přidělení finančních prostředků Unie konkrétním oblastem členskými státy;
c)
požadavek složit jistotu při předložení žádosti o schválení pracovního programu a v případě vyplacení zálohy na podporu;
d)
kritéria, která mají členské státy zohlednit při výběru a schvalování pracovních programů.
Článek 31
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto oddílu týkající se:
a)
provádění pracovních programů a změn těchto programů;
b)
vyplácení podpory, včetně záloh na podporu;
c)
postupů pro jistotu a výše jistoty, která má být složena při předložení žádosti o schválení pracovního programu a v případě vyplacení zálohy na podporu.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 3
Podpora v odvětví ovoce a zeleniny
Článek 32
Provozní fondy
1. Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny nebo jejich sdružení mohou zřídit provozní fond. Tento fond je financován:
a)
z finančních příspěvků pocházejících od:
i)
členů organizace producentů nebo dané organizace producentů; nebo
ii)
sdružení organizací producentů prostřednictvím členů těchto sdružení;
b)
z finanční podpory Unie, kterou lze organizacím producentů nebo jejich sdružením, pokud tato sdružení předkládají, spravují a provádějí některý operační program nebo částečný operační program, poskytnout v souladu s podmínkami stanovenými v aktech v přenesené pravomoci přijatých Komisí podle článku 37 a v prováděcích aktech přijatých Komisí podle článku 38.
2. Provozní fondy se používají pouze k financování operačních programů, které byly předloženy členským státům a jimi schváleny.
Článek 33
Operační programy
1. Operační programy v odvětví ovoce a zeleniny jsou nejméně tříleté a nejvýše pětileté. Sledují alespoň dva z cílů stanovených v čl. 152 odst. 1 písm. c) nebo dva z těchto cílů:
a)
plánování produkce, včetně prognózy a následného sledování produkce a spotřeby;
b)
zlepšování jakosti produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
c)
zvyšování obchodní hodnoty produktů;
d)
propagace produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
e)
environmentální opatření zejména v oblasti vodního hospodářství a metody produkce šetrné k životnímu prostředí, včetně ekologického zemědělství;
f)
předcházení krizím a jejich řešení.
Operační programy se předkládají členským státům ke schválení.
2. Sdružení organizací producentů mohou rovněž předkládat celkové nebo částečné operační programy složené z opatření, která členské organizace určily, ale v rámci svých operačních programů neuskutečnily. Operační programy sdružení organizací producentů podléhají stejným pravidlům jako operační programy organizací producentů a jsou posuzovány s operačními programy členských organizací.
Za tímto účelem členské státy zajistí, aby:
a)
opatření v rámci operačních programů sdružení organizací producentů byla plně financována z příspěvků členských organizací příslušného sdružení a aby se tyto finanční prostředky čerpaly z provozních fondů těchto členských organizací;
b)
opatření a odpovídající finanční příspěvky byly uvedeny v operačním programu každé členské organizace;
c)
nedocházelo k dvojímu financování projektů.
3. Předcházení krizím a jejich řešení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. f) se týká předcházení krizím a jejich zvládání na trzích s ovocem a zeleninou a zahrnuje v této souvislosti:
a)
investice zajišťující účinnější řízení množství uvedených na trh;
b)
opatření odborné přípravy a výměnu osvědčených postupů;
c)
propagaci a komunikaci, a to jak v rámci předcházení krizím, tak v jejich průběhu;
d)
podporu správních nákladů na zřizování vzájemných fondů;
e)
opětovnou výsadbu sadů, je-li nezbytná s ohledem na povinné vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu;
f)
stažení z trhu;
g)
zelenou sklizeň nebo nesklízení ovoce a zeleniny;
h)
pojištění sklizně.
Podpora na pojištění sklizně přispívá k zabezpečení příjmů producentů v případě ztrát v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, chorob rostlin nebo napadení škůdci.
Pojistné smlouvy ukládají oprávněným osobám povinnost přijmout nezbytná opatření pro předcházení rizikům.
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, včetně splácení jistiny a úroků podle pátého pododstavce, nesmí představovat více než jednu třetinu výdajů operačního programu.
Organizace producentů mohou uzavírat půjčky za obchodních podmínek pro financování opatření spojených s předcházením krizím a jejich řešením. V tom případě lze splácení jistiny a úroků z těchto půjček zahrnout do operačního programu, a může na ně proto být poskytnuta finanční podpora Unie podle článku 34. Všechna zvláštní opatření pro předcházení krizím a jejich řešení mohou být financována prostřednictvím těchto půjček nebo přímo, nebo oběma způsoby.
4. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a)
„zelenou sklizní“ úplné sklizení nezralých neobchodovatelných produktů na určité ploše, které nebyly před zelenou sklizní poškozeny, ať již v důsledku klimatických podmínek, chorob rostlin nebo z jiných důvodů;
b)
„nesklízením“ ukončení stávajícího produkčního cyklu na dotčené ploše, přičemž daný produkt je řádně vyvinut a je řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou se nepokládá za nesklízení.
5. Členské státy zajistí, aby:
a)
operační programy zahrnovaly dvě nebo více environmentálních opatření; nebo
b)
se nejméně 10 % výdajů v rámci operačních programů týkalo environmentálních opatření.
Environmentální opatření musí dodržovat požadavky na agroenvironmentálně-klimatické platby stanovené v čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Pokud se na alespoň 80 % členů organizace producentů vztahuje jeden nebo více stejných agroenvironmentálně-klimatických závazků stanovených v čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013, považuje se každý z těchto závazků za environmentální opatření podle tohoto odstavce prvního pododstavce písm. a).
Podpora na environmentální opatření podle tohoto odstavce prvního pododstavce kryje dodatečné náklady a ušlé příjmy vyplývající z opatření.
6. Členské státy zajistí, aby se investice zvyšující zatížení životního prostředí povolovaly pouze v situacích, kdy jsou zavedeny účinné prostředky na ochranu životního prostředí před touto zátěží.
Článek 34
Finanční podpora Unie
1. Finanční podpora Unie se rovná částce finančních příspěvků podle čl. 32 odst. 1 písm. a), které byly skutečně zaplaceny, a je omezena na 50 % skutečně vynaložených výdajů.
2. Finanční podpora Unie je omezena na 4,1 % hodnoty produktů uvedených na trh každou organizací producentů nebo jejich sdružením.
V případě organizace producentů však uvedený procentní podíl může být zvýšen na 4,6 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení.
V případě sdružení organizací producentů může být uvedený podíl zvýšen na 4,7 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení prováděná sdružením organizací producentů jménem jeho členů.
3. Na žádost organizace producentů se 50 % limit stanovený v odstavci 1 pro operační program nebo část operačního programu zvýší na 60 %, pokud splňuje alespoň jednu z těchto podmínek:
a)
je předložen několika organizacemi producentů z Unie podílejícími se v různých členských státech na přeshraničních činnostech;
b)
je předložen jednou nebo více organizacemi producentů zapojenými do činností vedených na mezioborovém základě;
c)
zahrnuje pouze zvláštní podporu pro produkci ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (23);
d)
jde o první operační program předložený uznanou organizací producentů, která je výsledkem sloučení dvou uznaných organizací producentů;
e)
jde o první operační program předložený uznaným sdružením organizací producentů;
f)
je předložen organizacemi producentů v členských státech, kde organizace producentů uvádějí na trh méně než 20 % produkce ovoce a zeleniny;
g)
je předložen organizací producentů v jednom z nejvzdálenějších regionů vymezených v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
4. V případě stažení ovoce a zeleniny z trhu v množství, které nepřevyšuje 5 % objemu produkce uvedené na trh každou organizací producentů se 50 % limit stanovený v odstavci 1 zvýší na 100 %, přičemž se staženými produkty se naloží takto:
a)
bezplatně se rozdělí mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy pro použití při jejich činnostech spojených s pomocí osobám, kterým vnitrostátní právní předpisy přiznávají nárok na podporu z veřejných prostředků zejména proto, že se jim nedostává nezbytných prostředků k obživě; nebo
b)
bezplatně se rozdělí mezi: nápravná zařízení, školy, zařízení uvedená v článku 22, dětské prázdninové tábory, nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijmou všechna nezbytná opatření, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními.
Článek 35
Vnitrostátní finanční podpora
1. V regionech členských států, kde je stupeň organizovanosti producentů v odvětví ovoce a zeleniny obzvláště nízký, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými členským státům na základě řádně odůvodněné žádosti povolí, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků uvedených v čl. 32 odst. 1 písm. a). Tato podpora doplní provozní fond.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. V regionech členských států, v nichž organizace producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů uvedené v článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 uvádějí na trh méně než 15 % hodnoty produkce ovoce a zeleniny těchto regionů, v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce těchto regionů, může být vnitrostátní finanční podpora uvedená v odstavci 1 tohoto článku na žádost dotyčného členského státu uhrazena Unií.
Komise přijme prováděcí akty týkající se této úhrady. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 36
Vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategie pro operační programy
1. Členské státy stanoví vnitrostátní rámec obsahující obecné podmínky vztahující se na environmentální opatření uvedená v čl. 33 odst. 5. Tento rámec zejména stanoví, že tato opatření mají splňovat příslušné požadavky nařízení (EU) č. 1305/2013, zejména požadavky stanovené v článku 3 uvedeného nařízení.
Členské státy předloží svůj navrhovaný rámec Komisi, která si prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 může ve lhůtě tří měsíců od předložení vyžádat změny, pokud zjistí, že by návrh nepřispěl k dosažení cílů stanovených v článku 191 Smlouvy o fungování EU a v sedmém akčním programu Unie pro životní prostředí.
Investice do jednotlivých podniků podpořené operačními programy musí tyto cíle také splňovat.
2. Každý členský stát stanoví vnitrostátní strategii pro udržitelné operační programy na trhu s ovocem a zeleninou. Tato strategie zahrnuje:
a)
analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek a možnosti rozvoje;
b)
odůvodnění zvolených priorit;
c)
cíle operačních programů a nástrojů a výkonnostní ukazatele;
d)
hodnocení operačních programů;
e)
oznamovací povinnosti organizací producentů.
Do vnitrostátní strategie se rovněž začlení vnitrostátní rámec podle odstavce 1.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na členské státy, v nichž neexistují uznané organizace producentů.
Článek 37
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit účinnou, cílenou a udržitelnou podporu organizací producentů a jejich sdružení v odvětví ovoce a zeleniny je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro:
a)
provozní fondy a operační programy, pokud jde o:
i)
odhadovanou výši, rozhodnutí organizací producentů a jejich sdružení o finančních příspěvcích a využívání operačních fondů;
ii)
opatření, činnosti, výdaje, administrativní náklady a náklady na zaměstnance, které mají být zahrnuty do operačních programů nebo z nich být vyjmuty, jejich změny a další požadavky, které určí členské státy;
iii)
zamezení dvojímu financování mezi operačními programy a programy rozvoje venkova;
iv)
operační programy sdružení organizací producentů;
v)
zvláštní pravidla pro případy, kdy sdružení organizací producentů zcela či částečně spravují, vypracovávají, provádějí a předkládají operační programy;
vi)
povinnost používat společné ukazatele pro účely sledování a hodnocení operačních programů;
b)
vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategii pro operační programy, pokud jde o povinnost sledovat a hodnotit účinnost vnitrostátních rámců a vnitrostátních strategií;
c)
finanční podporu Unie, pokud jde o:
i)
základ pro výpočet finanční podpory Unie a hodnoty produkce uvedené na trh podle čl. 34 odst. 2;
ii)
platná referenční období pro výpočet podpory;
iii)
ustanovení o zálohách a požadavek složit jistotu v případě vyplacení zálohy na podporu;
iv)
zvláštní pravidla pro financování operačních programů sdružení organizací producentů, zejména pravidla související s použitím omezení podpory uvedených v čl. 34 odst. 2;
d)
opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, pokud jde o:
i)
možnost členských států neuplatňovat jedno či více opatření pro předcházení krizím a jejich řešení;
ii)
podmínky související s čl. 33 odst. 3 prvním pododstavcem písm. a), b) a c);
iii)
povolená místa určení pro stažené produkty, o nichž rozhodnou členské státy;
iv)
maximální úroveň podpory pro stažení z trhu;
v)
požadavek na předchozí oznámení v případě stažení z trhu;
vi)
základ výpočtu objemu produkce uvedené na trh určené pro bezplatné rozdělování podle čl. 34 odst. 4 a určení maximálního objemu produkce uvedené na trh v případě stažení z trhu;
vii)
požadavek na uvádění evropského znaku na baleních produktů určených pro bezplatné rozdělování;
viii)
podmínky pro příjemce stažených produktů;
ix)
použití pojmů pro účely tohoto oddílu;
x)
podmínky, které přijmou členské státy v souvislosti se zelenou sklizní a nesklízením ovoce a zeleniny;
xi)
pojištění sklizně;
xii)
vzájemné fondy a
xiii)
podmínky týkající se opětovné výsadby sadů ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů podle čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. e) a stanovení stropu výdajů na tuto výsadbu;
e)
vnitrostátní finanční podporu, pokud jde o:
i)
stupeň organizovanosti producentů,
ii)
požadavek složit jistotu v případě vyplacení zálohy;
iii)
maximální podíl uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií.
Článek 38
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření týkající se:
a)
správy provozních fondů;
b)
informací, které mají obsahovat operační programy, vnitrostátní rámce a vnitrostátní strategie podle článku 36, předkládání operačních programů členským státům, časových lhůt, průvodních dokladů a schvalování členskými státy;
c)
provádění operačních programů organizacemi producentů a sdruženími organizací producentů;
d)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o sledování a hodnocení vnitrostátních strategií a operačních programů;
e)
žádostí o podporu a vyplacení podpory, včetně záloh a částečných vyplacení podpory;
f)
praktických způsobů uvádění evropského znaku na baleních produktů určených pro bezplatné rozdělování;
g)
dodržování obchodních norem v případě stažení z trhu;
h)
nákladů na dopravu, třídění a balení v případě bezplatného rozdělování;
i)
opatření na propagaci, komunikaci a odbornou přípravu v případě předcházení krizím a jejich řešení;
j)
provádění činností souvisejících se stahováním produktů, zelenou sklizní a nesklízením ovoce a zeleniny a opatření k pojištění sklizně;
k)
podání žádosti, povolení, vyplácení a úhrady vnitrostátní finanční podpory;
l)
postupů pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 4
Programy podpory v odvětví vína
Pododdíl 1
Obecná ustanovení a způsobilá opatření
Článek 39
Oblast působnosti
Tento oddíl stanoví pravidla pro přidělování finančních prostředků Unie členským státům a pro využívání těchto prostředků členskými státy prostřednictvím pětiletých vnitrostátních programů podpory (dále jen „programy podpory“) k financování zvláštních podpůrných opatření v odvětví vína.
Článek 40
Slučitelnost a soudržnost
1. Programy podpory musí být slučitelné s právem Unie a musí být soudržné s činnostmi, politikami a prioritami Unie.
2. Členské státy odpovídají za programy podpory a zajišťují, aby byly vnitřně soudržné a aby byly vypracovány a prováděny objektivně, s ohledem na hospodářskou situaci příslušných producentů a na potřebu zabránit neopodstatněnému nerovnému zacházení s jednotlivými producenty.
3. Podpora se neposkytuje na:
a)
výzkumné projekty a opatření na podporu výzkumných projektů jiných než uvedených v čl. 45 odst. 2 písm. d) a e);
b)
opatření, která jsou obsažena v programech členských států pro rozvoj venkova podle nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 41
Předkládání programů podpory
1. Každý producentský členský stát uvedený v příloze VI předloží Komisi návrh pětiletého programu podpory, který obsahuje alespoň jedno ze způsobilých opatření stanovených v článku 38.
2. Podpůrná opatření obsažená v návrzích programů podpory se vypracovávají na územní úrovni, kterou členský stát pokládá za nejvhodnější. Členský stát návrh programu podpory před jeho předložením Komisi konzultuje s příslušnými orgány a organizacemi na příslušné územní úrovni.
3. Každý členský stát předloží jeden návrh programu podpory, který může zohledňovat regionální zvláštnosti.
4. Programy podpory se použijí po uplynutí tří měsíců po předložení návrhu programu podpory Komisi.
Komise však může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví, že návrh programu podpory není v souladu s pravidly uvedenými v tomto oddíle, a vyrozumět o tom členský stát. V takovém případě členský stát předloží Komisi upravený návrh programu podpory. Je-li nesoulad napraven, použije se upravený program po uplynutí dvou měsíců po předložení upraveného návrhu programu podpory; v opačném případě se použije tento pododstavec.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
5. Odstavec 4 se použije obdobně na změny příslušných programů podpory předložené členskými státy.
Článek 42
Obsah programů podpory
Programy podpory obsahují alespoň tyto prvky:
a)
podrobný popis navrhovaných opatření a jejich kvantifikované cíle;
b)
výsledky konzultací;
c)
posouzení očekávaného technického, hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí;
d)
harmonogram provádění jednotlivých opatření;
e)
obecnou tabulku financování, v níž jsou uvedeny prostředky, které mají být použity, a předběžné přidělení prostředků na jednotlivá opatření v souladu s rozpočtovými stropy stanovenými v příloze VI;
f)
kritéria a množstevní ukazatele, které se mají používat při sledování a hodnocení, a opatření přijatá k zajištění toho, aby se programy podpory prováděly náležitým a účinným způsobem; a
g)
určení příslušných orgánů a subjektů odpovědných za provádění programu podpory.
Článek 43
Způsobilá opatření
Programy podpory mohou zahrnovat pouze jedno nebo více z těchto opatření:
a)
propagaci podle článku 45;
b)
restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 46;
c)
zelenou sklizeň podle článku 47;
d)
vzájemné fondy podle článku 48;
e)
pojištění sklizně podle článku 49;
f)
investice podle článku 50;
g)
inovace v odvětví vína podle článku 51;
h)
destilaci vedlejších výrobků podle článku 52.
Článek 44
Obecná pravidla pro programy podpory
1. Dostupné finanční prostředky Unie se přidělí v rámci rozpočtových stropů stanovených v příloze VI.
2. Podpora Unie se poskytuje pouze na způsobilé výdaje vzniklé po předložení příslušného návrhu programu podpory.
3. Členské státy nepřispívají na náklady spojené s opatřeními financovanými Unií v rámci programů podpory.
Pododdíl 2
Zvláštní podpůrná opatření
Článek 45
Propagace
1. Podpora podle tohoto článku zahrnuje informační nebo propagační opatření týkající se vín Unie:
a)
v členských státech za účelem informování spotřebitelů o odpovědné konzumaci vína a o režimech Unie týkajících se označení původu a zeměpisných označení; nebo
b)
ve třetích zemích za účelem zlepšení jejich konkurenceschopnosti.
2. Opatření uvedená v odst. 1 písm. b) se vztahují na vína s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením nebo na vína s označením moštové odrůdy a týkají se pouze jedné nebo více z následujících záležitostí:
a)
vztahů s veřejností, propagačních či reklamních opatření, která především zdůrazňují vysokou kvalitu produktů Unie, zejména pokud jde o jakost, bezpečnost potravin či životní prostředí;
b)
účasti na akcích, veletrzích nebo výstavách mezinárodního významu;
c)
informačních kampaní, zaměřených zejména na režimy Unie týkající se označení původu, zeměpisných označení a ekologické produkce;
d)
studií o nových trzích potřebných pro rozšiřování odbytu;
e)
studií vyhodnocujících výsledky informačních a propagačních opatření.
3. Příspěvek Unie na informace nebo propagační opatření uvedená v odstavci 1 nepřesahuje 50 % způsobilých výdajů.
Článek 46
Restrukturalizace a přeměna vinic
1. Cílem opatření na restrukturalizaci a přeměnu vinic je zvýšení konkurenceschopnosti producentů vína.
2. Restrukturalizace a přeměna vinic se podporuje, pokud členské státy předloží soupis svého produkčního potenciálu v souladu s čl. 145 odst. 3.
3. Podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic, která by mohla rovněž přispět ke zlepšení udržitelných produkčních systémů a environmentální stopy odvětví vína, se může vztahovat pouze na jednu nebo více z těchto činností:
a)
změnu odrůdové skladby, rovněž prostřednictvím přeštěpování;
b)
přemístění vinic;
c)
opětovnou výsadbu vinic, je-li nezbytná v důsledku povinného vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu;
d)
zdokonalení technik obhospodařování vinic, zejména zavedení vyspělých systémů udržitelné produkce.
Podpora se nevztahuje na běžnou obnovu vinic, kterou je míněno opětovné osázení téhož pozemku stejnou odrůdou révy vinné v rámci stejného systému pěstování révy vinné po skončení přirozené životnosti révy.
Členské státy mohou stanovit další upřesnění, zejména pokud jde o stáří nahrazovaných vinic.
4. Podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic, včetně zdokonalování technik obhospodařování vinic, se může poskytovat pouze formou:
a)
náhrady producentům za ztrátu příjmů v důsledku provádění tohoto opatření;
b)
příspěvku na náklady restrukturalizace a přeměny vinic.
5. Náhrada producentům za ztrátu příjmů podle odst. 4 písm. a) může pokrýt až 100 % příslušné ztráty a může se poskytovat formou:
a)
povolení souběžné existence staré a nové vinice do ukončení přechodného režimu po dobu nejvýše tří let, bez ohledu na část II hlavu I kapitolu III oddíl IVa pododdíl II nařízení (ES) č. 1234/2007 o přechodném režimu práv na výsadbu;
b)
finanční náhrady.
6. Příspěvek Unie na skutečné náklady restrukturalizace a přeměny vinic nepřesáhne 50 %. Příspěvek Unie na náklady spojené s restrukturalizací a přeměnou vinic v méně rozvinutých regionech nepřesáhne 75 %.
Článek 47
Zelená sklizeň
1. Pro účely tohoto článku se „zelenou sklizní“ rozumí úplné zničení nebo odstranění nezralých vinných hroznů, čímž se sníží výnos dané plochy na nulu.
Ponechání vinných hroznů obchodní jakosti na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu (nesklízení) se nepovažuje za zelenou sklizeň.
2. Podpora zelené sklizně má přispět k obnovení rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou na trhu vína v Unii, a předcházet tak krizím na trhu.
3. Podporu na zelenou sklizeň lze poskytovat jako náhradu formou paušální platby na hektar, jejíž výši určí dotyčný členský stát. Platba nepřesáhne 50 % celkových přímých nákladů na zničení nebo odstranění vinných hroznů a ztráty příjmů spojené se zničením nebo odstraněním vinných hroznů.
4. Dotčený členský stát vytvoří systém založený na objektivních kritériích, který zajistí, aby opatření týkající se zelené sklizně nevedlo k náhradě pro jednotlivé producenty vína překračující stropy stanovené v odstavci 3.
Článek 48
Vzájemné fondy
1. Podpora na zřizování vzájemných fondů má pomáhat producentům, kteří se snaží zajistit se proti výkyvům trhu.
2. Podpora na zřizování vzájemných fondů může být poskytnuta formou dočasné nebo klesající podpory na pokrytí správních nákladů fondů.
Článek 49
Pojištění sklizně
1. Podpora na pojištění sklizně přispívá k zabezpečení příjmů producentů v případě ztrát v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, chorob rostlin nebo napadení škůdci.
Pojistné smlouvy ukládají oprávněným osobám povinnost přijmout nezbytná opatření pro předcházení rizikům.
2. Podporu na pojištění sklizně lze poskytnout formou finančního příspěvku Unie, který nepřesáhne:
a)
80 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy srovnatelnými s přírodními katastrofami;
b)
50 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění:
i)
proti ztrátám uvedeným v písmeni a) a proti jiným ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy,
ii)
proti ztrátám způsobeným zvířaty, chorobami rostlin nebo napadením škůdci.
3. Podporu na pojištění sklizně lze poskytnout v případě, že dotyčné platby pojistného plnění neposkytují producentům náhradu vyšší než 100 % utrpěné ztráty příjmů, s přihlédnutím k náhradám, které producenti případně obdrželi z jiných režimů podpory spojených s pojištěným rizikem.
4. Podpora na pojištění sklizně nesmí narušit hospodářskou soutěž na pojistném trhu.
Článek 50
Investice
1. Podporu lze poskytnout pro hmotné nebo nehmotné investice do zařízení na zpracování a infrastruktury vinařského závodu, jakož i struktur a nástrojů pro uvádění na trh. Účelem těchto investic je zvýšit celkovou výkonnost podniku a zlepšit jeho přizpůsobení se požadavkům trhu, jakož i zvýšit jeho konkurenceschopnost; tyto investice se týkají výroby výrobků z révy vinné uvedených v příloze VII části II nebo jejich uvádění na trh, mimo jiné s cílem zvýšit úspory energie, celkovou energetickou účinnost a udržitelné procesy.
2. Podpora podle odstavce 1 v maximální míře
a)
se vztahuje pouze na mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (24);
b)
se navíc může vztahovat na všechny podniky, pokud jde o nejvzdálenější regiony uvedené v článku 349 Smlouvy o fungování EU a menší ostrovy v Egejském moři vymezené v čl. 1 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (25).
V případě podniků, na něž se nevztahuje hlava I čl. 2 odst. 1 přílohy doporučení 2003/361/ES a které mají méně než 750 zaměstnanců nebo jejichž obrat je nižší než 200 milionů EUR, se maximální míra podpory snižuje na polovinu.
Podpora se neposkytuje podnikům nacházejícím se v obtížích ve smyslu Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (26).
3. Způsobilé výdaje nezahrnují nezpůsobilé náklady uvedené v čl. 69 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
4. U příspěvku Unie se použijí tyto maximální míry podpory týkající se způsobilých investičních nákladů:
a)
50 % v méně rozvinutých regionech;
b)
40 % v jiných než méně rozvinutých regionech;
c)
75 % v nejvzdálenějších regionech uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU;
d)
65 % na menších ostrovech v Egejském moři vymezených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 229/2013.
5. Obdobně se na podporu uvedenou v odstavci 1 tohoto článku použije článek 71 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 51
Inovace v odvětví vína
Podporu lze poskytnout pro hmotné nebo nehmotné investice určené k vývoji nových výrobků, procesů a technologií v souvislosti s výrobky uvedenými v příloze VII části II. Účelem podpory je zvýšit prodejnost a konkurenceschopnost výrobků z révy vinné pocházejících z Unie a její součástí může být i předávání poznatků. Maximální míry podpory týkající se příspěvků Unie na podporu poskytovanou podle tohoto článku jsou stejné jako maximální míry podpory uvedené v čl. 50 odst. 4.
Článek 52
Destilace vedlejších výrobků
1. Na dobrovolnou či povinnou destilaci vedlejších výrobků pocházejících z vinifikace, která byla provedena v souladu s podmínkami uvedenými v příloze VIII části II oddíle D, lze poskytnout podporu.
Výše podpory se stanoví na procenta objemová a na hektolitr vyrobeného alkoholu. Na objem alkoholu obsažený ve vedlejších výrobcích určených k destilaci, který přesáhne 10 % objemových alkoholu ve vyrobeném víně, se podpora neposkytne.
2. Podpora se vyplatí lihovarům, které zpracovávají vedlejší výrobky pocházející z vinifikace dodané k destilaci na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemu.
Členské státy mohou poskytnutí podpory podmínit složením jistoty příjemcem.
3. Maximální uplatnitelné výše podpory odrážejí náklady na sběr a zpracování a stanoví je Komise prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 54.
4. Příslušná podpora zahrnuje jednorázovou částku určenou k náhradě nákladů na sběr těchto vedlejších výrobků pocházejících z vinifikace. Tato částka se z lihovaru převede na výrobce, pokud příslušné náklady nese výrobce.
5. Alkohol získaný destilací podle odstavce 1, na niž byla udělena podpora, se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže.
Pododdíl 3
Procedurální ustanovení
Článek 53
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit, aby programy členských států na podporu vína splnily své cíle a aby finanční prostředky Unie byly využívány účinně a účelně, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
pravidla týkající se odpovědnosti za výdaje mezi datem, kdy Komise obdrží programy podpory a jejich změny, a datem jejich použitelnosti,
b)
pravidla týkající se obsahu programů podpory a výdajů, administrativních nákladů a nákladů na zaměstnance a operací, které lze zahrnout do programů podpory členských států, a podmínek a možnosti, pokud jde o provádění plateb prostřednictvím zprostředkovatelů v případě podpory na pojištění sklizně stanovené v článku 49;
c)
pravidla týkající se požadavku složit jistotu v případě vyplacení zálohy;
d)
pravidla použití pojmů pro účely tohoto oddílu;
e)
pravidla stanovení stropu výdajů na opětovnou výsadbu vinic ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů podle čl. 46 odst. 3 prvního pododstavce písm. c);
f)
pravidla týkající se zamezení dvojímu financování mezi:
i)
jednotlivými činnostmi programu členského státu na podporu vína a
ii)
programem členského státu na podporu vína a jeho programy rozvoje venkova nebo propagačními programy;
g)
pravidla podle kterých mají producenti stáhnout vedlejší výrobky pocházející z vinifikace a pro výjimky z této povinnosti, aby se zabránilo dodatečné administrativní zátěži, a pravidla pro dobrovolnou certifikaci lihovarů;
h)
pravidla umožňující členským státům stanovit v jejich programech podmínky pro řádné fungování podpůrných opatření.
Článek 54
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření týkající se:
a)
předkládání programů podpory, odpovídajícího finančního plánování a revize programů podpory;
b)
postupů pro podání žádosti, výběr a platby;
c)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o programech podpory členských států a jejich hodnocení;
d)
stanovení míry podpory pro zelenou sklizeň a destilaci vedlejších výrobků, ze strany členských států;
e)
finančního řízení a ustanovení o použití podpůrných opatření členskými státy;
f)
postupů pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 5
Podpora v odvětví včelařství
Článek 55
Vnitrostátní programy a financování
1. S cílem zlepšit obecné podmínky produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh mohou členské státy vypracovat vnitrostátní programy pro odvětví včelařství na období tří let („včelařské programy“). Tyto programy se vypracovávají ve spolupráci se zastupujícími organizacemi v oblasti včelařství.
2. Příspěvek Unie včelařským programům odpovídá 50 % výdajů hrazených členskými státy na tyto programy, jak byly schváleny v souladu s článkem 57 prvním pododstavcem písm. c).
3. Za účelem získání příspěvku Unie podle odstavce 2 provedou členské státy studii struktury produkce a uvádění na trh ve včelařském odvětví na svém území.
4. Do včelařských programů mohou být zahrnuta tato opatření:
a)
technická pomoc včelařům a organizacím včelařů;
b)
boj proti škůdcům a nákazám napadajícím úly, zejména varroáze;
c)
racionalizace sezónního přesunu včelstev;
d)
opatření na podporu laboratoří, které provádějí analýzu včelařských produktů, s cílem pomoci včelařům s uváděním jejich produktů na trh a se zvýšením hodnoty těchto produktů;
e)
opatření na podporu obnovy včelstev v Unii;
f)
spolupráce se subjekty specializovanými na provádění programů aplikovaného výzkumu v oblasti včelařství a včelařských produktů.
g)
sledování trhu;
h)
zlepšení jakosti produktů s cílem využití potenciálu produktů na trhu;
Článek 56
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit účinné a účelné využívání finančních prostředků Unie určených pro včelařství je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
zamezení dvojímu financování mezi včelařskými programy členských států a programy rozvoje venkova;
b)
základu pro přidělování finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu, mimo jiné na základě celkového počtu úlů se včelstvy v Unii.
2. S cílem zajistit přizpůsobení režimu podpory Unie nejnovějšímu vývoji a s cílem zajistit účinnost opatření obsažených ve včelařských programech při zlepšování obecných podmínek produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 za účelem aktualizace seznamu opatření uvedených v čl. 55 odst. 4, která mohou být obsažena ve včelařských programech členských států, a to doplněním dalších opatření nebo jejich přizpůsobením, aniž by kterékoli z nich rušila. Touto aktualizací seznamu opatření nejsou dotčeny vnitrostátní programy přijaté před vstupem aktu v přenesené pravomoci v platnost.
Článek 57
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro použití tohoto oddílu týkající se:
a)
obsahu vnitrostátních programů a studií prováděných členskými státy věnovaných struktuře produkce a obchodu v jejich odvětví včelařství;
b)
postupu pro přerozdělení nevyužitých prostředků;
c)
schválení včelařských programů předložených členskými státy, včetně přidělení finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu a maximální výše financování členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 6
Podpora v odvětví chmele
Článek 58
Podpora organizacím producentů
1. Unie poskytne organizacím producentů v odvětví chmele uznaným podle článku 152 podporu určenou k financování úsilí o dosažení cílů uvedených v čl. 152 odst. 1 písm. c) bodech i), ii) nebo iii).
2. Finanční částka poskytovaná Unií na podporu organizací producentů uvedenou v odstavci 1 činí pro Německo 2 277 000 EUR ročně.
Článek 59
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit, aby podpora uvedená v článku 58 sloužila k financování úsilí o dosažení cílů uvedených v článku 152, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
žádosti o podporu, včetně pravidel týkajících se lhůt a průvodních dokladů;
b)
pravidel týkajících se způsobilých ploch pro chmel a výpočtu částek vyplácených každé organizaci producentů.
Článek 60
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto oddílu, pokud jde o vyplácení podpory.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA III
Systém povolení pro výsadbu révy
Článek 61
Doba platnosti
Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole se použije v období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2030, přičemž Komise provede přezkum v polovině období za účelem zhodnocení fungování tohoto systému a případného předložení návrhů.
Oddíl 1
Řízení systému povolení pro výsadbu révy
Článek 62
Povolení
1. Výsadba a opětovná výsadba révy moštových odrůd zatříděných podle čl. 81 odst. 2 je možná, pouze pokud je uděleno povolení v souladu s články 64, 66 a 68 podle podmínek stanových v této kapitole.
2. Členské státy udělí povolení uvedené v odstavci 1 pro konkrétní plochu vyjádřenou v hektarech, a to na základě žádosti producenta, který splňuje objektivní a nediskriminující kritéria způsobilosti. Udělení takového povolení není pro producenty zpoplatněno.
3. Povolení uvedené v odstavci 1 je platné tři roky ode dne, kdy bylo uděleno. Na producenta, který nevyužije udělené povolení v průběhu jeho platnosti, se vztahují správní sankce podle čl. 89 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Tato kapitola se nevztahuje na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů, na vinice, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, ani na plochy, které mají být nově osázeny jako výsledek vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva.
Článek 63
Ochranný mechanismus pro novou výsadbu
1. Členské státy pro každý rok vyčlení takové množství povolení pro novou výsadbu, které odpovídá 1 % celkové plochy osazené révou na jejich území, a to ve stavu ke dni 31. července předcházejícího roku.
2. Členské státy mohou
a)
uplatnit na vnitrostátní úrovni nižší procentuální podíl než procentuální podíl stanovený v odstavci 1;
b)
omezit vydávání povolení na regionální úrovni na konkrétní plochy způsobilé pro výrobu vín s chráněným označením původu, na plochy způsobilé pro výrobu vín s chráněným zeměpisným označením, nebo na plochy bez zeměpisného označení.
3. Jakékoli z omezení stanovených v odst. 2 musí přispívat k přiměřenému nárůstu výsadby révy, musí být stanoveno na úrovni vyšší než 0 % nárůstu a odůvodněno jedním nebo více z těchto konkrétních důvodů:
a)
potřeba zabránit tomu, aby jasně prokázané riziko nadměrné nabídky vinařských výrobků s ohledem na jejich tržní uplatnitelnost nepřesáhlo to, co je nezbytné k uspokojení uvedené potřeby;
b)
potřeba zabránit jasně prokázanému riziku značného znehodnocení konkrétního chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
4. Členské státy zveřejní veškerá a řádně odůvodněná rozhodnutí přijatá podle odstavce 2. Členské státy o uvedených rozhodnutích a důvodech neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 64
Udělování povolení pro novou výsadbu
1. Pokud celková rozloha plochy, k níž se v daném roce vztahují způsobilé žádosti, nepřesahuje rozlohu plochy vyčleněné členským státem, všechny uvedené žádosti se přijmou.
Pro účely tohoto článku mohou členské státy použít jedno nebo více z těchto objektivních a nediskriminujících kritérií způsobilosti:
a)
žadatel disponuje zemědělskou plochou, která není menší než plocha, pro kterou žádá o povolení;
b)
žadatel má odpovídající odborné znalosti a způsobilost;
c)
má se za to, že žadatel nepředstavuje významné riziko z hlediska zneužití pověsti daných chráněných označení původu, pokud veřejné orgány existenci takového rizika neprokáží;
d)
v řádně odůvodněných případech jedno nebo více z kritérií uvedených v odstavci 2, pokud jsou uplatněna objektivním a nediskriminujícím způsobem.
2. Pokud celková rozloha plochy, na niž se v daném roce vztahují způsobilé žádosti, přesahuje rozlohu plochy vyčleněné členským státem, povolení se udělí podle poměrného rozdělení hektarů všem žadatelům na základě plochy, ve vztahu k níž o povolení žádali. Povolení může být rovněž částečně nebo plně uděleno podle jednoho nebo více z těchto objektivních a nediskriminujících prioritních kritérií:
a)
pěstitelé, kteří provádějí výsadbu révy poprvé a zastávají funkci vedoucího podniku (nové podniky);
b)
oblasti, ve kterých vinice přispívají k ochraně životního prostředí;
c)
plochy, které mají být nově osázeny v rámci projektů v oblasti scelování pozemků;
d)
oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními;
e)
udržitelnost projektů rozvoje nebo opětovné výsadby na základě ekonomického hodnocení;
f)
plochy, které mají být nově osázeny, což přispívá ke zvýšení konkurenceschopnosti na úrovni zemědělských podniků i na regionální úrovni;
g)
projekty, které mohou zlepšit jakost výrobků se zeměpisným označením;
h)
plochy, které mají být nově osázeny v rámci zvětšení rozlohy malých a středních zemědělských podniků.
3. Členské státy zveřejní kritéria uvedená v odstavcích 1 a 2, která používají, a neprodleně o nich informují Komisi.
Článek 65
Úloha profesních organizací
Při uplatňování čl. 63 odst. 2 může členský stát zohlednit doporučení předložená uznávanými profesními organizacemi působícími v odvětví vína a uvedenými v článcích 156 a 157 zainteresovaných skupin producentů uvedených v článku 95 nebo jiným druhem profesní organizace uznané na základě právních předpisů daného členského státu, pokud těmto doporučením předchází dohoda uzavřená příslušnými zástupci stran v dané zeměpisné oblasti.
Platnost uvedených doporučení je nejvýše tři roky.
Článek 66
Opětovná výsadba
1. Členské státy udělí povolení automaticky těm producentům, kteří po 1. lednu 2016 vyklučí plochy osázené révou a zažádají o povolení. Toto povolení musí odpovídat ploše, která se z hlediska čisté kultury rovná vyklučené ploše. Plochy, na něž se tato povolení vztahují, se nezapočítávají pro účely článku 63.
2. Členské státy mohou povolení uvedené v odstavci 1 udělit producentům, kteří se zaváží k vyklučení plochy osázené révou, jestliže je toto přislíbené vyklučení provedeno nejpozději do uplynutí čtyř let od data vysazení nové révy.
3. Povolení uvedené v odstavci 1 se vztahuje na stejný podnik, v němž bylo provedeno vyklučení. V oblastech způsobilých pro produkci révy vinné s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením mohou členské státy na základě doporučení profesní organizace podle článku 65 omezit opětovnou výsadbu na révu vinnou splňující stejnou specifikaci týkající se chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako v případě vyklučené plochy.
4. Tento článek se nepoužije v případě vyklučení nepovolené výsadby.
Článek 67
Pravidlo de minimis
1. Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole se neuplatní v členských státech, ve kterých se ke dni 31. prosince 2007 nepoužíval přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Členské státy, na které se režim uvedený v odstavci 1 ke dni 31. prosince 2007 vztahoval a jejichž plochy v současné době osázené révou nepřekračují 10 000 hektarů, se mohou rozhodnout, že systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole nezavedou.
Článek 68
Přechodná ustanovení
1. Práva na výsadbu, která byla producentům udělena v souladu s články 85h, 85i nebo 85k nařízení (ES) č. 1234/2007 před 31. prosincem 2015 a která tito producenti nevyužili a k danému datu jsou stále platná, lze od 1. ledna 2016 převést na povolení podle této kapitoly.
K takovému převodu se přistoupí, pokud uvedení producenti předloží příslušnou žádost před 31. prosincem 2015. Členské státy mohou rozhodnout, že producentům umožní předložit žádost o převedení práv na povolení do 31. prosince 2020.
2. Doba platnosti povolení udělených podle odstavce 1 je stejná, jako doba platnosti práv na výsadbu uvedených v odstavci 1. Pokud nejsou tato povolení využita, jejich platnost skončí nejpozději 31. prosince 2018, nebo, jestliže členské státy přijmou rozhodnutí uvedené v odst. 1 druhém pododstavci, nejpozději 31. prosince 2023.
3. Plochy, na které se vztahují povolení udělená podle odstavce 1, se nezapočítávají pro účely článku 63.
Článek 69
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
podmínky pro žádosti o výjimku podle čl. 62 odst. 4;
b)
pravidla týkající se kritérií uvedených v čl. 64 odst. 1 a 2;
c)
doplnění kritérií ke kritériím uvedeným v čl. 64 odst. 1 a 2;
d)
souběžnou existenci vinic, které se producent zavázal vyklučit a nahradit nově vysazenou révou podle čl. 66 odst. 2;
e)
důvody rozhodnutí členských států podle čl. 66 odst. 3.
Článek 70
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření související:
a)
s postupy pro udělování povolení;
b)
se záznamy, které mají členské státy vést, a oznámení, která mají zasílat Komisi.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Kontrola systému povolení pro výsadbu révy
Článek 71
Nepovolená výsadba
1. Producenti na vlastní náklady vyklučí plochy osazené révou bez povolení.
2. Pokud producenti neprovedou vyklučení do čtyř měsíců ode dne, kdy byli informováni o nesrovnalosti, zajistí vyklučení takové nepovolené výsadby členské státy, a to do dvou let od uplynutí uvedené čtyřměsíční lhůty. Příslušné náklady ponesou dotčení producenti.
3. Členské státy informují Komisi do 1. března každého roku o celkové rozloze ploch, na kterých byla zjištěna nepovolená výsadba révy po 1. lednu 2016, jakož i o rozloze ploch, které byly v souladu s odstavci 1 a 2 vyklučeny.
4. Na producenta, který nesplní povinnost uvedenou v odstavci 1 tohoto článku, se vztahují sankce, které se stanoví v souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1306/2013.
5. Na plochy osazené révou bez povolení se nesmějí uplatňovat žádná opatření vnitrostátní ani unijní podpory.
Článek 72
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření, v jejichž rámci podrobně stanoví ohlašovací povinnosti, které mají být členskými státy splněny včetně možného snížení rozpočtových stropů stanovených v příloze VI v případě nesplnění povinnosti.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
HLAVA II
PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE UVÁDĚNÍ NA TRH A ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ
KAPITOLA I
Pravidla týkající se uvádění na trh
Oddíl 1
Obchodní normy
Pododdíl 1
Úvodní ustanovení
Článek 73
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení vztahující se na zemědělské produkty, jakož i předpisy přijaté ve veterinárním, fytosanitárním a v potravinářském odvětví s cílem zajistit u produktů dodržování hygienických a zdravotních norem a chránit zdraví zvířat, rostlin a lidí, stanoví tento oddíl pravidla týkající se obchodních norem. Tato pravidla se rozdělí na závazná pravidla a na nepovinné vyhrazené údaje pro zemědělské produkty.
Pododdíl 2
Obchodní normy podle odvětví nebo produktů
Článek 74
Obecná zásada
Produkty, pro něž byly v souladu s tímto oddílem stanoveny obchodní normy podle odvětví nebo produktů, lze uvést na trh v Unii, pouze pokud tyto normy splňují.
Článek 75
Stanovení a obsah
1. Obchodní normy lze použít na jedno nebo více těchto odvětví nebo jeden a více těchto produktů:
a)
olivový olej a stolní olivy,
b)
ovoce a zelenina,
c)
výrobky z ovoce a zeleniny,
d)
banány,
e)
živé rostliny,
f)
vejce,
g)
drůbeží maso,
h)
roztíratelné tuky určené pro lidskou spotřebu,
i)
chmel
2. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a zlepšit hospodářské podmínky produkce zemědělských produktů uvedených v odstavcích 1 a 4 tohoto článku a jejich uvádění na trh, jakož i jejich jakost, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o obchodní normy podle jednotlivých odvětví či produktů, ve všech stádiích uvádění na trh, a rovněž pokud jde o odchylky od použití těchto norem a výjimky z nich, s cílem přizpůsobit se neustále se měnícím tržním podmínkám, vyvíjející se poptávce spotřebitelů, vývoji příslušných mezinárodních norem a zabránit vytváření překážek při inovaci produktů.
3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (27), obchodní normy uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat jeden nebo více z následujících požadavků, jež mají být určeny podle odvětví či produktů a na základě povahy každého odvětví, potřeby regulovat uvádění na trh a podmínek definovaných v odstavci 5 tohoto článku:
a)
technické definice, označení a obchodní názvy pro odvětví jiná než ta, jež jsou uvedena v článku 78;
b)
klasifikační kritéria, jako je rozdělení do tříd, hmotnost, velikost, věk a kategorie;
c)
druhy, odrůda nebo plemeno či obchodní typ;
d)
úprava, označování související se závaznými obchodními normami, balení, pravidla platná pro balírny/třídírny, označení, rok sklizně a použití zvláštních údajů, aniž jsou dotčeny články 92 až 123;
e)
kritéria, jako jsou vzhled, konzistenci, zmasilost, vlastnosti produktu a procentní podíl obsahu vody;
f)
zvláštní látky použité při produkci, nebo součásti či složky, včetně jejich množstevního obsahu, čistoty a identifikace;
g)
způsob hospodaření a metoda produkce, včetně enologických postupů a vyspělých systémů udržitelné produkce;
h)
scelování moštů a vín, včetně jeho definic, míchání a jeho omezení;
i)
četnost sběru, dodávky, konzervace a manipulace, metoda ošetření a teplota, skladování a přeprava;
j)
místo hospodaření nebo původ, s výjimkou drůbežího masa a roztíratelných tuků;
k)
omezení, pokud jde o použití některých látek nebo postupů;
l)
zvláštní použití;
m)
podmínky uvolnění, držení, oběhu a použití produktů, které nejsou v souladu s obchodními normami přijatými podle odstavce 1 nebo s definicemi, označeními a obchodními názvy uvedenými v článku 78, jakož i nakládání s vedlejšími výrobky.
4. Kromě ustanovení odstavce 1 se obchodní normy mohou vztahovat na odvětví vína. Na uvedené odvětví se použijí požadavky uvedené v odst. 3 písm. f), g), h), k) a m).
5. Obchodní normy podle odvětví nebo produktů přijaté podle odstavce 1 tohoto článku se stanoví, aniž jsou dotčeny články 84 až 88 a příloha IX, a zohlední:
a)
zvláštní vlastnosti dotčeného produktu;
b)
potřebu zajistit podmínky v zájmu snazšího uvádění produktů na trh;
c)
zájem producentů na sdělování informací o vlastnostech produktů a povaze hospodaření a zájem spotřebitelů získávat odpovídající a transparentní informace o produktech, včetně místa hospodaření, které má být určeno podle jednotlivých případů na odpovídající zeměpisné úrovni, a to po provedení posouzení zejména nákladů a administrativní zátěže pro hospodářské subjekty a přínosů pro producenty a konečné spotřebitele;
d)
dostupné metody k určení fyzikálních, chemických a organoleptických vlastností produktů;
e)
doporučené normy přijaté mezinárodními subjekty;
f)
nutnost zachovat přirozené a podstatné vlastnosti produktů a nezpůsobit zásadní změnu ve složení dotčeného produktu.
6. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a potřebu zlepšit jakost a hospodářské podmínky produkce zemědělských produktů a jejich uvádění na trh je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o změnu seznamu odvětví uvedených v odstavci 1. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou přísně omezeny na prokázané potřeby vyplývající z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technického pokroku nebo nezbytných inovací produktů a uvedené ve zprávě Komise Evropskému parlamentu a Radě, v níž jsou zejména hodnoceny potřeby spotřebitelů, náklady a administrativní zátěž pro hospodářské subjekty včetně dopadu na vnitřní trh a na mezinárodní obchod a i přínosy pro producenty a konečné spotřebitele.
Článek 76
Další požadavky na uvádění produktů odvětví ovoce a zeleniny na trh
1. Kromě případných použitelných obchodních norem uvedených v článku 75 platí, že produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, lze uvádět na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.
2. Obchodní normy uvedené v odstavci 1, stejně jako jakákoli obchodní norma platná pro odvětví ovoce a zeleniny stanovená v souladu s tímto pododdílem se použijí ve všech fázích uvádění na trh včetně dovozu a vývozu, a mohou se vztahovat na jakost, klasifikaci, hmotnost, velikost, obal, balení, skladování, přepravu, obchodní úpravu a uvádění na trh.
3. Držitel produktů odvětví ovoce a zeleniny, na které se vztahují obchodní normy, může tyto produkty vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat, dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh v rámci Unie pouze v souladu s těmito normami a odpovídá za zajištění tohoto souladu.
4. Za účelem zajištění řádného uplatňování požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku a zohlednění určitých specifických situací je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o konkrétní odchylky od tohoto článku, které jsou nezbytné k jeho náležitému uplatňování.
Článek 77
Ověřování v případě chmele
1. Kromě případných použitelných obchodních norem platí, že produkty odvětví chmele sklizené nebo získané v Unii podléhají ověřovacímu postupu podle tohoto článku.
2. Ověřovací listiny mohou být vydány pouze pro produkty, které vykazují minimální znaky jakosti platné pro určitou fázi uvádění na trh. V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových produktů může být ověřovací listina vydána pouze v případě, že obsah alfa kyseliny v těchto produktech není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
3. Ověřovací listina uvádí alespoň:
a)
místo nebo místa produkce chmele;
b)
rok nebo roky sklizně; a
c)
odrůdu nebo odrůdy.
4. Produkty odvětví chmele mohou být uvedeny na trh nebo vyvezeny pouze tehdy, pokud se na ně vztahuje ověřovací listina vystavená v souladu s tímto článkem.
U dovezených produktů odvětví chmele je osvědčení uvedené v čl. 190 odst. 2 považováno za rovnocenné ověřovací listině.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví opatření odchylující se od odstavce 4 tohoto článku:
a)
za účelem splnění obchodních požadavků některých třetích zemí, nebo
b)
pro produkty určené pro zvláštní účely.
Opatření podle prvního pododstavce
i)
nesmějí nepříznivě ovlivňovat obvyklý způsob, jakým jsou na trh uváděny produkty, pro které byla vydána ověřovací listina; a
ii)
musí být doprovázena zárukami, jejichž účelem je předejít záměně s uvedenými produkty.
Článek 78
Definice, označení a obchodní názvy u některých odvětví a produktů
1. Kromě případných použitelných obchodních norem platí, že se použijí definice, označení a obchodní názvy stanovené v příloze VII na tato odvětví nebo produkty:
a)
hovězí a telecí maso,
b)
víno,
c)
mléko a mléčné výrobky určené pro lidskou spotřebu,
d)
drůbeží maso,
e)
vejce,
f)
roztíratelné tuky určené pro lidskou spotřebu a
g)
olivový olej a stolní olivy,
2. Definice, označení nebo obchodní názvy stanovené v příloze VII lze v Unii použít pro uvádění na trh pouze v případě produktu, který splňuje odpovídající požadavky stanovené v uvedené příloze.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o změny definic a obchodních názvů stanovených v příloze VII, odchylky od nich a výjimky z nich. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou přísně omezeny na prokázané potřeby vyplývající z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technického pokroku nebo nutnosti inovace produktů.
4. S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a členské státy jasně a náležitě rozuměly definicím a obchodním názvům stanoveným v příloze VII, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro jejich stanovování a uplatňování.
5. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a vývoj na trhu s mléčnými výrobky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými vymezí mléčné výrobky, u nichž se v případě, že jsou vyrobeny z jiného než kravského mléka, má uvést druh zvířete, od něhož mléko pochází, a kterými stanoví příslušná nezbytná pravidla.
Článek 79
Přípustná odchylka
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti každého produktu nebo odvětví, jednotlivé fáze uvádění na trh, technické podmínky, veškeré případné významné praktické obtíže a rovněž přesnost a opakovatelnost analytických metod je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o přípustnou odchylku od jedné nebo více konkrétních norem, při jejichž překročení se má za to, že normu nesplnila celá šarže produktů.
2. Komise při přijímání aktů podle odstavce 1 zohlední nutnost neměnit základní vlastnosti daného produktu a zabránit snížení jeho jakosti.
Článek 80
Enologické postupy a analytické metody
1. V Unii se při výrobě a ošetření výrobků uvedených v příloze VII části II použijí pouze enologické postupy povolené v souladu s přílohou VIII a stanovené v čl. 75 odst. 3 písm. g) a v čl. 83 odst. 2 a 3.
První pododstavec se nevztahuje na
a)
hroznovou šťávu a zahuštěnou hroznovou šťávu; a
b)
hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt určený k výrobě hroznové šťávy.
Povolené enologické postupy se použijí pouze k zajištění řádné vinifikace, řádného uchovávání nebo řádného vývoje výrobku.
Výrobky uvedené v příloze VII části II se vyrábějí v Unii v souladu s pravidly stanovenými v příloze VIII.
2. Výrobky uvedené v příloze VII části II se neuvádějí na trh v Unii, pokud:
a)
byly podrobeny enologickým postupům, které nejsou v Unii povoleny;
b)
byly podrobeny enologickým postupům, které nejsou povoleny na vnitrostátní úrovni; nebo
c)
nejsou v souladu s pravidly stanovenými v příloze VIII.
Výrobky z révy vinné, které nelze v souladu s prvním pododstavcem uvést na trh, se zlikvidují. Odchylně od tohoto pravidla mohou členské státy povolit, aby některé takové výrobky, jejichž vlastnosti stanoví, byly použity v lihovaru, octárně nebo k průmyslovým účelům za předpokladu, že se toto povolení nestane pobídkou k výrobě výrobků z révy vinné za použití nepovolených enologických postupů.
3. Při povolování enologických postupů pro víno uvedených v čl. 75 odst. 3 písm. g) Komise:
a)
zohledňuje enologické postupy a metody analýzy doporučené a zveřejněné OIV a výsledky pokusného použití dosud nepovolených enologických postupů;
b)
zohledňuje ochranu lidského zdraví;
c)
bere v úvahu případné riziko, že spotřebitelé mohou být na základě ustáleného vnímání daného výrobku a souvisejících očekávání uvedeni v omyl, a zohlední, do jaké míry může dostupnost a vhodnost informačních prostředků toto riziko vyloučit;
d)
dbá na to, aby přirozené a podstatné vlastnosti vína byly zachovány a aby nedošlo k zásadní změně ve složení daného výrobku;
e)
zajišťuje přijatelnou minimální úroveň péče o životní prostředí;
f)
dodržuje obecná pravidla týkající se enologických postupů a pravidla stanovená v příloze VIII.
4. Za účelem zajištění řádného nakládání s vinařskými výrobky, které nelze uvést na trh, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro vnitrostátní postupy uvedené v odstavci 2 druhém pododstavci tohoto článku a výjimky z nich týkající se stažení či likvidace vinařských výrobků, které nesplňují požadavky.
5. Komise případně přijme prováděcí akty, kterými pro výrobky uvedené v příloze VII části II stanoví metody uvedené v čl. 75 odst. 5 písm. d). Tyto metody musí být založeny na příslušných metodách doporučených a zveřejněných OIV, pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl Unie neúčinné nebo nevhodné. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Až do přijetí těchto prováděcích aktů se používají metody a pravidla povolené dotyčným členským státem.
Článek 81
Moštové odrůdy
1. Výrobky uvedené v příloze VII části II a vyrobené v Unii se vyrábějí z moštových odrůd zatříděných v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2. S výhradou odstavce 3 zatřídí členské státy moštové odrůdy mezi ty, které mohou být vysazovány, opětovně vysazovány nebo štěpovány na jejich území pro účely výroby vína.
Členské státy mohou zatřídit pouze moštové odrůdy, které splňují tyto podmínky:
a)
daná odrůda náleží k druhu réva vinná (Vitis vinifera L.) nebo pochází z křížení révy vinné s jinými druhy rodu Vitis;
b)
daná odrůda není jednou z těchto odrůd: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton a Herbemont.
Je-li moštová odrůda vyňata ze zatřídění uvedeného v prvním pododstavci, musí se do 15 let po vynětí vyklučit.
3. Členské státy, které nevyrobí za hospodářský rok více než 50 000 hektolitrů vína, vypočteno podle průměrné výroby za posledních pět hospodářských let, jsou osvobozeny od povinnosti zatřídění stanovené v odst. 2 prvním pododstavci.
Avšak i v těchto členských státech lze pro účely výroby vína vysazovat, opětovně vysazovat nebo štěpovat pouze moštové odrůdy, které jsou v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem.
4. Odchylně od odst. 2 prvního a třetího pododstavce a odst. 3 druhého pododstavce povolí členské státy pro vědecký výzkum a pokusné účely vysazování, opětovné vysazování nebo štěpování těchto moštových odrůd:
a)
moštových odrůd, které nejsou zatříděné, v případě jiných členských států než uvedených v odstavci 3;
b)
moštových odrůd, které nejsou v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem, v případě členských států uvedených v odstavci 3.
5. Plochy osázené moštovými odrůdami pro účely výroby vína, které byly vysázeny v rozporu s odstavci 2, 3 a 4, se vyklučí.
Tyto plochy se však vyklučit nemusí, je-li jejich produkce určena výhradně ke spotřebě domácnosti vinaře.
Článek 82
Zvláštní použití vína neodpovídajícího žádnému z druhů uvedených v příloze VII části II
S výjimkou lahvového vína, u kterého lze prokázat, že se plnění uskutečnilo před 1. zářím 1971, se víno vyrobené z moštových odrůd uvedených v zatřídění podle čl. 81 odst. 2 prvního pododstavce, avšak neodpovídající žádnému z druhů podle přílohy VII části II, použije jen pro vlastní spotřebu domácnosti vinaře, k výrobě vinného octa nebo k destilaci.
Článek 83
Vnitrostátní pravidla pro některé produkty a některá odvětví
1. Bez ohledu na čl. 75 odst. 2 mohou členské státy přijmout nebo zachovat vnitrostátní pravidla stanovující různé jakostní třídy pro roztíratelné tuky. Tato pravidla musí umožňovat zařazování do zmíněných jakostních tříd na základě kritérií týkajících se zejména použitých surovin, organoleptických vlastností produktů a jejich fyzikální a mikrobiologické stability.
Členské státy, které využijí možnost stanovenou v prvním pododstavci, zajistí, aby na produktech ostatních členských států, které splňují kritéria stanovená uvedenými vnitrostátními pravidly, mohly být nediskriminujícím způsobem používány údaje uvádějící, že tato kritéria jsou splněna.
2. Členské státy mohou omezit nebo zakázat používání některých enologických postupů a stanovit přísnější pravidla pro vína povolená právem Unie, která jsou vyráběna na jejich území, s cílem podpořit uchování podstatných vlastností vín s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením a šumivých a likérových vín.
3. Členské státy mohou povolit pokusné použití nepovolených enologických postupů.
4. S cílem zajistit správné a transparentní uplatňování tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky pro použití odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku, jakož i podmínky držení, oběhu a použití výrobků získaných pokusnými postupy podle odstavce 3 tohoto článku.
5. Členské státy mohou přijmout či zachovat další vnitrostátní předpisy týkající se produktů, na něž se vztahuje určitá obchodní norma Unie, pouze pokud jsou tyto předpisy v souladu s právními předpisy Unie, zejména se zásadou o volném pohybu zboží, a s výhradou směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (28).
Pododdíl 3
Nepovinné vyhrazené údaje
Článek 84
Obecné ustanovení
Zřizuje se systém nepovinných vyhrazených údajů podle odvětví nebo produktu s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů, jejichž vlastnosti nebo charakteristiky představují přidanou hodnotu, poskytování informací o těchto vlastnostech nebo charakteristikách v rámci vnitřního trhu a především s cílem podpořit a doplnit konkrétní obchodní normy.
Tento pododdíl se nepoužije na vinařské výrobky uvedené v čl. 92 odst. 1.
Článek 85
Stávající nepovinné vyhrazené údaje
1. Nepovinné vyhrazené údaje, na něž se 20. prosince 2013 vztahuje daný systém, jsou uvedeny v příloze IX tohoto nařízení, a podmínky jejich používání se stanoví podle čl. 86 písm. a).
2. Nepovinné vyhrazené údaje uvedené v odstavci 1 tohoto článku zůstávají s výhradou jakýchkoli změn v platnosti, pokud nejsou zrušeny podle článku 86.
Článek 86
Vyhrazení, změna a zrušení nepovinných vyhrazených údajů
Aby se zohlednilo očekávání spotřebitelů, vývoj vědeckých a technických poznatků, situace na trhu a vývoj v oblasti obchodních a mezinárodních norem, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými:
a)
stanoví další nepovinný vyhrazený údaj a podmínky jeho použití,
b)
mění podmínky použití nepovinného vyhrazeného údaje; nebo
c)
ruší nepovinný vyhrazený údaj.
Článek 87
Další nepovinné vyhrazené údaje
1. Určitý údaj je způsobilým být dalším nepovinným vyhrazeným údajem, pouze pokud jsou splněny všechny tyto požadavky:
a)
údaj se týká vlastnosti produktu nebo charakteristiky produkce či zpracování a vztahuje se k odvětví nebo produktu;
b)
použití údaje umožňuje jasnější informování o přidané hodnotě produktu díky jeho zvláštním vlastnostem nebo charakteristice produkce či zpracování;
c)
při uvádění produktu na trh jsou jeho vlastnost nebo charakteristika, uvedené v písmeni a), rozpoznatelné pro spotřebitele v několika členských státech;
d)
podmínky a použití údaje jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (29) nebo nařízení (EU) č. 1169/2011.
Komise při zavádění dalšího nepovinného vyhrazeného údaje zohlední všechny příslušné mezinárodní normy a stávající vyhrazené údaje pro příslušné produkty nebo odvětví.
2. Aby se zohlednily zvláštní znaky určitých odvětví i očekávání spotřebitelů, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví další podrobnosti týkající se požadavků na zavedení dalších vyhrazených údajů uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 88
Omezení použití nepovinných vyhrazených údajů
1. Nepovinný vyhrazený údaj lze použít pouze k popisu produktů, které splňují příslušné podmínky použití.
2. Členské státy přijmou vhodná opatření s cílem zajistit, aby označování produktů nevedlo k záměně s nepovinnými vyhrazenými údaji.
3. S cílem zajistit, aby produkty popisované prostřednictvím nepovinných vyhrazených údajů splňovaly příslušné podmínky použití, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví dodatečná pravidla pro použití nepovinných vyhrazených údajů.
Pododdíl 4
Obchodní normy vztahující se na dovoz a vývoz
Článek 89
Obecná ustanovení
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi a zvláštní vlastnosti určitých zemědělských produktů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
podmínky, za nichž se dovezené produkty považují za produkty, jež mají rovnocennou úroveň souladu s obchodními normami Unie, a podmínky, které umožňují odchylku od článku 74; a
b)
pravidla vztahující se na uplatňování obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
Článek 90
Zvláštní ustanovení pro dovoz vína
1. Pokud mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU nestanoví jinak, použijí se ustanovení o označení původu, zeměpisných označeních a o označování vína uvedená v oddílu 2 této kapitoly a v definicích, označeních a obchodních názvech podle článku 78 tohoto nařízení na výrobky kódů KN 2009 61, 2009 69 a 2204, které se dovážejí do Unie.
2. Pokud mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU nestanoví jinak, vyrábějí se výrobky uvedené v odstavci 1 tohoto článku podle enologických postupů povolených Unií podle tohoto nařízení, nebo před povolením podle čl. 80 odst. 3 podle enologických postupů doporučených a zveřejněných OIV.
3. Při dovozu výrobků uvedených v odstavci 1 je třeba předložit:
a)
osvědčení dokládající soulad s ustanoveními uvedenými v odstavcích 1 a 2 vystavené v zemi, ze které výrobek pochází, příslušným subjektem, který je uveden na seznamu zveřejněném Komisí;
b)
zprávu o výsledku analýzy vypracovanou subjektem nebo útvarem pověřeným zemí, ze které výrobek pochází, je-li určen k přímé lidské spotřebě.
Pododdíl 5
Společná ustanovení
Článek 91
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
sestaví seznam mléka a mléčných výrobků uvedených v příloze VII části III bodu 5 druhém pododstavci a roztíratelných tuků uvedených v příloze VII části VII oddílu I šestém pododstavci písm. a) na základě orientačních seznamů produktů, o nichž se členské státy domnívají, že na jejich území vyhovují uvedeným ustanovením, a jež členské státy zašlou Komisi;
b)
stanoví pravidla pro provádění obchodních norem podle odvětví nebo produktů;
c)
stanoví pravidla pro určení, zda výrobky byly podrobeny nepovoleným enologickým postupům;
d)
stanoví pravidla pro analytické metody určující vlastnosti produktů;
e)
stanoví pravidla pro určení přípustné odchylky;
f)
stanoví pravidla pro provádění opatření uvedených v článku 89;
g)
stanoví pravidla pro určení nebo evidenci producenta nebo průmyslových zařízení, v nichž se produkt připravoval nebo zpracovával, ověřovací postupy a obchodní dokumenty, průvodní doklady a záznamy, které mají být vedeny.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Označení původu, zeměpisná označení a tradiční výrazy v odvětví vína
Pododdíl 1
Úvodní ustanovení
Článek 92
Oblast působnosti
1. Na výrobky uvedené v příloze VIII části II bodech 1, 3 až 6, 8, 9, 11, 15 a 16 se vztahují pravidla týkající se označení původu, zeměpisných označení a tradičních výrazů stanovená v tomto oddíle.
2. Pravidla podle odstavce 1 jsou založena na:
a)
ochraně legitimních zájmů spotřebitelů a producentů;
b)
zajištění řádného fungování vnitřního trhu s danými výrobky a
c)
podpoře výroby jakostních výrobků uvedených v tomto oddílu při současném umožnění vnitrostátních opatření v oblasti politiky jakosti.
Pododdíl 2
Označení původu a zeměpisná označení
Článek 93
Definice
1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a)
„označením původu“ název regionu, konkrétního místa nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech země, který se používá k popisu výrobku uvedeného v čl. 92 odst. 1, jenž splňuje tyto požadavky:
i)
jakost a vlastnosti výrobku jsou převážně nebo výlučně dány zvláštním zeměpisným prostředím zahrnujícím přírodní a lidské činitele,
ii)
hrozny, ze kterých se daný výrobek vyrábí, pocházejí výlučně z této zeměpisné oblasti,
iii)
výroba probíhá v této zeměpisné oblasti a
iv)
výrobek se získává z odrůd druhu réva vinná (Vitis vinifera L.);
b)
„zeměpisným označením“ označení odkazující na region, konkrétní místo nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech na zemi, které se používá k popisu výrobku uvedeného v čl. 92 odst. 1, jenž splňuje tyto požadavky:
i)
má určitou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti, jež lze přičíst tomuto zeměpisnému původu,
ii)
nejméně 85 % hroznů použitých na jeho výrobu pochází výlučně z této zeměpisné oblasti,
iii)
jeho výroba probíhá v této zeměpisné oblasti a
iv)
získává se z odrůd druhu réva vinná (Vitis vinifera L.) nebo z křížení révy vinné s jinými druhy rodu Vitis.
2. Některé tradičně užívané názvy představují označení původu, pokud
a)
označují víno;
b)
odkazují na zeměpisný název;
c)
splňují požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) bodech i) až iv) a
d)
byly podrobeny postupu udělování ochrany pro označení původu nebo zeměpisná označení podle tohoto pododdílu.
3. Označení původu a zeměpisná označení včetně označení, která se vztahují k zeměpisným oblastem ve třetích zemích, jsou způsobilá k ochraně v Unii v souladu s pravidly tohoto pododdílu.
4. Výroba uvedená v odst. 1 písm. a) bodu iii) zahrnuje veškeré dotyčné činnosti od sklizně hroznů po dokončení procesů vinifikace s výjimkou případných následných procesů.
5. Pro účely použití odst. 1 písm. b) bodu ii) hrozny, které mohou pocházet z jiné než vymezené oblasti a jejichž podíl může činit nejvýše 15 %, musí pocházet z členského státu nebo třetí země, v níž se dotyčná vymezená oblast nachází.
Článek 94
Žádosti o ochranu
1. Žádosti o ochranu názvů jako označení původu nebo zeměpisná označení zahrnují formální část, ve které se uvádí:
a)
název, který se má chránit;
b)
jméno a adresa žadatele;
c)
specifikace výrobku uvedená v odstavci 2 a
d)
jediný doklad shrnující specifikaci výrobku uvedenou v odstavci 2.
2. Specifikace výrobku umožňuje zúčastněným stranám zkontrolovat příslušné podmínky výroby týkající se daného označení původu nebo zeměpisného označení.
Specifikace výrobku obsahuje alespoň tyto údaje:
a)
název, který se má chránit;
b)
popis vína nebo vín:
i)
u vín s označením původu základní analytické a organoleptické vlastnosti daného vína,
ii)
u vín se zeměpisným označením základní analytické vlastnosti, jakož i hodnocení nebo uvedení organoleptických vlastností daného vína;
c)
případně zvláštní enologické postupy používané při výrobě daného vína nebo daných vín a příslušná omezení pro jejich výrobu,
d)
vymezení příslušné zeměpisné oblasti;
e)
maximální hektarový výnos;
f)
označení moštové odrůdy nebo odrůd, ze kterých se dané víno nebo daná vína vyrábí;
g)
podrobnosti potvrzující souvislost uvedenou v čl. 70 odst. 1 písm. a) bodě i) nebo případně v čl. 93 odst. 1 písm. b) bodě i);
h)
příslušné požadavky stanovené v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech, nebo pokud tak stanoví členské státy, stanovené organizací, která spravuje chráněná označení původu nebo chráněná zeměpisná označení, s přihlédnutím ke skutečnosti, že tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminující a slučitelné s právem Unie;
i)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace výrobku, a jejich konkrétní úkoly.
3. Pokud se žádost o ochranu týká zeměpisné oblasti ve třetí zemi, musí kromě údajů stanovených v odstavcích 1 a 2 obsahovat údaje, které potvrzují, že daný název je chráněn v zemi původu.
Článek 95
Žadatelé
1. Žádost o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení může podat jakékoli dotčené seskupení výrobců nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jednotlivý výrobce. Na žádosti se mohou podílet i další zúčastněné strany.
2. Výrobci mohou požádat o ochranu pouze pro vína, která vyrábějí.
3. Pokud se jedná o název označující přeshraniční zeměpisnou oblast nebo o tradiční název, který se váže k přeshraniční zeměpisné oblasti, může být podána společná žádost.
Článek 96
Předběžné vnitrostátní řízení
1. Žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení vín pocházejících z Unie podléhají předběžnému vnitrostátnímu řízení.
2. Žádost o ochranu se podává členskému státu, na jehož území má označení původu nebo zeměpisné označení původ.
3. Členský stát, jemuž je žádost o ochranu podána, danou žádost posoudí s cílem ověřit, zda splňuje podmínky stanovené v tomto pododdílu.
Tento členský stát provede vnitrostátní řízení, které zajistí vhodné zveřejnění žádosti a stanoví alespoň dvouměsíční lhůtu ode dne zveřejnění, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s legitimním zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, vznést proti navrhované ochraně námitku podáním řádně odůvodněného prohlášení danému členskému státu.
4. Pokud členský stát posuzující žádost shledá, že označení původu nebo zeměpisné označení nesplňuje podmínky stanovené v tomto pododdíle nebo není slučitelné s právem Unie, žádost zamítne.
5. Pokud členský stát posuzující žádost shledá, že požadavky jsou splněny, provede vnitrostátní řízení, které zajistí vhodné zveřejnění specifikace výrobku alespoň na internetu a předá žádost Komisi.
Článek 97
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise zveřejní datum pro podávání žádostí o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení.
2. Komise posoudí, zda žádosti o ochranu podle článku 94 splňují podmínky stanovené v tomto pododdíle.
3. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v tomto pododdíle jsou splněny, přijme prováděcí akty týkající se zveřejnění jediného dokladu podle čl. 94 odst. 1 písm. d), jakož i odkazu na zveřejnění specifikace výrobku provedeného během předběžného vnitrostátního řízení, v Úředním věstníku Evropské unie. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
4. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v tomto pododdíle nejsou splněny, přijme prováděcí akty, kterými žádost zamítne.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 98
Řízení o námitce
Během dvou měsíců ode dne zveřejnění jediného dokladu uvedeného v čl. 94 odst. 1 písm. d) může každý členský stát nebo třetí země nebo každá fyzická nebo právnická osoba s legitimním zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území jiného členského státu než státu, který požádal o ochranu, nebo na území třetí země, vznést námitku proti navrhované ochraně podáním řádně odůvodněného prohlášení týkajícího se podmínek způsobilosti podle tohoto pododdílu Komisi.
Fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny ve třetích zemích, podávají prohlášení buď přímo nebo prostřednictvím orgánů příslušné třetí země ve lhůtě dvou měsíců stanovené v prvním pododstavci.
Článek 99
Rozhodnutí o ochraně
Komise po ukončení řízení o námitce uvedeného v článku 98 přijme na základě informací, které má k dispozici, prováděcí akty, kterými buď udělí ochranu označení původu nebo zeměpisnému označení, které splňuje podmínky tohoto pododdílu a je slučitelné s právem Unie, nebo žádost zamítne, nejsou-li uvedené podmínky splněny.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 100
Homonyma
1. Název, pro který byla podána žádost a který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným podle ustanovení tohoto nařízení, se zapíše s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a k jakémukoli riziku záměny.
Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o výrobky pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu těchto výrobků odpovídá.
Zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, existuje-li v praxi dostatečné rozlišení mezi následně zapsaným homonymem a názvem v evidenci již uvedeným, s ohledem na potřebu rovného zacházení s producenty a neuvádění spotřebitele v omyl.
2. Odstavec 1 se použije obdobně v případě, že název, pro který byla podána žádost, je zcela nebo částečně homonymní se zeměpisným označením chráněným podle vnitrostátního práva členských států.
3. Pokud název moštové odrůdy obsahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení nebo je-li toto označení jeho součástí, nesmí se tento název používat pro označování zemědělských produktů.
S cílem zohlednit stávající postupy označování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví výjimky z tohoto pravidla.
4. Ochranou označení původu a zeměpisných označení produktů podle článku 93 tohoto nařízení nejsou dotčena chráněná zeměpisná označení použitá na lihoviny vymezené v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (30).
Článek 101
Dodatečné důvody zamítnutí ochrany
1. Jako označení původu nebo zeměpisné označení se nechrání název, který zdruhověl.
Pro účely tohoto oddílu se „názvem, který zdruhověl,“ rozumí název vína, který se v Unii stal běžným názvem určitého vína, přestože se váže k místu nebo regionu, kde byl tento výrobek původně vyráběn nebo uváděn na trh.
Při určování, zda název zdruhověl či nikoliv, se přihlíží k významným skutečnostem, zejména:
a)
ke stávající situaci v Unii, především v oblastech spotřeby;
b)
k příslušnému právu Unie nebo vnitrostátnímu právu.
2. Název se nechrání jako označení původu nebo zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky a její proslulosti mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity daného vína.
Článek 102
Vztah k ochranným známkám
1. Zápis ochranné známky, která obsahuje chráněné označení původu nebo zeměpisné označení, jež není v souladu s dotčenou specifikací výrobku, nebo se z takového označení skládá nebo na jejíž užití se vztahuje čl. 103 odst. 2 a která se týká výrobku spadajícího do jedné z kategorií uvedených v příloze VII části II,
a)
se zamítne, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána Komisi po dni podání žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení a označení původu nebo zeměpisné označení je následně chráněno, nebo
b)
se prohlásí za neplatný.
2. Aniž je dotčen čl. 101 odst. 2, může být ochranná známka podle odstavce 1 tohoto článku, o niž bylo zažádáno nebo jež je zapsána nebo zavedena používáním v dobré víře, umožňují-li to příslušné vnitrostátní právo, na území Unie buď před datem ochrany označení původu nebo zeměpisného označení v zemi původu, nebo před 1. lednem 1996 i nadále používána a její platnost obnovována bez ohledu na ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (31) nebo nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (32).
V takových případech je povoleno používat dané označení původu nebo zeměpisné označení souběžně s příslušnými ochrannými známkami.
Článek 103
Ochrana
1. Chráněné označení původu a chráněné zeměpisné označení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh víno, jež bylo vyrobeno v souladu s příslušnou specifikací výrobku.
2. Chráněné označení původu a chráněné zeměpisné označení, jakož i víno s tímto chráněným názvem v souladu se specifikací výrobku jsou chráněna před:
a)
jakýmkoli přímým či nepřímým obchodním použitím tohoto chráněného názvu
i)
u srovnatelných výrobků, které nevyhovují specifikaci výrobku s chráněným názvem, nebo
ii)
pokud takové použití zneužívá pověst označení původu nebo zeměpisného označení;
b)
jakýmkoli zneužitím, napodobením nebo použitím názvů, které jej evokují, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo služby nebo je-li chráněný název přeložen, přepsán nebo transliterován nebo doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakýmkoli jiným nepravdivým nebo zavádějícím údajem o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku použitým na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamních materiálech nebo v dokumentech týkajících se daného vinařského výrobku, a před použitím takové nádoby, která by mohla vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ výrobku;
d)
všemi ostatními praktikami, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku.
3. Chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení nesmějí v Unii zdruhovět ve smyslu čl. 101 odst. 1.
Článek 104
Evidence
Komise vytvoří a aktualizuje veřejně přístupnou elektronickou evidenci chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení vín. V evidenci mohou být zapsána označení původu a zeměpisná označení týkající se výrobků ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. Nejsou-li výslovně v uvedené dohodě označeny jako chráněná označení původu ve smyslu tohoto nařízení, zapisují se tyto názvy do evidence jako chráněná zeměpisná označení.
Článek 105
Změny specifikace výrobku
Žadatel, který splňuje podmínky stanovené v článku 95, může požádat o schválení změny specifikace výrobku s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti podle čl. 94 odst. 2 druhého pododstavce písm. d). V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
Článek 106
Zrušení ochrany
Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické nebo právnické osoby s legitimním zájmem přijmout prováděcí akty, kterými zruší ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, pokud již není zajištěn soulad s příslušnou specifikací výrobku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 107
Stávající chráněné názvy vín
1. Názvy vín uvedené v článcích 51 a 54 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 (33) a v článku 28 nařízení Komise (ES) č. 753/2002 (34) jsou automaticky chráněny podle tohoto nařízení. Komise je zapíše do evidence stanovené v článku 104 tohoto nařízení.
2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení provede odpovídající formální kroky k odstranění názvů vín, na které se vztahuje čl. 118s odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007, z evidence stanovené v článku 104 tohoto nařízení.
3. Článek 106 se nepoužije na stávající chráněné názvy vín uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Do 31. prosince 2014 může Komise z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými zruší ochranu stávajících chráněných názvů vín uvedených v odstavci 1 tohoto článku, pokud nesplňují podmínky stanovené v článku 93.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
4. V případě Chorvatska jsou názvy vín zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (35) chráněny podle tohoto nařízení, a to pod podmínkou pozitivního výsledku řízení o námitce. Komise je zapíše do evidence stanovené v článku 104.
Článek 108
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatky za účelem uhrazení svých nákladů, včetně nákladů vzniklých při posuzování žádostí o ochranu, prohlášení o námitkách, žádostí o změny a žádostí o zrušení ochrany podle tohoto pododdílu.
Článek 109
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti produkce ve vymezené zeměpisné oblasti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví:
a)
další kritéria pro vymezení zeměpisné oblasti; a
b)
omezení a odchylky týkající se produkce ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. S cílem zajistit jakost a vysledovatelnost výrobků je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž může specifikace výrobku obsahovat dodatečné požadavky.
3. S cílem zajistit ochranu legitimních práv a zájmů producentů a hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
typu žadatele, který může požádat o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení;
b)
podmínek týkajících se žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro změnu, zrušení a přeměnu chráněných označení původu nebo chráněných zeměpisných označení;
c)
podmínek platných pro přeshraniční žádosti;
d)
podmínek pro žádosti týkající se zeměpisných oblastí ve třetí zemi;
e)
data, od něhož se použije ochrana nebo změna ochrany;
f)
podmínek týkajících se změny specifikace výrobku.
4. S cílem zajistit přiměřenou úroveň ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 ohledně omezení týkajících se chráněného názvu.
5. S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a příslušné orgány nebyly nepřiměřeně dotčeny použitím tohoto pododdílu, pokud jde o názvy vín, jimž byla poskytnuta ochrana před 1. srpnem 2009 nebo pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 ohledně stanovení přechodných pravidel, které se týkají:
a)
názvů vín uznaných členskými státy do 1. srpna 2009 jako označení původu nebo zeměpisná označení a názvů vín, pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem;
b)
vín uvedených na trh nebo označených před konkrétním datem; a
c)
změn specifikace výrobku.
Článek 110
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření týkající se:
a)
informací uváděných ve specifikaci výrobku, pokud jde o souvislost mezi zeměpisnou oblastí a konečným výrobkem;
b)
zveřejňování rozhodnutí o ochraně nebo zamítnutí žádosti o ochranu;
c)
vytvoření a vedení evidence uvedené v článku 104;
d)
přeměny z chráněného označení původu na chráněné zeměpisné označení;
e)
podávání přeshraničních žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření související s postupem pro posuzování žádostí o ochranu nebo o schválení změny označení původu nebo zeměpisného označení a rovněž s postupem pro žádosti o námitku, zrušení ochrany nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných názvů vín, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobnosti o skutečnostech, důkazech a podpůrných dokladech předkládaných spolu s žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 111
Další prováděcí pravomoci
V případě, že je námitka považována za nepřípustnou, přijme Komise prováděcí akt, kterým zamítne námitku jako nepřípustnou. Tento prováděcí akt se přijímá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Pododdíl 3
Tradiční výrazy
Článek 112
Definice
„Tradičním výrazem“ se rozumí výraz tradičně používaný v členských státech u výrobků uvedených v čl. 92 odst. 1 pro označení:
a)
skutečnosti, že výrobek nese chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení podle právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo
b)
výroby nebo způsobu zrání nebo jakosti, barvy, místa nebo zvláštní události spojených s historií výrobku s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením.
Článek 113
Ochrana
1. Chráněný tradiční výraz lze použít pouze pro výrobek, který byl vyroben v souladu s definicí stanovenou v čl. 112.
Tradiční výrazy jsou chráněny proti neoprávněnému používání.
2. Tradiční výrazy jsou chráněny pouze v jazyce a pro druhy výrobků z révy vinné, které byly uvedeny v žádosti, proti:
a)
jakémukoli zneužití chráněného výrazu, a to i tehdy, je-li doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
b)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o povaze, charakteristice nebo základních vlastnostech produktu uvedenému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo v dokumentech týkajících se daného výrobku;
c)
všem ostatním praktikám, které mohou uvést spotřebitele v omyl zejména tím, že vyvolávají zdání, že se na víno vztahuje chráněný tradiční výraz.
3. Tradiční výrazy nesmějí v Unii zdruhovět.
Článek 114
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit přiměřenou úroveň ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s čl. 227 týkající se jazyka a způsobu psaní chráněného tradičního výrazu.
2. S cílem zajistit ochranu legitimních práv a zájmů producentů a hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
typ žadatelů, kteří mohou o ochranu tradičního výrazu požádat;
b)
podmínky platnosti žádosti o ochranu tradičního výrazu;
c)
důvody pro námitky vůči navrhovanému uznání tradičního výrazu;
d)
rozsah ochrany, vztah k ochranným známkám, chráněným tradičním výrazům, chráněným označením původu nebo zeměpisným označením, homonymům nebo některým názvům moštových odrůd;
e)
důvody pro zrušení tradičního výrazu;
f)
datum předložení žádosti o ochranu tradičního výrazu nebo žádosti o námitku nebo zrušení;
g)
postupy týkající se žádosti o ochranu tradičního výrazu, včetně přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro zrušení ochrany a změnu.
3. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž mohou být tradiční výrazy používány pro výrobky z třetích zemí, a odchylky od článku 112 a čl. 113 odst. 2.
Článek 115
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření týkající se postupu pro posuzování žádostí o ochranu nebo o schválení změny tradičního výrazu a rovněž postupu pro žádosti o námitku nebo zrušení, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobnosti o skutečnostech, důkazech a podpůrných dokladech předkládaných spolu se žádostí;
d)
prováděcí pravidla pro zveřejňování chráněných tradičních výrazů.
2. Komise přijme prováděcí akty, kterými přijme nebo zamítne žádost o ochranu tradičního výrazu nebo žádosti o změnu chráněného výrazu nebo o zrušení ochrany tradičního výrazu.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví ochranu tradičních výrazů, pro které byla žádost o ochranu přijata, zejména tím, že je zatřídí v souladu s článkem 112 a zveřejní definici nebo podmínky použití.
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 116
Další prováděcí pravomoci
V případě, že je námitka považována za nepřípustnou, přijme Komise prováděcí akt, kterým zamítne námitku jako nepřípustnou. Tento prováděcí akt se přijímá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Oddíl 3
Označování a obchodní úprava v odvětví vína
Článek 117
Definice
Pro účely této části se rozumí:
a)
„označováním“ všechna slova, údaje, ochranné známky, obchodní značky, vyobrazení nebo symboly na obalu, dokladu, štítku, etiketě nebo krčkové či rukávové etiketě, které daný výrobek provázejí nebo se k němu vztahují;
b)
„obchodní úpravou“ všechny informace sdělované spotřebitelům prostřednictvím obalu dotyčného výrobku, včetně tvaru a typu lahví.
Článek 118
Použitelnost horizontálních předpisů
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se pro označování a obchodní úpravu výrobků směrnice Rady 89/396/EHS (36), směrnice 2000/13/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES (37), směrnice 2008/95/ES a nařízení (EU) č. 1169/2011.
Označování produktů uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16 nemůže být doplněno jinými údaji, než jsou údaje uvedené v tomto nařízení, ledaže by tyto jiné údaje splňovaly požadavky směrnice 2000/13/ES nebo nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 119
Povinné údaje
1. Označení a obchodní úprava výrobků uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16, které jsou uváděny na trh v Unii nebo vyváženy, obsahují tyto povinné údaje:
a)
označení druhu výrobku z révy vinné v souladu s částí II přílohy VII;
b)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením:
i)
výraz „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ a
ii)
název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení;
c)
skutečný obsah alkoholu v procentech objemových;
d)
uvedení provenience;
e)
název stáčírny nebo v případě šumivého vína, šumivého vína dosyceného oxidem uhličitým, jakostního šumivého vína nebo jakostního aromatického šumivého vína název producenta nebo prodejce;
f)
u dovážených vín název dovozce; a
g)
v případě šumivého vína, šumivého vína dosyceného oxidem uhličitým, jakostního šumivého vína nebo jakostního aromatického šumivého vína údaj o obsahu cukru.
2. Odchylně od odst. 1 písm. a) lze odkaz na druh výrobku z révy vinné vynechat u vín, jejichž etikety obsahují název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
3. Odchylně od odst. 1 písm. b) lze vynechat výrazy „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ v těchto případech:
a)
pokud je na etiketě v souladu se specifikací výrobku podle čl. 94 odst. 2 uveden tradiční výraz v souladu s čl. 112 odst. 1 písm. a);
b)
za výjimečných a řádně odůvodněných okolností, které stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých v souladu s článkem 227 s cílem zajistit dodržování stávajících postupů označování.
Článek 120
Nepovinné údaje
1. Označení a obchodní úprava výrobků uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16 mohou zejména obsahovat tyto nepovinné údaje:
a)
ročník sklizně;
b)
název moštové odrůdy nebo odrůd;
c)
v případě jiných vín, než jsou vína uvedená v čl. 119 odst. 1 písm. g), údaje o obsahu cukru;
d)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením tradiční výrazy v souladu s čl. 112 písm. b);
e)
symbol Unie označující chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení;
f)
údaje o určitých výrobních metodách;
g)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením název jiné zeměpisné jednotky, která je menší nebo větší než základní oblast pro označení původu nebo zeměpisné označení.
2. Aniž je dotčen čl. 100 odst. 3, pokud jde o použití údajů uvedených v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku u vín bez chráněného označení původu či chráněného zeměpisného označení,
a)
členské státy zavedou právní a správní předpisy s cílem zajistit certifikační, schvalovací a ověřovací postupy, které zaručí věrohodnost příslušných informací;
b)
členské státy mohou na základě nediskriminujících a objektivních kritérií a s náležitým ohledem na spravedlivou hospodářskou soutěž vypracovat pro vína vyrobená z moštových odrůd na jejich území seznam vyloučených moštových odrůd, zejména pokud:
i)
hrozí uvedení spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ vína, vzhledem ke skutečnosti, že název moštové odrůdy je nedílnou součástí zavedeného chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení,
ii)
by kontroly nebyly efektivní z hlediska nákladů vzhledem ke skutečnosti, že daná moštová odrůda je pěstována na velmi malé části vinic daného členského státu;
c)
směsi vín z různých členských států nenesou označení moštové odrůdy, ledaže se dotyčné členské státy dohodnou jinak a zajistí proveditelnost příslušných certifikačních, schvalovacích a ověřovacích postupů.
Článek 121
Jazyky
1. Povinné a nepovinné údaje podle článků 119 a 120 vyjádřené slovy se uvádějí v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení nebo tradiční výraz podle čl. 112 písm. b) uvádí na etiketě v jazyce nebo jazycích, na které se ochrana vztahuje. U chráněného označení původu či chráněného zeměpisného označení nebo zvláštního vnitrostátního označení, která nepoužívají latinskou abecedu, se může název rovněž uvést v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
Článek 122
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví vína je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla a omezení pro:
a)
jiné údaje o obchodní úpravě a použití označování než ty, které jsou stanoveny v tomto oddíle;
b)
povinné údaje týkající se:
i)
výrazů použitých pro vyjádření povinných údajů a podmínek jejich použití,
ii)
výrazů odkazujících na zemědělský podnik a podmínek jejich použití,
iii)
ustanovení, která povolují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se povinných údajů,
iv)
ustanovení, která umožňují další odchylky kromě odchylek uvedených v čl. 119 odst. 2, pokud jde o vynechání odkazu na druh výrobku z révy vinné, a
v)
ustanovení o použití jazyků;
c)
nepovinné údaje týkající se:
i)
výrazů použitých pro vyjádření nepovinných údajů a podmínek jejich použití,
ii)
ustanovení, která umožňují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se nepovinných údajů;
d)
obchodní úpravu, pokud jde o:
i)
podmínky pro použití některých tvarů lahví a seznam některých zvláštních tvarů lahví,
ii)
podmínky pro použití typu lahví a uzávěrů používaných pro „šumivá vína“,
iii)
ustanovení, která umožňují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se obchodní úpravy,
iv)
ustanovení o použití jazyků.
2. S cílem zajistit ochranu legitimních zájmů hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se pravidel, pokud jde o dočasné označování a obchodní úpravu vín, která nesou označení původu nebo zeměpisné označení, pokud toto označení původu nebo zeměpisné označení splňuje nezbytné požadavky.
3. S cílem zajistit, aby nebyly dotčeny hospodářské subjekty, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se přechodných ustanovení, pokud jde o víno uvedené na trh a označené v souladu s příslušnými pravidly platnými před 1. srpnem 2009.
4. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se odchylek od tohoto oddílu, pokud jde o výrobky určené na vývoz, v případě, že je vyžaduje právo dotčené třetí země.
Článek 123
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření týkající se postupů a technických kritérií použitelných na tento oddíl, včetně nezbytných opatření pro certifikační, schvalovací a ověřovací postupy vztahující se na vína bez chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Zvláštní ustanovení pro jednotlivá odvětví
Oddíl 1
Cukr
Článek 124
Doba platnosti
S výjimkou článků 125 a 126 se tento oddíl použije do konce hospodářského roku 2016/2017.
Pododdíl 1
Zvláštní opatření
Článek 125
Dohody v odvětví cukru
1. Podmínky nákupu cukrové řepy a cukrové třtiny, včetně smluv o dodání podepsaných před zasetím, se řídí písemnými mezioborovými dohodami uzavřenými na jedné straně mezi pěstiteli cukrové řepy a cukrové třtiny v Unii nebo organizacemi, jichž jsou tito pěstitelé členy a které smlouvy uzavírají jejich jménem, a na druhé straně cukrovarnickými podniky v Unii nebo organizacemi, jichž jsou tyto podniky členy a které smlouvy uzavírají jejich jménem.
2. O mezioborových dohodách, jak jsou popsány v příloze II části II oddíle A bodě 6, informují cukrovarnické podniky příslušné orgány členského státu, v němž cukr vyrábějí.
3. Od 1. října 2017 musí mezioborové dohody splňovat podmínky nákupu stanovené v příloze X.
4. S cílem zohlednit zvláštní charakter odvětví cukru a rozvoj odvětví v období po skončení režimu kvót na výrobu cukru je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 za účelem:
a)
aktualizace podmínek uvedených v příloze II části II oddíle A;
b)
aktualizace podmínek nákupu cukrové řepy uvedených v příloze X;
c)
stanovení dalších pravidel týkajících se určení hrubé hmotnosti, táry a cukernatosti cukrové řepy dodávané do podniku a řepných řízků.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná k uplatňování tohoto článku, mimo jiné i pokud jde o postupy, oznámení a správní pomoc v případě mezioborových dohod týkajících se více než jednoho členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 126
Oznamování cen na trhu s cukrem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými zřídí informační systém pro ceny na trhu s cukrem, včetně systému pro zveřejňování úrovní cen pro tento trh. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Systém uvedený v prvním pododstavci je založen na informacích, které poskytují podniky vyrábějící bílý cukr nebo jiné hospodářské subjekty zapojené do obchodu s cukrem. Tyto informace se považují za důvěrné.
Komise zajistí, že se konkrétní ceny nebo jména jednotlivých hospodářských subjektů nezveřejní.
Pododdíl 2
Požadavky vztahující se na odvětví cukru během období uvedeného v článku 124
Článek 127
Smlouvy o dodání
1. Kromě požadavků stanovených v čl. 125 odst. 1 musí mezioborové dohody splňovat podmínky nákupu stanovené v příloze XI.
2. Ve smlouvách o dodání je třeba rozlišovat, zda množství cukru, která se mají z cukrové řepy vyrobit, představují:
a)
cukr podléhající kvótám nebo
b)
cukr nepodléhající kvótám.
3. Každý cukrovarnický podnik poskytuje členskému státu, v němž cukr vyrábí, údaje o:
a)
množstvích cukrové řepy podle odst. 2 písm. a), na která před zasetím uzavřel smlouvy o dodání, a o cukernatosti, z níž tyto smlouvy vycházejí;
b)
odpovídajícím předpokládaném výnosu.
Členské státy mohou požadovat další údaje.
4. Cukrovarnické podniky, které před zasetím nepodepsaly smlouvy o dodání množství cukrové řepy, které odpovídá cukru, na který mají kvótu, upravenou případně koeficientem pro preventivní stažení stanoveným podle čl. 130 odst. 2 prvního pododstavce, za minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám, jak je uvedeno v článku 135, jsou povinny zaplatit za veškerou cukrovou řepu, kterou zpracovávají na cukr, alespoň minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám.
5. S výhradou schválení příslušným členským státem se mohou mezioborové dohody od odstavců 2, 3 a 4 odchýlit.
6. Neexistují-li žádné mezioborové dohody, přijme příslušný členský stát v souladu s tímto nařízením opatření nezbytná pro ochranu zájmů dotčených stran.
Článek 128
Výrobní dávka
1. Z kvóty na cukr, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulinový sirup, které byly přiděleny podnikům vyrábějícím cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup podle čl. 136 odst. 2, se vybírá výrobní dávka.
2. Opatření týkající se stanovení výrobní dávky z kvóty na cukr, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulinový sirup podle odstavce 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 129
Výrobní náhrada
1. Pro výrobky v odvětví cukru uvedené v příloze I části III písm. b) až e) může být poskytována výrobní náhrada, pokud přebytkový cukr nebo dovezený cukr, přebytková izoglukóza nebo přebytkový inulinový sirup nejsou pro výrobu výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2 druhém pododstavci písm. b) a c) dostupné za cenu odpovídající cenám na světovém trhu.
2. Opatření týkající se stanovení výrobní náhrady uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 130
Stažení cukru
1. S cílem předcházet prudkému snížení cen na vnitřním trhu a řešit nadprodukci předpokládanou na základě předběžného odhadu dodávek a s ohledem na závazky Unie plynoucí z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU může Komise přijmout prováděcí akty, kterými v daném hospodářském roce z trhu stáhne ta množství cukru nebo izoglukózy vyrobená v rámci kvót, která přesahují prahovou hodnotu vypočtenou podle odstavce 2.
2. Prahová hodnota pro stažení uvedená v odstavci 1 se vypočte pro každý podnik, který obdržel kvótu, vynásobením jeho kvóty koeficientem. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví tento koeficient pro hospodářský rok, nejpozději 28. února předchozího hospodářského roku na základě předpokládaného vývoje na trhu.
Na základě aktualizovaného vývoje na trhu může Komise do 31. října daného hospodářského roku přijmout prováděcí akty, kterými upraví daný koeficient, nebo v případě, že žádný koeficient nebyl podle prvního pododstavce stanoven, koeficient stanoví.
3. Každý podnik, který obdržel kvótu skladuje na vlastní náklady až do začátku následujícího hospodářského roku cukr vyrobený v rámci kvóty překračující prahovou hodnotu vypočtenou podle odstavce 2. Množství cukru, izoglukózy nebo inulinového sirupu stažená během určitého hospodářského roku z trhu se považují za první množství vyrobená v rámci kvóty pro následující hospodářský rok.
Odchylně od prvního pododstavce může Komise s ohledem na předpokládaný vývoj na trhu s cukrem přijmout prováděcí akty, kterými stanoví, že pro běžný nebo následující hospodářský rok nebo pro oba tyto roky se veškerý stažený cukr, izoglukóza či inulinový sirup nebo jejich část považuje za:
a)
přebytkový cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup, které se mohou stát průmyslovým cukrem, průmyslovou izoglukózou nebo průmyslovým inulinovým sirupem, nebo
b)
dočasnou výrobu v rámci kvóty, z níž část může být vyhrazena na vývoz v souladu se závazky Unie plynoucími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
4. Není-li zásobování Unie cukrem dostatečné, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými povolí prodej určitého množství staženého cukru, stažené izoglukózy nebo staženého inulinového sirupu na trhu Unie před koncem období stažení.
5. Pokud se stažený cukr považuje za první množství cukru vyrobeného v následujícím hospodářském roce, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena stanovená pro daný hospodářský rok, jak je uvedeno v článku 135.
Pokud se stažený cukr stane průmyslovým cukrem nebo je vyvezen v souladu s odst. 3 druhým pododstavcem písm. a) nebo b) tohoto článku, požadavky článku 135 týkající se minimální ceny se neuplatní.
Pokud je stažený cukr prodán podle odstavce 4 tohoto článku na trhu Unie před koncem období stažení, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena stávajícího hospodářského roku.
6. Prováděcí akty podle tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 131
Dočasný mechanismus řízení trhu
1. Během doby uvedené v článku 124 může Komise přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná k zajištění dostatečných dodávek cukru na trh Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Tato opatření mohou upravit výši cla z dováženého surového cukru, a to pro nezbytné množství a na nezbytnou dobu.
V rámci dočasného mechanismu řízení trhu přijme Rada opatření týkající se stanovení dávky z přebytku v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
2. Komise přijme prováděcí akty. kterými stanoví příslušná množství cukru nepodléhajícího kvótě a dováženého surového cukru, která mohou být propuštěna na trh Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 132
Přenesené pravomoci
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran a s ohledem na nezbytnost zabránit narušení trhu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
podmínek nákupu a smluv o dodání uvedených v čl. 127;
b)
aktualizace podmínek nákupu cukrové řepy uvedených v příloze XI;
c)
kritérií, jež musí cukrovarnické podniky uplatňovat, když prodejcům cukrové řepy přidělují množství cukrové řepy, na která mají být před zasetím podepsány smlouvy o dodání podle čl. 127 odst. 3.
Článek 133
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu týkající se postupů, obsahu a technických kritérií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pododdíl 3
Režim regulace produkce
Článek 134
Kvóty v odvětví cukru
1. Na cukr, izoglukózu a inulinový sirup se vztahuje režim kvót.
2. Pokud jde o režim kvót uvedený v odstavci 1 tohoto článku, překročí-li producent příslušnou kvótu a nevyužije přebytková množství způsoby stanovenými v článku 139, platí se z takového množství dávka z přebytku s výhradou podmínek uvedených v článcích 139 až 142.
Článek 135
Minimální cena cukrové řepy
Minimální cenu za cukrovou řepu podléhající kvótě stanoví Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 136
Přidělování kvót
1. Kvóty pro výrobu cukru, izoglukózy a inulinového sirupu na celostátní či regionální úrovni jsou stanoveny v příloze XII.
2. Členské státy přidělí kvótu každému podniku vyrábějícímu cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup usazenému na jejich území a schválenému podle článku 137.
Pro každý podnik se přidělená kvóta rovná kvótě, která byla podniku přidělena pro hospodářský rok 2010/2011 podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pokud se kvóta přiděluje cukrovarnickému podniku, který má více než jednu výrobní jednotku, přijmou členské státy opatření, která považují za nezbytná pro náležité zohlednění zájmů pěstitelů cukrové řepy a cukrové třtiny.
Článek 137
Schválené podniky
1. Na žádost udělí členské státy schválení podniku vyrábějícímu cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup nebo podniku zpracovávajícímu tyto výrobky na některý z výrobků uvedených na seznamu v čl. 140 odst. 2 za předpokladu, že podnik:
a)
prokáže odbornou způsobilost k výrobě;
b)
je ochoten poskytovat údaje a podrobit se kontrolám v souvislosti s tímto nařízením;
c)
není předmětem pozastavení nebo odnětí schválení.
2. Schválené podniky poskytují členskému státu, na jehož území se koná sklizeň cukrové řepy či cukrové třtiny nebo na jehož území probíhá rafinace, údaje týkající se:
a)
množství cukrové řepy nebo cukrové třtiny, na která byla uzavřena smlouva o dodání, a odpovídajících předpokládaných výnosů cukrové řepy či cukrové třtiny a cukru na hektar;
b)
předpokládaných a skutečných dodávek cukrové řepy, cukrové třtiny a surového cukru, výroby cukru a zásob cukru;
c)
množství prodaného bílého cukru a odpovídajících cen a podmínek.
Článek 138
Přerozdělování vnitrostátních kvót a snížení kvót
1. Členský stát může snížit kvótu na cukr nebo izoglukózu, která byla přidělena podniku usazenému na jeho území, až o 10 %. Členské státy přitom uplatňují objektivní a nediskriminující kritéria.
2. Členské státy mohou převádět kvóty mezi podniky v souladu s pravidly stanovenými v příloze XIII a s ohledem na zájmy všech zúčastněných stran, zejména pěstitelů cukrové řepy a cukrové třtiny.
3. Množství snížená na základě odstavců 1 a 2 přidělí dotyčný členský stát jednomu nebo více podnikům na svém území, a to bez ohledu na to, zda jsou držiteli kvóty či nikoli.
Článek 139
Výroba nepodléhající kvótám
1. Cukr, izoglukóza nebo inulinový sirup vyrobené během hospodářského roku nad rámec kvóty podle článku 136 se mohou:
a)
používat ke zpracování některých výrobků podle článku 140;
b)
převádět v souladu s článkem 141 na výrobu v rámci kvót pro další hospodářský rok;
c)
používat pro zvláštní režim zásobování nejvzdálenějších regionů v souladu s kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (38);
d)
vyvážet v rámci množstevního omezení, které Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů, při dodržení závazků plynoucích z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU; nebo
e)
propouštět na vnitřní trh v souladu s mechanismem popsaným v článku 131 pro účely přizpůsobení nabídky poptávce na základě předběžného odhadu dodávek.
Opatření uvedená v tomto článku prvním pododstavci písmeni e) se provádějí před zahájením preventivních opatření proti narušení trhů uvedených v čl. 219 odst. 1.
Na ostatní množství se vztahuje dávka z přebytku podle článku 142.
2. Prováděcí akty podle tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 140
Průmyslový cukr
1. Průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup jsou vyhrazeny pro výrobu jednoho z výrobků podle odstavce 2, pokud
a)
byly předmětem smlouvy o dodání uzavřené před koncem hospodářského roku mezi výrobcem a uživatelem, kterým bylo uděleno schválení podle článku 137; a
b)
byly dodány uživateli nejpozději dne 30. listopadu následujícího hospodářského roku.
2. S cílem zohlednit technický vývoj je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví seznam výrobků, pro jejichž výrobu se může použít průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup.
Tento seznam obsahuje zejména:
a)
bioethanol, líh, rum, živé kvasinky a množství sirupů na polevy a sirupů určených ke zpracování na „Rinse appelstroop“;
b)
některé průmyslové výrobky bez obsahu cukru, při jejichž zpracování se však používá cukr, izoglukóza nebo inulinový sirup;
c)
některé výrobky chemického a farmaceutického průmyslu, které obsahují cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup.
Článek 141
Převod přebytkového cukru
1. Každý podnik se může rozhodnout, že celou produkci nad stanovenou kvótu na cukr, kvótu na izoglukózu nebo kvótu na inulinový sirup nebo její část převede do následujícího hospodářského roku, v němž bude považována za součást výroby tohoto roku. Aniž je dotčen odstavec 3, je toto rozhodnutí neodvolatelné.
2. Podniky, které přijmou rozhodnutí podle odstavce 1,
a)
o tom uvědomí příslušný členský stát přede dnem, který tento členský stát stanoví:
i)
mezi 1. únorem a 31. srpnem běžného hospodářského roku pro množství převáděné cukrové třtiny;
ii)
mezi 1. únorem a 31. srpnem běžného hospodářského roku pro další množství řepného cukru, izoglukózy nebo inulinového sirupu;
b)
se zaváží skladovat tato množství na vlastní náklady do konce běžného hospodářského roku.
3. Je-li konečná produkce určitého podniku v daném hospodářském roce nižší než odhad učiněný v okamžiku, kdy bylo přijato rozhodnutí v souladu s odstavcem 1, může být převedené množství zpětně upraveno nejpozději do 31. října následujícího hospodářského roku.
4. Převedená množství se považují za první množství vyrobená v rámci kvóty pro následující hospodářský rok.
5. Cukr skladovaný podle tohoto článku v průběhu hospodářského roku nesmí být skladován za použití jiných opatření stanovených v článcích 16 nebo 130.
Článek 142
Dávka z přebytku
1. Vybírá se dávka z přebytku z množství:
a)
přebytkového cukru, přebytkové izoglukózy a přebytkového inulinového sirupu, jež jsou vyrobeny v kterémkoli hospodářském roce, kromě množství převedených do výroby v rámci kvót pro následující hospodářský rok a skladovaných v souladu s článkem 141 nebo množství uvedených v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci písm. c), d) a e);
b)
průmyslového cukru, průmyslové izoglukózy a průmyslového inulinového sirupu, u nichž nebylo ve lhůtě, kterou stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů, doloženo, že byly zpracovány na jeden z výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2;
c)
cukru, izoglukózy a inulinového sirupu, které byly v souladu s článkem 130 staženy z trhu a u nichž nejsou splněny povinnosti stanovené v čl. 130 odst. 3.
Prováděcí akty podle prvního pododstavce písm. b) se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Opatření týkající se stanovení dávky z přebytku uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 143
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby podniky uvedené v článku 137 dodržovaly své závazky, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro udělování a odnětí schválení těmto podnikům, jakož i kritéria pro správní sankce.
2. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o smysl podmínek pro fungování režimu kvót, jakož i stanovení podmínek pro prodej do nejvzdálenějších regionů.
3. S cílem zajistit, aby byli pěstitelé úzce zapojeni do rozhodnutí o převodu určitého množství produkce, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla týkající se převodu cukru.
Článek 144
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Pokud jde o podniky uvedené v článku 137, může Komise přijímat prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se:
a)
žádostí podniků o schválení, evidence, kterou mají schválené podniky vést, a informací, které tyto podniky musí poskytovat;
b)
systému kontrol prováděných členskými státy ve schválených podnicích;
c)
komunikace členských států s Komisí a se schválenými podniky;
d)
dodávky surovin podnikům, včetně smluv o dodání a dodacích listů;
e)
hodnoty ekvivalentu, pokud jde o cukr uvedený v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci;
f)
zvláštního režimu zásobování nejvzdálenějších regionů;
g)
vývozu uvedeného v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci;
h)
spolupráce členských států za účelem zajištění účinných kontrol;
i)
změny dat stanovených v článku 141 pro zvláštní hospodářské roky;
j)
stanovení přebytkového množství, oznámení a platby dávky z přebytku uvedené v článku 142;
k)
přijetí seznamu cukrovarů, které se zabývají výhradně rafinací, ve smyslu přílohy II části II oddílu B bodu 6.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Víno
Článek 145
Registr vinic a soupis produkčního potenciálu
1. Členské státy vedou registr vinic s aktuálními informacemi o produkčním potenciálu. Od 1. ledna 2016 tato povinnost platí pouze tehdy, pokud členské státy provádějí systém povolení pro výsadbu révy uvedený v hlavě I kapitoly III nebo vnitrostátní program podpory.
2. Do 31. prosince 2015 se na členské státy, jejichž celková plocha vinic osázených moštovými odrůdami zatříděnými podle čl. 81 odst. 2 nepřesahuje 500 hektarů, povinnost uvedená v odstavci 1 tohoto článku nevztahuje.
3. Členské státy, které ve svých programech podpory stanoví opatření na restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 46, předloží Komisi každoročně do 1. března aktualizovaný soupis produkčního potenciálu na základě registru vinic. Od 1. ledna 2016 podrobnosti oznámení Komisi týkající se vinařských oblastí stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
4. S cílem usnadnit sledování a ověřování produkčního potenciálu členských států je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se obsahu registru vinic a výjimek z nich.
Článek 146
Příslušné vnitrostátní orgány v odvětví vína
1. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se určení příslušných vnitrostátních orgánů, určí členské státy jeden nebo více orgánů odpovědných za zajišťování souladu s pravidly Unie v odvětví vína. Členské státy zejména určí laboratoře pověřené prováděním oficiálních rozborů v odvětví vína. Určené laboratoře musí splňovat obecná kritéria pro provoz zkušebních laboratoří stanovená v ISO/IEC 17025.
2. Členské státy sdělí Komisi názvy a adresy orgánů a laboratoří uvedených v odstavci 1. Komise tyto informace zveřejní a pravidelně aktualizuje.
Článek 147
Průvodní doklady a evidence
1. Produkty v odvětví vína se do oběhu v Unii uvádějí s úředně schváleným průvodním dokladem.
2. Fyzické či právnické osoby a jejich seskupení, které za účelem výkonu svého podnikání mají v držení produkty v odvětví vína, především producenti, stáčírny, zpracovatelé a obchodníci, vedou o uvedených produktech evidenci zaznamenávající vstupy a výstupy těchto produktů.
3. S cílem usnadnit přepravu vinařských výrobků a ověřování členskými státy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
pravidla pro průvodní doklad a jeho použití;
b)
podmínky, za kterých se průvodní doklad považuje za doklad potvrzující chráněná označení původu nebo zeměpisná označení;
c)
povinnost vést evidenci a její používání;
d)
upřesnění, kdo má povinnost vést evidenci, a výjimky z této povinnosti;
e)
činnosti, které se zanášejí do evidence.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
pravidla pro složení evidence, produkty v ní obsažené, lhůty pro zanášení informací do evidence a uzavírání evidence;
b)
opatření vyžadující, aby členské státy stanovily maximální přípustné procentní podíly ztrát;
c)
obecná a přechodná ustanovení pro vedení evidence;
d)
pravidla, která stanoví, jak dlouho se uchovávají průvodní doklady a evidence.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 3
Mléko a mléčné výrobky
Článek 148
Smluvní vztahy v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Pokud se členský stát rozhodne, že každá dodávka syrového mléka na jeho území od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podložena písemnou smlouvou mezi stranami nebo se rozhodne, že první kupující musí předložit písemný návrh na uzavření smlouvy o dodávkách syrového mléka od zemědělců, řídí se tato smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podmínkami stanovenými v odstavci 2.
Pokud se členský stát rozhodne, že dodávky syrového mléka od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podloženy písemnou smlouvou mezi stranami, rozhodne také, která fáze dodávky musí být touto smlouvou podložena, pokud je dodávka syrového mléka prováděna prostřednictvím jednoho nebo více odběratelů.
Pro účely tohoto článku se „odběratelem“ rozumí podnik, který převáží syrové mléko od zemědělce nebo jiného odběratele ke zpracovateli syrového mléka nebo k jinému odběrateli, přičemž vlastnictví syrového mléka je v každém případě převáděno.
2. Smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy uvedené v odstavci 1:
a)
se uzavře nebo předloží před dodávkou,
b)
je v písemné formě a
c)
obsahuje zejména tyto náležitosti:
i)
cenu splatnou za dodávku, která je:
-
stálá a stanovená ve smlouvě nebo
-
vypočtena kombinací různých faktorů stanovených ve smlouvě, jež mohou zahrnovat tržní ukazatele odrážející změny v tržních podmínkách, dodaný objem a jakost nebo složení dodaného syrového mléka;
ii)
objem syrového mléka, který může nebo musí být dodán, a časový rozvrh těchto dodávek,
iii)
dobu trvání smlouvy, která může být uzavřena buď na dobu určitou, nebo na dobu neurčitou s ustanoveními pro skončení smlouvy,
iv)
podrobné údaje o dobách splatnosti a postupech,
v)
opatření týkající se odběru či dodávání syrového mléka, a
vi)
pravidla použitelná v případě vyšší moci.
3. Odchylně od odstavce 1 se smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy nevyžaduje, pokud syrové mléko dodává zemědělec družstvu, jehož je členem, jestliže stanovy tohoto družstva nebo pravidla a rozhodnutí stanovená v rámci nebo podle těchto stanov obsahují ustanovení, která mají podobné účinky jako ustanovení uvedená v odst. 2 písm. a), b) a c).
4. Všechny náležitosti smluv o dodávkách syrového mléka uzavřených zemědělci, odběrateli nebo zpracovateli syrového mléka, včetně náležitostí uvedených v odst. 2 písm. c), jsou volně sjednány mezi stranami.
Odchylně od prvního pododstavce se použije jedna nebo obě z těchto možností:
a)
pokud se členský stát rozhodne, že je uzavření písemné smlouvy na dodávky syrového mléka povinné v souladu s odstavcem 1, může stanovit minimální dobu trvání, která se uplatní pouze na písemné smlouvy mezi zemědělcem a prvním kupujícím syrového mléka; minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu;
b)
pokud se členský stát rozhodne, že první kupující syrového mléka musí zemědělci předložit písemný návrh na uzavření smlouvy v souladu s odstavcem 1, může stanovit, že návrh musí obsahovat minimální dobu trvání smlouvy, jak za tímto účelem stanoví vnitrostátní právní předpisy minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu.
Druhým pododstavcem není dotčeno právo zemědělce tuto minimální dobu trvání odmítnout, pokud tak učiní písemně. V takovém případě mohou strany volně sjednat všechny náležitosti smlouvy, včetně náležitostí uvedených v odst. 2 písm. c).
5. Členské státy, které využívají možností uvedených v tomto článku, informují Komisi o způsobu jejich uplatňování.
6. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování odst. 2 písm. a) a b) a odstavce 3 tohoto článku a opatření týkající se oznámení, která mají členské státy učinit v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 149
Smluvní jednání v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, která je uznána podle čl. 152 odst. 3, může jménem zemědělců, kteří jsou jejími členy, jednat o smlouvách na dodávky syrového mléka od zemědělce zpracovateli syrového mléka, nebo odběrateli ve smyslu čl. 148 odst. 1 třetího pododstavce, a to pokud jde o jejich celou společnou produkci nebo její část.
2. Jednání organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví syrového mléka od zemědělců na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o společnou produkci některých nebo všech zemědělských členů, či nikoli;
c)
pokud jsou pro danou organizaci producentů splněny všechny následující podmínky:
i)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají, nepřesahuje 3,5 % celkové produkce v Unii;
ii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a který je vyprodukován v kterémkoli členském státě, nepřesahuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu a
iii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a který je dodáván v kterémkoli členském státě, nepřesahuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu;
d)
pokud dotyční zemědělci nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem, členské státy se však mohou od této podmínky odchýlit v řádně odůvodněných případech, kdy zemědělci mají dvě různé produkční jednotky nacházející se v různých zeměpisných oblastech;
e)
pokud se na syrové mléko nevztahuje povinnost vyplývající z členství zemědělce v družstvu, které jej zavazuje k tomu, aby syrové mléko dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov, a
f)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu nebo členských států, ve kterých působí, o objemu syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Odchylně od podmínek stanovených v odst. 2 písm. c) bodech ii) a iii) se jednání organizace producentů mohou uskutečnit podle odstavce 1, pokud se v případě uvedené organizace producentů jednání týká objemu syrového mléka, který je produkován nebo dodáván v členském státě, jehož celková roční produkce syrového mléka nedosahuje 500 000 tun, a tento objem nepřesahuje 45 % celkové vnitrostátní produkce dotyčného členského státu.
4. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů.
5. Pro účely odst. 2 písm. c) a odst. 3 Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní množství produkce syrového mléka v Unii a členských státech, přičemž využije nejaktuálnější informace, které má k dispozici.
6. Odchylně od odst. 2 písm. c) a odstavce 3 může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže nebo aby se předešlo vážné újmě pro malé a střední podniky zpracovávající syrové mléko na jeho území.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
7. Pro účely tohoto článku se:
a)
„vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž“ rozumí orgán uvedený v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (39);
b)
„malým a středním podnikem“ rozumí mikropodnik, malý nebo střední podnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES.
8. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. f) a odstavce 6.
Článek 150
Regulace nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením
1. Na žádost organizace producentů uznané podle čl. 152 odst. 3, mezioborové organizace uznané podle čl. 157 odst. 3 nebo seskupení hospodářských subjektů uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, mohou členské státy na omezené období stanovit závazná pravidla pro regulaci nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 tohoto článku podléhají předchozí dohodě mezi stranami v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012. Taková dohoda je uzavřena nejméně mezi dvěma třetinami producentů mléka nebo jejich zástupců, kteří zastupují producenty nejméně dvou třetin syrového mléka používaného pro výrobu sýra uvedeného v odstavci 1 tohoto článku a případně nejméně dvěma třetinami výrobců tohoto sýra, kteří vyrábějí nejméně dvě třetiny z celkové výroby tohoto sýra v zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Pro účely odstavce 1 je v případě sýra s chráněným zeměpisným označením zeměpisná oblast původu syrového mléka uvedená ve specifikaci výrobku pro daný sýr totožná se zeměpisnou oblastí podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012 týkající se tohoto sýra.
4. Pravidla uvedená v odstavci 1:
a)
se vztahují pouze na regulaci nabídky daného výrobku a jejich cílem je přizpůsobit nabídku tohoto sýra poptávce;
b)
platí pouze pro daný výrobek;
c)
mohou být závazná na období maximálně tří let a poté mohou být obnovena na základě nové žádosti v souladu s odstavcem 1;
d)
nesmějí poškodit obchod s jinými výrobky, než jsou ty, na něž se vztahují uvedená pravidla;
e)
nesmějí se týkat transakcí provedených po prvním uvedení daného sýra na trh;
f)
nesmějí umožňovat pevné stanovení cen, a to ani pokud by ceny byly stanoveny orientačně či jako ceny doporučené;
g)
nesmějí vést k tomu, že nadměrný podíl dotyčného výrobku nebude k dispozici, ačkoli by jinak k dispozici byl;
h)
nesmějí vést k diskriminaci, vytvářet překážky pro nové subjekty na trhu ani negativně ovlivňovat drobné výrobce;
i)
přispívají k zachování jakosti nebo k rozvoji daného výrobku;
j)
nedotýkají se článku 149.
5. Pravidla uvedená v odstavci 1 se zveřejní v úředním tisku daného členského státu.
6. Členské státy provádí kontroly k zajištění toho, že podmínky stanovené v odstavci 4 jsou splněny, a v případě, že příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky dodržovány nejsou, zruší pravidla uvedená v odstavci 1.
7. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, která přijaly podle odstavce 1. Komise o oznámeních týkajících se těchto pravidel informuje ostatní členské státy.
8. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů kdykoli rozhodnout, že členský stát musí zrušit pravidla, jež stanovil podle odstavce 1, pokud Komise zjistí, že tato pravidla nejsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 nebo na významné části vnitřního trhu vylučují či narušují hospodářskou soutěž nebo že ohrožují volný obchod či dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.
Článek 151
Povinné výkazy v odvětví mléka a mléčných výrobků
Od 1. dubna 2015 vykazují první kupující syrového mléka příslušnému vnitrostátnímu orgánu množství syrového mléka, které jim bylo každý měsíc dodáno.
Pro účely tohoto článku a článku 148 se „prvním kupujícím“ rozumí podnik nebo seskupení, které kupují mléko od producentů, za účelem:
a)
jeho odběru, balení, skladování, chlazení nebo zpracování, včetně smluvního provádění této činnosti,
b)
jeho prodeje jednomu nebo více podnikům, které ošetřují nebo zpracovávají mléko či jiné mléčné výrobky.
Členské státy oznámí Komisi množství syrového mléka podle prvního pododstavce.
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví pravidla pro obsah, formát a časový rozvrh těchto výkazů a opatření týkajících se oznámení, jež mají členské státy podávat v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA III
Organizace producentů a sdružení a mezioborové organizace
Oddíl 1
Definice a uznání
Článek 152
Organizace producentů
1. Členské státy mohou na požádání uznat organizace producentů, které:
a)
založili, a ovládají v souladu s čl. 153 odst. 2 písm. c), producenti v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2;
b)
byly vytvořeny z podnětu producentů;
c)
mají konkrétní zaměření, které může zahrnovat alespoň jeden z těchto cílů:
i)
zajištění plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
soustředění nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh, mimo jiné i prostřednictvím přímého prodeje,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a návratnosti investic v reakci na normy v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat a zajišťování stálosti cen producentů,
iv)
provádění výzkumu a rozvíjení iniciativ se zaměřením na udržitelné metody produkce, inovativní postupy, hospodářskou konkurenceschopnost a rozvoj trhu,
v)
podpora a poskytování technické pomoci pro používání pěstitelských postupů a technologií produkce šetrných k životnímu prostředí a vhodných postupů a technologií, pokud jde o dobré životní podmínky zvířat,
vi)
podpora a poskytování technické pomoci pro používání norem produkce, zvyšování jakosti produktů a vývoj produktů s chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo vnitrostátní značkou jakosti,
vii)
nakládání s vedlejšími produkty a odpady, zejména za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny, jakož i k zachování nebo podpoře biologické rozmanitosti,
viii)
přispívání k udržitelnému využívání přírodních zdrojů a ke zmírňování změny klimatu,
ix)
rozvoj iniciativ v oblasti propagace a uvádění na trh,
x)
správa vzájemných fondů uvedených v rámci operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny stanovených v čl. 31 odst. 2 tohoto nařízení a v článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013,
xi)
poskytování technické pomoci nezbytné pro využívání termínových trhů a systémů pojištění.
2. Organizace producentů uznaná podle odstavce 1 může být uznána i nadále, jestliže uvádí na trh výrobky kódu KN ex 2208 jiné než výrobky uvedené v příloze I Smluv, a to za předpokladu, že podíl těchto výrobků nepřesahuje 49 % celkové hodnoty produkce uváděné organizací producentů na trh a že na tyto výrobky není poskytována podpora Unie. Tyto výrobky se v případě organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny nezohledňují při výpočtu hodnoty produktů uváděných na trh pro účely čl. 34 odst. 2.
3. Odchylně od odstavce 1 uznají členské státy organizace producentů tvořené producenty v odvětví mléka a mléčných výrobků, které:
a)
byly vytvořeny z podnětu producentů;
b)
mají konkrétní zaměření, které může zahrnovat jeden nebo více z těchto cílů:
i)
zajištění plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
soustředění nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a zajišťování stálosti cen producentů.
Článek 153
Stanovy organizací producentů
1. Stanovy organizace producentů zavazují její členy zejména k tomu, aby:
a)
uplatňovali pravidla přijatá organizací producentů ohledně podávání zpráv o produkci, produkce samotné, uvádění produktů na trh a ochrany životního prostředí;
b)
byli členy pouze jedné organizace producentů, pokud jde o určitý produkt jejich podniku; dotčený členský stát však v řádně odůvodněných případech může udělit výjimku z této podmínky, kdy členové organizace producentů mají dvě různé produkční jednotky nacházející se v různých zeměpisných oblastech;
c)
poskytovali informace požadované organizací producentů ke statistickým účelům.
2. Stanovy organizace producentů rovněž stanoví:
a)
postupy pro určení, přijetí a změnu pravidel uvedených v odst. 1 písm. a);
b)
předepisování členských příspěvků nezbytných k financování organizace producentů;
c)
pravidla umožňující členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí;
d)
sankce za porušení povinností vyplývajících ze stanov, zejména za neplacení příspěvků, nebo za porušení pravidel stanovených organizací producentů;
e)
pravidla pro přijímání nových členů, zejména minimální dobu členství, která nesmí být kratší než jeden rok;
f)
účetní a rozpočtová pravidla nezbytná pro fungování organizace.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků.
Článek 154
Uznávání organizací producentů
1. Aby byla uznána členským státem, musí být organizace producentů žádající o uznání právním subjektem nebo jednoznačně vymezenou částí právního subjektu, který:
a)
splňuje požadavky uvedené v čl. 152 odst. 1 písm. a), b) a c);
b)
má minimální počet členů nebo disponuje minimálním objemem nebo hodnotou tržní produkce, který stanoví daný členský stát, v oblasti, v níž vyvíjí svoji činnost;
c)
poskytne dostatečné důkazy, že je schopen řádně vykonávat svoji činnost z časového hlediska i z hlediska efektivity, poskytování lidské, materiální a technické podpory svým členům a případně soustředění nabídky;
d)
má stanovy, jež jsou v souladu s ustanoveními písmen a), b) a c) tohoto odstavce.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že organizace producentů, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané organizace producentů podle článku 152.
3. Organizace producentů, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů, ale nesplňují podmínky uvedené v odstavci 1, mohou i nadále vykonávat svou činnost podle vnitrostátních právních předpisů do 1. ledna 2015.
4. Členské státy:
a)
rozhodnou o uznání organizace producentů do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané organizace producentů dodržují ustanovení této kapitoly;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v této kapitole či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím a sdružením odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
každý rok nejpozději do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Článek 155
Externí zajišťování činností
Členské státy mohou uznané organizaci producentů nebo uznanému sdružení organizací producentů v odvětvích určených Komisí v souladu s čl. 173 odst. 1 písm. f) povolit, aby kteroukoli ze svých činností s výjimkou produkce svěřily vnějším subjektům včetně dceřiných, pokud daná organizace producentů nebo sdružení organizací producentů i nadále odpovídají za provádění činnosti zajišťované externě a za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodním ujednáním o výkonu dané činnosti.
Článek 156
Sdružení organizací producentů
1. Členské státy mohou na požádání uznat sdružení organizací producentů v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2, která byla vytvořena z podnětu uznaných organizací producentů.
Sdružení organizací producentů mohou provádět jakoukoli z činností nebo funkcí organizací producentů, a sice podle pravidel přijatých v souladu s článkem 173.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy na požádání při posuzování žádosti uznat sdružení uznaných organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, pokud má dotčený členský stát za to, že sdružení je schopné efektivně vykonávat kteroukoli z činností uznané organizace producentů a splňuje podmínky stanovené v čl. 161 odst. 1.
Článek 157
Mezioborové organizace
1. Členské státy mohou na požádání uznat mezioborové organizace v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2, které:
a)
se skládají ze zástupců hospodářských činností souvisejících s produkcí a alespoň s jednou z těchto fází dodavatelského řetězce: zpracování produktů nebo obchod s nimi včetně distribuce v jednom nebo více odvětvích;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých organizací nebo sdružení, které je tvoří;
c)
mají konkrétní zaměření zohledňující zájmy svých členů a zájmy spotřebitelů, které může zahrnovat zejména jeden z těchto cílů:
i)
zlepšení znalostí a transparentnosti produkce a trhu, mimo jiné prostřednictvím zveřejňování souhrnných statistických údajů o produkčních nákladech, cenách a případně i cenových indexech, objemech a dobách trvání dříve uzavřených smluv a poskytování analýz možného budoucího rozvoje trhu na regionální, celostátní nebo mezinárodní úrovni,
ii)
prognózy produkčního potenciálu a zaznamenávání cen na veřejných trzích;
iii)
přispívání k lepší koordinaci způsobu uvádění produktů na trh, zejména prostřednictvím průzkumu a studií trhu,
iv)
průzkum potenciálních vývozních trhů,
v)
aniž jsou dotčeny články 148 a 168, vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie pro prodej zemědělských produktů kupujícím nebo dodávky zpracovaných výrobků distributorům a maloobchodníkům s ohledem na potřebu zajištění spravedlivých podmínek hospodářské soutěže a zabránění narušení trhu,
vi)
plnější využívání potenciálu produktů i na úrovni odbytišť a rozvoj iniciativ k posílení hospodářské konkurenceschopnosti a inovací,
vii)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného k inovacím, racionalizaci, zlepšení a změně zaměření produkce a případně i zpracování a prodeje na produkty, které lépe vyhovují požadavkům trhu a chuti a očekávání spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů, včetně zvláštních vlastností produktů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, a ochranu životního prostředí,
viii)
hledání způsobů, jak omezit používání veterinárních léčivých přípravků nebo přípravků na ochranu rostlin, umožnit lepší řízení jiných vstupů, zajistit jakost produktů a ochranu půdy a vod, zvýšit bezpečnost potravin, zejména prostřednictvím vysledovatelnosti produktů, a zlepšit zdraví a životní podmínky zvířat,
ix)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů ve všech fázích produkce a případně zpracování a uvádění na trh,
x)
přijetí veškerých možných opatření s cílem obhajovat, chránit a podporovat ekologické zemědělství a označení původu, značky jakosti a zeměpisná označení,
xi)
podpora a provádění výzkumu zaměřeného na integrovanou a udržitelnou produkci nebo jiné metody produkce šetrné k životnímu prostředí,
xii)
podpora zdravé a odpovědné spotřeby produktů na vnitřním trhu; nebo informování o škodlivých účincích spotřeby v nebezpečné míře;
xiii)
podpora spotřeby nebo poskytování informací o produktech na vnitřním trhu a na vnějších trzích;
xiv)
přispění k nakládání s vedlejšími produkty a snížení množství odpadů a nakládání s nimi.
2. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy na základě objektivních a nediskriminujících kritérií rozhodnout, že podmínka stanovená v čl. 158 odst. 1 písm. c) je splněna prostřednictvím omezení počtu mezioborových organizací na regionální nebo celostátní úrovni, pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy přijaté před 1. lednem 2014 a pokud to nenarušuje řádné fungování vnitřního trhu.
3. Pokud jde o odvětví mléka a mléčných výrobků, mohou členské státy odchylně od odstavce 1 uznat mezioborové organizace, které:
a)
formálně požádaly o uznání a sdružují zástupce hospodářských činností souvisejících s produkcí syrového mléka alespoň v jedné z těchto fází dodavatelského řetězce: zpracování produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků nebo obchod s nimi, včetně jejich distribuce;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých zástupců uvedených v písmeni a);
c)
vykonávají v jednom nebo více regionech Unie jednu nebo více z následujících činností a zohledňují při tom zájmy členů uvedených mezioborových organizací a spotřebitelů:
i)
zlepšení znalosti a transparentnosti produkce a trhu, včetně zveřejňování statistických údajů o cenách, objemech a dobách trvání dříve uzavřených smluv na dodávku syrového mléka a poskytování analýz možného budoucího rozvoje trhu na regionální, vnitrostátní a mezinárodní úrovni;
ii)
přispívání k lepší koordinaci uvádění produktů odvětví mléka a mléčných výrobků na trh, zejména prostřednictvím výzkumu nebo studií trhu;
iii)
podpora spotřeby a poskytování informací o mléku a mléčných výrobcích na vnitřních i vnějších trzích;
iv)
průzkum potenciálních vývozních trhů;
v)
vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie pro prodej syrového mléka kupujícím nebo nabídku zpracovaných výrobků distributorům a maloobchodům, při zohlednění potřeby dosáhnout spravedlivých a konkurenceschopných podmínek a zabránit narušení trhu;
vi)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí;
vii)
udržování a rozvoj produkčního potenciálu odvětví mléka a mléčných výrobků mimo jiné prostřednictvím podpory inovace a programů aplikovaného výzkumu a vývoje s cílem plně využít potenciálu mléka a mléčných výrobků, zejména proto, aby byly vytvářeny produkty s přidanou hodnotou, které budou atraktivnější pro spotřebitele;
viii)
hledání postupů omezujících používání veterinárních léčiv, zlepšení řízení jiných vstupů a zvýšení bezpečnosti potravin a zdraví zvířat;
ix)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů ve všech fázích produkce a uvádění na trh,
x)
využívání možností ekologického zemědělství a ochrana a podpora tohoto zemědělství, jakož i výroba výrobků s označením původu, značkami jakosti a zeměpisnými označeními; a
xi)
propagace integrované produkce nebo jiných metod produkce šetrných k životnímu prostředí.
Článek 158
Uznání mezioborových organizací
1. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace žádající o uznání, pokud tyto organizace:
a)
splňují požadavky uvedené v článku 157;
b)
vykonávají svou činnost v jednom nebo více regionech daného území;
c)
představují významnou část hospodářských činností uvedených v čl. 157 odst. 1 písm. a);
d)
nejsou samy zapojeny do produkce, zpracovávání nebo obchodování, s výjimkou případů uvedených v článku 162.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že mezioborové organizace, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané mezioborové organizace podle článku 157.
3. Mezioborové organizace, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů, ale nesplňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou i nadále vykonávat svou činnost podle vnitrostátních právních předpisů do 1. ledna 2015.
4. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace ve všech odvětvích existující před 1. lednem 2014, ať již byly uznány na základě žádosti nebo zřízeny podle právních předpisů, i když nesplňují podmínku stanovenou v čl. 157 odst. 1 písm. b) nebo v čl. 157 odst. 3 písm. b).
5. V případě uznání mezioborové organizace v souladu s odstavcem 1 nebo 2 členské státy:
a)
rozhodnou o udělení uznání ve lhůtě čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podpůrnými doklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané mezioborové organizace dodržují podmínky, jimiž se řídí jejich uznání;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v tomto nařízení či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
odeberou uznání, pokud již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto článku;
e)
každý rok do 31. března informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Oddíl 2
Další pravidla pro konkrétní odvětví
Článek 159
Povinné uznávání
Odchylně od článků 152 až 158 uznají členské státy na požádání:
a)
organizace producentů
i)
v odvětví ovoce a zeleniny, pokud jde o jeden nebo více produktů uvedeného odvětví nebo takové produkty určené výhradně ke zpracování,
ii)
v odvětví olivového oleje a stolních oliv,
iii)
v odvětví bource morušového,
iv)
v odvětví chmele;
b)
mezioborové organizace v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku.
Článek 160
Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny
V odvětví ovoce a zeleniny sledují organizace producentů alespoň jeden z cílů uvedených v čl. 152 odst. 1 písm. c) bodech i, ii) a iii).
Stanovy organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny ukládají členům povinnost, aby celou svoji produkci uváděli na trh prostřednictvím své příslušné organizace producentů.
Organizace producentů a sdružení organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny se považují za organizace, které v rámci své působnosti jednají v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem.
Článek 161
Uznávání organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy uznají za organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků veškeré právnické osoby či jednoznačně vymezené části právnických osob, jež o uznání žádají, pokud:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 152 odst. 3;
b)
mají minimální počet členů nebo disponují minimálním objemem tržní produkce, který stanoví daný členský stát, v oblasti, v níž vyvíjejí činnost;
c)
existují dostatečné důkazy o řádném výkonu jejich činnosti jak z časového hlediska, tak z hlediska efektivity a soustředění nabídky;
d)
mají stanovy, jež jsou v souladu s ustanoveními písmen a), b) a c) tohoto odstavce.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že organizace producentů, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané organizace producentů podle čl. 152 odst. 3
3. Členské státy:
a)
rozhodnou o uznání organizace producentů do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané organizace producentů a sdružení organizací producentů dodržují ustanovení této kapitoly;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v této kapitole či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím a sdružením odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
každý rok do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Článek 162
Mezioborové organizace v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku
U mezioborových organizací v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku může konkrétní zaměření uvedené v čl. 57 odst. 1 písm. c) zahrnovat také jeden z těchto cílů:
a)
soustředění a koordinace nabídky a uvádění produkce svých členů na trh;
b)
společné přizpůsobení produkce a zpracování požadavkům trhu a zdokonalení produktu;
c)
podpora racionalizace a zlepšení produkce a zpracování.
Článek 163
Uznávání mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace v odvětví mléka a mléčných výrobků, za předpokladu, že uvedené organizace:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 157 odst. 3;
b)
vykonávají svou činnost v jednom nebo více regionech daného území;
c)
představují významnou část hospodářských činností uvedených v čl. 157 odst. 3 písm. a);
d)
nejsou samy zapojeny do produkce, zpracovávání nebo obchodování v odvětví mléka a mléčných výrobků.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že mezioborové organizace, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1, se považují za uznané mezioborové organizace podle čl. 157 odst. 3.
3. Pokud členské státy využijí možnosti uznat mezioborovou organizaci v souladu s odstavcem 1 nebo 2:
a)
rozhodnou o uznání mezioborové organizace do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané mezioborové organizace dodržují podmínky, jimiž se řídí jejich uznání;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v tomto nařízení či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné. rozhodnou o odebrání uznání;
d)
odeberou uznání, pokud:
i)
již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto článku;
ii)
se mezioborová organizace účastní dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě uvedených v čl. 210 odst. 4, tímto odebráním uznání nejsou dotčeny jakékoli další sankce ukládané v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
iii)
mezioborová organizace neplní oznamovací povinnost uvedenou v čl. 210 odst. 2 prvním pododstavci písm. a);
e)
každý rok do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Oddíl 3
Rozšíření působnosti pravidel a povinné příspěvky
Článek 164
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li uznaná organizace producentů, uznané sdružení organizací producentů nebo uznaná mezioborová organizace působící v konkrétním hospodářském prostoru nebo prostorech členského státu považována za reprezentativní, pokud jde o produkci nebo zpracování daného produktu nebo obchod s ním, může dotyčný členský stát na její žádost učinit určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, sjednané v rámci této organizace, závaznými na omezenou dobu i pro jiné jednotlivé hospodářské subjekty a jejich seskupení, které působí v dotyčném hospodářském prostoru nebo prostorech a nejsou členy této organizace nebo tohoto sdružení.
2. Pro účely tohoto oddílu se „hospodářským prostorem“ rozumí zeměpisné území tvořené přilehlými nebo sousedními pěstitelskými regiony, v nichž jsou pěstitelské i obchodní podmínky stejnorodé.
3. Organizace nebo sdružení se považuje za reprezentativní, pokud v dotčeném hospodářském prostoru nebo v prostorech členského státu zastupuje:
a)
následující podíl objemu produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi:
i)
u organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny alespoň 60 % nebo
ii)
v ostatních případech alespoň dvě třetiny a
b)
v případě organizací producentů více než 50 % dotčených producentů.
V případě mezioborových organizací, u nichž stanovení podílu objemu produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi vyvolává v praxi potíže, však členské státy mohou stanovit vnitrostátní pravidla pro určení konkrétní úrovně reprezentativnosti uvedené v prvním pododstavci písm. a) bodě ii).
Zahrnuje-li žádost o rozšíření působnosti pravidel na další hospodářské subjekty více hospodářských prostorů, musí organizace nebo sdružení prokázat minimální úroveň reprezentativnosti vymezené v prvním pododstavci pro každý z oborů, které v každém z dotyčných hospodářských prostorů sdružuje.
4. Pravidla, u nichž lze požadovat rozšíření působnosti na jiné hospodářské subjekty, jak je stanoveno v odstavci 1, musí sledovat jeden z těchto cílů:
a)
informování o produkci a trhu;
b)
pravidla produkce, která jsou přísnější než pravidla Unie nebo vnitrostátní pravidla;
c)
vypracovávání vzorových smluv slučitelných s právními předpisy Unie;
d)
uvádění produktů na trh;
e)
ochrana životního prostředí;
f)
opatření na podporu a využívání potenciálu produktů;
g)
opatření na podporu ekologického zemědělství a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení;
h)
výzkum zaměřený na další zhodnocení produktů, zejména prostřednictvím nových způsobů využití, které neohrožují veřejné zdraví;
i)
studie v zájmu zlepšení jakosti produktů;
j)
výzkum, zaměřený především na způsoby pěstování, které umožňují použití menšího množství přípravků na ochranu rostlin nebo veterinárních léčivých přípravků a zaručují ochranu půdy a ochranu nebo zlepšení životního prostředí;
k)
stanovení minimální jakosti a stanovení minimálních norem pro obalovou a obchodní úpravu;
l)
použití certifikovaného osiva a kontroly jakosti produktů;
m)
zdraví zvířat a rostlin nebo bezpečnost potravin;
n)
nakládání s vedlejšími produkty.
Tato pravidla nesmějí způsobit újmu jiným hospodářským subjektům dotčeného členského státu nebo Unii a nesmějí mít žádné účinky uvedené v čl. 210 odst. 4 nebo být jinak neslučitelné s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy.
5. Rozšíření působnosti pravidel uvedených v odstavci 1 je hospodářským subjektům dáno na vědomí prostřednictvím zveřejnění jejich plného znění v úředním tisku dotčeného členského státu.
6. Členské státy informují Komisi o všech rozhodnutích přijatých podle tohoto článku.
Článek 165
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Jestliže je působnost pravidel uznané organizace producentů, uznaného sdružení organizací producentů nebo uznané mezioborové organizace rozšířena podle článku 164 a jestliže jsou činnosti, na něž se tato pravidla vztahují, v obecném hospodářském zájmu hospodářských subjektů, jejichž činnosti jsou spojeny s dotyčnými produkty, může členský stát, který udělil uznání, po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami rozhodnout, že jednotlivé hospodářské subjekty nebo seskupení, které nejsou členy organizace, které však mají z těchto činností prospěch, uhradí organizaci v plné nebo částečné výši finanční příspěvky placené jejími členy v rozsahu, v jakém jsou tyto příspěvky určeny ke krytí nákladů bezprostředně vzniklých v důsledku provozování dotyčných činností.
Oddíl 4
Přizpůsobení nabídky
Článek 166
Opatření usnadňující přizpůsobení nabídky požadavkům trhu
S cílem podpořit činnost organizací uvedených v článcích 152 až 163, která by usnadnila přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, s výjimkou činnosti týkající se stažení produktů z trhu, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o opatření v odvětvích uvedených v čl. 1 odst. 2, jejichž cílem je:
a)
zlepšit jakost;
b)
podpořit lepší organizaci produkce, zpracování a uvádění na trh;
c)
usnadnit zjišťování vývoje tržních cen;
d)
umožnit vypracování krátkodobých a dlouhodobých prognóz na základě používaných výrobních prostředků.
Článek 167
Pravidla pro uvádění na trh za účelem zlepšení a stabilizace fungování společného trhu s vínem
1. Za účelem zlepšení a stabilizace fungování společného trhu s vínem, včetně vinných hroznů, moštů a vín, z nichž jsou získány, mohou producentské členské státy stanovit pravidla pro uvádění na trh s cílem regulovat nabídku, zejména prostřednictvím rozhodnutí mezioborových organizací uznaných podle článků 157 a 158.
Tato pravidla musí být úměrná sledovanému cíli a nesmějí:
a)
se týkat transakcí provedených po prvním uvedení daného produktu na trh;
b)
umožnit určování cen, a to ani orientačních nebo doporučených;
c)
vést k tomu, že nebude k dispozici příliš vysoký podíl roční sklizně, který by jinak k dispozici byl;
d)
umožnit odepření vydání státních osvědčení a osvědčení Unie pro uvádění vín do oběhu a na trh, pokud je toto uvádění na trh slučitelné s uvedenými pravidly.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 jsou hospodářským subjektům dána na vědomí prostřednictvím zveřejnění jejich plného znění v úředním tisku dotčeného členského státu.
3. Členské státy informují Komisi o všech rozhodnutích přijatých podle tohoto článku.
Oddíl 5
Systémy uzavírání smluv
Článek 168
Smluvní vztahy
1. Aniž je dotčen článek 148 týkající se odvětví mléka a mléčných výrobků a článek 125 týkající se odvětví cukru, pokud členský stát rozhodne, pokud jde o zemědělské produkty pocházející z odvětví jiných než odvětví mléka a mléčných výrobků a odvětví cukru uvedených v čl. 1 odst. 2:
a)
že na jeho území musí být veškeré dodávky uvedených produktů od producenta ke zpracovateli nebo distributorovi podloženy písemnou smlouvou mezi stranami; nebo
b)
že první kupující musí předložit písemný návrh na uzavření smlouvy o dodávce zemědělských produktů na jeho území od producenta,
řídí se tato smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podmínkami stanovenými v odstavcích 4 a 6 tohoto článku.
2. Pokud členský stát rozhodne, že dodávky produktů, na které se vztahuje tento článek, od producenta ke zpracovateli musí být podloženy písemnou smlouvou mezi stranami, rozhodne také, která fáze dodávky musí být touto smlouvou mezi stranami podložena, pokud je dodávka dotčených produktů prováděna prostřednictvím jednoho nebo více zprostředkovatelů.
Členské státy zajistí, aby ustanovení přijatá podle tohoto článku nenarušila řádné fungování vnitřního trhu.
3. V případě popsaném ve odstavci 2 mohou členské státy zavést mechanismus zprostředkování pro účely případů, kdy taková smlouva nemůže být uzavřena vzájemnou dohodou, čímž zajistí spravedlivé smluvní vztahy.
4. Smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podle odstavce 1:
a)
se uzavře nebo předloží před dodávkou;
b)
je v písemné formě; a
c)
obsahuje zejména tyto náležitosti:
i)
cenu splatnou za dodávku, která je:
-
stálá a stanovená ve smlouvě, nebo
-
je vypočtena kombinací různých faktorů stanovených ve smlouvě, jež mohou zahrnovat tržní ukazatele odrážející změny v tržních podmínkách, dodaná množství a jakost nebo složení dodaných zemědělských produktů,
ii)
množství a jakost dotčených produktů, které mohou nebo musí být dodány, a časový rozvrh těchto dodávek,
iii)
dobu trvání smlouvy, která může být buď na dobu určitou, nebo na dobu neurčitou s ustanoveními pro ukončení smlouvy,
iv)
podrobné údaje o dobách splatnosti a postupech,
v)
opatření týkající se odběru či dodávání zemědělských produktů a
vi)
pravidla použitelná v případě vyšší moci.
5. Odchylně od odstavce 1 se smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy nevyžaduje, pokud dotčené produkty dodává producent kupujícímu, kterým je družstvo, jehož je producent členem, jestliže stanovy tohoto družstva nebo pravidla a rozhodnutí stanovená v rámci nebo podle těchto stanov obsahují ustanovení mající podobné účinky jako ustanovení uvedená v odst. 4 písm. a), b) a c).
6. Všechny náležitosti smluv o dodávkách zemědělských produktů uzavřených producenty, odběrateli, zpracovateli nebo distributory, včetně náležitostí uvedených v odst. 4 písm. c), jsou mezi stranami volně sjednány.
Odchylně od prvního pododstavce se použije jedna nebo obě z těchto možností:
a)
pokud se členský stát rozhodne, že uzavírání písemných smluv na dodávky zemědělských produktů bude povinné v souladu s odstavcem 1, může stanovit minimální dobu trvání, která se uplatní pouze na písemné smlouvy mezi producentem a prvním kupujícím zemědělských produktů. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu;
b)
pokud se členský stát rozhodne, že první kupující zemědělských produktů musí producentovi předložit písemný návrh na uzavření smlouvy v souladu s odstavcem 1, může stanovit, že návrh musí obsahovat minimální dobu trvání smlouvy, jak za tímto účelem stanoví vnitrostátní právní předpisy. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu.
Druhým pododstavcem není dotčeno právo producenta tuto minimální dobu trvání odmítnout, pokud tak učiní písemně. V takovém případě mohou strany volně sjednat všechny náležitosti smlouvy, včetně náležitostí uvedených v odst. 4 písm. c).
7. Členské státy, které využívají možností uvedených v tomto článku, zajistí, aby přijatá ustanovení nenarušila řádné fungování vnitřního trhu.
Členské státy oznámí Komisi způsob uplatňování veškerých opatření zavedených podle tohoto článku.
8. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování odst. 4 písm. a) a b) a odstavce 5 tohoto článku a opatření týkající se oznámení, která členské státy musí činit v souladu s tímto článkem.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 169
Smluvní jednání v odvětví olivového oleje
1. Organizace producentů v odvětví olivového oleje, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může jménem svých členů jednat o smlouvách na dodávky olivového oleje, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci jejich členů nebo její část.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společné balení, označování nebo propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné zpracování,
vi)
společné nakládání s odpady přímo souvisejícími s výrobou olivového oleje,
vii)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska objemu dotčeného olivového oleje a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví dotyčného olivového oleje od producentů na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro danou organizaci producentů nepřesahuje objem produkce olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají a který je vyprodukován v kterémkoli členském státě, 20 % příslušného trhu; pro účely výpočtu uvedeného objemu se rozlišuje mezi olivovým olejem pro lidskou spotřebu a olivovým olejem pro jiná využití.
d)
pokud v případě objemu olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční producenti nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný olivový olej nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby olivový olej dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o objemu produkce olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní objem produkce olivového oleje v členských státech.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyla překročena prahová hodnota stanovená ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 170
Smluvní jednání v odvětví hovězího a telecího masa
1. Organizace producentů v odvětví hovězího a telecího masa, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci svých členů nebo její část, jednat jménem svých členů o smlouvách na dodávky živého jatečného skotu druhu Bos taurus kódů KN ex 0102 29 21, ex 0102 29 41, ex 0102 29 51, ex 0102 29 61 nebo ex 0102 29 91:
a)
ve věku méně než 12 měsíců a
b)
ve věku od 12 měsíců výše.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společnou propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné nakládání s odpady přímo souvisejícími s vlastním chovem skotu,
vi)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska množství dotčeného hovězího a telecího masa a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví od zemědělců na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro danou organizaci producentů nepřesahuje množství hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají a které je vyprodukováno v kterémkoli členském státě, 15 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu v případě každého produktu uvedeného v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b) vyjádřené ekvivalentem hmotnosti jatečně upravených těl;
d)
pokud v případě množství hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční producenti nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný produkt nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby tento produkt dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o množství vyprodukovaného hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní množství hovězího a telecího masa vyprodukované v členských státech vyjádřené ekvivalentem hmotnosti jatečně upravených těl.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že produkt, kterého se uvedená jednání týkají, je s ohledem na své charakteristické vlastnosti nebo zamýšlené použití součástí odlišného trhu a že tato společná jednání by se týkala více než 15 % celostátní produkce na tomto trhu, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 171
Smluvní jednání týkající se některých plodin na orné půdě
1. Organizace producentů, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci svých členů nebo její část, jednat jménem svých členů o smlouvách na dodávky jednoho nebo více z následujících produktů, které nejsou určeny k výsevu, jakož i ječmene, který není určen k výrobě sladu (40):
a)
pšenice obecné kódu KN ex 1001 99 00;
b)
ječmene kódu KN ex 1003 90 00;
c)
kukuřice kódu KN 1005 90 00;
d)
žita kódu KN 1002 90 00;
e)
pšenice tvrdé kódu KN 1001 19 00;
f)
ovsa kódu KN 1004 90 00;
g)
tritikale kódu KN ex 1008 60 00;
h)
semen řepky kódu KN ex 1205;
i)
slunečnicových semen kódu KN ex 1206 00;
j)
sójových bobů kódu KN 1201 90 00;
k)
bobů a koňských bobů kódu KN ex 0708 a ex 0713;
l)
hrachu setého kódu KN ex 0708 a ex 0713.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společnou propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska množství dotčeného produktu a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví od producentů na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro každý produkt uvedený v odstavci 1 a pro danou organizaci producentů nepřesahuje množství produkce, kterého se uvedená jednání týkají a které je vyprodukováno v kterémkoli členském státě, 15 % celkové vnitrostátní produkce tohoto produktu v dotyčném členském státě;
d)
pokud pro množství produktů, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční zemědělci nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný produkt nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby tento produkt dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o množství produkce každého produktu, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní pro produkty uvedené v odstavci 1 množství produkce v členských státech.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že produkt, kterého se uvedená jednání týkají, je s ohledem na své charakteristické vlastnosti nebo zamýšlené použití součástí odlišného trhu a že tato společná jednání by se týkala více než 15 % celostátní produkce na tomto trhu, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 172
Regulace nabídky šunky s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením
1. Na žádost organizace producentů uznané podle čl. 152 odst. 1 tohoto nařízení, mezioborové organizace uznané podle čl. 157 odst. 1 tohoto nařízení nebo seskupení hospodářských subjektů uvedeného v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1151/2012, mohou členské státy na omezené období stanovit závazná pravidla pro regulaci nabídky šunky s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 tohoto článku podléhají předchozí dohodě mezi stranami v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012. Taková dohoda je po konzultaci s chovateli prasat v dané zeměpisné oblasti uzavřena nejméně mezi dvěma třetinami výrobců šunky, kteří zastupují výrobce nejméně dvou třetin celkové výroby této šunky v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012 a, pokud to příslušný členský stát považuje za vhodné, nejméně dvěma třetinami chovatelů prasat v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Pravidla uvedená v odstavci 1:
a)
se vztahují pouze na regulaci nabídky daného výrobku a jejich cílem je přizpůsobit nabídku této šunky poptávce;
b)
platí pouze pro daný výrobek;
c)
mohou být závazná na období maximálně tří let a poté mohou být obnovena na základě nové žádosti v souladu s odstavcem 1;
d)
nesmějí poškodit obchod s jinými výrobky, než jsou ty, na něž se vztahují uvedená pravidla;
e)
nesmějí se týkat transakcí provedených po prvním uvedení dané šunky na trh;
f)
nesmějí umožnit pevné stanovení cen, ani pokud by ceny byly stanoveny orientačně či jako ceny doporučené;
g)
nesmějí vést k tomu, že nadměrný podíl dotyčného výrobku nebude k dispozici, ačkoli by jinak k dispozici byl;
h)
nesmějí vést k diskriminaci, vytvářet překážky pro nové subjekty na trhu ani negativně ovlivňovat drobné výrobce;
i)
přispívají k zachování jakosti nebo k rozvoji daného výrobku.
4. Pravidla uvedená v odstavci 1 se zveřejní v úředním tisku daného členského státu.
5. Členské státy provádí kontroly k zajištění toho, že podmínky stanovené v odstavci 3 jsou dodržovány, a v případě, že příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky dodržovány nejsou, pravidla uvedená v odstavci 1 zruší.
6. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, která přijaly podle odstavce 1. Komise o oznámeních týkajících se těchto pravidel informuje ostatní členské státy.
7. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů kdykoli rozhodnout, že členský stát musí zrušit pravidla, jež stanovil podle odstavce 1, pokud Komise zjistí, že tato pravidla nejsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 nebo na významné části vnitřního trhu vylučují či narušují hospodářskou soutěž nebo že ohrožují volný obchod či dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.
Oddíl 6
Procedurální pravidla
Článek 173
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby cíle a povinnosti organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací byly jasně vymezeny, tak aby přispívaly k efektivitě činnosti těchto organizací a sdružení bez nepřiměřené administrativní zátěže a bez porušení zásady svobody sdružování, zejména vůči těm, kdo nejsou členy těchto organizací, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o následující záležitosti, které se týkají organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací a jednoho nebo více odvětví uvedených v čl. 1 odst. 2 nebo konkrétních produktů těchto odvětví:
a)
konkrétní cíle, které tyto organizace a sdružení mohou, musí nebo nesmějí sledovat, popřípadě doplněné k těm, které jsou stanoveny v článcích 152 až 163,
b)
pravidla těchto organizací a sdružení, stanovy organizací jiných než organizací producentů, konkrétní podmínky týkající se stanov organizací producentů v některých odvětvích, včetně výjimek z povinnosti uvádět celou produkci na trh prostřednictvím organizace producentů uvedené v čl. 160 druhém pododstavci, struktura, doba členství, velikost, odpovědnost a činnosti těchto organizací a sdružení, účinky vyplývající z uznání, odebrání uznání a sloučení,
c)
podmínky pro uznání, odebrání a pozastavení uznání, účinky vyplývající z uznání, odebrání a pozastavení uznání i požadavky, aby tyto organizace a sdružení přijaly nápravná opatření v případě nedodržení kritérií uznání;
d)
nadnárodní organizace a sdružení, včetně pravidel uvedených v písmenech a), b) a c) tohoto odstavce;
e)
pravidla pro poskytování správní pomoci a podmínky, za nichž mohou příslušné orgány tuto pomoc poskytovat v případě nadnárodní spolupráce;
f)
odvětví, na která se vztahuje článek 161, podmínky externího zajišťování činností, povaha činností, které lze zadávat externím subjektům a poskytování technických prostředků organizacemi nebo sdruženími;
g)
základ pro výpočet minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce organizací a sdružení;
h)
přijetí členů, kteří v případě organizací producentů nejsou producenty a v případě sdružení organizací producentů nejsou organizacemi producentů;
i)
rozšíření působnosti některých pravidel organizací stanovených v článku 164 na nečleny a povinné placení příspěvků nečleny uvedené v článku 165, včetně používání a přidělení těchto plateb příslušnými organizacemi a seznamu přísnějších pravidel týkajících se produkce, jejichž působnost může být rozšířena podle čl. 164 odst. 4 prvního pododstavce písm. b), přičemž současně je třeba zajistit, aby takové organizace byly vůči nečlenům transparentní a odpovědné a aby členové těchto organizací nepožívali příznivějšího zacházení než nečlenové, zejména pokud jde o uplatňování povinného placení příspěvků;
j)
další požadavky, pokud jde o reprezentativnost organizací podle článku 164, dotčené hospodářské prostory, včetně přezkumu jejich definice Komisí, minimální období, během kterého platí pravidla před rozšířením jejich působnosti, osoby nebo organizace, na něž se mohou vztahovat pravidla nebo příspěvky, a okolnosti, za nichž Komise může požadovat, aby rozšíření působnosti pravidel nebo povinné příspěvky byly zamítnuty nebo zrušeny.
2. Odchylně od odstavce 1, aby se zajistilo jasné vymezení cílů a povinností organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků, a přispělo se tak k efektivitě činnosti těchto organizací bez uložení nepřiměřené zátěže, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
podmínky pro uznávání nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů;
b)
pravidla pro poskytování správní pomoci a podmínky, za nichž mohou příslušné orgány tuto pomoc poskytovat organizacím producentů, včetně sdružení organizací producentů, v případě nadnárodní spolupráce;
c)
dodatečná pravidla pro výpočet objemu syrového mléka, na který se vztahují jednání uvedená v čl. 149 odst. 2 písm. c) a v čl. 149 odst. 3;
d)
pravidla týkající se rozšíření působnosti některých pravidel organizací stanovených v článku 164 na nečleny a povinné placení příspěvků nečleny uvedené v článku 165.
Článek 174
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování této kapitoly, zejména:
a)
opatření sloužící k provádění podmínek pro uznávání organizací producentů a mezioborových organizací stanovených v článcích 154 a 158;
b)
postupy pro případ fúze organizací producentů;
c)
postupy, jež stanoví členské státy v souvislosti s minimální velikostí a minimální dobou členství;
d)
postupy týkající se rozšíření působnosti pravidel a finančních příspěvků podle článků 164 a 165, zejména uplatňování koncepce „hospodářského prostoru“ podle čl. 164 odst. 2;
e)
postupy týkající se správní pomoci;
f)
postupy týkající se externího zajišťování činností;
g)
postupy a technické podmínky týkající se provádění opatření uvedených v článku 166.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Odchylně od odstavce 1 může Komise s ohledem na odvětví mléka a mléčných výrobků přijmout prováděcí akty stanovující podrobná pravidla nezbytná pro:
a)
uplatňování podmínek pro uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací stanovených v článcích 161 a 163;
b)
oznámení podle čl. 149 odst. 2 písm. f);
c)
oznámení členských států Komisi v souladu s čl. 161 odst. 3 písm. d), čl. 163 odst. 3 písm. e), čl. 149 odst. 8 a čl. 150 odst. 7;
d)
postupy týkající se správní pomoci v případě nadnárodní spolupráce.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 175
Další prováděcí pravomoci
Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout jednotlivá rozhodnutí týkající se:
a)
uznávání organizací, které provádějí činnost ve více členských státech, v souladu s pravidly přijatými podle čl. 174 odst. 1 písm. d);
b)
námitky proti uznání mezioborové organizace nebo odebrání tohoto uznání členským státem;
c)
seznamu hospodářských prostorů oznámených členskými státy v souladu s pravidly přijatými podle čl. 174 odst. 1 písm. h) a čl. 174 odst. 2 písm. d);
d)
požadavku, aby členský stát zamítl nebo zrušil rozšíření působnosti pravidel nebo finanční příspěvky nečlenů, o nichž tento členský stát rozhodl.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
ČÁST III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Dovozní a vývozní licence
Článek 176
Obecná pravidla
1. Aniž jsou dotčeny případy, v nichž jsou dovozní nebo vývozní licence povinné podle tohoto nařízení, může dovoz jednoho nebo více produktů následujících odvětví do Unie za účelem propuštění do volného oběhu nebo jejich vývoz z Unie podléhat předložení licence:
a)
obiloviny;
b)
rýže;
c)
cukr;
d)
osiva;
e)
olivový olej a stolní olivy, pokud jde o produkty kódů KN 1509, 1510 00, 0709 92 90, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 a 1522 00 39;
f)
len a konopí, pokud jde o konopí;
g)
ovoce a zelenina;
h)
výrobky z ovoce a zeleniny;
i)
banány;
j)
víno;
k)
živé rostliny;
l)
hovězí a telecí maso;
m)
mléko a mléčné výrobky;
n)
vepřové maso;
o)
skopové a kozí maso;
p)
vejce;
q)
drůbeží maso;
r)
ethylalkohol zemědělského původu.
2. Členské státy vydají licence každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení v Unii, nestanoví-li akt přijatý podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU jinak a aniž je tím dotčeno použití článků 177, 178 a 179 tohoto nařízení.
3. Licence platí v celé Unii.
Článek 177
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit mezinárodní závazky Unie a platné normy Unie týkající se sociální oblasti, životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, potřebu sledovat rozvoj obchodu, vývoj na trhu a vývoj dovozu či vývozu produktů, potřebu řádného řízení trhu a potřebu snížit administrativní zátěž je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
seznam produktů odvětví uvedených v čl. 176 odst. 1, které podléhají předložení dovozní nebo vývozní licence;
b)
případy a situace, kdy se předložení dovozní nebo vývozní licence nevyžaduje s ohledem na celní status daných produktů, obchodní ujednání, která je třeba dodržovat, účel operací, právní status žadatele a příslušná množství.
2. S cílem stanovit další prvky režimu licencí je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla týkající se:
a)
práv a povinností vyplývajících z licence, jejích právních účinků a případů, kdy se použije přípustná odchylka, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci, nebo kdy má být v licenci uveden původ;
b)
požadavku, aby vydání dovozní licence nebo propuštění do volného oběhu podléhalo předložení dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů;
c)
převodu licence nebo omezení této převoditelnosti;
d)
dalších podmínek pro dovozní licence v případě konopí v souladu s článkem 189 a zásady správní pomoci mezi členskými státy s cílem předcházet podvodům a nesrovnalostem nebo je řešit;
e)
případů a situací, kdy musí být složena jistota jako záruka, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence, a kdy tato jistota složena být nemusí.
Článek 178
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování této kapitoly, včetně pravidel týkajících se:
a)
formátu a obsahu dovozních licencí;
b)
předkládání žádostí a vydávání licencí a jejich použití;
c)
doby platnosti licence,
d)
postupů pro skládanou jistotu a její výši;
e)
důkazu, že byly splněny požadavky související s používáním licencí;
f)
míry přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci;
g)
vydávání náhradních licencí a duplikátů licencí;
h)
zacházení s licencemi ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení daného režimu, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 179
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
omezí množství, pro která mohou být licence vydávány;
b)
zamítne požadovaná množství;
c)
pozastaví podávání žádostí s cílem řídit trh, na kterém jsou požadována velká množství.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA II
Dovozní cla
Článek 180
Provádění mezinárodních dohod a některých dalších aktů
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření ke splnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, které byly uzavřeny v souladu se Smlouvou o fungování EU, nebo v jakémkoli jiném příslušném aktu přijatém v souladu s čl. 43 odst. 2 nebo článkem 207 Smlouvy o fungování EU nebo ve společném celním sazebníku, pokud jde o výpočet dovozních cel na zemědělské produkty. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 181
Režim vstupní ceny pro některé produkty odvětví ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví vína
1. Pro použití celní sazby společného celního sazebníku na produkty odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny a na hroznovou šťávu a mošt se vstupní cena zásilky rovná její celní hodnotě vypočtené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2913/92 (41) („celní kodex“) a nařízením Komise (ES) č. 2454/93 (42).
2. Za účelem zajištění účinnosti režimu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví, že věrohodnost vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení se má ověřit za použití paušální dovozní hodnoty, a kterými stanoví podmínky, za nichž je třeba složit jistotu.
3. Komise přijme prováděcích akty, kterými stanoví pravidla pro výpočet paušální dovozní hodnoty uvedené v odstavci 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 182
Dodatečná dovozní cla
1. Komise může přijmout prováděcí akty, které určí produkty v odvětvích obilovin, rýže, cukru, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a banánů a dále hroznové šťávy a hroznového moštu, na které se při dovozu podléhajícímu celní sazbě stanovené ve společném celním sazebníku použije dodatečné dovozní clo, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Unie, jestliže:
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Unií Světové obchodní organizaci („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřený v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří předcházejících let.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží, pokud není pravděpodobné, že by dovoz narušil trh Unie, nebo pokud by účinky nebyly přiměřené sledovanému cíli.
3. Pro účely odst. 1 prvního pododstavce písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky. Dovozní ceny CIF se prověřují v porovnání s reprezentativními cenami daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Unie s tímto produktem.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro použití tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 183
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví výši použitého dovozního cla v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodní dohodě uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU, ve společném celním sazebníku a v prováděcích aktech uvedených v článku 180;
b)
stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel v rámci pravidel přijatých podle čl. 182 odst. 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA III
Správa celních kvót a zvláštní zacházení při dovozu třetími zeměmi
Článek 184
Celní kvóty
1. Celní kvóty na dovoz zemědělských produktů do Unie nebo její části za účelem propuštění do volného oběhu nebo celní kvóty na dovoz zemědělských produktů Unie do třetích zemí, které mají být částečně nebo zcela spravovány Unií a vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU nebo jiným aktem přijatým v souladu s čl. 43 odst. 2 nebo článkem 207 Smlouvy o fungování EU, otevírá nebo spravuje Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 186 tohoto nařízení a prováděcích aktů podle článků 187 a 188 tohoto nařízení.
2. Celní kvóty jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty, přičemž se použije jedna z těchto metod, kombinace těchto metod nebo jiná vhodná metoda:
a)
metoda založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo dříve přijde, je dříve na řadě“);
b)
metoda rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádosti (tzv. „metoda souběžného zkoumání“);
c)
metoda přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. „metoda tradičních dovozců / nových žadatelů“).
3. Přijatá metoda správy
a)
dovozních celních kvót přikládá náležitý význam požadavkům na zásobování stávajícího a nově vznikajícího produkčního, zpracovatelského a spotřebitelského trhu Unie z hlediska konkurenceschopnosti, jistoty a plynulosti dodávek a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu a
b)
vývozních celních kvót umožňuje plné využití možností, které dotyčná kvóta nabízí.
Článek 185
Zvláštní celní kvóty
Za účelem uplatnění celních kvót na dovoz 2 000 000 tun kukuřice a 300 000 tun čiroku do Španělska a celních kvót na dovoz 500 000 tun kukuřice do Portugalska je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví ustanovení nezbytná pro dovoz v rámci celních kvót, jakož i případně veřejné skladování množství dovážených platebními agenturami dotyčných členských států a jejich odbyt na trzích těchto členských států.
Článek 186
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit rovný přístup k dostupným množstvím a rovné zacházení s hospodářskými subjekty v rámci celní kvóty je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými:
a)
stanoví podmínky a požadavky na způsobilost, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty. Dotčená ustanovení mohou vyžadovat minimální zkušenosti s obchodem se třetími zeměmi a jim na roveň postavenými územími nebo se zpracovatelskou činností, vyjádřené jako minimální množství a období v daném odvětví trhu. Tato ustanovení mohou obsahovat zvláštní pravidla vyhovující potřebám a postupům platným v určitém odvětví a využití a potřebám zpracovatelského odvětví;
b)
stanoví pravidla týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení uvedeného převodu v rámci správy celní kvóty;
c)
podmíní účast na celní kvótě složením jistoty;
d)
v nezbytných případech stanoví veškeré zvláštní vlastnosti, požadavky nebo omezení vztahující se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě nebo jiném aktu uvedeném v čl. 184 odst. 1.
2. S cílem zajistit, aby vyvážené produkty mohly při dovozu do třetí země za určitých podmínek využívat výhod zvláštního zacházení podle mezinárodních dohod uzavřených Unií v souladu se Smlouvou o fungováni EU, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 tohoto nařízení, pokud jde o pravidla, podle nichž musí příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavit potvrzení, že dané podmínky jsou splněny u produktů, které v případě vývozu mohou využívat výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země, jsou-li splněny určité podmínky.
Článek 187
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
roční celní kvóty, v případě potřeby jejich vhodné časové rozvržení v průběhu roku, a metodu správy, která má být použita;
b)
postupy pro použití zvláštních ustanovení obsažených v dohodě nebo aktu o přijetí dovozního nebo vývozního režimu, zejména pro:
i)
záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
ii)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v bodě i);
iii)
předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí;
iv)
určení a použití produktů;
c)
dobu platnosti licencí nebo povolení;
d)
postupy pro skládanou jistotu a její výši;
e)
používání licencí a v případě potřeby konkrétní opatření týkající se zejména podmínek, za nichž se předkládají žádosti o dovoz a udělují povolení v rámci celní kvóty;
f)
postupy a technická kritéria pro použití článku 185;
g)
nezbytná opatření týkající se obsahu, formy, vydání a použití dokladu uvedeného v čl. 186 odst. 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 188
Další prováděcí pravomoci
1. Komise přijme prováděcí akty, pokud jde o řízení postupu, který zaručí, aby množství dostupná v rámci celní kvóty nebyla překročena, zejména stanovením koeficientu přidělení u každé žádosti při dosažení dostupných množství, zamítnutím dosud projednávaných žádostí, a v případě potřeby pozastavením předkládání žádostí.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, pokud jde o přerozdělení nevyužitých množství.
3. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA IV
Zvláštní ustanovení pro dovoz některých produktů
Článek 189
Dovoz konopí
1. Do Unie se mohou dovážet níže uvedené produkty pouze za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
surové pravé konopí kódu KN 5302 10 00 splňující podmínky stanovené v čl. 32 odst. 6 a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
semena odrůd konopí kódu KN ex 1207 99 20 určená k výsevu, u kterých je prokázáno, že obsah tetrahydrokanabinolu v dané odrůdě nepřesahuje hodnotu stanovenou podle čl. 32 odst. 6 a čl. 35 odst. 3) nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
semena konopí kódu KN 1207 99 91, která nejsou určena k výsevu a jsou dovážená výhradně dovozci schválenými členským státem, aby se zajistilo, že tato semena nebudou určena k výsevu.
2. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena přísnější pravidla přijatá členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU a v souladu se závazky vyplývajícími z Dohody WTO o zemědělství.
Článek 190
Dovoz chmele
1. Produkty v odvětví chmele mohou být dovezeny ze třetích zemí pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné znakům jakosti stanoveným pro stejné produkty sklizené v Unii nebo z takových produktů získané.
2. Produkty, ke kterým je přiloženo osvědčení vydané orgány země původu a uznané za rovnocenné ověřovací listině podle článku 77, se považují za odpovídající znakům jakosti uvedeným v odstavci 1.
V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových výrobků může být osvědčení uznáno za rovnocenné ověřovací listině pouze v případě, že obsah alfa kyseliny v těchto produktech není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
3. S cílem minimalizovat administrativní zátěž je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž se neuplatní povinnosti týkající se osvědčení o rovnocennosti a označování obalů.
4. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto článku, včetně pravidel pro uznání osvědčení rovnocennosti a kontroly dovozu chmele. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 191
Odchylky pro dovezené produkty a zvláštní jistota v odvětví vína
V souladu s mezinárodními závazky Unie mohou být podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU pro dovezené produkty přijaty odchylky od přílohy VIII části II oddílu B bodu 5 nebo oddílu C.
V případě odchylek od přílohy VIII části II oddílu B bodu 5 složí dovozci u určených celních úřadů za tyto produkty jistotu v okamžiku jejich propuštění do volného oběhu. Jistota se uvolní, jakmile dovozce celnímu úřadu členského státu, v němž jsou výrobky propuštěny do volného oběhu, uspokojivě prokáže, že:
a)
produkty odchylek nevyužily; nebo
b)
v případě, že odchylek využily, nebyly produkty vinifikovány, nebo v případě vinifikace byly výsledné výrobky řádně označeny.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla k zajištění jednotného uplatňování tohoto článku, včetně pravidel týkajících se částek jistoty a řádného označování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 192
Dovozy surového cukru určeného k rafinaci
1. Do konce hospodářského roku 2016-2017 se cukrovarům zabývajícím se výhradně rafinací poskytuje výlučná dovozní kapacita ve výši 2 500 000 tun na hospodářský rok, vyjádřeno jako bílý cukr.
2. Jediné zpracovatelské zařízení pro cukrovou řepu, které bylo v roce 2005 v provozu v Portugalsku, je považováno za zařízení zabývající se výhradně rafinací.
3. Dovozní licence pro cukr určený k rafinaci se vydávají pouze cukrovarům zabývajícím se výhradně rafinací a pokud příslušná množství nepřesahují množství uvedená v odstavci 1. Licence mohou být převáděny pouze mezi cukrovary zabývajícími se výhradně rafinací a pozbývají platnosti na konci hospodářského roku, na který byly vydány.
Tento odstavec se použije na první tři měsíce každého hospodářského roku.
4. S ohledem na nezbytnost zajistit, aby byl cukr dovážený za účelem rafinace v souladu s tímto článkem rafinován, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
používání pojmů týkajících se fungování dovozních ujednání podle odstavce 1;
b)
podmínky a kritéria způsobilosti, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost o dovozní licenci, včetně složení jistoty;
c)
pravidla pro ukládání správních sankcí.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná pravidla ohledně podpůrných dokumentů, které je třeba předložit v souvislosti s požadavky a povinnostmi týkajícími se hospodářských subjektů v oblasti dovozu, zejména pak cukrovarů zabývajících se výhradně rafinací. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 193
Pozastavení dovozních cel v odvětví cukru
S cílem zajistit zásobování nezbytné pro výrobu výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2 může Komise do konce hospodářského roku 2016-2017 přijmout prováděcí akty, kterými částečně nebo zcela pozastaví ukládání dovozních cel na určitá množství těchto výrobků:
a)
cukru kódu KN 1701;
b)
izoglukózy kódů KN 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 a 1702 90 30.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA V
Ochrana a aktivní zušlechťovací styk
Článek 194
Ochranná opatření
1. Ochranná opatření proti dovozu do Unie přijímá Komise podle odstavce 3 tohoto článku v souladu s nařízeními Rady (ES) č. 260/2009 (43) a (ES) č. 625/2009 (44).
2. Pokud není stanoveno jinak v jiném aktu Evropského parlamentu a Rady ani v jiném aktu Rady, přijímá ochranná opatření proti dovozu do Unie podle mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU Komise podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Komise může na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými zruší nebo změní ochranná opatření Unie přijatá podle odstavce 3 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Článek 195
Pozastavení režimu zušlechťovacího styku a aktivního zušlechťovacího styku
Pokud je trh Unie narušen režimem zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jimi mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, které zcela nebo částečně pozastaví používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, cukru, olivového oleje a stolních oliv, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, vína, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a zemědělského ethylalkoholu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
KAPITOLA VI
Vývozní náhrady
Článek 196
Oblast působnosti
1. V míře nezbytné pro umožnění vývozu na základě kurzů nebo cen na světovém trhu za situace, kdy na vnitřním trhu nastanou takové podmínky, jako jsou podmínky popsané v čl. 219 odst. 1 nebo článku 221, a v mezích vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU může být rozdíl mezi těmito kurzy nebo cenami a cenami v Unii pokryt vývozní náhradou v případě:
a)
produktů vyvážených bez dalšího zpracování v odvětvích:
i)
obilovin,
ii)
rýže,
iii)
cukru, pokud jde o výrobky uvedené v příloze I části III písm. b) až d) a g),
iv)
hovězího a telecího masa,
v)
mléka a mléčných výrobků,
vi)
vepřového masa,
vii)
vajec,
viii)
drůbežího masa;
b)
produktů uvedených v písm. a) bodech i) až iii), v) a vii) tohoto odstavce, které mají být vyváženy ve formě zpracovaného zboží v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1216/2009 (45) a ve formě výrobků obsahujících cukr a uvedených v příloze I části X písm. b) tohoto nařízení.
2. Vývozní náhrady pro produkty vyvážené ve formě zpracovaného zboží nesmějí být vyšší než náhrady pro stejné produkty vyvážené bez dalšího zpracování.
3. Aniž je dotčeno použití čl. 219 odst. 1 a článku 221, náhrada, která je k dispozici pro produkty uvedené v odstavci 1 tohoto článku, činí 0 EUR.
Článek 197
Přidělování vývozních náhrad
Metoda přidělování množství, která lze vyvézt s vývozní náhradou, musí být taková, aby:
a)
byla nejvhodnější z hlediska povahy produktu a situace na příslušném trhu, umožňovala nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje účinnost a strukturu vývozu z Unie a jeho dopad na rovnováhu na trhu, aniž by vedla k diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty, a zvláště mezi velkými a malými hospodářskými subjekty;
b)
s přihlédnutím k administrativním požadavkům byla pro hospodářské subjekty administrativně co nejméně náročná.
Článek 198
Stanovení vývozní náhrady
1. Na stejné produkty v celé Unii se použijí stejné vývozní náhrady. Mohou se lišit podle místa určení, zejména pokud je to nezbytné vzhledem k situaci na světovém trhu, konkrétním požadavkům některých trhů nebo závazkům vyplývajícím z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Opatření týkající se stanovení výše náhrad přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 199
Poskytování vývozní náhrady
1. Náhrady pro produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a), které jsou vyváženy bez dalšího zpracování, se poskytují pouze na základě žádosti a po předložení vývozní licence.
2. Pro produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) se použije částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci nebo částka vyplývající z příslušného nabídkového řízení a v případě rozlišené náhrady částka, která je platná ke stejnému dni:
a)
pro místo určení uvedené v licenci nebo
b)
pro skutečné místo určení, pokud se liší od místa určení uvedeného v licenci, přičemž použitelná částka nesmí v tomto případě překročit částku použitelnou pro místo určení uvedené v licenci.
3. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že:
a)
produkty opustily celní území Unie v souladu s režimem vývozu uvedeným v článku 161 celního kodexu;
b)
v případě rozlišené náhrady byly produkty dovezeny do místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen odst. 2 písm. b).
Článek 200
Vývozní náhrady pro živá zvířata v odvětví hovězího a telecího masa
Pokud jde o produkty v odvětví hovězího a telecího masa, je poskytování a vyplácení vývozní náhrady pro živá zvířata podmíněno dodržením práva Unie pro dobré životní podmínky zvířat, a zejména předpisů na ochranu zvířat během přepravy.
Článek 201
Vývozní limity
Na základě vývozních licencí vydaných pro referenční období, která se vztahují na dotyčné produkty, musí být dodrženy závazky týkající se objemů, které vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
S ohledem na dodržení závazků vyplývajících z Dohody WTO o zemědělství nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
Článek 202
Přenesené pravomoci
1. K zajištění řádného fungování režimu vývozních náhrad je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví požadavek složit jistotu jako záruku splnění povinností hospodářských subjektů.
2. S cílem minimalizovat administrativní zátěž hospodářských subjektů a příslušných orgánů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví prahové hodnoty, pod jejichž úrovní není nutné vyžadovat splnění povinnosti vydat nebo předložit vývozní licenci, stanoví místa určení nebo činnosti, u kterých může být odůvodněna výjimka z povinnosti předložit vývozní licenci, a povolí dodatečné udělení vývozních licencí v odůvodněných situacích.
3. S cílem řešit praktické situace, které odůvodňují plnou či částečnou způsobilost pro vývozní náhrady, a pomoci hospodářským subjektům překlenout období mezi podáním žádosti o vývozní náhradu a konečnou platbou vývozní náhrady je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se:
a)
jiného termínu náhrady;
b)
záloh na vývozní náhrady, včetně podmínek pro složení a uvolnění jistoty;
c)
dalšího důkazu existují-li pochybnosti o skutečném místě určení produktů a možnosti zpětného dovozu na celní území Unie;
d)
míst určení považovaných za vývoz z Unie a zahrnutí míst určení v rámci celního území Unie způsobilých pro vývozní náhrady.
4. S cílem zajistit, aby vývozci produktů uvedených v příloze I Smluv a výrobků z nich zpracovaných měli rovný přístup k vývozním náhradám, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o používání čl. 199 odst. 1 a 2 na produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. b).
5. S cílem zajistit, aby produkty, na které jsou poskytovány vývozní náhrady, byly vyvezeny z celního území Unie a aby se zabránilo jejich návratu na toto území a minimalizovala se administrativní zátěž hospodářských subjektů při vytváření a předkládání důkazu, že produkty s vývozní náhradou dosáhly země určení způsobilé pro rozlišené náhrady, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se:
a)
lhůty, do které musí být výstup z celního území Unie ukončen, včetně lhůty pro dočasný opětovný vstup;
b)
zpracování, kterému mohou být produkty s vývozní náhradou během tohoto období podrobeny;
c)
důkazu o dosažení místa určení způsobilého pro rozlišené náhrady;
d)
prahových hodnot pro náhrady a podmínek, za kterých mohou být vývozci od tohoto důkazu osvobozeni;
e)
podmínek pro schválení důkazu, poskytnutého nezávislými třetími stranami, o dosažení místa určení, pokud se uplatňují rozlišené náhrady.
6. S cílem motivovat vývozce k zajišťování dobrých životních podmínek zvířat a umožnit příslušným orgánům ověření správného vydávání vývozních náhrad v případech, kdy je to podmíněno dodržováním požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o dodržování požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat mimo celní území Unie, včetně využití nezávislých třetích stran.
7. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti různých odvětví je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o stanovení zvláštních požadavků a podmínek pro hospodářské subjekty a produkty způsobilé pro vývozní náhradu a stanovení koeficientů pro účely výpočtu vývozních náhrad, přičemž se zohlední postup zrání některých lihovin získaných z obilovin.
Článek 203
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro použití této kapitoly, týkající se zejména:
a)
přerozdělování dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt;
b)
metody nového výpočtu platby vývozní náhrady v případě, že kód produktu nebo místo určení uvedené v licenci nejsou v souladu se skutečným produktem nebo místem určení;
c)
produktů uvedených v čl. 196 odst. 1 písm. b);
d)
postupů pro skládanou jistotu a její výši;
e)
použití opatření přijatých podle čl. 202 odst. 4.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 204
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví vhodná opatření s cílem zamezit zneužívání flexibility stanovené v čl. 199 odst. 2, zejména pokud jde o postup pro podávání žádostí;
b)
stanoví opatření nezbytná k dodržení závazků týkajících se objemů uvedených v článku 201, včetně zastavení nebo omezení vydávání vývozních licencí v případě, kdy tyto závazky jsou nebo mohou být překročeny;
c)
stanoví koeficienty vztahující se na vývozní náhrady v souladu s pravidly přijatými podle čl. 202 odst. 7.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA VII
Pasivní zušlechťovací styk
Článek 205
Pozastavení režimu pasivního zušlechťovacího styku
Pokud je trh Unie narušen režimem pasivního zušlechťovacího styku nebo pokud by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, které zcela nebo částečně pozastaví používání režimu pasivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, vína, hovězího a telecího masa, vepřového masa, skopového a kozího masa a drůbežího masa. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
ČÁST IV
PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
KAPITOLA I
Pravidla vztahující se na podniky
Článek 206
Pokyny Komise k uplatňování pravidel hospodářské soutěže v zemědělství
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak a v souladu s článkem 42 Smlouvy o fungování EU, použijí se články 101 až 106 Smlouvy o fungování EU a prováděcí předpisy k těmto článkům s výhradou článků 207 až 210 tohoto nařízení na všechny dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v čl. 101 odst. 1 a článku 102 Smlouvy o fungování EU, které se týkají produkce zemědělských produktů a obchodu s nimi.
S cílem zajistit fungování vnitřního trhu a jednotné uplatňování pravidel Unie v oblasti hospodářské soutěže uplatňují Komise a orgány členských států pro hospodářskou soutěž tato pravidla v úzké spolupráci.
Ve vhodných případech Komise navíc zveřejní pokyny jako vodítko pro vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž a pro podniky.
Článek 207
Relevantní trh
Definice relevantního trhu umožňuje určit a vymezit prostor, v němž probíhá hospodářská soutěž mezi podniky, přičemž tato definice má současně dva rozměry:
a)
relevantní produktový trh: pro účely této kapitoly se „produktovým trhem“ rozumí trh zahrnující veškeré produkty, které spotřebitelé považují s ohledem na jejich vlastnosti, ceny a účel, k němuž jsou určeny, za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné;
b)
relevantní zeměpisný trh: pro účely této kapitoly se „zeměpisným trhem“ rozumí trh zahrnující oblast, ve které dotyčné podniky nabízejí relevantní produkty, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, a to zejména proto, že podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné.
Článek 208
Dominantní postavení
Pro účely této kapitoly se „dominantním postavením“ rozumí situace, v níž má určitý podnik hospodářskou sílu, která mu umožňuje bránit zachování účinné hospodářské soutěže na relevantním trhu tím, že mu poskytuje možnost jednat do značné míry nezávisle na jeho soutěžitelích, zákaznících a nakonec i spotřebitelích.
Článek 209
Výjimky pro cíle SZP a zemědělce a jejich sdružení
1. Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v článku 206 tohoto nařízení, které jsou nezbytné pro dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě zemědělců, sdružení zemědělců či svazů těchto sdružení nebo organizací producentů uznaných podle článku 152 tohoto nařízení nebo sdružení organizací producentů uznaných podle čl. 156 tohoto nařízení, které se týkají produkce nebo prodeje zemědělských produktů nebo využívání společných zařízení ke skladování, úpravě nebo zpracování zemědělských produktů, pokud neohrožují cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Tento odstavec se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, jejichž součástí je povinnost účtovat stejné ceny nebo kterými je vyloučena hospodářská soutěž.
2. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se nezakazují ani se za tímto účelem nevyžaduje předchozí rozhodnutí.
Ve všech vnitrostátních postupech nebo postupech Unie pro použití článku 101 Smlouvy o fungování EU spočívá důkazní břemeno, pokud jde o porušení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, na té straně nebo orgánu, který vznesl obvinění. Splnění podmínek uvedených v odstavci 1 tohoto článku musí prokázat ta strana, která chce využít výjimek v něm stanovených.
Článek 210
Dohody a jednání ve vzájemné shodě mezi uznanými mezioborovými organizacemi
1. Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi mezioborovými organizacemi uznanými podle článku 157 tohoto nařízení, jejichž cílem je provádění činností uvedených v čl. 157 odst. 1 písm. c) a pro mléko a odvětví mléčných výrobků čl. 157 odst. 3 písm. c) tohoto nařízení a v případě odvětví olivového oleje a stolních oliv a tabáku v článku 162 tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije, pokud:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v nich uvedené byly oznámeny Komisi;
b)
Komise ve lhůtě dvou měsíců po obdržení všech požadovaných údajů neshledala, že tyto dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě nejsou slučitelné s pravidly Unie.
Pokud Komise shledá, že dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě uvedené v odstavci 1 nejsou slučitelné s pravidly Unie, informuje o svém zjištění bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
3. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě podle odstavce 1 nesmějí nabýt účinnosti před uplynutím dvouměsíční lhůty uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. b).
4. Za neslučitelné s pravidly Unie jsou prohlášeny dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které:
a)
mohou vést k jakékoli formě rozdělení trhů uvnitř Unie;
b)
mohou ovlivnit řádné fungování organizace trhů;
c)
mohou způsobit narušení hospodářské soutěže a nemají zásadní význam pro dosažení cílů SZP, jež svou činností sledují mezioborové organizace;
d)
zahrnují stanovování cen nebo stanovení kvót;
e)
mohou vést k diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotčených produktů.
5. Zjistí-li Komise po uplynutí dvouměsíční lhůty uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. b), že podmínky pro použití odstavce 1 nejsou splněny, přijme bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 rozhodnutí, v němž uvede, že se na danou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě použije čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Uvedené rozhodnutí Komise se nepoužije dříve než v den jeho oznámení dotčené mezioborové organizaci, ledaže tato mezioborová organizace poskytla nesprávné údaje nebo zneužila výjimky stanovené v odstavci 1.
6. V případě víceletých dohod platí oznámení za první rok i pro následující roky dohody. V takovém případě však může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu kdykoliv vydat rozhodnutí o neslučitelnosti.
7. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Pravidla státní podpory
Článek 211
Použití článků 107 až 109 Smlouvy o fungování EU
1. Na zemědělskou produkci a obchod zemědělskými produkty se použijí články 107 až 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Odchylně od odstavce 1 se články 107 až 109 Smlouvy o fungování EU nepoužijí na platby provedené členskými státy v souladu a ve shodě s jakoukoli z těchto možností:
a)
opatřeními stanovenými tímto nařízením, která jsou částečně nebo zcela financována Unií;
b)
články 213 až 218 tohoto nařízení.
Článek 212
Vnitrostátní platby týkající se programů podpory pro víno
Odchylně od čl. 44 odst. 3 mohou členské státy poskytnout na opatření uvedená v článcích 45, 49 a 50 vnitrostátní platby v souladu s pravidly Unie v oblasti státní podpory.
Maximální míra podpory, jak je stanovena v příslušných pravidlech Unie v oblasti státní podpory, se vztahuje na celkové veřejné financování, které zahrnuje prostředky Unie i vnitrostátní prostředky.
Článek 213
Vnitrostátní platby pro odvětví sobů ve Finsku a Švédsku
Po schválení Komisí přijatém bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 mohou Finsko a Švédsko poskytovat vnitrostátní platby pro chov sobů a jejich uvádění na trh, výrobu výrobků z nich (kódů KN ex 0208 a ex 0210) a jejich uvádění na trh, pokud tak nedojde ke zvýšení tradiční úrovně produkce.
Článek 214
Vnitrostátní platby pro odvětví cukru ve Finsku
Finsko může pěstitelům cukrové řepy poskytnout v hospodářském roce vnitrostátní platby ve výši až 350 EUR na hektar.
Článek 215
Vnitrostátní platby pro odvětví včelařství
Členské státy mohou poskytovat vnitrostátní platby na ochranu včelínů znevýhodněných strukturálními nebo přírodními podmínkami nebo v rámci programů hospodářského rozvoje s výjimkou těch, které jsou přidělovány na produkci nebo obchod.
Článek 216
Vnitrostátní platby pro nouzovou destilaci vína
1. Členské státy mohou poskytovat vnitrostátní platby výrobcům vína pro dobrovolnou nebo povinnou destilaci vína v odůvodněných případech nouze.
Tyto platby musí být přiměřené a musí umožnit řešení této nouze.
Celková částka plateb, která je v členském státě pro tyto platby k dispozici pro jakýkoli daný rok, nesmí přesáhnout 15 % celkově dostupných finančních prostředků na členský stát pro uvedený rok, jak je stanoveno v příloze VI.
2. Členské státy, které chtějí využít vnitrostátních plateb uvedených v odstavci 1, předloží Komisi řádně odůvodněné oznámení. Komise bez použití postupu podle čl. 22 9odst. 2 nebo 3 rozhodne o tom, zda bude opatření schváleno a zda je možné platby poskytnout.
3. Alkohol získaný destilací podle odstavce 1 se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 217
Vnitrostátní platby pro rozdělování produktů dětem
Členské státy mohou kromě podpory Unie stanovené v článcích 23 a 26 poskytovat vnitrostátní platby na dodávky produktů dětem do vzdělávacích zařízení nebo na související náklady uvedené v čl. 23 odst. 1.
Členské státy mohou tyto platby financovat prostřednictvím dávky vybírané v dotčeném odvětví nebo jakéhokoli jiného příspěvku ze soukromého sektoru.
Členské státy mohou kromě podpory Unie stanovené v článku 23 poskytovat vnitrostátní platby na financování doprovodných opatření nezbytných k zajištění účinnosti režimu Unie pro dodávání ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a banánů, jak je uvedeno v čl. 23 odst. 2.
Článek 218
Vnitrostátní platby pro skořápkové ovoce
1. Členské státy mohou poskytnout vnitrostátní platby až do výše 120,75 EUR na hektar a rok zemědělcům, kteří produkují tyto produkty:
a)
mandle kódů KN 0802 11 a 0802 12;
b)
lískové ořechy kódů KN 0802 21 a 0802 22;
c)
vlašské ořechy kódů KN 0802 31 00 a 0802 32 00;
d)
pistácie kódů KN 0802 51 00 a 0802 52 00;
e)
svatojánský chléb kódu KN 1212 92 00.
2. Vnitrostátní platby uvedené v odstavci 1 mohou být vyplaceny pouze pro tuto maximální plochu:
Členský stát
Maximální plocha (v hektarech)
Belgie
100
Bulharsko
11 984
Německo
1 500
Řecko
41 100
Španělsko
568 200
Francie
17 300
Itálie
130 100
Kypr
5 100
Lucembursko
100
Maďarsko
2 900
Nizozemsko
100
Polsko
4 200
Portugalsko
41 300
Rumunsko
1 645
Slovinsko
300
Slovensko
3 100
Spojené království
100
3. Členské státy mohou poskytnutí vnitrostátních plateb uvedených v odstavci 1 podmínit členstvím zemědělců v organizaci producentů uznané podle článku 152.
ČÁST V
OBECNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Výjimečná opatření
Oddíl 1
Narušení trhů
Článek 219
Opatření proti narušení trhů
1. S cílem účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhů v důsledku výrazného zvýšení nebo snížení cen na vnitřních nebo vnějších trzích nebo jiných událostí a okolností, které závažně narušují nebo by mohly narušit trh, pokud je pravděpodobné, že tato situace nebo její dopady na trh budou přetrvávat nebo se zhoršovat, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o přijetí opatření nezbytných k řešení dané situace na trhu, při současném dodržení všech závazků vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU a za předpokladu, že jakákoli jiná opatření dostupná podle tohoto nařízení se ukáží jako nedostatečná.
Pokud to v případech hrozeb narušení trhů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce vyžadují naléhavé závažné důvody, použije se na akty v přenesené pravomoci přijaté podle prvního pododstavce tohoto odstavce postup stanovený v článku 228.
Tyto naléhavé závažné důvody mohou zahrnovat i nutnost učinit okamžitý zásah s cílem řešit narušení trhu nebo takovému narušení zabránit v případech, v nichž se hrozby narušení trhu objevily tak náhle nebo neočekávaně, že v zájmu účinného a účelného řešení situace je nezbytný okamžitý zásah, nebo v případech, v nichž by zásah zabránil tomu, aby se tyto hrozby narušení trhu staly skutečností, aby přetrvávaly nebo se přeměnily v závažnější či déle trvající narušení trhu, nebo v případech, v nichž by odklad okamžitého zásahu mohl způsobit nebo zhoršit narušení nebo by se v důsledku tohoto odkladu zvýšil rozsah opatření, která by byla později nezbytná k řešení dané hrozby nebo narušení trhu, nebo by tento odklad měl negativní dopad na produkci či tržní podmínky.
Tato opatření mohou v rozsahu nezbytném a na dobu nezbytnou k vyřešení případu narušení trhu či hrozby narušení trhu rozšířit nebo pozměnit oblast působnosti, dobu trvání nebo jiné aspekty dalších opatření stanovených tímto nařízením nebo stanovit vývozní náhrady nebo zcela či částečně pozastavit dovozní cla, a to dle potřeby i na určitá množství nebo období.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 se nepoužijí na produkty uvedené v příloze I části XXIV oddíle 2.
Komise však může prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých postupem pro naléhavé případy podle článku 228 rozhodnout, že opatření uvedená v odstavci 1 se použijí na jeden nebo více produktů uvedených v příloze I části XXIV oddíle 2.
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná procedurální pravidla a technická kritéria pro použití opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Opatření na podporu trhu související s nákazami zvířat a ztrátou důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin
Článek 220
Opatření týkající se nákaz zvířat a ztráty důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví výjimečná podpůrná opatření v zájmu postiženého trhu, aby se zohlednily:
a)
omezení obchodu uvnitř Unie a obchodu se třetími zeměmi, která mohou vyplynout z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat; a
b)
závažná narušení trhu přímo související se ztrátou důvěry spotřebitelů z důvodu ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin a nákazy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Opatření stanovená v odstavci 1 se použijí na kterékoli z těchto odvětví:
a)
hovězího a telecího masa,
b)
mléka a mléčných výrobků,
c)
vepřového masa,
d)
skopového a kozího masa,
e)
vajec,
f)
drůbežího masa.
Opatření stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. b), která souvisejí se ztrátou důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti nebo rostlin, se použijí rovněž na všechny ostatní zemědělské produkty kromě těch, které jsou uvedeny v příloze I části XXIV oddíle 2.
Komisi je svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci postupem pro naléhavé případy podle článku 228, které rozšíří seznam produktů uvedených v prvních dvou pododstavcích tohoto odstavce.
3. Opatření stanovená v odstavci 1 se přijímají na žádost dotčeného členského státu.
4. Opatření stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) mohou být přijata pouze tehdy, pokud dotčený členský stát urychleně přijal zdravotní a veterinární opatření k potlačení nákazy, a pouze v rozsahu a v trvání naprosto nezbytném pro podporu dotčeného trhu.
5. Na opatření uvedená v odstavci 1 poskytne Unie spolufinancování ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy.
V odvětví hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa a skopového a kozího masa však Unie poskytne spolufinancování ve výši 60 % těchto výdajů, jestliže se jedná o tlumení slintavky a kulhavky.
6. Pokud producenti přispívají na výdaje hrazené členskými státy, pak členské státy zajistí, aby v důsledku těchto opatření nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
Oddíl 3
Konkrétní problémy
Článek 221
Opatření k řešení konkrétních problémů
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými přijme nezbytná a odůvodněná mimořádná opatření k řešení konkrétních problémů. Tato opatření se mohou odchýlit od ustanovení tohoto nařízení pouze v nezbytně nutném rozsahu a na nezbytně nutnou dobu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. K řešení konkrétních problémů, a v řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech, týkajících se situací, které mohou způsobit rychlé zhoršení podmínek produkce a tržních podmínek a jež by mohlo být obtížné řešit, pokud nebudou okamžitě přijata náležitá opatření, přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
3. Komise přijme opatření podle odstavce 1 nebo 2 pouze tehdy, pokud není možné přijmout nezbytná mimořádná opatření v souladu s článkem 219 nebo 220.
4. Opatření přijatá podle odstavce 1 nebo 2 zůstanou v platnosti po dobu nejdéle dvanácti měsíců. Pokud po uplynutí této doby konkrétní problémy, které vedly k přijetí uvedených opatření, přetrvávají, může Komise v zájmu trvalého řešení těchto problémů přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 nebo předložit vhodné legislativní návrhy.
5. O veškerých opatřeních přijatých podle odstavce 1 nebo 2 informuje Komise Evropský parlament a Radu do dvou pracovních dnů od jejich přijetí.
Oddíl 4
Dohody a rozhodnutí v období závažných výkyvů na trzích
Článek 222
Použití čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
1. V období závažných výkyvů na trzích může Komise přijímat prováděcí akty, kterými stanoví, že čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nemá vztahovat na dohody a rozhodnutí uznaných organizací producentů a jejich sdružení a uznaných mezioborových organizací v kterémkoli z odvětví uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, pokud tyto dohody a rozhodnutí nenarušují řádné fungování vnitřního trhu, jejich výhradním cílem je stabilizace dotčeného odvětví a spadají do jedné nebo více z těchto kategorií:
a)
stažení jejich produktů z trhu nebo bezplatná distribuce těchto produktů;
b)
úprava a zpracování;
c)
skladování soukromými hospodářskými subjekty;
d)
společná opatření v oblasti propagace;
e)
dohody o požadavcích na jakost;
f)
společné pořizování vstupů nezbytných k boji proti šíření škůdců a nákaz zvířat a chorob rostlin v Unii nebo vstupů nezbytných k řešení dopadů přírodních katastrof v Unii;
g)
dočasné plánování produkce zohledňující zvláštní povahu daného produkčního cyklu.
Komise v prováděcích aktech stanoví věcnou a zeměpisnou působnost této výjimky a s výhradou odstavce 3 i dobu, po kterou se výjimka použije.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Odstavec 1 se použije pouze tehdy, pokud Komise již přijala jedno z opatření uvedených v této kapitole, pokud produkty byly nakoupeny v rámci veřejné intervence nebo pokud byla poskytnuta podpora soukromého skladování uvedená části II hlavě I kapitole I.
3. Platnost dohod a rozhodnutí uvedených v odstavci 1 nepřekročí dobu šesti měsíců.
Komise však může přijmout prováděcí akty, kterými umožní prodloužení platnosti těchto dohod a rozhodnutí o maximálně šest měsíců. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Oznámení a podávání zpráv
Článek 223
Oznamovací povinnosti
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení, sledování, analýzy a řízení trhu se zemědělskými produkty, zajištění transparentnosti trhu, řádného fungování opatření SZP, kontroly, inspekce, sledování, hodnocení a provádění auditu opatření SZP a plnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, které byly uzavřeny v souladu se Smlouvou o fungování EU, včetně oznamovacích povinností v rámci těchto dohod, může Komise postupem podle odstavce 2 přijmout nezbytná opatření, pokud jde o oznámení, která mají předkládat podniky, členské státy a třetí země. Zohlední při tom potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů.
Získané informace mohou být předány nebo zpřístupněny mezinárodním organizacím a příslušným orgánům třetích zemí a mohou být zveřejněny pod podmínkou ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství, včetně cen.
2. S cílem zajistit integritu informačních systémů a pravost a čitelnost dokumentů a souvisejících předávaných údajů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací;
b)
kategorie zpracovávaných údajů, maximální dobu uchovávání a účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění a předání třetím zemím;
c)
práva přístupu k dostupným informacím nebo informačním systémům;
d)
podmínky zveřejnění informací.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření pro uplatňování tohoto článku, včetně:
a)
způsobů oznamování;
b)
pravidel týkajících se oznamovaných informací;
c)
režimů pro správu oznamovaných informací a opatření týkajících se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení;
d)
režimů pro předávání nebo zpřístupnění informací a dokladů členským státům, mezinárodním organizacím, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti pod podmínkou ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 224
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje pro účely uvedené v čl. 223 odst. 1 a zpracovávají tyto údaje pouze způsobem slučitelným s těmito účely.
2. Pokud jsou osobní údaje zpracovávány pro účely sledování a hodnocení podle čl. 223 odst. 1, musí být anonymizovány a zpracovány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v použitelných vnitrostátních právních předpisech a právních předpisech Unie.
4. Členské státy informují subjekty údajů o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovávány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 225
Povinnost Komise podávat zprávy
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě tyto zprávy:
a)
každé tři roky a poprvé do 21. prosince 2016 zprávu o provádění opatření v odvětví včelařství, jak je stanoveno v článcích 55, 56 a 57, mimo jiné i o posledním vývoji v oblasti systémů identifikace včelstev;
b)
do 30. června 2014 a také do 31. prosince 2018 zprávu o vývoji situace na trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků, se zaměřením zejména na provádění článků 148 až 151, čl. 152 odst. 3 a čl. 157 odst. 3, hodnotící především dopady na producenty mléka a produkci mléka ve znevýhodněných regionech v souvislosti s obecným cílem zachovat v těchto regionech produkci a zahrnující možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné produkci, spolu s případnými vhodnými návrhy;
c)
do 31. prosince 2014 zprávu o možnosti rozšíření působnosti režimů dodávek do škol, tak aby zahrnovaly i olivový olej a stolní olivy;
d)
do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v odvětví zemědělství ve všech členských státech, zejména o provádění článků 209 a 210 a článků 169, 170 a 171 v dotčených odvětvích.
KAPITOLA III
Rezerva pro případ krizí v odvětví zemědělství
Článek 226
Využití rezervy
Finanční prostředky převáděné z rezervy pro případ krizí v odvětví zemědělství za podmínek a postupem podle článku 25 nařízení (EU) č. 1306/2013 a bodu 22 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení se poskytnou na opatření, na něž se vztahuje toto nařízení, na rok nebo roky, pro které je tato dodatečná podpora vyžadována, a jež se provádějí za okolností, které přesahují obvyklý vývoj trhu.
Finanční prostředky se zejména převedou na veškeré výdaje související s:
a)
články 8 až 21;
b)
články 196 až 204 a
c)
články 219, 220 a 221 tohoto nařízení.
ČÁST VI
PŘENESENÍ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Přenesení pravomoci a prováděcí ustanovení
Článek 227
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v tomto nařízení je svěřena Komisi na dobu 20. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v tomto nařízení kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po vyhlášení rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle tohoto nařízení vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 228
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci přijatého podle tohoto článku Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci přijatému podle tohoto článku vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 227 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 229
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Nevydá-li výbor v případě aktů uvedených v čl. 80 odst. 5, v čl. 91 písm. c) a d), v čl. 97 odst. 4, v článcích 99 a 106 a v čl. 107 odst. 3 žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 230
Zrušení předpisů
1. Nařízení (ES) č. 1234/2007 se zrušuje.
Nadále se však použijí tato ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007:
a)
pokud jde o režim omezení produkce mléka: část II hlava I kapitola III oddíl III, článek 55, článek 85 a přílohy IX a X do dne 31. března 2015;
b)
pokud jde o odvětví vína:
i)
články 85a až 85e, pokud jde o oblasti uvedené v čl. 85a odst. 2, které dosud nebyly vyklučeny, a pokud jde o oblasti uvedené v čl. 85b odst. 1, které nebyly legalizovány, do doby vyklučení nebo legalizace těchto oblastí a článek 188a odst. 1 a 2;
ii)
přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II do 31. prosince 2015;
iii)
čl. 118m odst. 5 do vyčerpání zásob vína s označením „Mlado vino portugizac“ existujících ke dni 1. července 2013;
iv)
čl. 118s odst. 5 do dne 30. června 2017;
c)
čl. 113a odst. 4, články 114, 115 a 116, čl. 117 odst. 1 až 4 a čl. 121 písm. e) bod iv), jakož i příloha XIV část B bod I odst. 2 a 3 a bod III odst. 1 a část C a příloha XV část IIbody. 1, 3, 5 a 6. a část VI bod 2 pro účely použití těchto článků, do data použití odpovídajících pravidel pro uvádění na trh, která se stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 3 a 4, čl. 79 odst. 1, čl. 80 odst. 4, čl. 83 odst. 4, článku 86, čl. 87 odst. 2, čl. 88 odst. 3 a článku 89 tohoto nařízení;
d)
čl. 133a odst. 1 a článek 140a do 30. září 2014;
e)
čl. 182 odst. 3 první a druhý pododstavec do konce hospodářského roku pro cukr 2013/2014, který končí dne 30. září 2014;
f)
čl. 182 odst. 4 do 31. prosince 2017;
g)
čl. 182 odst. 7 do 31. března 2014;
h)
příloha XV část III bod 3 písm. b) do 31. prosince 2015;
i)
příloha XX do data vstupu v platnost legislativního aktu, kterým se nahradí nařízení (ES) č. 1216/2009 a nařízení Rady (ES) č. 614/2009 (46).
2. Odkazy na nařízení (ES) č. 1234/2007 se považují za odkazy na toto nařízení a nařízení (EU) č. 1306/2013 v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze XIV tohoto nařízení.
3. Nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1601/96 a (ES) č. 1037/2001 se zrušují.
Článek 231
Přechodná pravidla
1. S cílem zajistit plynulý přechod od režimů stanovených v nařízení (ES) č. 1234/2007 k režimům stanoveným v tomto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o opatření nezbytná pro ochranu nabytých práv a legitimních očekávání podniků.
2. Na všechny víceleté programy přijaté před 1. lednem 2014 se po vstupu tohoto nařízení v platnost i nadále vztahují příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007 až do ukončení těchto programů.
Článek 232
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Avšak
a)
článek 181 se použije ode dne 1. října 2014;
b)
příloha VII část VII bod II odst. 3 se použije ode dne 1. ledna 2016.
2. Články 148 až 151, čl. 152 odst. 3, čl. 156 odst. 2, čl. 157 odst. 3, články 161 a 163, čl. 173 odst. 2 a čl. 174 odst. 2 se použijí do 30. června 2020.
3. Články 127 až 144 a články 192 a 193 se použijí do konce hospodářského roku pro cukr 2016/2017, který končí dne 30. září 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1308/2013
zo 17. decembra 2013,
ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 42 prvý pododsek a článok 43 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po predložení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Dvora audítorov (1),
so zreteľom na stanoviská Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (3),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (4),
keďže:
(1)
V oznámení Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov s názvom „SPP do roku 2020: zvládnutie budúcich výziev v oblasti potravín, prírodných zdrojov a území“ sa stanovujú potenciálne výzvy, ciele a smerovania spoločnej poľnohospodárskej politiky (ďalej len „SPP“) po roku 2013. Na základe diskusie o uvedenom oznámení by sa SPP mala zreformovať s účinnosťou od 1. januára 2014. Uvedená reforma by sa mala vzťahovať na všetky hlavné nástroje SPP vrátane nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 (5). Vzhľadom na rozsah pôsobnosti tejto reformy je vhodné toto nariadenie zrušiť a nahradiť ho novým nariadením o jednotnej spoločnej organizácii trhov s poľnohospodárskymi výrobkami. Reformou by sa takisto, pokiaľ je to možné, mali harmonizovať, zefektívniť a zjednodušiť ustanovenia, najmä tie, ktoré sa vzťahujú na viac ako jeden poľnohospodársky sektor, a to aj tak, že sa zaistí, aby nepodstatné prvky opatrení mohla prijímať Komisia prostredníctvom delegovaných aktov.
(2)
Toto nariadenie by malo obsahovať všetky základné prvky jednotnej spoločnej organizácie trhov s poľnohospodárskymi výrobkami.
(3)
Toto nariadenie by sa malo uplatňovať na všetky poľnohospodárske výrobky uvedené v prílohe I k Zmluve o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) a v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) (ďalej spolu len „zmluvy“), aby sa zabezpečila existencia spoločnej organizácie trhu so všetkými takými výrobkami, ako sa požaduje v článku 40 ods. 1 ZFEÚ.
(4)
Malo by sa objasniť, že nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (6) a ustanovenia prijaté podľa neho by sa mali v zásade uplatňovať na opatrenia ustanovené v tomto nariadení. V nariadení (EÚ) č. 1306/2013 sa uvádzajú najmä ustanovenia, ktorými sa má zaručiť súlad s povinnosťami zakotvenými v ustanoveniach týkajúcich sa SPP vrátane kontrol a uplatňovania administratívnych opatrení a administratívnych sankcií v prípade nesúladu, ako aj pravidlá súvisiace so skladaním a uvoľňovaním zábezpek a vymáhaním neoprávnených platieb.
(5)
Na základe článku 43 ods. 3 ZFEÚ Rada prijíma opatrenia týkajúce sa stanovovania cien, odvodov, pomoci a množstvových obmedzení. V záujme jasnosti by sa v prípade uplatnenia článku 43 ods. 3 ZFEÚ malo toto nariadenie výslovne odvolávať na skutočnosť, že Rada prijme opatrenia na uvedenom právnom základe.
(6)
S cieľom doplniť alebo zmeniť určité nepodstatné prvky tohto nariadenia by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracovávaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(7)
V tomto nariadení by sa mali stanoviť určité vymedzenia pojmov týkajúce sa určitých sektorov. S cieľom zohľadniť osobitosti sektora ryže by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o zmenu vymedzení pojmov týkajúcich sa sektora ryže, a to do tej miery, ktorá je potrebná na ich aktualizáciu na základe vývoja trhu.
(8)
Toto nariadenie odkazuje na opis výrobkov a obsahuje odkazy na položky a podpoložky kombinovanej nomenklatúry. Zmeny nomenklatúry Spoločného colného sadzobníka si môžu vyžadovať následné technické úpravy tohto nariadenia. S cieľom zohľadniť takéto zmeny by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o vykonanie potrebných technických úprav. V záujme jasnosti a jednoduchosti by sa nariadenie Rady (EHS) č. 234/79 (7), ktorým sa v súčasnosti taká právomoc ustanovuje, malo zrušiť a právomoc by sa mala začleniť do tohto nariadenia.
(9)
Pre obilniny, ryžu, cukor, sušené krmivo, osivo, víno, olivový olej a stolové olivy, ľan a konope, ovocie a zeleninu, spracované ovocie a zeleninu, banány, mlieko a mliečne výrobky a húsenice priadky morušovej by sa mali stanoviť hospodárske roky, pričom by sa mali čo najviac prispôsobiť biologickým produkčným cyklom každého z uvedených produktov.
(10)
S cieľom stabilizovať trhy a zabezpečiť primeranú životnú úroveň pre poľnohospodárov sa vytvoril diferencovaný systém podpory trhu podľa jednotlivých sektorov a zaviedli sa režimy priamej podpory, pričom sa zohľadnili rôzne potreby v každom z týchto sektorov na jednej strane a vzájomná závislosť medzi rôznymi sektormi na strane druhej. Uvedené opatrenia majú formu verejnej intervencie alebo vyplatenia pomoci na súkromné skladovanie. Naďalej je potrebné zachovať opatrenia na podporu trhu, ktoré však treba zároveň zefektívniť a zjednodušiť.
(11)
Mala by sa stanoviť stupnica Únie na klasifikáciu, identifikáciu a obchodnú úpravu jatočných tiel v sektoroch hovädzieho a teľacieho mäsa, bravčového mäsa a ovčieho a kozieho mäsa na účely zaznamenávania cien a na uplatňovanie intervenčných dojednaní v týchto sektoroch. Okrem toho je cieľom takýchto stupníc Únie aj zlepšenie transparentnosti trhu.
(12)
Z dôvodu jasnosti a prehľadnosti by ustanovenia o verejnej intervencii mali mať spoločnú štruktúru, pričom sa zachová politika sledovaná v každom sektore. Na tento účel je vhodné rozlišovať medzi referenčnými prahmi a intervenčnými cenami a intervenčné ceny by sa mali vymedziť. Pritom je obzvlášť dôležité objasniť, že len intervenčné ceny na verejnú intervenciu zodpovedajú uplatneným spravovaným cenám uvedeným v prílohe 3 k Dohode WTO o poľnohospodárstve odseku 8 prvej vete (t. j. podpora trhovej ceny). V tejto súvislosti by sa malo chápať, že trhová intervencia môže mať podobu verejnej intervencie, ako aj iných foriem intervencie, pri ktorých sa nepoužívajú cenové indikácie stanovené ex ante.
(13)
V každom dotknutom sektore by vzhľadom na postupy a skúsenosti z predchádzajúcich spoločných organizácií trhov mal byť počas určitých období v roku k dispozícii systém verejných intervencií a v uvedených obdobiach by mal byť otvorený buď trvalo alebo v závislosti od trhových cien.
(14)
Cena vo verejnej intervencii by mala pozostávať zo stanovenej ceny za určité množstvá niektorých výrobkov a v iných prípadoch by mala závisieť od verejnej súťaže a vychádzať z postupov a skúseností z predchádzajúcich spoločných organizácií trhu.
(15)
V tomto nariadení by sa mala ustanoviť možnosť nakladať s výrobkami nakúpenými vo verejnej intervencii. Takéto opatrenia by sa mali prijať tak, aby sa predišlo narušeniam trhu a aby sa zaistil rovnaký prístup k tovaru a rovnaké zaobchádzanie s nákupcami.
(16)
Existujúci program rozdeľovania potravín najodkázanejším osobám v Únii prijatý v rámci SPP by mal byť predmetom osobitného nariadenia, ktoré sa prijme s cieľom odzrkadľovať ciele politiky sociálnej súdržnosti uvedeného programu. V tomto nariadení by sa však mala ustanoviť možnosť naložiť s výrobkami držanými vo verejnej intervencii tak, že sa dajú k dispozícii na využitie v rámci tohto programu.
(17)
Na dosiahnutie trhovej rovnováhy a stabilizácie trhových cien bude možno potrebné poskytnúť pomoc na súkromné skladovanie určitých poľnohospodárskych výrobkov. S cieľom zabezpečiť transparentnosť trhu by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie podmienok, za ktorých môže rozhodnúť o poskytnutí pomoci na súkromné skladovanie, pričom zohľadní situáciu na trhu.
(18)
S cieľom zabezpečiť, aby výrobky nakúpené v rámci verejnej intervencie alebo výrobky, na ktoré sa vzťahuje pomoc na súkromné skladovanie, boli vhodné na dlhodobé skladovanie a mali vyhovujúcu, primeranú a predajnú kvalitu, a s cieľom zohľadniť osobitosti jednotlivých sektorov na účely zaručenia nákladovo efektívneho fungovania verejnej intervencie a súkromného skladovania by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie požiadaviek a podmienok, ktoré majú uvedené výrobky spĺňať v otázke kvality a oprávnenosti, a to okrem požiadaviek ustanovených v tomto nariadení.
(19)
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora obilnín a nelúpanej ryže, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktorými sa ustanovia kritériá kvality, pokiaľ ide o nákup a predaj týchto produktov.
(20)
S cieľom zabezpečiť primeranú skladovaciu kapacitu a účinnosť systému verejnej intervencie z hľadiska nákladovej efektívnosti, rozdeľovania a prístupu pre hospodárske subjekty a s cieľom zachovať kvalitu výrobkov nakúpených vo verejnej intervencii na účely určitého naloženia s nimi na konci obdobia skladovania by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o požiadavky, ktoré majú spĺňať skladovacie miesta v prípade všetkých výrobkov, ktoré sú predmetom verejnej intervencie, o pravidlá týkajúce sa skladovania výrobkov vnútri a mimo členského štátu, ktorý je zodpovedný za tieto výrobky a za nakladanie s nimi, pokiaľ ide o clá a iné sumy, ktoré sa poskytujú alebo vyberajú v rámci SPP.
(21)
S cieľom zabezpečiť, aby malo súkromné skladovanie požadovaný vplyv na trh, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o uplatniteľné pravidlá a podmienky, ak je uskladnené množstvo nižšie ako zmluvné množstvo, o podmienky na poskytnutie preddavku a o podmienky opätovného uvádzania výrobkov, na ktoré sa vzťahujú zmluvy o súkromnom skladovaní, na trh a o inom nakladaní s nimi.
(22)
S cieľom zabezpečiť náležité fungovanie systému verejnej intervencie a systémov súkromného skladovania, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o využitie postupov verejnej súťaže, stanovenie ďalších podmienok, ktoré musia hospodárske subjekty splniť a požiadavku na hospodársky subjekt zložiť zábezpeku.
(23)
S cieľom zohľadniť technický vývoj a potreby sektorov hovädzieho a teľacieho mäsa, bravčového mäsa a ovčieho a kozieho mäsa, ako aj potrebu štandardizovať obchodnú úpravu rôznych výrobkov na účely zlepšenia transparentnosti trhu, zaznamenávania cien a uplatňovania trhových intervenčných opatrení by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o úpravu a aktualizovanie stupníc Únie na klasifikáciu jatočných tiel v týchto sektoroch, ako aj pokiaľ ide o stanovenie určitých ďalších súvisiacich ustanovení a výnimiek.
(24)
Mala by sa podporovať konzumácia ovocia a zeleniny, ako aj mlieka a mliečnych výrobkov u školopovinných detí, na účely dlhodobého zvýšenia podielu uvedených výrobkov v strave detí vo veku, keď sa formujú ich stravovacie návyky, čím sa prispeje k dosiahnutiu cieľov SPP, predovšetkým k stabilizácii trhov a zabezpečeniu dostupnosti ponuky v súčasnosti aj v budúcnosti. Preto by sa mala podporovať pomoc Únie na financovanie alebo spolufinancovanie dodávania týchto výrobkov deťom vo vzdelávacích zariadeniach.
(25)
S cieľom zaistiť riadne finančné hospodárenie programu Únie na podporu konzumácie ovocia a zeleniny a programu Únie na podporu konzumácie mlieka v školách v súvislosti s týmito programami by sa pre každý z nich mali stanoviť vhodné ustanovenia. Pomoc Únie by sa nemala použiť ako náhrada za financovanie akýchkoľvek existujúcich vnútroštátnych programov podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách a programov na podporu konzumácie mlieka v školách. Vzhľadom na rozpočtové obmedzenia by však členské štáty mali mať možnosť nahradiť svoj finančný príspevok do týchto programov príspevkami zo súkromného sektora. Na zaistenie efektívnosti programu podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách budú možno potrebné sprievodné opatrenia, na ktoré by členské štáty mali byť oprávnené poskytovať vnútroštátnu pomoc. Členské štáty, ktoré sa do týchto programov zapájajú, by mali zverejniť informácie o tom, že Únia tieto programy finančne podporuje.
(26)
S cieľom propagovať zdravé stravovacie návyky u detí a zabezpečiť, že pomoc sa zameria na deti, ktoré pravidelne navštevujú jedno zo vzdelávacích zariadení spravovaných alebo uznaných členským štátom, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o program podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách, ktoré sa týkajú ďalších kritérií vzťahujúcich sa na zameranie pomoci, na schvaľovanie a výber žiadateľov o pomoc, na vypracovanie národných a regionálnych stratégií a na sprievodné opatrenia.
(27)
S cieľom zaistiť efektívne a cielené využívanie finančných prostriedkov Únie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o program podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách, ktoré sa týkajú metódy prerozdelenia pomoci medzi členské štáty na základe prijatých žiadostí o pomoc, nákladov oprávnených na pomoc Únie vrátane možnosti stanoviť celkový strop pre takéto náklady, ako aj povinnosti členských štátov monitorovať a vyhodnocovať účinnosť ich programov podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách.
(28)
S cieľom podporovať informovanosť o programe podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o vyžadovanie od zúčastnených členských štátov s programom podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách, aby zverejnili podpornú úlohu pomoci Únie.
(29)
S cieľom zohľadniť vývoj modelov konzumácie mliečnych výrobkov, inovácie a rozvoja na trhu s mliečnymi výrobkami, dostupnosti výrobkov na jednotlivých trhoch Únie a nutričnej stránky by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o program podpory konzumácie mlieka v školách, ktoré sa týkajú výrobkov, ktoré sú oprávnené na výber do programu, národných alebo regionálnych stratégií členských štátov v prípade potreby vrátane sprievodných opatrení a monitorovania a hodnotenia programu.
(30)
S cieľom zabezpečiť, aby sa na získanie pomoci Únie kvalifikovali vhodní prijímatelia a žiadatelia, aby bola účinne a efektívne využitá by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa prijímateľov a žiadateľov oprávnených na pomoc, požiadavky na žiadateľov, aby boli schválení členskými štátmi a použitie mliečnych výrobkov pri príprave jedál vo vzdelávacích zariadeniach.
(31)
S cieľom zaistiť, aby si žiadatelia o pomoc plnili svoje povinnosti, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú požiadaviek v súvislosti so skladaním zábezpeky v prípade, že sa vypláca preddavok.
(32)
S cieľom podporovať informovanosť o programe na podporu konzumácie mlieka v školách by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú podmienok, na základe ktorých členské štáty uverejnia informácie o tom, že sa zapájajú do uvedeného programu a že ho Únia finančne podporuje.
(33)
S cieľom zabezpečiť, že sa pomoc odrazí v cene výrobkov, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú zavedenia monitorovania cien v rámci programu na podporu konzumácie mlieka v školách.
(34)
Financovanie zo strany Únie je potrebné na podporu uznaných organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov alebo medziodvetvových organizácií, aby vypracovali pracovné programy na účely zlepšenia výroby a uvádzania olivového oleja a stolových olív na trh. V danom kontexte by sa týmto nariadením mala ustanoviť podpora Únie, ktorá sa bude udeľovať v súlade s prioritami pripisovanými činnostiam vykonávaným v rámci príslušných pracovných programov. V záujme zlepšenia účinnosti takýchto programov by sa však malo obmedziť spolufinancovanie.
(35)
S cieľom zaistiť účinné a efektívne využitie pomoci Únie poskytovanej organizáciám výrobcov, združeniam organizácií výrobcov alebo medziodvetvovým organizáciám v sektore olivového oleja a stolových olív a s cieľom zlepšiť kvalitu výroby olivového oleja a stolových olív by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o osobitné opatrenia, ktoré možno financovať z pomoci Únie, a činnosti a náklady, ktoré takto financovať nemožno, minimálne prideľovanie financií Únie na konkrétne oblasti, požiadavku zložiť zábezpeku a kritériá, ktoré členské štáty majú zohľadniť pri výbere a schvaľovaní pracovných programov.
(36)
V tomto nariadení by sa malo rozlišovať medzi ovocím a zeleninou určeným na priamu spotrebu spotrebiteľovi a ovocím a zeleninou určeným na spracovanie na jednej strane a spracovaným ovocím a zeleninou na strane druhej. Pravidlá týkajúce sa operačných fondov, operačných programov a finančnej pomoci Únie by sa mali uplatňovať len na prvú kategóriu, pričom by sa s oboma typmi ovocia a zeleniny v rámci uvedenej kategórie malo nakladať podobne.
(37)
Produkcia ovocia a zeleniny sa nedá predvídať a produkty podliehajú skaze. Aj obmedzené prebytky môžu podstatne narušiť trh. Mali by sa preto stanoviť opatrenia súvisiace s krízovým riadením a uvedené opatrenia by sa mali naďalej začleňovať do operačných programov.
(38)
Pri produkcii ovocia a zeleniny a ich uvádzaní na trh by sa mali v plnej miere zohľadniť environmentálne otázky vrátane pestovateľských postupov, nakladania s odpadovým materiálom a nakladania s produktmi stiahnutými z trhu, najmä pokiaľ ide o ochranu kvality vody, zachovanie biodiverzity a udržiavanie krajiny.
(39)
Podpora na zriaďovanie skupín výrobcov by sa mala pre všetky sektory vo všetkých členských štátoch ustanoviť v rámci politiky rozvoja vidieka. Osobitná podpora v sektore ovocia a zeleniny by sa preto mala skončiť.
(40)
S cieľom zvýšiť zodpovednosť organizácií výrobcov a ich združení v sektore ovocia a zeleniny za ich finančné rozhodovanie a zamerať verejné finančné prostriedky, ktoré sú im pridelené, na budúce požiadavky, by sa mali stanoviť podmienky využívania uvedených prostriedkov. Vhodným riešením je spoločné financovanie operačných fondov, ktoré organizácie výrobcov a ich združenia zriadili. V osobitných prípadoch by mali byť povolené ďalšie možnosti financovania. Operačné fondy by sa mali používať len na financovanie operačných programov v sektore ovocia a zeleniny. S cieľom kontrolovať výdavky Únie by sa mala stanoviť hranica pre pomoc poskytovanú organizáciám výrobcov a ich združeniam, ktoré zriaďujú operačné fondy.
(41)
V regiónoch, v ktorých je miera organizovania výroby v sektore ovocia a zeleniny slabá, by sa malo povoliť poskytovanie dodatočných vnútroštátnych finančných príspevkov. V prípade členských štátov, ktoré sú obzvlášť znevýhodnené z hľadiska štruktúr, by uvedené príspevky mala Únia preplácať.
(42)
S cieľom zaistiť efektívnu, cielenú a udržateľnú podporu organizácií výrobcov a ich združení v sektore ovocia a zeleniny by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o operačné fondy a operačné programy, vnútroštátny rámec a národnú stratégiu pre operačné programy týkajúce sa povinnosti monitorovať a hodnotiť efektívnosť vnútroštátneho rámca a národných stratégií, finančnú pomoc Únie, opatrenia na predchádzanie krízam a krízové riadenie a vnútroštátnu finančnú pomoc.
(43)
Je dôležité ustanoviť podporné opatrenia v sektore vinohradníctva a vinárstva, ktoré posilnia konkurenčné štruktúry. Zatiaľ čo by uvedené opatrenia mala vymedziť a financovať Únia, členským štátom by sa mala ponechať možnosť výberu vhodného súboru opatrení, ktorými by reagovali na potreby svojich regionálnych orgánov, pričom sa v prípade potreby vezmú do úvahy ich osobitosti, ako aj možnosť začleniť ich do vnútroštátnych podporných programov. Členské štáty by mali byť zodpovedné za vykonávanie takých programov.
(44)
Jedným z hlavných opatrení oprávnených na vnútroštátne podporné programy by mala byť propagácia vín Únie a ich uvádzanie na trh. Podpora na inovácie môže zvýšiť predajnosť a konkurencieschopnosť vinárskych výrobkov Únie. Podpora by sa mala naďalej poskytovať na činnosti v oblasti reštrukturalizácie a konverzie z dôvodu ich pozitívneho štrukturálneho vplyvu na sektor vinohradníctva a vinárstva. Takisto by sa mala poskytovať podpora na investície v sektore vinohradníctva a vinárstva, ktoré sú zamerané na zlepšenie ekonomickej výkonnosti podnikov. Podpora na destiláciu vedľajších produktov by mala byť opatrením dostupným členským štátom, ktoré chcú takýto nástroj využiť na zabezpečenie kvality vína a zároveň chrániť životné prostredie.
(45)
Nástroje na predchádzanie krízam, ako napr. poistenie úrody, vzájomné fondy a zelený zber by mali byť oprávnené na podporu v rámci podporných programov v sektore vinohradníctva a vinárstva s cieľom podporovať zodpovedný prístup ku krízovým situáciám.
(46)
Podľa článku 103n nariadenia (ES) č. 1234/2007 a s výhradou podmienok uvedených v danom ustanovení sa ustanovenia týkajúce sa podpory vinohradníkom prostredníctvom pridelenia platobných nárokov, o ktorej už členské štáty rozhodli, stali konečnými s účinnosťou od rozpočtového roku 2015.
(47)
S cieľom zaistiť, aby podporné programy členských štátov v sektore vinohradníctva a vinárstva splnili svoje ciele a aby sa finančné prostriedky Únie využívali účinne a efektívne, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú: pravidiel o zodpovednosti za výdavky medzi dátumom, ku ktorému Komisia obdrží podporné programy a zmeny podporných programov, a dátumom ich uplatniteľnosti; pravidiel o obsahu podporných programov a o výdavkoch, administratívnych a personálnych nákladoch a operáciách, ktoré možno zahrnúť do podporných programov členských štátov; o podmienkach a možnosti vykonať platby prostredníctvom sprostredkovateľov v prípade podpory pre poistenie úrody; pravidiel o požiadavke zložiť zábezpeku v prípade, že sa vypláca preddavok; pravidiel o používaní určitých pojmov; pravidiel o stanovovaní prahu pre výdavky na opätovnú výsadbu vinohradov zo zdravotných a fytosanitárnych dôvodov; pravidiel o zabránení dvojitého financovania, pravidiel podľa ktorých výrobcovia stiahnu vedľajšie produkty výroby vína, a pravidlá pre výnimky z tejto povinnosti, aby sa predišlo ďalšiemu administratívnemu zaťaženiu, ako aj pravidlá týkajúce sa dobrovoľnej certifikácie destilačných podnikov; a pravidlá, ktoré členským štátom umožnia stanoviť podmienky pre správne fungovanie podporných opatrení.
(48)
Včelárstvo charakterizuje rôznorodosť výrobných podmienok a výnosov a rozptyl a rozmanitosť hospodárskych subjektov vo fáze výroby aj uvádzania na trh. Okrem toho je vzhľadom na zvyšujúci sa výskyt určitých chorôb a škodcov včiel a predovšetkým na rozšírenie varoázy vo viacerých členských štátoch za posledné roky a na problémy, ktoré táto choroba spôsobuje vo výrobe medu, naďalej nevyhnutná činnosť Únie, pretože varoázu nie je možné úplne vyhubiť a musí sa ošetrovať schválenými výrobkami. Vzhľadom na tieto okolnosti a v záujme zlepšenia výroby včelárskych výrobkov a ich uvádzania na trh v Únii by sa mali každé tri roky vypracovať vnútroštátne programy pre daný sektor s cieľom zlepšiť všeobecné podmienky včelárskej výroby a uvádzanie včelárskych výrobkov na trh. Uvedené vnútroštátne programy by mala čiastočne financovať Únia.
(49)
Mali by špecifikovať opatrenia, ktoré možno zahrnúť do včelárskych programov. S cieľom zabezpečiť, aby sa režim pomoci Únie prispôsobil najnovšiemu vývoju a aby boli opatrenia, na ktoré sa vzťahuje, efektívne pri zlepšovaní všeobecných podmienok výroby včelárskych výrobkov a ich uvádzania na trh, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o aktualizovanie zoznamu opatrení úpravou existujúcich opatrení alebo dopĺňaním nových opatrení.
(50)
S cieľom zaistiť účinné a efektívne využívanie financií Únie vo včelárstve by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o zabránenie dvojitému financovaniu medzi včelárskymi programami členských štátov a programami rozvoja vidieka a o základ prideľovania finančného príspevku Únie každému zúčastnenému členskému štátu.
(51)
V súlade s nariadením Rady (ES) č. 73/2009 (8) boli platby na plochu pre chmeľ odviazané od 1. januára 2010. S cieľom umožniť organizáciám výrobcov v sektore chmeľu pokračovať v ich činnostiach ako predtým, by sa malo prijať osobitné ustanovenie, na základe ktorého by sa v dotknutých členských štátoch mali používať rovnocenné sumy na rovnaké činnosti. S cieľom zabezpečiť, aby sa prostredníctvom pomoci financovali ciele organizácii výrobcov uvedené v tomto nariadení, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o žiadosti o pomoc, pravidlá týkajúce sa oprávnených chmeliarskych oblastí a výpočet výšky pomoci.
(52)
Pomoc Únie na chov húseníc priadky morušovej by mala byť oddelená a začlenená do systému priamych platieb v nadväznosti na prístup, ktorý sa uplatňuje na pomoc v iných sektoroch.
(53)
Pomoc na odstredené mlieko a sušené odstredené mlieko vyrobené v Únii a určené na použitie ako krmivo a na spracovanie na kazeín a kazeináty sa pri podporovaní trhu ukázala ako neefektívna, a preto by sa mala ukončiť, a to spolu s pravidlami týkajúcimi sa používania kazeínu a kazeinátov pri výrobe syra.
(54)
Rozhodnutie ukončiť platnosť dočasného zákazu výsadby viniča na úrovni Únie sa odôvodňuje dosiahnutím hlavných cieľov reformy organizácie trhu s vínom v Únii z roku 2008, najmä ukončením dlhotrvajúceho štrukturálneho prebytku výroby vína a postupným zlepšovaním konkurencieschopnosti a trhovej orientácie sektora vinohradníctva a vinárstva v Únii. Takýto pozitívny vývoj bol výsledkom výrazného poklesu plôch vinohradov v celej Únii, odchodu menej konkurencieschopných výrobcov, a postupného rušenia určitých opatrení na podporu trhu, čím vymizli stimuly na investovanie bez ekonomickej životaschopnosti. Zníženie dodávateľskej kapacity, podpora štrukturálnych opatrení a podpora vývozu vína umožnili lepšie prispôsobenie sa klesajúcemu dopytu na úrovni Únie, ktorý je dôsledkom postupného poklesu spotreby v členských štátoch s vinárskou tradíciou.
(55)
Vyhliadky postupného rastu dopytu na úrovni svetového trhu však poskytujú stimul pre zvýšenie dodávateľskej kapacity, a tým výsadbu nového viniča v nasledujúcom desaťročí. Mal by sa sledovať hlavný cieľ zvýšiť konkurencieschopnosť sektora vinohradníctva a vinárstva Únie, aby nedošlo k strate podielu na svetovom trhu, avšak príliš rýchly nárast novej výsadby viniča v reakcii na predpokladaný vývoj medzinárodného dopytu môže v strednodobom horizonte opätovne viesť k situácii nadmernej dodávateľskej kapacity s možnými sociálnymi a environmentálnymi dopadmi v konkrétnych vinárskych oblastiach. Na zabezpečenie kontrolovaného rastu výsadby viniča v období rokov 2016 až 2030 by sa mal na úrovni Únie zriadiť nový systém riadenia výsadby viniča vo forme režimu povolení na výsadbu viniča.
(56)
Podľa tohto nového systému sa povolenia na výsadbu viniča môžu udeľovať bez toho, aby sa výrobcom účtovali náklady, pričom platnosť týchto povolení by sa mala v prípade ich nepoužitia skončiť po troch rokoch. Prispelo by to k rýchlemu a priamemu využívaniu povolení zo strany výrobcov vína, ktorým sa tieto povolenia udelili, a predišlo by sa tak špekuláciám.
(57)
Nárast novej výsadby viniča by mal prebiehať v rámci ochranného mechanizmu na úrovni Únie na základe povinnosti členských štátov každoročne poskytovať povolenia na novú výsadbu, ktorá bude predstavovať 1 % z vysadenej plochy vinohradov, a zároveň umožňovať určitú pružnosť s cieľom reagovať na osobitné podmienky v jednotlivých členských štátoch. Členské štáty by mali mať možnosť rozhodnúť o poskytnutí menších oblastí na národnej alebo regionálnej úrovni vrátane na úrovni oblastí, ktoré sú oprávnené na konkrétne chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia, a to na základe objektívnych a nediskriminačných dôvodov, pričom sa zaručí, že uložené obmedzenia sú vyššie ako 0 % a nie sú vo vzťahu k cieľom nadmerne obmedzujúce.
(58)
Na zaručenie nediskriminačného spôsobu udeľovania povolení by sa mali stanoviť určité kritériá, a najmä ak celkový počet hektárov požadovaných v žiadostiach predložených výrobcami prekročí celkový počet hektárov dostupných na základe povolení, ktoré členské štáty môžu udeliť.
(59)
Udeľovanie povolení výrobcom, ktorí klčujú existujúcu plochu vinohradov, by malo byť automatické, a to na základe predloženia žiadosti, a nezávislé od ochranného mechanizmu pre novú výsadbu, pretože neprispievajú k celkovému rozširovaniu plochy vinohradov. V konkrétnych oblastiach oprávnených na výrobu vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením by členské štáty mali mať možnosť obmedziť udeľovanie takýchto povolení na opätovnú výsadbu na základe odporúčaní uznaných a reprezentatívnych profesijných organizácií.
(60)
Tento nový režim povolení pre výsadbu viniča by sa nemal vzťahovať na členské štáty, v ktorých sa neuplatňuje prechodný režim práv na výsadbu, a mal by byť nepovinný pre tie členské štáty, v ktorých sa práva na výsadbu uplatňujú, no plocha vyčlenená na výsadbu viniča sa nachádza pod určitou hranicou.
(61)
Na zabezpečenie hladkého prechodu z predchádzajúceho režimu práv na výsadbu na nový režim by sa mali ustanoviť prechodné ustanovenia, a to najmä s cieľom predísť nadmernej výsadbe pred spustením nového režimu. Členské štáty by mali mať určitú flexibilitu pri rozhodovaní o lehote na podávanie žiadostí o zmenu práv na výsadbu na povolenie, ktorú môžu stanoviť v období od 31. decembra 2015 do 31. decembra 2020.
(62)
S cieľom zabezpečiť harmonizované a účinné vykonávanie nového režimu povolení na výsadbu viniča by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o podmienky vyňatia určitej výsadby viniča z režimu, pravidlá týkajúce sa kritérií oprávnenosti a prioritných kritérií, doplnenie kritérií oprávnenosti a prioritných kritérií, súbežnú existenciu viničov, ktoré sa majú vyklčovať, a novovysadených viničov, a o dôvody, na základe ktorých môžu členské štáty obmedziť udeľovanie povolení na opätovnú výsadbu.
(63)
Mala by sa účinne vykonávať kontrola neoprávnenej výsadby, aby sa zabezpečilo dodržiavanie pravidiel podľa nového režimu.
(64)
Uplatňovanie noriem pre uvádzanie poľnohospodárskych výrobkov na trh môže prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok výroby uvedených výrobkov a ich uvádzania na trh a ich kvality. Uplatňovanie takýchto noriem je preto v záujme výrobcov, obchodníkov a spotrebiteľov.
(65)
Na základe oznámenia Komisie o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov a následných diskusií je vhodné zachovať obchodné normy podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov s cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov a prispieť k zlepšeniu hospodárskych podmienok výroby a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh a ich kvality.
(66)
Pre obchodné normy by sa mali zaviesť ustanovenia horizontálnej povahy.
(67)
Obchodné normy by sa mali rozdeliť na povinné pravidlá pre konkrétne sektory alebo výrobky a nepovinné vyhradené výrazy, ktoré sa stanovia pre jednotlivé sektory či výrobky.
(68)
Obchodné normy by sa mali v zásade uplatňovať na všetky dotknuté poľnohospodárske výrobky, ktoré sa uvádzajú na trh v Únii.
(69)
V tomto nariadení by sa mali uviesť sektory a výrobky, na ktoré sa obchodné normy môžu vzťahovať. S cieľom prihliadnuť na očakávania spotrebiteľov a potrebu zlepšiť kvalitu výroby poľnohospodárskych výrobkov a hospodárske podmienky ich uvádzania na trh by sa však mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o zmenu tohto zoznamu za veľmi prísnych podmienok.
(70)
S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov a zlepšiť hospodárske podmienky výroby a uvádzania na trh, ako aj kvalitu určitých poľnohospodárskych výrobkov a s cieľom prispôsobiť sa neustále sa meniacim trhovým podmienkam, vyvíjajúcim sa požiadavkám spotrebiteľov a vývoju príslušných medzinárodných noriem, ako aj s cieľom ako aj zabrániť vytváraniu prekážok pre inováciu výrobkov, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o prijímanie obchodných noriem podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov vo všetkých fázach uvádzania na trh, ako aj o odchýlky a výnimky z takýchto noriem. V obchodných normách by sa okrem iného mali zohľadniť aj prirodzené a základné vlastnosti dotknutých výrobkov, čím sa predíde tomu, aby spôsobili rozsiahle zmeny v bežnom zložení dotknutých výrobkov. Okrem toho by sa v obchodných normách malo zohľadniť možné riziko uvedenia spotrebiteľov do omylu v dôsledku ich vnímania výrobku a očakávania. Žiadna odchýlka alebo výnimka z noriem by nemala viesť k ďalším nákladom, ktoré by mali znášať výlučne poľnohospodári.
(71)
Obchodné normy by sa mali uplatňovať s cieľom umožniť, aby sa na trh bez problémov dodávali výrobky normalizovanej a uspokojivej kvality, a mali by sa týkať najmä vymedzenia technických pojmov, klasifikácie, obchodnej úpravy a označovania, balenia, spôsobu výroby, uchovávania, skladovania, dopravy, súvisiacich administratívnych dokumentov, certifikácie a časových limitov, obmedzení ich používania a nakladania s nimi.
(72)
Vzhľadom na záujem výrobcov oznamovať vlastnosti výrobkov a poľnohospodárskej výroby a záujem spotrebiteľov dostávať primerané a transparentné informácie o výrobkoch by malo byť možné určiť v jednotlivých prípadoch a na primeranej zemepisnej úrovni miesto poľnohospodárskej výroby a/alebo miesto pôvodu, pričom sa vezmú do úvahy osobitosti niektorých sektorov, najmä tie, ktoré sa týkajú spracovaných poľnohospodárskych výrobkov.
(73)
Mali by sa ustanoviť osobitné pravidlá pre výrobky dovážané z tretích krajín, pod podmienkou, že vnútroštátne ustanovenia platné v tretích krajinách odôvodňujú udelenie výnimky z obchodných noriem a je zaručená ich rovnocennosť s právnymi predpismi Únie. Je tiež vhodné ustanoviť pravidlá týkajúce sa uplatňovania obchodných noriem na výrobky vyvážané z Únie.
(74)
Výrobky sektora ovocia a zeleniny, ktoré sa majú spotrebiteľom predávať čerstvé, by sa mali uvádzať na trh, iba ak majú vyhovujúcu, primeranú a predajnú kvalitu a len s označením krajiny pôvodu. S cieľom zabezpečiť riadne uplatňovanie tejto požiadavky a zohľadniť určité osobitné situácie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o osobitné výnimky z tejto požiadavky.
(75)
V celej Únii by sa malo postupovať v súlade s politikou kvality, a to uplatňovaním postupu certifikácie pre výrobky sektora chmeľu a zákazom uvádzania uvedených výrobkov, ktoré nedostali certifikát, na trh. S cieľom zabezpečiť riadne uplatňovanie tejto požiadavky a zohľadniť určité osobitné situácie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o opatrenia, ktoré sa odchyľujú od tejto požiadavky, aby splnili obchodné požiadavky určitých tretích krajín, alebo v prípade výrobkov určených na osobitné použitie.
(76)
V prípade určitých sektorov a výrobkov sú vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy dôležitým prvkom na stanovenie podmienok hospodárskej súťaže. Z toho dôvodu je vhodné ustanoviť pre uvedené sektory a/alebo výrobky vymedzenie pojmov, označenia a obchodné názvy, ktoré by sa mali používať výhradne v Únii pri uvádzaní výrobkov spĺňajúcich zodpovedajúce požiadavky.
(77)
S cieľom upraviť vymedzenia pojmov a obchodné názvy určitých výrobkov podľa potrieb vyplývajúcich z vyvíjajúcich sa požiadaviek spotrebiteľov, technického pokroku alebo potreby inovácie výrobkov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o úpravu vymedzenia pojmov a obchodných názvov, odchýlky od nich alebo výnimky z nich.
(78)
S cieľom zabezpečiť, aby hospodárske subjekty a členské štáty jasne a správne chápali vymedzenia pojmov a obchodné názvy ustanovené pre určité sektory, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá ich presného stanovenia a uplatňovania.
(79)
S cieľom zohľadniť osobitosti každého výrobku alebo sektora, jednotlivé fázy uvádzania na trh, technické podmienky, akýkoľvek možný značný praktický problém, ako aj presnosť a opakovateľnosť analytických metód, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú stanovenia tolerancie pre jednu alebo viacero osobitných noriem, nad rámec ktorej sa celá dávka výrobkov považuje za nespĺňajúcu uvedenú normu.
(80)
Mali by sa stanoviť určité enologické postupy a obmedzenia výroby vína, najmä pokiaľ ide o kupáž a používanie určitých druhov hroznového muštu, hroznovej šťavy a čerstvého hrozna s pôvodom v tretích krajinách. S cieľom splniť medzinárodné normy by Komisia mala pri ďalších enologických postupoch zohľadňovať enologické postupy, ktoré odporúča Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (OIV).
(81)
Mali by sa ustanoviť pravidlá klasifikácie muštových odrôd, podľa ktorých by členské štáty, ktoré vyrábajú viac ako 50 000 hektolitrov ročne, mali zostať naďalej zodpovedné za klasifikáciu muštových odrôd, z ktorých sa môže na ich území vyrábať víno. Určité muštové odrody by sa mali vylúčiť.
(82)
Členské štáty by mali byť schopné zachovať alebo prijať určité vnútroštátne pravidlá týkajúce sa úrovní kvality, pokiaľ ide o roztierateľné tuky.
(83)
Členským štátom by sa v sektore vinohradníctva a vinárstva malo umožniť, aby obmedzili alebo vylúčili používanie určitých enologických postupov, aby zachovali prísnejšie obmedzenia pre vína vyrábané na ich území, a aby umožnili skúšobné používanie nepovolených enologických postupov.
(84)
S cieľom zaistiť správne a transparentné uplatňovanie medzinárodných pravidiel týkajúcich sa určitých výrobkov a sektorov, pokiaľ ide o obchodné normy, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie podmienok uplatňovania takých obchodných noriem, ako aj podmienok držby, obehu a používania výrobkov získaných skúšobnými postupmi.
(85)
Okrem obchodných noriem by sa mali zaviesť nepovinné akostné výrazy, aby sa zabezpečilo, že termíny opisujúce špecifické vlastnosti výrobku alebo vlastnosti poľnohospodárskej výroby či spracovania sa nebudú na trhu zneužívať a spotrebitelia sa na ne budú môcť spoľahnúť pri identifikácii rôznej kvality výrobku. Vzhľadom na ciele tohto nariadenia a v záujme jasnosti by sa existujúce nepovinné vyhradené výrazy mali uviesť v tomto nariadení.
(86)
Členským štátom by sa malo umožniť ustanoviť pravidlá týkajúce sa nakladania z vinárskymi výrobkami, ktoré nespĺňajú požiadavky tohto nariadenia. S cieľom zabezpečiť správne a transparentné uplatňovanie vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa vinárskych výrobkov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie podmienok na využitie vinárskych výrobkov, ktoré nespĺňajú požiadavky tohto nariadenia.
(87)
S cieľom zohľadniť situáciu na trhu a vývoj obchodných noriem a medzinárodných noriem by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o rezervovanie dodatočného nepovinného vyhradeného výrazu a stanovenia podmienok na jeho používanie, zmenu podmienok používania nepovinného vyhradeného výrazu a zrušenie nepovinného vyhradeného výrazu.
(88)
S cieľom zohľadniť charakteristiky určitých sektorov a očakávania spotrebiteľov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o ustanovenie ďalších podrobností o požiadavkách na zavedenie dodatočného vyhradeného výrazu.
(89)
S cieľom zaručiť, aby výrobky opísané prostredníctvom nepovinných vyhradených výrazov spĺňali príslušné podmienky používania, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, ktoré sa týkajú ustanovenia ďalších pravidiel na používanie nepovinných vyhradených výrazov.
(90)
S cieľom zohľadniť osobitosti obchodu medzi Úniou a určitými tretími krajinami a osobitosti určitých poľnohospodárskych výrobkov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o podmienky, za ktorých sa dovezené výrobky považujú za výrobky, ktoré majú rovnocennú úroveň súladu s požiadavkami Únie týkajúcimi sa obchodných noriem, a ktorými sa umožňujú opatrenia odchyľujúce sa od pravidiel, na základe ktorých sa majú výrobky v Únii uvádzať na trh len v súlade s takými normami, a pravidlá týkajúce sa uplatňovania obchodných noriem na výrobky vyvážané z Únie.
(91)
Ustanovenia týkajúce sa vína by sa mali uplatňovať vzhľadom na medzinárodné dohody uzavreté v súlade so ZFEÚ.
(92)
Koncepcia akostných vín v Únii je okrem iného založená na osobitných vlastnostiach vína, ktoré sa pripisujú jeho zemepisnému pôvodu. Takéto vína spotrebiteľ rozoznáva prostredníctvom chránených označení pôvodu a zemepisných označení. Aby sa požiadavky na kvalitu dotknutých výrobkov mohli zahrnúť do transparentného a prepracovanejšieho rámca, mal by sa ustanoviť systém, v ktorom sa budú žiadosti o chránené označenie pôvodu a zemepisné označenie skúmať v súlade s prístupom, ktorý sa uplatňuje v rámci horizontálnej politiky Únie v oblasti kvality potravín iných než víno a destiláty, stanoveným v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (9).
(93)
S cieľom zachovať osobitné kvalitatívne vlastnosti vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením by sa malo členským štátom umožniť uplatňovať prísnejšie pravidlá.
(94)
Na to, aby označenia pôvodu a zemepisné označenia mohli byť v Únii chránené, by mali byť uznávané a zapísané do registra na úrovni Únie v súlade s procesnými pravidlami, ktoré ustanovila Komisia.
(95)
Ochrana by mala byť dostupná aj pre označenia pôvodu a zemepisné označenia tretích krajín, ak sú v krajine pôvodu chránené.
(96)
Postupom zápisu do registra by sa malo každej fyzickej alebo právnickej osobe s oprávneným záujmom v členskom štáte alebo tretej krajine umožniť, aby uplatnila svoje práva formou vznesenia námietok.
(97)
Označenia pôvodu a zemepisné označenia zapísané do registra by mali byť chránené pred používaním, ktorým sa zneužíva povesť výrobkov spĺňajúcich požiadavky. S cieľom podporovať spravodlivú hospodársku súťaž a neuvádzať spotrebiteľov do omylu by sa takáto ochrana mala rozšíriť aj na výrobky a služby, na ktoré sa toto nariadenie nevzťahuje, vrátane tých, ktoré nie sú uvedené v prílohe I k zmluvám.
(98)
S cieľom zohľadniť existujúce postupy označovania, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o povolenie používať názov muštovej odrody, ktorá obsahuje chránené označenie pôvodu alebo zemepisné označenie alebo z takéhoto označenia pozostáva.
(99)
S cieľom zohľadniť osobitosti výroby vo vymedzenej zemepisnej oblasti by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie ďalších kritérií vymedzovania príslušnej zemepisnej oblasti a obmedzenia a výnimky týkajúce sa výroby vo vymedzenej zemepisnej oblasti.
(100)
S cieľom zaistiť kvalitu a vysledovateľnosť výrobkov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o podmienky, za ktorých sa do špecifikácií výrobkov môžu zahrnúť ďalšie požiadavky.
(101)
S cieľom chrániť legitímne práva alebo záujmy výrobcov a hospodárskych subjektov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o typ žiadateľa, ktorý môže žiadať o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia; podmienky, ktoré treba dodržiavať v súvislosti so žiadosťou o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia; preskúmanie zo strany Komisie, námietkové konanie a postupy pri zmene, zrušení a premene chránených označení pôvodu alebo chránených zemepisných označení; podmienky podávania cezhraničných žiadostí; Uvedená právomoc by mala zahŕňať aj podmienky podávania žiadostí týkajúcich sa zemepisných oblastí v tretej krajine; dátum, od ktorého sa ochrana alebo zmena ochrany uplatňujú a pokiaľ ide o podmienky týkajúce sa zmien špecifikácií výrobkov.
(102)
S cieľom zabezpečiť primeraný stupeň ochrany by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o obmedzenia v súvislosti s chráneným názvom.
(103)
S cieľom zaistiť, aby hospodárske subjekty ani príslušné orgány neboli nadmerne dotknuté uplatňovaním tohto nariadenia na názvy vín, ktorým sa poskytla ochrana pred 1. augustom 2009, alebo na ktorých ochranu bola podaná žiadosť pred uvedeným dátumom, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o ustanovenie prechodných pravidiel týkajúcich sa takýchto názvov vín, vín uvedených na trh alebo označených pred určitým dátumom a zmien špecifikácií výrobkov.
(104)
Určité pojmy sa tradične používajú v Únii na poskytnutie informácií spotrebiteľom o osobitostiach a kvalite vín a dopĺňajú tak informácie poskytované chránenými označeniami pôvodu a chránenými zemepisnými označeniami. Tieto tradičné pojmy by mali byť oprávnené na ochranu v Únii, aby sa zabezpečilo fungovanie vnútorného trhu a rovnaké podmienky hospodárskej súťaže a aby sa zabránilo uvádzaniu spotrebiteľov do omylu.
(105)
S cieľom zaistiť primeraný stupeň ochrany by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o jazyk a spôsob písania tradičného pojmu, ktorý sa má chrániť.
(106)
S cieľom zaistiť ochranu oprávnených nárokov výrobcov a hospodárskych subjektov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o typ žiadateľa, ktorý môže žiadať o ochranu tradičného pojmu; podmienky platnosti žiadostí o uznanie tradičného pojmu; dôvody na vznesenie námietky voči navrhovanej ochrane tradičného pojmu; rozsah ochrany, a to aj vo vzťahu k obchodným známkam, chráneným tradičným pojmom, chráneným označeniam pôvodu alebo zemepisným označeniam, homonymám alebo určitým názvom muštových odrôd; dôvody zrušenia tradičného pojmu; dátum podávania žiadosti alebo požiadavky a postupy, ktoré treba dodržiavať v súvislosti so žiadosťou o ochranu tradičného pojmu vrátane preskúmania zo strany Komisie, námietkového konania a postupov pri zrušení a zmene.
(107)
S cieľom zohľadniť osobitosti obchodu medzi Úniou a určitými tretími krajinami by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o podmienky, za ktorých sa tradičné pojmy môžu používať pri výrobkoch z tretích krajín, ako aj o súvisiace výnimky.
(108)
Opis, označovanie a obchodná úprava výrobkov v sektore vinohradníctva a vinárstva, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, môže mať významný dosah na ich predajnosť. Rozdiely v právnych predpisoch členských štátov týkajúcich sa označovania výrobkov v sektore vinohradníctva a vinárstva môžu narúšať hladké fungovanie vnútorného trhu. Mali by sa preto ustanoviť pravidlá, ktorými sa zohľadnia oprávnené záujmy spotrebiteľov a výrobcov. Z tohto dôvodu je vhodné ustanoviť pravidlá Únie týkajúce sa označovania a obchodnej úpravy.
(109)
S cieľom zaistiť súlad s existujúcimi postupmi označovania by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie výnimočných okolností odôvodňujúcich vynechanie odkazu na pojem „chránené označenie pôvodu“ alebo „chránené zemepisné označenie“.
(110)
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora vinohradníctva a vinárstva by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o obchodnú úpravu a používanie iných údajov týkajúcich sa označovania ako tých, ktoré sú ustanovené v tomto nariadení, určitých povinných a nepovinných údajov a obchodnej úpravy.
(111)
S cieľom zaistiť ochranu oprávnených záujmov hospodárskych subjektov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o dočasné označovanie a obchodnú úpravu vín s označením pôvodu alebo zemepisným označením, ak dané označenie pôvodu alebo zemepisné označenie spĺňa potrebné požiadavky.
(112)
S cieľom zaistiť, aby neboli dotknuté hospodárske subjekty, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o prechodné ustanovenia týkajúce sa vína uvedeného na trh a označeného v súlade s príslušnými pravidlami, ktoré sa uplatňovali pred 1. augustom 2009.
(113)
S cieľom zohľadniť osobitosti obchodu s výrobkami sektora vinohradníctva a vinárstva medzi Úniou a určitými tretími krajinami by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o výnimky z pravidiel týkajúcich sa označovania a obchodnej úpravy, pokiaľ ide o výrobky určené na vývoz, ak si to vyžaduje právo dotknutej tretej krajiny.
(114)
Na zabezpečenie spravodlivého vyváženia práv a povinností cukrovarníckych podnikov a pestovateľov cukrovej repy budú po ukončení systému kvót stále potrebné osobitné nástroje. Mali by sa preto prijať štandardné ustanovenia, ktorými sa budú riadiť písomné dohody v rámci odvetvia, ktoré sa medzi nimi uzavreli.
(115)
Reformou režimu pre cukor z roku 2006 sa do sektora cukru v Únii zaviedli ďalekosiahle zmeny. S cieľom umožniť pestovateľom cukrovej repy, aby sa v plnom rozsahu prispôsobili novej situácii na trhu a zvýšenej trhovej orientácii v sektore, by sa súčasný systém kvót na cukor mal predĺžiť do konca hospodárskeho roka 2016/2017, kedy sa zruší.
(116)
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora cukru by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o aktualizáciu vymedzení technických pojmov týkajúcich sa sektora cukru, aktualizáciu nákupných podmienok ustanovených v tomto nariadení, a o ďalšie pravidlá určovania hrubej hmotnosti, tary a obsahu cukru, ktorý sa podniku dodáva, a pravidiel týkajúcich sa rezkov cukrovej repy.
(117)
Nedávne skúsenosti preukázali, že sú potrebné osobitné opatrenia na zabezpečenie dostatočnej dodávky cukru na trh Únie počas zostávajúceho obdobia cukrových kvót.
(118)
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora cukru a zabezpečiť riadne zohľadnenie záujmov všetkých strán a vzhľadom na potrebu zabrániť akýmkoľvek narušeniam trhu by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o nákupné podmienky a dodávateľské zmluvy; aktualizáciu nákupných podmienok pre cukrovú repu ustanovených v tomto nariadení a o kritériá, ktoré majú cukrovarnícke podniky uplatňovať, keď predajcom cukrovej repy prideľujú množstvá cukrovej repy, na ktoré uzatvorili dodávateľské zmluvy pred vysiatím.
(119)
S cieľom zohľadniť technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o vypracovanie zoznamu výrobkov, na výrobu ktorých sa môže použiť priemyselný cukor, priemyselná izoglukóza alebo priemyselný inulínový sirup.
(120)
S cieľom zaistiť, aby schválené podniky, ktoré vyrábajú alebo spracovávajú cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup, dodržiavali svoje povinnosti, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o udeľovanie a odoberanie schválení takýchto podnikov, ako aj kritériá pre administratívne sankcie.
(121)
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora cukru a zabezpečiť riadne zohľadnenie záujmov všetkých strán by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o význam podmienok pre fungovanie systému kvót a o podmienky, ktorými sa riadi predaj do najvzdialenejších regiónov.
(122)
S cieľom zaistiť, aby boli pestovatelia úzko zapojení do rozhodnutia preniesť určité množstvo výroby, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o prenos cukru.
(123)
S cieľom lepšie riadiť vinohradnícky potenciál by členské štáty mali oznamovať Komisii súpis svojho výrobného potenciálu na základe registra viníc. S cieľom podporiť členské štáty, aby oznamovali svoj súpis, by sa podpora na reštrukturalizáciu a konverziu mala obmedziť na tie členské štáty, ktoré súpis oznámili.
(124)
S cieľom uľahčiť monitorovanie a overovanie výrobného potenciálu členskými štátmi by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o obsah registra viníc a výnimky.
(125)
S cieľom zabezpečiť uspokojivú úroveň vysledovateľnosti dotknutých výrobkov, najmä v záujme ochrany spotrebiteľa, by sa malo vyžadovať, aby ku všetkým výrobkom sektora vinohradníctva a vinárstva, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, bol pri obehu v Únii priložený sprievodný dokument.
(126)
S cieľom uľahčiť prepravu vinárskych výrobkov a jej overovanie členskými štátmi by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa sprievodného dokumentu a jeho použitia; podmienok, za ktorých sa sprievodný dokument má považovať za dokument potvrdzujúci chránené označenia pôvodu alebo zemepisné označenia; povinnosti viesť evidenciu a jej použitia; upresnenia, kto má evidenciu viesť, a výnimiek z povinnosti viesť evidenciu, ako aj operácií, ktoré má evidencia obsahovať.
(127)
V prípade, že neexistujú právne predpisy Únie o štandardizovaných písomných zmluvách, môžu členské štáty podľa vnútroštátneho zmluvného práva rozhodnúť o povinnom používaní takýchto zmlúv pod podmienkou, že sa pri tom budú dodržiavať právne predpisy Únie, a najmä že sa bude rešpektovať riadne fungovanie vnútorného trhu a spoločnej organizácie trhov. Vzhľadom na rozdielne okolnosti v Únii a v záujme subsidiarity by sa takéto rozhodnutie malo ponechať členským štátom. V sektore mlieka a mliečnych výrobkov by sa však s cieľom zaistiť primerané minimálne normy týkajúce sa takýchto zmlúv a riadne fungovanie vnútorného trhu a spoločnej organizácie trhu mali na úrovni Únie ustanoviť niektoré základné podmienky používania takýchto zmlúv. O všetkých takýchto základných podmienkach by sa malo rokovať bez obmedzenia. Keďže niektoré mliekarenské družstvá môžu mať vo svojich stanovách pravidlá s podobným účinkom, mali by sa v záujme zjednodušenia oslobodiť od požiadavky uzatvárať zmluvy. Na to, aby sa zvýšila účinnosť takéhoto systému zmlúv, členské štáty by mali rozhodnúť o tom, či by sa mali uplatňovať aj v prípade, keď sprostredkovatelia zbierajú mlieko od poľnohospodárov a dodávajú ho spracovateľom.
(128)
S cieľom zabezpečiť realizovateľný vývoj výroby, a tým aj vyplývajúcu primeranú životnú úroveň prvovýrobcov mlieka by sa mala posilniť ich vyjednávacia sila voči spracovateľom, čo by malo viesť k spravodlivejšiemu rozdeleniu pridanej hodnoty v dodávateľskom reťazci. Preto by sa na účel dosiahnutia uvedených cieľov SPP malo prijať ustanovenie podľa článku 42 a článku 43 ods. 2 ZFEÚ, ktorým by sa organizáciám výrobcov pozostávajúcim z prvovýrobcov mlieka alebo ich združeniam umožnilo kolektívne dohodnúť s mliekarenským podnikom zmluvné podmienky, vrátane ceny, týkajúce sa produkcie surového mlieka niektorých alebo všetkých ich členov. S cieľom zachovať účinnú hospodársku súťaž na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami by táto možnosť mala podliehať primeraným kvantitatívnym obmedzeniam. Aby sa nenarušilo účinné fungovanie družstiev a v záujme zrozumiteľnosti by sa malo presne stanoviť, že v prípade, ak členstvo v družstve zaväzuje poľnohospodára k tomu, aby všetku výrobu mlieka alebo jej časť dodával ako surové mlieko za podmienok stanovených v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach na nich založených, nemožno o týchto podmienok rokovať prostredníctvom organizácie výrobcov.
(129)
Vzhľadom na význam chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, najmä pre zraniteľné vidiecke regióny, a s cieľom zaistiť pridanú hodnotu a zachovať kvalitu predovšetkým syrov s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením a v s ohľadom na blížiace sa ukončenie systému kvót na mlieko by členské štáty mali mať možnosť uplatňovať na žiadosť medziodvetvovej organizácie, organizácie výrobcov alebo skupiny, ako sa vymedzuje v nariadení (EÚ) č. 1151/2012, pravidlá na regulovanie celej ponuky takýchto syrov vyrobených vo vymedzenej zemepisnej oblasti. Takúto žiadosť by mala podporiť prevažná väčšina výrobcov mlieka dodávajúcich prevažnú väčšinu objemu mlieka používaného na výrobu príslušného syra a v prípade medziodvetvových organizácií a skupín by takúto žiadosť mala podporiť prevažná väčšina výrobcov syra predstavujúca prevažnú väčšinu výroby príslušného syra.
(130)
Komisia potrebuje včasné informácie o množstve dodaného surového mlieka, aby mohla sledovať vývoj na trhu. Preto by sa malo prijať ustanovenie na zaistenie toho, aby prvonákupca tieto informácie pravidelne oznamoval členským štátom, a aby členské štáty o nich informovali Komisiu.
(131)
Organizácie výrobcov a ich združenia môžu zohrávať užitočnú úlohu pri koncentrácii ponuky, zlepšovaní uvádzania na trh, plánovania a prispôsobovania výroby dopytu, pri optimalizácii výrobných nákladov a stabilizácii výrobných cien, vedení výskumu, presadzovaní najlepších postupov a pri poskytovaní technickej pomoci, pri nakladaní s vedľajšími produktmi a pri riadení nástrojov na zvládanie rizík, ktoré majú ich členovia k dispozícii, čím prispejú k posilneniu postavenia výrobcov v potravinovom reťazci.
(132)
Medziodvetvové organizácie môžu zohrávať dôležitú úlohu pri umožňovaní dialógu medzi subjektmi v dodávateľskom reťazci a presadzovaní najlepších postupov a transparentnosti trhu.
(133)
Existujúce pravidlá týkajúce sa vymedzenia a uznávania organizácií výrobcov, ich združení a medziodvetvových organizácií by sa preto mali harmonizovať, zefektívniť a rozšíriť s cieľom umožniť pre určité sektory uznanie na požiadanie podľa stanov stanovených v súlade s týmto nariadením. Kritériá uznania a stanovy organizácií výrobcov by predovšetkým mali zabezpečiť, aby sa takéto subjekty vytvárali na základe iniciatívy výrobcov a aby boli kontrolované v súlade s pravidlami, ktoré vyrábajúcim členom umožňujú demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia.
(134)
Existujúce ustanovenia v rôznych sektoroch, ktorými sa posilnil vplyv organizácií výrobcov, ich združení a medziodvetvových organizácií tým, že sa členským štátom umožnilo, aby za určitých podmienok rozšírili určité pravidlá takýchto organizácií na nečlenské hospodárske subjekty, sa ukázali ako účinné a mali by sa harmonizovať, zefektívniť a rozšíriť na všetky sektory.
(135)
Mala by sa ustanoviť možnosť prijať určité opatrenia s cieľom uľahčiť prispôsobovanie ponuky požiadavkám trhu, čo môže prispieť k stabilizácii trhov a k zaisteniu primeranej životnej úrovne pre danú poľnohospodársku komunitu.
(136)
S cieľom podporiť činnosť organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií, ktorá by uľahčila prispôsobovanie ponuky požiadavkám trhu, s výnimkou činností týkajúcich sa stiahnutia výrobkov z trhu, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o opatrenia týkajúce sa zlepšenia kvality, podpory lepšej organizácie výroby, spracovania a uvádzania na trh, zjednodušenia zaznamenávania vývoja trhových cien a umožnenia vypracúvania krátkodobých a dlhodobých predpovedí na základe používaných výrobných prostriedkov.
(137)
Členské štáty by v záujme zlepšenia fungovania trhu s vínom mali mať možnosť vykonávať rozhodnutia, ktoré prijali medziodvetvové organizácie. Z rozsahu pôsobnosti týchto rozhodnutí by sa však mali vylúčiť postupy, ktoré by mohli narušiť hospodársku súťaž.
(138)
Vzhľadom na to, že sa na využívanie formálnych písomných zmlúv v sektore mlieka vzťahujú samostatné ustanovenia, využívanie takýchto zmlúv môže pomôcť posilniť zodpovednosť hospodárskych subjektov v iných sektoroch a zvýšiť ich povedomie o potrebe viac prihliadať na signály trhu, zlepšiť prenos cien a upraviť ponuku dopytu, ako aj prispieť k tomu, aby sa vyhli určitým nekalým obchodným praktikám. Keďže neexistujú právne predpisy Únie týkajúce sa takýchto zmlúv, členské štáty môžu v rámci vnútroštátneho zmluvného práva ustanoviť povinnosť takéto zmluvy používať pod podmienkou, že sa pritom dodrží právo Únie a najmä, že sa nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu a spoločnej organizácie trhov.
(139)
S cieľom zabezpečiť realizovateľný vývoj výroby, a tým aj primeranú životnú úroveň poľnohospodárov v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa a v sektore olivového olej, ako aj pestovateľov určitých plodín pestovaných na ornej pôde, by sa mala posilniť ich vyjednávacia sila voči hospodárskym subjektom, ktoré na nich v potravinovom reťazci nadväzujú, čo by malo viesť k spravodlivejšiemu rozdeleniu pridanej hodnoty v dodávateľskom reťazci. Na dosiahnutie týchto cieľov SPP by sa uznaným organizáciám výrobcov malo umožniť v rámci kvantitatívnych obmedzení rokovať o podmienkach dodávateľských zmlúv vrátane cien týkajúcich sa výroby niektorých alebo všetkých ich členov za predpokladu, že tieto organizácie sledujú jeden alebo viacero cieľov, ktorými je koncentrácia ponuky, umiestňovanie výrobkov ich členov na trh a optimalizácia výrobných nákladov, a za predpokladu, že sledovanie uvedených cieľov vedie k integrácii činností a že takáto integrácia pravdepodobne povedie k významnému zefektívneniu, takže činnosti organizácie výrobcov celkovo prispievajú k napĺňaniu cieľov článku 39 ZFEÚ. Možno to dosiahnuť pod podmienkou, že organizácia výrobcov vykonáva určité špecifické činnosti a že tieto činnosti sú významné z hľadiska množstva dotknutej výroby a z hľadiska nákladov na výrobu a umiestňovanie výrobku na trh.
(140)
S cieľom zabezpečiť pridanú hodnotu a udržať kvalitu predovšetkým údenej šunky s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením by členské štáty mali mať možnosť za prísnych podmienok uplatňovať pravidlá na regulovanie ponuky takejto údenej šunky pod podmienkou, že uvedené pravidlá podporuje veľká väčšina jej výrobcov a v prípade potreby chovatelia ošípaných v zemepisnej oblasti, v ktorej sa táto šunka vyrába.
(141)
Povinnosť evidencie všetkých zmlúv o dodávkach chmeľu vyrobeného v Únii je zbytočne zaťažujúca a mala by sa ukončiť.
(142)
S cieľom zaistiť, aby ciele a zodpovednosti organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií boli jasne vymedzené, a prispievať k efektívnej činnosti, a to bez uloženia neprimeraného administratívneho zaťaženia a ohrozenia zásady slobody združovania, najmä vo vzťahu k nečlenom takýchto organizácií, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o:
pravidlá týkajúce sa osobitných cieľov, ktoré také organizácie a združenia môžu, musia alebo nemusia sledovať a v prípade potreby by mali doplniť k cieľom stanoveným v tomto nariadení; pravidiel takýchto organizácií a združení, stanov iných organizácií, ako sú organizácie výrobcov, osobitných podmienok, ktoré sa vzťahujú na stanovy organizácií výrobcov v určitých sektoroch, vrátane výnimiek, štruktúry, doby členstva, veľkosti, demokratickej zodpovednosti a činností takýchto organizácií a združení, ako aj vplyvu vyplývajúceho zo zlúčení, podmienok uznania, odobratia a pozastavenia uznania a ich vplyv, ako aj ako aj požiadavky na prijatie nápravných opatrení v prípade nedodržiavania kritérií podmieňujúcich udelenie uznania;
nadnárodných organizácií a združení a pravidiel týkajúcich sa administratívnej pomoci v prípade nadnárodnej spolupráce; sektorov, ktoré podliehajú povoleniu zo strany členských štátov a ktorých sa zadávanie týka, a podmienok a charakteru činností, ktoré je možné zadať tretím stranám, ako aj poskytovania technických prostriedkov organizáciami alebo združeniami; základu pre výpočet minimálneho objemu alebo hodnoty predajnej výroby organizácií a združení; pravidiel pre výpočet objemu surového mlieka, ktorého sa týkajú rokovania vedené organizáciou výrobcov, prijímania členov, ktorí nie sú výrobcami, v prípade organizácií výrobcov a členov, alebo ktorí nie sú organizáciou výrobcov, v prípade združení organizácií výrobcov;
rozšírenia určitých pravidiel organizácií na nečlenov a povinnej úhrady členských príspevkov nečlenmi, a to vrátane využitia a rozdelenia takýchto platieb zo strany uvedených organizácií, ako aj zoznamu prísnejších výrobných pravidiel, ktoré možno rozšíriť, ďalších požiadaviek týkajúcich sa reprezentatívnosti, príslušných hospodárskych oblastí, ako aj preskúmania ich vymedzenia Komisiou, minimálnych období, počas ktorých by sa pravidlá mali uplatňovať predtým, ako sa rozšíria, osôb alebo organizácií, na ktoré sa pravidlá alebo príspevky môžu uplatňovať, a okolností, za ktorých Komisia môže požadovať, aby sa rozšírenie pravidiel alebo povinných príspevkov zamietlo alebo stiahlo.
(143)
Monitorovanie obchodných tokov je predovšetkým záležitosťou riadenia, ku ktorému by sa malo pristupovať pružne. Malo by sa prijať rozhodnutie o zavedení požiadaviek týkajúcich sa licencií so zreteľom na potrebu licencií, potrebu pre riadenie príslušných trhov, a najmä potrebu pre monitorovanie dovozu alebo vývozu príslušných výrobkov.
(144)
S cieľom zohľadniť medzinárodné povinnosti Únie a uplatniteľné sociálne, environmentálne normy Únie, ako aj jej normy v oblasti dobrých životných podmienok zvierat, zohľadniť potrebu monitorovania vývoja obchodovania a vývoja trhu a dovozu a vývozu, potrebu spoľahlivého trhového riadenia a potrebu znížiť administratívne zaťaženie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o zoznam výrobkov, ktoré podliehajú povinnosti predložiť dovoznú alebo vývoznú licenciu, a prípady a situácie, keď sa predloženie dovoznej alebo vývoznej licencie nevyžaduje.
(145)
S cieľom poskytnúť ďalšie prvky systému licencií by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa: práv a povinností vyplývajúcich z licencie, jeho právnych účinkov a prípadov, keď sa uplatňuje tolerancia, pokiaľ ide o plnenie povinnosti doviesť alebo vyviesť množstvo uvedené v licencii, alebo keď je potrebné uviesť pôvod, otázky, aby vydávanie dovoznej licencie alebo prepúšťanie do voľného obehu podliehalo predloženiu dokladu, ktorý vydala tretia krajina alebo subjekt a ktorým sa okrem iného potvrdzuje pôvod, pravosť a kvalitatívne vlastnosti výrobkov; prevodu licencie alebo obmedzenia jej prevoditeľnosti; dodatočných podmienok vzťahujúcich sa na dovozné licencie pre konope; a zásady administratívnej pomoci medzi členskými štátmi s cieľom zabrániť prípadom podvádzania a nezrovnalostí alebo ich riešiť a prípadov a situácií, keď sa vyžaduje alebo nevyžaduje zloženie zábezpeky, ktorou sa zaručí, že sa výrobky dovezú alebo vyvezú v období platnosti licencie.
(146)
Základné prvky ciel uplatniteľných na poľnohospodárske výrobky, ktoré odrážajú dohody WTO a dvojstranné dohody, sú ustanovené v Spoločnom colnom sadzobníku. Komisia by mala byť splnomocnená prijímať opatrenia na podrobný výpočet dovozných ciel podľa týchto základných prvkov.
(147)
Pre určité výrobky by sa mal zachovať systém vstupných cien. S cieľom zaistiť účinnosť uvedeného systému by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o kontrolu pravdivosti nahlásených vstupných cien zásielky pomocou paušálnej dovoznej hodnoty a stanoviť podmienky, za ktorých sa vyžaduje stanovenie zábezpeky.
(148)
S cieľom predísť alebo zabrániť nepriaznivým účinkom na trh Únie, ktoré by mohli byť dôsledkom dovozu určitých poľnohospodárskych výrobkov, by mal dovoz takých výrobkov podliehať platbe dodatočného cla, ak sú splnené určité podmienky.
(149)
Za určitých podmienok je vhodné otvoriť a spravovať dovozné colné kvóty, ktoré vyplývajú z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ alebo z iných právnych aktov Únie. Pri dovozných colných kvótach by mala prijatá metóda spravovania klásť náležitý dôraz na požiadavky zásobovania existujúceho a vytvárajúceho sa výrobného, spracovateľského a spotrebiteľského trhu v Únii, pokiaľ ide o konkurencieschopnosť, istotu a kontinuitu dodávok a potrebu udržiavať rovnováhu uvedeného trhu.
(150)
S cieľom dosiahnutia súladu so záväzkami obsiahnutými v dohodách uzavretých v rámci Uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní, ktoré sa týkajú colných kvót na dovoz 2 000 000 ton kukurice a 300 000 ton ciroku do Španielska a colných kvót na dovoz 500 000 ton kukurice do Portugalska, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o ustanovenia potrebné na vykonanie dovozu v rámci colných kvót a podľa potreby na verejné skladovanie množstiev dovezených platobnými agentúrami dotknutých členských štátov.
(151)
S cieľom zaistiť spravodlivý prístup k dostupným množstvám a rovnaké zaobchádzanie s hospodárskymi subjektmi v rámci colnej kvóty by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o určenie podmienok a požiadaviek oprávnenosti, ktoré musí hospodársky subjekt splniť, aby mohol predložiť žiadosť v rámci colnej kvóty; stanovenie pravidiel týkajúcich sa prevodu práv medzi hospodárskymi subjektmi a v prípade potreby obmedzení, ktoré sa vzťahujú na prevody v rámci spravovania colnej kvóty; podmienenie účasti na colnej kvóte zložením zábezpeky; a stanovenie všetkých potrebných ustanovení týkajúcich sa všetkých konkrétnych osobitostí, požiadavky alebo obmedzenia uplatniteľné na colnú kvótu, ako sa ustanovuje v príslušnej medzinárodnej dohode alebo v inom príslušnom akte.
(152)
Poľnohospodárske výrobky môžu byť v určitých prípadoch pri dovoze do tretích krajín predmetom osobitného zaobchádzania, ak zodpovedajú určitým špecifikáciám a/alebo cenovým podmienkam. Administratívna spolupráca medzi orgánmi v dovážajúcej tretej krajine a Úniou je nevyhnutá na zabezpečenie správneho uplatňovania takého systému. Na tento účel by malo byť k výrobkom priložené osvedčenie vydané v Únii.
(153)
S cieľom zaistiť, že výrobky, ktoré sa vyvážajú, môžu byť pri splnení určitých podmienok predmetom osobitného zaobchádzania pri dovoze do tretej krajiny podľa medzinárodných dohôd, ktoré Únia uzavrela v súlade so ZFEÚ, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá, ktorými sa vyžaduje, aby príslušné orgány členských štátov na požiadanie a po primeraných kontrolách vydali doklad potvrdzujúci splnenie týchto podmienok.
(154)
S cieľom zabrániť tomu, aby ilegálne pestovanie narušilo trh s konope na vlákno, by sa týmto nariadením mali ustanoviť kontroly dovozu konope a konopných semien, ktorými sa zaistí, že tieto výrobky ponúkajú určité záruky, pokiaľ ide o ich obsah tetrahydrokanabinolu. Okrem toho by dovoz konopných semien určených na iné použitie ako na siatie mal naďalej podliehať kontrolnému systému, v ktorom sa ustanovuje schválenie príslušných dovozcov.
(155)
V celej Únii sa uplatňuje politika kvality výrobkov sektora chmeľu. V prípade dovezených výrobkov, by sa do tohto nariadenia mali začleniť ustanovenia, ktorými sa zaistí, že sa dovezú iba výrobky, ktoré spĺňajú rovnocenné minimálne kvalitatívne charakteristiky. S cieľom minimalizovať administratívne zaťaženie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o prípady, v ktorých by sa nemali uplatňovať povinnosti týkajúce sa potvrdenia rovnocennosti a označovania na obaloch.
(156)
Únia uzavrela s tretími krajinami niekoľko dohôd o zvýhodnenom prístupe na trh, ktoré týmto tretím krajinám umožňujú vyvážať do Únie trstinový cukor za výhodných podmienok. Mali by sa na určité obdobie zachovať súvisiace ustanovenia o hodnotení toho, koľko cukru na rafináciu rafinérie potrebujú, a za určitých podmienok aj rezervácia vývozných licencií pre špecializovaných užívateľov významných množstiev dovezeného surového trstinového cukru, ktorí sa v Únii považujú za rafinérie s celoročnou prevádzkou. S cieľom zaistiť, že dovezený cukor na rafináciu sa rafinuje v súlade s danými požiadavkami, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o používanie zmluvných podmienok na vykonávanie dovozných dohôd; podmienky a požiadavky oprávnenosti, ktoré musí hospodársky subjekt splniť, aby mohol požiadať o dovoznú licenciu, vrátane zloženia zábezpeky a pravidlá týkajúce sa administratívnych sankcií, ktoré sa majú ukladať.
(157)
Systém ciel umožňuje upustiť od všetkých ostatných ochranných opatrení na vonkajších hraniciach Únie. Vo výnimočných prípadoch sa vnútorný trh a colný mechanizmus môžu preukázať ako nedostatočné. Únia by mala mať možnosť bezodkladne prijať všetky potrebné opatrenia, aby trh Únie neostal v takýchto prípadoch bez ochrany voči narušeniam, ktoré by z toho mohli vyplynúť. Také opatrenia by mali byť v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie.
(158)
Je vhodné, aby sa v prípade, že takéto režimy narušujú trh Únie, alebo v prípade, že trh Únie je náchylný k takémuto narušeniu, umožnilo pozastavenie využívania režimov „aktívny zušľachťovací styk“ a „pasívny zušľachťovací styk“.
(159)
Náhrady za vývoz do tretích krajín, ktoré vychádzajú z rozdielu medzi cenami v rámci Únie a na svetovom trhu a ktoré sa nachádzajú v hraniciach stanovených záväzkami prijatými v rámci WTO, by sa mali zachovať ako opatrenie, ktoré sa môže vzťahovať na určité výrobky, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, keď podmienky na vnútornom trhu sú také ako tie, ktoré sú popísané pre výnimočné opatrenia. Dotovaný vývoz by mal podliehať obmedzeniam, pokiaľ ide o hodnotu a množstvo, a dostupné náhrady by mali byť nulové bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie výnimočných opatrení.
(160)
Dodržanie obmedzení vyjadrených v hodnote, by sa malo zaistiť pri stanovení vývozných náhrad prostredníctvom monitorovania platieb podľa pravidiel, ktoré sa vzťahujú na Európsky poľnohospodársky záručný fond. Monitorovanie by sa malo uľahčiť povinným stanovením vývozných náhrad vopred, pričom sa v prípade diferencovaných náhrad umožní zmeniť stanovené miesto určenia v rámci zemepisnej oblasti, na ktorú sa uplatňuje jednotná sadzba vývoznej náhrady. V prípade zmeny miesta určenia by sa mala zaplatiť vývozná náhrada, ktorá sa uplatňuje na skutočné miesto určenia, a to maximálne vo výške náhrady uplatniteľnej na vopred stanovené miesto určenia.
(161)
Súlad s kvantitatívnymi obmedzeniami by sa mal zaistiť prostredníctvom spoľahlivého a účinného systému monitorovania. Poskytovanie vývozných náhrad by preto malo podliehať vývoznej licencii. Vývozné náhrady by sa mali poskytovať v rámci dostupných obmedzení v závislosti od konkrétnej situácie každého dotknutého výrobku. Výnimky z tohto pravidla by sa mali povoliť iba pre spracované výrobky, ktoré nie sú uvedené v prílohe I k zmluvám a na ktoré sa nevzťahujú obmedzenia týkajúce sa objemu. Mala by sa ustanoviť odchýlka od požiadavky prísneho dodržiavania pravidiel riadenia v prípade, keď je pravdepodobné, že vývozy, na ktoré sa poskytujú vývozné náhrady, neprekročia stanovené množstvo.
(162)
V prípade vývozu živého hovädzieho dobytka by sa vývozné náhrady mali poskytnúť a vyplatiť len vtedy, ak sú dodržané ustanovenia uvedené v právnych predpisoch Únie týkajúce sa dobrých životných podmienok zvierat, a najmä ochrany zvierat počas prepravy.
(163)
S cieľom zaručiť riadne fungovanie systému vývozných náhrad by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o požiadavku zložiť zábezpeku, ktorou sa zaručí, že hospodárske subjekty splnia svoje povinnosti.
(164)
S cieľom minimalizovať administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov a orgánov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie prahových hodnôt, pod ktorými sa nemusí vyžadovať vydanie alebo predloženie vývoznej licencie, stanovenie miesta určenia alebo operácie, pri ktorých môže byť oslobodenie od povinnosti predložiť vývoznú licenciu odôvodnené, a v odôvodnených situáciách umožnenie udeľovania vývozných licencií ex-post.
(165)
S cieľom riešiť konkrétne situácie, ktoré odôvodňujú úplnú alebo čiastočnú oprávnenosť na vývozné náhrady, a s cieľom pomôcť hospodárskym subjektom prekonať obdobie medzi žiadosťou o vývoznú náhradu a jej konečnou platbou, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa: iného dátumu náhrady; vyplatenia preddavku vývoznej náhrady vrátane podmienok na zloženie zábezpeky a jej uvoľnenie; ďalších dôkazov, ak existujú pochybnosti o skutočnom mieste určenia výrobkov a možnosti spätného dovozu na colné územie Únie; miest určení považovaných za vývoz z Únie a zaradenia miest určení na colnom území Únie medzi miesta určenia oprávnené na vývozné náhrady.
(166)
S cieľom zaistiť rovnaký prístup k vývozným náhradám pre vývozcov výrobkov, uvedených v prílohe I k zmluvám a výrobkov vyrobených ich spracovaním by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o uplatňovanie určitých pravidiel pre poľnohospodárske výrobky na výrobky vyvážané v podobe spracovaného tovaru.
(167)
S cieľom zaistiť, aby boli výrobky, za ktoré sa poskytuje vývozná náhrada, vyvezené z colného územia Únie, a predísť ich návratu na uvedené územie ako aj minimalizovať administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov pri získavaní a predkladaní dôkazov o tom, že výrobky, za ktoré sa poskytla náhrada, sa dostali do krajiny určenia oprávnenej na diferencované náhrady, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa: lehoty, do ktorej musí byť ukončený výstup z colného územia Únie vrátane lehoty na dočasný opätovný vstup; spracovania, ktorým môžu výrobky, za ktoré sa poskytujú vývozné náhrady, prejsť počas uvedeného obdobia; dôkazu o dosiahnutí miesta určenia, aby boli oprávnené na diferencované náhrady; prahových hodnôt pre náhrady a podmienok, za ktorých možno vývozcov oslobodiť od takého dôkazu; a podmienok na schválenie dôkazu poskytnutého nezávislými tretími stranami o dosiahnutí miesta určenia, kde sa uplatňujú diferencované náhrady.
(168)
S cieľom nabádať vývozcov, aby rešpektovali dobré životné podmienky zvierat, a s cieľom umožniť príslušným orgánom overovať riadne vynaloženie vývozných náhrad, ak sú podmienené dodržiavaním požiadaviek na dobré životné podmienky zvierat, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o požiadavky na dobré životné podmienky zvierat mimo colného územia Únie vrátane využitia nezávislých tretích strán.
(169)
S cieľom zohľadniť osobitosti jednotlivých sektorov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o osobitné požiadavky a podmienky týkajúce sa hospodárskych subjektov a výrobkov oprávnených na vývoznú náhradu a stanovenie koeficientov na účely výpočtu vývozných náhrad, a to s ohľadom na proces zrenia u niektorých alkoholických nápojov získaných z obilnín.
(170)
Minimálne vývozné ceny za cibule kvetín už nie sú prínosné a mali by sa zrušiť.
(171)
V súlade s článkom 42 ZFEÚ sa ustanovenia ZFEÚ týkajúce sa hospodárskej súťaže uplatňujú na výrobu poľnohospodárskych výrobkov a obchodovanie s nimi len do tej miery, ktorá je vymedzená v právnych predpisoch Únie v rámci článku 43 ods. 2 ZFEÚ, a v súlade s postupom, ktorý je v nich ustanovený.
(172)
Vzhľadom na osobitosti poľnohospodárskeho sektora a jeho závislosti na riadnom fungovaní celého potravinového dodávateľského reťazca vrátane účinného uplatňovania pravidiel týkajúcich sa hospodárskej súťaže vo všetkých súvisiacich sektoroch v celom potravinovom reťazci, ktorý môže byť veľmi koncentrovaný, by sa mala osobitná pozornosť venovať uplatňovaniu pravidiel týkajúcich sa hospodárskej súťaže stanovených v článku 42 ZFEÚ. Na tento účel je potrebná úzka spolupráca medzi Komisiou a orgánmi zodpovednými za hospodársku súťaž v členských štátoch. Usmernenia, ktoré v prípade potreby prijala Komisia, sú okrem toho vhodným nástrojom na usmernenie podnikov a ďalších dotknutých zainteresovaných strán.
(173)
Malo by sa ustanoviť, že pravidlá hospodárskej súťaže, ktoré sa vzťahujú na dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku 101 ZFEÚ a na zneužitie dominantného postavenia, sa uplatňujú na výrobu poľnohospodárskych výrobkov a obchodovanie s nimi, pokiaľ ich uplatňovanie neohrozuje dosiahnutie cieľov SPP.
(174)
V prípade organizácií poľnohospodárov alebo organizácií výrobcov alebo ich združení, ktorých cieľom je spoločná výroba alebo uvádzanie poľnohospodárskych výrobkov na trh alebo využívanie spoločných zariadení, by sa mal umožniť osobitný prístup, pokiaľ takáto spoločná činnosť nevylučuje hospodársku súťaž alebo neohrozuje dosiahnutie cieľov článku 39 ZFEÚ.
(175)
Bez toho, aby bola dotknutá regulácia ponuky určitých výrobkov, akým sú napríklad syry a šunky s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením alebo víno, ktoré sa riadi osobitným súborom pravidiel, by sa mal uplatniť osobitný prístup, pokiaľ ide o určité činnosti medziodvetvových organizácií pod podmienkou, že nevedú k rozdeľovaniu trhov, neovplyvňujú riadne fungovanie spoločnej organizácie trhu, nenarúšajú alebo nevylučujú hospodársku súťaž, nemajú za následok stanovenie cien alebo kvót, ani nevedú k diskriminácii.
(176)
Poskytovaním vnútroštátnej pomoci by bolo ohrozené riadne fungovanie vnútorného trhu. Na poľnohospodárske výrobky by sa preto mali vo všeobecnosti uplatňovať ustanovenia ZFEÚ, pokiaľ ide o vnútroštátnu pomoc. Bez ohľadu na uvedené, v určitých situáciách by sa mali umožniť výnimky. V prípade existencie takýchto výnimiek by Komisia mala mať možnosť vypracovať zoznam existujúcej, novej alebo navrhovanej vnútroštátnej pomoci, náležite členské štáty upozorniť a navrhnúť im vhodné opatrenia.
(177)
Ustanovenia o prémii za vyklčovanie a určité opatrenia v rámci podporných programov v sektore vinohradníctva a vinárstva by nemali sami osebe zabraňovať vnútroštátnym platbám na tie isté účely.
(178)
Vzhľadom na osobitnú hospodársku situáciu, pokiaľ ide o chov sobov, produkciu sobieho mäsa a výrobu výrobkov z neho, ako aj obchodovanie s nimi, by Fínsko a Švédsko mali v tomto smere naďalej poskytovať vnútroštátne platby.
(179)
Na pestovanie cukrovej repy vo Fínsku okrem všeobecných účinkov reformy v sektore cukru nepriaznivo pôsobia aj osobitné geografické a klimatické podmienky. Uvedený členský štát by preto mal byť trvalo oprávnený poskytovať svojim pestovateľom cukrovej repy vnútroštátne platby.
(180)
Členské štáty by mali byť schopné poskytovať vnútroštátne platby s cieľom financovať opatrenia v oblasti včelárstva ustanovené v tomto nariadení, ako aj chrániť včelíny znevýhodnených štrukturálnymi alebo prírodnými podmienkami alebo ktoré podliehajú programom hospodárskeho rozvoja, okrem vnútroštátnych platieb, ktoré sa vyčlenili na výrobu alebo obchod.
(181)
Členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na programoch zameraných na zlepšenie prístupu detí k potravinám by mali mať okrem podpory Únie aj možnosť udeliť vnútroštátnu pomoc na dodávku výrobkov a na určité súvisiace náklady.
(182)
S cieľom riešiť odôvodnené prípady krízy aj po tom, ako skončí prechodné obdobie, by členské štáty mali mať možnosť poskytovať vnútroštátne platby na krízovú destiláciu do výšky celkového rozpočtového stropu, ktorý zodpovedá 15 % z výšky príslušného ročného rozpočtu príslušného členského štátu na jeho vnútroštátny podporný program. Také vnútroštátne platby by sa mali oznámiť Komisii a schváliť predtým, ako sa poskytnú.
(183)
Členské štáty by mali mať aj naďalej možnosť uskutočňovať vnútroštátne platby na orechy, ako sa v súčasnosti ustanovuje podľa článku 120 nariadenia (ES) č. 73/2009, s cieľom zmierniť účinky odviazania predchádzajúceho režimu pomoci Únie na orechy. Keďže sa uvedené nariadenie zruší, mali by sa v záujme jasnosti tieto vnútroštátne platby ustanoviť v tomto nariadení.
(184)
S cieľom účinne a efektívne reagovať na hrozby narušenia trhu by sa mali ustanoviť osobitné intervenčné opatrenia. Mal by sa vymedziť rozsah uvedených opatrení.
(185)
S cieľom účinne a efektívne reagovať na hrozby narušenia trhu spôsobené výrazným nárastom alebo poklesom cien na vnútorných alebo vonkajších trhoch alebo inými udalosťami a okolnosťami, ktoré narušujú alebo ohrozujú trh, ak je pravdepodobné, že táto situácia alebo jej účinky na trh budú pokračovať alebo sa zhoršovať, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o opatrenia potrebné na riešenie danej situácie na trhu, pričom sa dodržia všetky povinnosti vyplývajúce z medzinárodných dohôd a za predpokladu, že iné opatrenia, ktoré sú podľa tohto nariadenia v dispozícii, nie sú postačujúce, vrátane opatrení, ktorými sa rozšíri alebo zmení rozsah pôsobnosti, trvanie alebo iné aspekty iných opatrení ustanovených podľa tohto nariadenia, alebo ktorými sa stanovia vývozné náhrady alebo sa úplne alebo čiastočne pozastavia dovozné clá, a to aj podľa potreby v prípade určitých množstiev alebo období.
(186)
Obmedzenia voľného pohybu vyplývajúce z uplatňovania opatrení, ktorých cieľom je zabrániť rozšíreniu chorôb zvierat, by mohli spôsobovať ťažkosti na trhu v jednom alebo vo viacerých členských štátoch. Zo skúseností vyplýva, že vážne narušenia trhu ako významný pokles spotreby alebo cien, možno pripísať strate dôvery spotrebiteľov v dôsledku ohrozenia verejného zdravia alebo zdravia zvierat alebo rastlín. Vzhľadom na skúsenosti by sa opatrenia prijaté v reakcii na stratu dôvery spotrebiteľov, mali rozšíriť na rastlinné produkty.
(187)
Výnimočné opatrenia na podporu trhu s hovädzím a teľacím mäsom, mliekom a mliečnymi výrobkami, bravčovým mäsom, ovčím a kozím mäsom, vajciami a hydinovým mäsom by mali priamo súvisieť so zdravotnými a veterinárnymi opatreniami prijatými s cieľom bojovať proti šíreniu choroby. Mali by sa prijať na požiadanie členských štátov, aby sa predišlo závažnému narušeniu trhov.
(188)
S cieľom efektívne reagovať na mimoriadne okolnosti by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o rozšírenie zoznamu výrobkov uvedeného v tomto nariadení, v súvislosti s ktorými možno prijať mimoriadne podporné opatrenia.
(189)
Komisia by mala byť oprávnená prijať v naliehavých prípadoch potrebné opatrenia na vyriešenie osobitných problémov.
(190)
Účinne a efektívne reagovať na hrozby narušenia trhu môže byť osobitne dôležité v sektore mlieka a mliečnych výrobkov. Podobne, v tomto sektore môžu v naliehavých prípadoch vzniknúť osobitné problémy. Je preto potrebné zdôrazniť, že opatrenia uvedené vyššie, ktoré Komisia prijme v prípade narušenia trhu vrátane nerovnováhy na trhu alebo ktoré sú potrebné na vyriešenie osobitných problémov v naliehavých prípadoch, sa môžu týkať predovšetkým sektora mlieka a mliečnych výrobkov.
(191)
S cieľom reagovať na obdobia závažnej nerovnováhy na trhu by ako mimoriadne opatrenia mohli byť vhodné osobitné kategórie kolektívnych činností súkromných hospodárskych subjektov s cieľom stabilizovať dotknuté sektory, pričom budú podliehať presným ochranným opatreniam, obmedzeniam a podmienkam. Keď takáto činnosť by mohla patriť do rozsahu pôsobnosti článku 101 ods. 1 ZFEÚ, Komisia by mala mať možnosť poskytnúť výnimku na obmedzené obdobie. Tieto činnosti by však mali dopĺňať činnosť Únie v rámci verejnej intervencie a súkromného skladovania alebo v rámci mimoriadnych opatrení, s ktorými sa počíta v tomto nariadení, a nemali by narušiť fungovanie vnútorného trhu.
(192)
Malo by byť možné vyžadovať od podnikov, členských štátov alebo tretích krajín, aby podávali oznámenia na účely uplatňovania tohto nariadenia, monitorovania, analýzy a riadenia trhu s poľnohospodárskymi výrobkami, zabezpečenia transparentnosti trhu a riadneho fungovania opatrení SPP, overovania, kontroly, sledovania, hodnotenia a vykonávania auditu opatrení SPP a dodržiavania požiadaviek stanovených v medzinárodných dohodách vrátane oznamovacích povinností vyplývajúcich z uvedených dohôd. S cieľom zaručiť harmonizovaný, efektívny a zjednodušený prístup by Komisia mala byť splnomocnená prijať potrebné opatrenia týkajúce sa oznámení. Mala by pritom zohľadňovať potreby týkajúce sa údajov a synergie medzi prípadnými zdrojmi údajov.
(193)
S cieľom zabezpečiť integritu informačných systémov a pravosť a čitateľnosť dokumentov a súvisiacich údajov, ktoré sa predkladajú, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o povahu a druh informácií, ktoré sa majú oznamovať, kategórie údajov, ktoré sa majú spracovávať a maximálnej doby ich uchovávania, účel spracovania, najmä v prípade uverejnenia takýchto údajov a ich presunu tretím krajinám, prístupové práva k informáciám alebo dostupným informačným systémom a podmienky zverejnenia informácií.
(194)
Uplatňuje sa právo Únie týkajúce sa ochrany jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov a voľný pohyb takých údajov, najmä smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS (10) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
(195)
Konzultovalo sa s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý vydal stanovisko 14. decembra 2011 (12).
(196)
Z rezervy pre krízové situácie v odvetví poľnohospodárstva by sa mali previesť finančné prostriedky podľa podmienok a postupu, ktoré sú uvedené v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a v odseku 22 Medziinštitucionálnej 17. decembra 2013 dohody medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v oblasti rozpočtu a riadnom finančnom hospodárení (13), a malo by sa objasniť, že toto nariadenie je uplatniteľným základným aktom.
(197)
S cieľom zaistiť bezproblémový prechod z režimov ustanovených v nariadení (ES) č. 1234/2007 na režimy ustanovené v tomto nariadení by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať určité akty, pokiaľ ide o stanovenie potrebných opatrení, najmä tých, ktoré sú potrebné na ochranu nadobudnutých nárokov a oprávnených očakávaní podnikov.
(198)
Použitie postupu pre naliehavé prípady pri prijímaní delegovaných aktov podľa tohto nariadenia by sa malo vyhradiť na výnimočné prípady, keď to bude naliehavo nutné na umožnenie účinnej a efektívnej reakcie na hrozby narušenia trhu alebo v prípadoch, že dôjde k narušeniu trhu. Uplatnenie postupu pre naliehavé prípady by malo byť opodstatnené a mali by sa určiť prípady, v ktorých by sa tento postup mal použiť.
(199)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu delegovať vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (14).
(200)
Na prijímanie aktov, ktorými sa vykonáva toto nariadenie, by sa mal uplatňovať postup preskúmania vzhľadom na to, že uvedené akty sa týkajú SPP, ako sa uvádza v článku 2 ods. 2 písm. b) bode ii) nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Na prijímanie aktov, ktorými sa vykonáva toto nariadenie v súvislosti s hospodárskou súťažou, by sa však mal používať konzultačný postup, keďže konzultačný postup sa vo všeobecnosti používa na prijímanie vykonávacích aktov v oblasti práva hospodárskej súťaže.
(201)
Komisia by mala prijať okamžite uplatniteľné vykonávacie akty, ktoré sa týkajú prijímania, zmeny alebo zrušenia ochranných opatrení Únie, pozastavenia využívania režimov prepracovanie pod colným dohľadom alebo aktívny či pasívny zušľachťovací styk, ak je nutné okamžite reagovať na situáciu na trhu, ako aj riešenia osobitných problémov v naliehavej situácii, ktoré je potrebné riešiť okamžite, ak sa to vyžaduje z vážnych a naliehavých dôvodov v riadne odôvodnených prípadoch.
(202)
Pokiaľ ide o určité opatrenia podľa tohto nariadenia, ktoré si vyžadujú rýchly zásah alebo ktoré pozostávajú z jednoduchého uplatnenia všeobecných ustanovení na konkrétne situácie bez priestoru na akékoľvek voľné rozhodovanie, by Komisia mala byť splnomocnená prijať vykonávacie akty bez toho, aby uplatnila nariadenie (EÚ) č. 182/2011.
(203)
Komisia by mala byť ďalej splnomocnená vykonávať určité administratívne alebo riadiace úlohy, ktoré nemajú za následok prijatie delegovaných alebo vykonávacích aktov.
(204)
V tomto nariadení by sa mali ustanoviť určité osobitné pravidlá týkajúce sa Chorvátska v súlade s Aktom o pristúpení Chorvátska (15).
(205)
Podľa nariadenia (ES) č. 1234/2007 stratí v rozumnej lehote po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia účinnosť viacero opatrení podľa sektorov. Po zrušení nariadenia (ES) č. 1234/2007 by sa príslušné ustanovenia mali naďalej uplatňovať až do ukončenia dotknutých režimov.
(206)
Nariadenie Rady (EHS) č. 922/72 (16) týkajúce sa podpory pre priadku morušovú pre chovný rok 1972/1973 je už zastarané; nariadenie (EHS) č. 234/79 týkajúce sa postupov pre úpravy nomenklatúry Spoločného colného sadzobníka sa nahrádza týmto nariadením; nariadenie Rady (ES) č. 1061/96 (17) o pomoci výrobcom v sektore chmeľu na úrodu v roku 1995 je dočasné opatrenie, ktoré je dnes z dôvodu svojej povahy zastarané. Nariadenie Rady(ES) č. 1037/2001 (18) povoľujúce ponuku a dodávanie niektorých dovážaných vín bolo nahradené ustanoveniami Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o obchode s vínom prijatej rozhodnutím Rady 2006/232/ (19) a z toho dôvodu je zastarané. V záujme jasnosti a právnej istoty by sa tieto nariadenia mali zrušiť.
(207)
Nedávno nadobudli účinnosť určité pravidlá v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, najmä pokiaľ ide o pravidlá o zmluvných vzťahoch a rokovaniach; regulácii dodávky syra s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením; a o nahlasovaní prvonákupcov, organizácie výrobcov, združenia organizácií výrobcov a medziodvetvové organizácie a zostávajú opodstatnené z hľadiska súčasnej ekonomickej situácie na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami a štruktúry dodávateľského reťazca. Mali by sa preto uplatňovať v tomto sektore dostatočne dlhé obdobie (pred zrušením kvót na mlieko aj po ňom), aby mohli dosiahnuť plný účinok. Tieto pravidlá by však mali byť dočasné a mali by podliehať revízii. Komisia by mala prijať správy o vývoji na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami, z ktorých prvá správa sa má predložiť do 30. júna 2014 a druhá správa sa má predložiť do 31. decembra 2018, najmä pokiaľ ide o prípadné stimuly, ktorými sa majú poľnohospodári nabádať na uzavieranie dohôd o spoločnej výrobe,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
ČASŤ I
ÚVODNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, to znamená so všetkými výrobkami uvedenými v prílohe I k zmluvám s výnimkou produktov rybolovu a akvakultúry definovaných v legislatívnych aktoch Únie o spoločnej organizácii trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry.
2. Poľnohospodárske výrobky vymedzené v odseku 1 sa rozdeľujú do týchto sektorov uvedených v príslušných častiach prílohy I:
a)
obilniny, časť I;
b)
ryža, časť II;
c)
cukor, časť III;
d)
sušené krmivo, časť IV;
e)
osivá, časť V;
f)
chmeľ, časť VI;
g)
olivový olej a stolové olivy, časť VII;
h)
ľan a konope, časť VIII;
i)
ovocie a zelenina, časť IX;
j)
výrobky zo spracovaného ovocia a zeleniny, časť X;
k)
banány, časť XI;
l)
víno, časť XII;
m)
živé stromy a ostatné rastliny, hľuzy, korene a podobne, rezané kvety a ozdobné listy, časť XIII;
n)
tabak, časť XIV;
o)
hovädzie a teľacie mäso, časť XV;
p)
mlieko a mliečne výrobky, časť XVI;
q)
bravčové mäso, časť XVII;
r)
ovčie a kozie mäso, časť XVIII;
s)
vajcia, časť XIX;
t)
hydinové mäso, časť XX;
u)
etylalkohol poľnohospodárskeho pôvodu, časť XXI;
v)
včelárske výrobky, časť XXII;
w)
húsenice priadky morušovej, časť XXIII;
x)
ostatné výrobky, časť XXIV.
Článok 2
Všeobecné ustanovenia spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP)
Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 a ustanovenia prijaté podľa neho sa uplatňujú na opatrenia ustanovené v tomto nariadení.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú vymedzenia pojmov týkajúce sa určitých sektorov tak, ako sú uvedené v prílohe II.
2. Vymedzenia pojmov uvedené v prílohe II časti II oddiele B sa uplatňujú iba do konca hospodárskeho roka pre cukor 2016/2017.
3. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú vymedzenia pojmov uvedené v nariadení (EÚ) č. 1306/2013 nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 (20) a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 (21) ak sa v tomto nariadení neustanovuje inak.
4. S cieľom zohľadniť osobitosti sektora ryže je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa menia vymedzenia pojmov týkajúce sa sektora ryže uvedené v časti I prílohy II v rozsahu potrebnom na aktualizovanie vymedzení pojmov v závislosti od vývoja trhu.
5. Na účely tohto nariadenia:
a)
„menej rozvinuté regióny“ sú regióny vymedzené ako také v článku 90 ods. 2 prvom pododseku písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (22).
b)
„nepriaznivá poveternostná udalosť, ktorú možno prirovnať k prírodným katastrofám“ znamená poveternostné podmienky, ako je napríklad mráz, krupobitie, námraza, dážď alebo sucho, ktoré zničia viac ako 30 % priemernej ročnej produkcie príslušného poľnohospodára za predchádzajúce obdobie troch rokov alebo trojročného priemeru za predchádzajúce obdobie piatich rokov, okrem najvyššieho a najnižšieho údaju.
Článok 4
Úpravy nomenklatúry Spoločného colného sadzobníka používanej pri poľnohospodárskych výrobkoch
Ak je to potrebné s cieľom zohľadniť zmeny kombinovanej nomenklatúry, Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa upraví opis výrobkov a odkazy v tomto nariadení na položky alebo podpoložky kombinovanej nomenklatúry.
Článok 5
Prepočítacie koeficienty pre ryžu
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa:
a)
stanovia prepočítacie koeficienty pre ryžu v rôznych fázach spracovania, náklady na spracovanie a hodnotu vedľajších produktov;
b)
prijmú všetky potrebné opatrenia týkajúce sa uplatňovania prepočítacích koeficientov pre ryžu.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 6
Hospodárske roky
Stanovujú sa tieto hospodárske roky:
a)
od 1. januára do 31. decembra daného roka pre sektory ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a pre sektor banánov;
b)
od 1. apríla do 31. marca nasledujúceho roka pre sektor sušeného krmiva a sektor priadky morušovej;
c)
od 1. júla do 30. júna nasledujúceho roka pre:
i)
sektor obilnín;
ii)
sektor osív;
iii)
sektor olivového oleja a stolových olív;
iv)
sektor ľanu a konope;
v)
sektor mlieka a mliečnych výrobkov;
d)
od 1. augusta do 31. júla nasledujúceho roka pre sektor vinohradníctva a vinárstva;
e)
od 1. septembra do 31. augusta nasledujúceho roka pre sektor ryže;
f)
od 1. októbra do 30. septembra nasledujúceho roka pre sektor cukru.
Článok 7
Referenčné prahy
1. Stanovujú sa tieto referenčné prahy:
a)
pokiaľ ide o sektor obilnín, 101,31 EUR za tonu, týkajúci sa veľkopredajnej etapy tovaru dodaného do skladu pred naložením;
b)
pokiaľ ide o sektor ryže, 150 EUR za tonu ryže štandardnej kvality, ako sa vymedzuje v prílohe III bode A, týkajúci sa veľkopredajnej etapy tovaru dodaného do skladu pred naložením;
c)
pokiaľ ide o cukor štandardnej kvality, ako sa vymedzuje v prílohe III bode B, týkajúci sa nebaleného cukru, zo závodu:
i)
pre biely cukor: 404,4 EUR za tonu;
ii)
pre surový cukor: 335,2 EUR za tonu;
d)
pokiaľ ide o sektor hovädzieho a teľacieho mäsa, 2 224 EUR za tonu pre jatočné telá hovädzieho dobytka samčieho pohlavia triedy mäsitosti/pretučnenosti R3, ako sa stanovuje v stupnici Únie na klasifikáciu jatočných tiel hovädzieho dobytka vo veku ôsmich a viac mesiacov uvedenej v prílohe IV bode A;
e)
pokiaľ ide o sektor mlieka a mliečnych výrobkov:
i)
246,39 EUR za 100 kg masla;
ii)
169,80 EUR za 100 kg sušeného odstredeného mlieka;
f)
pokiaľ ide o bravčové mäso, 1 509,39 EUR za tonu jatočných tiel ošípaných štandardnej kvality vymedzenej podľa hmotnosti a obsahu chudého mäsa, ako sa stanovuje v stupnici Únii na klasifikáciu jatočných tiel ošípaných uvedenej v prílohe IV bode B, a to takto:
i)
jatočné telá s hmotnosťou od 60 do 120 kg: trieda mäsitosti E;
ii)
jatočné telá s hmotnosťou od 120 do 180 kg: trieda mäsitosti R;
g)
pokiaľ ide o sektor olivového oleja a stolových olív:
i)
1 779 EUR za tonu extra panenského olivového oleja;
ii)
1 710 EUR za tonu panenského olivového oleja;
iii)
1 524 EUR za tonu lampantového panenského olivového oleja s dvoma stupňami voľnej kyslosti, pričom sa táto suma zníži o 36,70 EUR za tonu pri každom ďalšom stupni kyslosti.
2. Komisia reviduje referenčné prahy stanovené v odseku 1, pričom zohľadňuje objektívne kritériá, najmä vývoj vo výrobe, náklady na výrobu (predovšetkým vstupy) a pravdepodobný vývoj na trhu. V prípade potreby sa referenčné prahy aktualizujú v súlade s bežným legislatívnym postupom na základe vývoja vo výrobe a na trhu.
ČASŤ II
VNÚTORNÝ TRH
HLAVA I
TRHOVÁ INTERVENCIA
KAPITOLA I
Verejná intervencia a pomoc na súkromné skladovanie
Oddiel 1
Všeobecné ustanovenia o verejnej intervencii a pomoci na súkromné skladovanie
Článok 8
Rozsah pôsobnosti
V tejto kapitole sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa trhovej intervencie v súvislosti s:
a)
verejnou intervenciou, pri ktorej príslušné orgány členských štátov nakupujú výrobky a skladujú ich až do iného naloženia s nimi; a
b)
poskytovaním pomoci na skladovanie výrobkov súkromnými hospodárskymi subjektmi.
Článok 9
Pôvod výrobkov oprávnených na intervenciu
Výrobky oprávnené na nákup v rámci verejnej intervencie alebo na poskytnutie pomoci na súkromné skladovanie pochádzajú z Únie. Ak sa navyše získavajú z plodín, tieto plodiny sa zozbierali v Únii, a ak sa získavajú z mlieka, toto mlieko sa vyprodukovalo v Únii.
Článok 10
Stupnica Únie na klasifikáciu jatočných tiel
Stupnica Únie na klasifikáciu jatočných tiel sa uplatňuje v súlade s prílohou IV bodmi A a B v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa, pokiaľ ide o jatočné telá hovädzieho dobytka vo veku ôsmich a viac mesiacov, a v sektore bravčového mäsa, pokiaľ ide o iné ošípané ako ošípané využívané na plemenitbu.
V sektore ovčieho a kozieho mäsa môžu členské štáty uplatňovať stupnicu Únie na klasifikáciu jatočných tiel oviec v súlade s pravidlami stanovenými v prílohe IV bode C.
Oddiel 2
Verejná intervencia
Článok 11
Výrobky oprávnené na verejnú intervenciu
Verejná intervencia sa uplatňuje na tieto výrobky v súlade s podmienkami ustanovenými v tomto oddiele a akýmikoľvek ďalšími požiadavkami a podmienkami, ktoré môže Komisia určiť prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 19 a vykonávacích aktov podľa článku 20:
a)
pšenica obyčajná, tvrdá pšenica, jačmeň a kukurica;
b)
nelúpaná ryža;
c)
čerstvé alebo chladené mäso v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 0201 10 00 a 0201 20 20 až 0201 20 50;
d)
maslo vyrobené priamo a výhradne z pasterizovanej smotany získanej priamo a výhradne z kravského mlieka v schválenom podniku v Únii s minimálnym obsahom maslového tuku 82 % hmotnosti a maximálnym obsahom vody 16 % hmotnosti;
e)
sušené odstredené mlieko najvyššej kvality vyrobené z kravského mlieka v schválenom podniku v Únii metódou rozprašovania s minimálnym obsahom bielkovín 34,0 % hmotnosti beztukovej sušiny.
Článok 12
Obdobia verejnej intervencie
Verejná intervencia je k dispozícii:
a)
pre pšenicu letnú, tvrdú pšenicu, jačmeň a kukuricu od 1. novembra do 31. mája;
b)
pre nelúpanú ryžu od 1. apríla do 31. júla;
c)
pre hovädzie a teľacie mäso počas celého roka;
d)
pre maslo a sušené odstredené mlieko od 1. marca do 30. septembra.
Článok 13
Otvorenie a uzavretie verejnej intervencie
1. Počas období uvedených v článku 11:
a)
verejná intervencia je otvorená pre pšenicu letnú, maslo a sušené odstredené mlieko;
b)
Komisia môže otvoriť verejnú intervenciu prostredníctvom vykonávacích aktov pre tvrdú pšenicu, jačmeň, kukuricu a nelúpanú ryžu (vrátane špecifických odrôd alebo typov nelúpanej ryže), ak si to vyžaduje situácia na trhu. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2;
c)
Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov prijatých bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 otvoriť verejnú intervenciu pre sektor hovädzieho a teľacieho mäsa, ak je v členskom štáte alebo v regióne členského štátu počas reprezentatívneho obdobia stanoveného podľa článku 20 prvého odseku písm. c) priemerná trhová cena zaznamenaná na základe stupnice Únie na klasifikáciu jatočných tiel hovädzieho dobytka uvedenej v prílohe IV bode A nižšia ako 85 % referenčného prahu stanoveného v článku 7 od. 1 písm. d).
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa uzavrie verejná intervencia pre sektor hovädzieho a teľacieho mäsa v prípade, že počas reprezentatívneho obdobia stanoveného podľa článku 20 prvého odseku písm. c) už nie sú splnené podmienky ustanovené v odseku 1 písmene c) tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
Článok 14
Nákup pri pevnej cene alebo vo verejných súťažiach
Ak sa otvorila verejná intervencia podľa článku 13 ods. 1, Rada prijme v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ opatrenia týkajúce sa stanovenia nákupných cien produktov uvedených v článku 11 a prípadne opatrenia týkajúce sa kvantitatívnych obmedzení v prípade nákupu pri pevnej cene.
Článok 15
Cena vo verejnej intervencii
1. Cena vo verejnej intervencii je:
a)
cena, za ktorú sa výrobky nakúpia v rámci verejnej intervencie, ak sa nákup uskutočňuje pri pevnej cene, alebo
b)
maximálna cena, za ktorú sa výrobky oprávnené na verejnú intervenciu môžu nakúpiť, ak sa nákup uskutoční prostredníctvom verejnej súťaže.
2. Opatrenia týkajúce sa stanovenia výšky ceny vo verejnej intervencii vrátane zvýšení a znížení prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 16
Všeobecné zásady nakladania s výrobkami z verejnej intervencie
1. S výrobkami nakúpenými v rámci verejnej intervencie sa nakladá takým spôsobom, aby:
a)
sa predišlo akémukoľvek narušeniu trhu;
b)
sa zaistil rovnaký prístup k tovaru a rovnaké zaobchádzanie s nákupcami a
c)
bol v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ.
2. S výrobkami nakúpenými v rámci verejnej intervencie možno naložiť tak, že sa dajú k dispozícii pre program rozdeľovania potravín najodkázanejším osobám v Únii ako je stanovené v príslušných právnych aktoch Únie. V takých prípadoch je účtovná hodnota takých výrobkov vo výške príslušnej pevnej ceny vo verejnej intervencii uvedenej v článku 14 ods. 2 tohto nariadenia.
3. Komisia každý rok uverejní informácie o podmienkach, za akých sa v predošlom roku predali výrobky nakúpené v rámci verejnej intervencie.
Oddiel 3
Pomoc na súkromné skladovanie
Článok 17
Oprávnené výrobky
V súlade s podmienkami stanovenými v tomto oddiele a s akýmikoľvek ďalšími požiadavkami a podmienkami, ktoré Komisia prijme prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 18 ods. 1 alebo článku 19 a vykonávacích aktov podľa článku 18 ods. 2 alebo článku 20, sa pomoc na súkromné skladovanie môže poskytnúť na tieto výrobky:
a)
biely cukor;
b)
olivový olej;
c)
ľanové vlákno;
d)
čerstvé alebo chladené mäso z hovädzieho dobytka vo veku ôsmich a viac mesiacov;
e)
maslo vyrobené zo smotany získanej priamo a výhradne z kravského mlieka;
f)
syr;
g)
sušené odstredené mlieko vyrobené z kravského mlieka;
h)
bravčové mäso;
i)
ovčie a kozie mäso.
Prvý pododsek písmeno f) sa obmedzuje na syr s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením podľa nariadenia (EÚ)č. 1151/2012, ktorý sa skladuje po skončení doby zrenia stanoveného v špecifikácii výrobku uvedenej v článku 7 tohto nariadenia a/alebo po dobe zrenia, ktoré prispieva k zvýšeniu hodnoty syra.
Článok 18
Podmienky na poskytnutie pomoci
1. S cieľom zabezpečiť transparentnosť trhu je Komisia v prípade potreby splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovia podmienky, za ktorých môže rozhodnúť o poskytnutí pomoci na súkromné skladovanie pre výrobky uvedené v článku 17, pričom zohľadní:
a)
priemerné ceny zaznamenané v Únii a referenčné prahy a výrobné náklady príslušných výrobkov; a/alebo
b)
potrebu včas reagovať na výnimočne ťažkú trhovú situáciu alebo hospodársky vývoj, ktoré majú významný negatívny vplyv na marže v danom sektore.
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty:
a)
o poskytnutí pomoci na súkromné skladovanie pre výrobky uvedené v článku 17, pričom zohľadní podmienky uvedené v odseku 1 tohto článku;
b)
o obmedzení poskytnutia pomoci na súkromné skladovanie.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
3. Opatrenia týkajúce sa stanovenia výšky pomoci na súkromné skladovanie ustanovenej v článku 17 prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Oddiel 4
Spoločné ustanovenia o verejnej intervencii a pomoci na súkromné skladovanie
Článok 19
Delegované právomoci
1. S cieľom zabezpečiť, aby výrobky nakúpené v rámci verejnej intervencie alebo výrobky, na ktoré sa vzťahuje pomoc na súkromné skladovanie, boli vhodné na dlhodobé skladovanie a mali vyhovujúcu, primeranú a predajnú kvalitu, a s cieľom zohľadniť osobitosti rôznych sektorov na účely zaručenia nákladovo efektívneho fungovania verejnej intervencie a súkromného skladovania je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa k požiadavkám ustanoveným v tomto nariadení ustanovia ďalšie požiadavky a podmienky, ktoré majú uvedené výrobky spĺňať. Uvedené požiadavky a podmienky sa zameriavajú na to, aby sa pre nakúpené a skladované výrobky zaručila:
a)
ich kvalita vzhľadom na parametre kvality, skupiny kvality, triedy kvality, kategórie, vlastnosti výrobku a vek;
b)
ich oprávnenosť vzhľadom na množstvá, balenie vrátane označenia, konzervovanie, predchádzajúce zmluvy o skladovaní, schválenie podnikov a stav výrobkov, na ktoré sa uplatňuje cena vo verejnej intervencii a pomoc na súkromné skladovanie.
2. S cieľom zohľadniť osobitosti sektorov obilnín a nelúpanej ryže je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými sa ustanovia kritériá kvality, pokiaľ ide o nákup i predaj pšenice letnej, tvrdej pšenice, jačmeňa, kukurice a nelúpanej ryže.
3. S cieľom zabezpečiť primeranú skladovaciu kapacitu a účinnosť systému verejnej intervencie z hľadiska nákladovej efektívnosti, rozdeľovania a prístupu pre hospodárske subjekty a zachovať kvalitu výrobkov nakúpených vo verejnej intervencii na účely určitého naloženia s nimi na konci skladovacieho obdobia je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa ustanovia:
a)
požiadavky, ktoré majú spĺňať skladovacie miesta pre všetky výrobky, na ktoré sa vzťahuje verejná intervencia;
b)
pravidlá týkajúce sa skladovania výrobkov v rámci a mimo členského štátu, ktorý je zodpovedný za tieto výrobky a za nakladanie s nimi, pokiaľ ide o clá a iné sumy, ktoré sa poskytujú alebo vyberajú v rámci SPP.
4. S cieľom zaistiť, aby pomoc na súkromné skladovanie mala požadovaný vplyv na trh, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa ustanovia:
a)
pravidlá a podmienky uplatniteľné v prípade, ak je uskladnené množstvo nižšie ako zmluvné množstvo;
b)
podmienky na poskytnutie preddavku takejto pomoci;
c)
podmienky, podľa ktorých možno rozhodnúť o tom, že výrobky, na ktoré sa vzťahujú zmluvy o súkromnom skladovaní, možno opätovne uviesť na trh alebo uvoľniť.
5. S cieľom zaručiť náležité fungovanie systému verejnej intervencie a systému súkromného skladovania je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa ustanoví:
a)
využívanie verejných súťaží, ktorými sa zaručí rovnaký prístup k tovaru a rovnaké zaobchádzanie s hospodárskymi subjektmi;
b)
ďalšie podmienky, ktoré majú spĺňať hospodárske subjekty s cieľom uľahčiť pre členské štáty a hospodárske subjekty efektívne riadenie a kontrolu systému;
c)
požiadavka na hospodárske subjekty zložiť zábezpeku, ktorou sa zaručí, že si splnia svoje povinnosti.
6. S cieľom zohľadniť technický vývoj a potreby sektorov uvedených v článku 10, ako aj potrebu štandardizovať obchodnú úpravu rôznych výrobkov na účely zlepšenia transparentnosti trhu, zaznamenávania cien a uplatňovania trhových intervenčných opatrení je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227:
a)
prijímať delegované akty, ktorými sa upravia a aktualizujú ustanovenia prílohy IV o stupniciach Únie na klasifikáciu, identifikáciu a obchodnú úpravu jatočných tiel;
b)
ustanoviť ďalšie ustanovenia týkajúce sa klasifikácie (vrátane klasifikácie kvalifikovanými klasifikátormi), určovania tried kvality (vrátane automatizovaných metód určovania tried kvality), identifikácie, váženia a označovania jatočných tiel, ako aj výpočtu priemerných cien Únie a váhových koeficientov používaných pri výpočte uvedených cien;
c)
v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa stanoviť výnimky z ustanovení a osobitné výnimky, ktoré môžu členské štáty udeliť bitúnkom, v ktorých sa zabíja málo hovädzieho dobytka, ako aj ďalšie ustanovenia pre príslušné výrobky vrátane ustanovení týkajúcich sa tried mäsitosti a pretučnenosti a v sektore ovčieho mäsa ďalšie ustanovenia, pokiaľ ide o hmotnosť, farbu mäsa a pretučnenosť a kritériá na klasifikáciu jahniat s nízkou hmotnosťou;
d)
povoliť členským štátom neuplatňovať stupnicu na klasifikáciu jatočných tiel ošípaných a povolenie používať okrem hmotnosti a odhadovaného obsahu chudého mäsa iné hodnotiace kritériá, alebo ustanoviť výnimky z tejto stupnice.
Článok 20
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia potrebné na jednotné uplatňovanie tejto kapitoly. Tieto opatrenia sa môžu týkať najmä:
a)
nákladov hradených hospodárskym subjektom v prípade, že výrobky dodané na verejnú intervenciu nespĺňajú minimálne požiadavky na kvalitu;
b)
stanovenia minimálnej skladovacej kapacity pre intervenčné skladovacie miesta;
c)
reprezentatívnych období, trhov a trhových cien potrebných na uplatňovanie tejto kapitoly;
d)
dodania výrobkov, ktoré sa majú nakúpiť v rámci verejnej intervencie, prepravných nákladov, ktoré má znášať ponúkajúci, prevzatia výrobkov platobnými agentúrami a platieb;
e)
rôznych operácií spojených s procesom vykosťovania v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa;
f)
praktických opatrení pre balenie, uvádzanie na trh a označovanie výrobkov;
g)
postupov schvaľovania podnikov, ktoré vyrábajú maslo a sušené odstredené mlieko, na účely tejto kapitoly;
h)
každého povolenia na uskladnenie mimo územia členského štátu, v ktorom sa výrobky nakúpili a skladovali;
i)
predaja výrobkov nakúpených v rámci verejnej intervencie alebo naloženia s nimi, najmä pokiaľ ide o predajné ceny, podmienky na vyskladnenie, následné použitie alebo určenie uvoľnených výrobkov vrátane postupov týkajúcich sa výrobkov daných k dispozícii na využitie v rámci programu uvedeného v článku 16 ods. 2 vrátane presunov medzi členskými štátmi;
j)
pokiaľ ide o výrobky nakúpené v rámci verejnej intervencie, ustanovení týkajúcich sa možnosti členských štátov predať na ich vlastnú zodpovednosť malé množstvá, ktoré zostanú na sklade, alebo množstvá, ktoré už nemožno prebaliť alebo ktoré boli znehodnotené;
k)
pokiaľ ide o súkromné skladovanie, uzavierania a obsahu zmlúv medzi príslušným orgánom členského štátu a žiadateľmi;
l)
umiestnenia výrobkov do súkromného skladovania, ich uchovávania v ňom a vyskladnenia;
m)
dĺžky obdobia súkromného skladovania a ustanovení, podľa ktorých sa tieto obdobia, stanovené v zmluvách, môžu skrátiť alebo predĺžiť;
n)
postupov, ktoré sa majú dodržiavať pri nákupe za pevnú cenu, vrátane postupov týkajúcich sa zábezpeky, ktorá sa má zložiť, a jej výšky alebo poskytovania pomoci na súkromné skladovanie stanovenej vopred;
o)
konania verejných súťaží pri verejnej intervencii aj súkromnom skladovaní, najmä pokiaľ ide:
i)
podávanie ponúk a minimálne množstvo na predloženie žiadosti alebo podanie ponuky;
ii)
postupy týkajúce sa zábezpeky, ktorá sa má zložiť, a jej výšky; a
iii)
výber ponúk, ktorým sa zaistí, že sa uprednostnia tie ponuky, ktoré sú pre Úniu najvýhodnejšie, a zároveň sa umožní, že sa rozhodnutie o uzavretí zmluvy neprijme nevyhnutne;
p)
uplatňovania stupníc Únie na klasifikáciu jatočných tiel hovädzieho dobytka, ošípaných a oviec;
q)
inej obchodnej úpravy jatočných tiel a jatočných polovíc ako tá, ktorá je ustanovená v prílohe IV bode A.IV na účely stanovenia trhových cien;
r)
korekčných faktorov, ktoré členské štáty uplatnia na účely inej obchodnej úpravy jatočných tiel hovädzieho dobytka a oviec, ak sa nepoužije referenčná úprava;
s)
praktických opatrenia pre označovanie klasifikovaných jatočných tiel a výpočet váženej priemernej ceny Únie za jatočné telá hovädzieho dobytka, ošípaných a oviec, ktorý uskutočňuje Komisia;
t)
povolenia členským štátom, aby pre ošípané, ktoré sa zabíjajú na ich území, ustanovili inú obchodnú úpravu jatočných tiel ošípaných, ako tá, ktorá sa ustanovuje v prílohe IV bode B.III, ak je splnená jedna z týchto podmienok:
i)
bežná obchodná prax na ich území sa líši od štandardnej obchodnej úpravy vymedzenej v prílohe IV bode B.III prvom pododseku;
ii)
oprávňujú ich k tomu technické požiadavky;
iii)
jatočné telá sú zbavené kože jednotným spôsobom;
u)
ustanovení o tom, že výbor Únie zložený z odborníkov z Komisie a odborníkov vymenovaných členskými štátmi priamo na mieste preskúma uplatňovanie klasifikácie jatočných tiel v členských štátoch, aby sa zabezpečila jej presnosť a spoľahlivosť. V týchto ustanoveniach sa ustanoví, že náklady vyplývajúce z takéhoto preskúmania znáša Únia.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 21
Iné vykonávacie právomoci
Komisia prijme vykonávacie akty na povolenie členským štátom, aby v prípade jahniat s jatočnou hmotnosťou nižšou ako 13 kg používali odchylne od prílohy IV bodu C.III na klasifikáciu tieto kritériá:
a)
hmotnosť jatočného tela;
b)
farbu mäsa;
c)
pretučnenosť.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
KAPITOLA II
Režimy pomoci
Oddiel 1
Režimy zamerané na zlepšenie prístupu k potravinám
Článok 22
Cieľová skupina
Režimy pomoci na zlepšenie distribúcie poľnohospodárskych výrobkov a na zlepšenie stravovacích návykov detí sa zameriavajú na deti, ktoré pravidelne navštevujú materské školy, predškolské alebo vzdelávacie zariadenia na úrovni základnej alebo strednej školy, ktoré spravujú príslušné orgány členských štátov alebo ktoré takéto orgány uznávajú.
Pododdiel 1
Program podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách
Článok 23
Pomoc na dodávanie ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a banánov a ich výrobkov deťom
1. Pomoc Únie sa poskytuje:
a)
na dodávanie produktov sektorov ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a banánov deťom vo vzdelávacích zariadeniach uvedených v článku 22; a
b)
na určité súvisiace náklady spojené s logistikou a distribúciou, vybavením, reklamou, monitorovaním, hodnotením a sprievodnými opatreniami.
2. Členské štáty, ktoré sa chcú zúčastniť na programe, najskôr vypracujú na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni stratégiu jeho vykonávania. Takisto ustanovia sprievodné opatrenia, medzi ktoré môže patriť informovanie o vzdelávacích opatreniach o zdravých stravovacích návykoch, o miestnych potravinových reťazcoch a o boji proti mrhaniu jedlom, ktoré sú potrebné na to, aby bol program účinný.
3. Pri koncipovaní svojich stratégií členské štáty vypracujú zoznam produktov sektorov ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a banánov, ktoré budú oprávnené v rámci ich príslušných programov. Tento zoznam neobsahuje výrobky uvedené v prílohe V.
Avšak v riadne odôvodnených prípadoch, napríklad ak členský štát chce zabezpečiť široký výber výrobkov v rámci svojho programu alebo chce svoj program zatraktívniť, sa v jeho stratégii môže ustanoviť, že takéto výrobky sa môžu stať oprávnenými, ak sa pridáva len obmedzené množstvo látok uvedených v danej prílohe.
Členské štáty zabezpečia, že ich príslušné zdravotné orgány schvália zoznam takýchto výrobkov, ktoré sú v rámci programu oprávnené.
Pri výbere svojich produktov vychádzajú členské štáty z objektívnych kritérií, medzi ktoré môžu patriť zdravotné a environmentálne motívy, sezónnosť, rôznorodosť alebo dostupnosť produktov, pričom dá v čo najväčšej možnej miere prednosť produktom pochádzajúcim z Únie, a predovšetkým miestnym nákupom, miestnym trhom, krátkym dodávateľským reťazcom alebo environmentálnym výhodám.
4. Opatrenia týkajúce sa stanovenia pomoci Únie uvedenej v odseku 1 prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
5. Pomoc Únie uvedená v odseku 1 sa pridelí každému členskému štátu na základe objektívnych kritérií, ktoré vychádzajú z podielu šesť až desaťročných detí.
Členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na programe, žiadajú o pomoc Únie každý rok na základe svojej stratégie uvedenej v odseku 2.
Opatrenia týkajúce sa minimálnej výšky pomoci Únie pre každý členský štát, ktorý sa zúčastňuje na programe, a orientačného a definitívneho pridelenia pomoci členským štátom prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
6. Pomoc Únie ustanovená v odseku 1 sa nepoužije ako náhrada za financovanie akýchkoľvek existujúcich vnútroštátnych programov podpory konzumácie ovocia v školách, ktoré poskytujú ovocie a zeleninu, spracované ovocie a zeleninu a banány, ani iných programov, v rámci ktorých sa do škôl dodávajú aj takéto výrobky.
Ak však už členský štát zaviedol program, ktorý by bol oprávnený na pomoc Únie podľa tohto článku, a chce ho rozšíriť alebo zefektívniť, aj pokiaľ ide o cieľovú skupinu programu, jeho trvanie alebo oprávnené výrobky, pomoc Únie sa môže poskytnúť, ak sa dodržia maximálne hodnoty stanovené v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ, pokiaľ ide o pomer pomoci Únie k celkovému vnútroštátnemu príspevku. V takomto prípade členský štát vo svojej stratégii vykonávania uvedie, ako chce svoj program rozšíriť alebo zefektívniť.
7. Členské štáty môžu okrem pomoci Únie poskytnúť vnútroštátnu pomoc v súlade s článkom 217.
8. Programom Únie na podporu konzumácie ovocia a zeleniny v školách nie je dotknutý žiadny samostatný vnútroštátny program na podporu konzumácie ovocia a zeleniny v školách, ktorý je zlučiteľný s právom Únie.
9. Únia môže takisto podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 financovať opatrenia zamerané na informovanie, monitorovanie a hodnotenie súvisiace s programom podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách vrátane opatrení na zvyšovanie informovanosti verejnosti o programe, ako aj súvisiace opatrenia na prepojenie zainteresovaných strán.
10. Členské štáty, ktoré sa na programe zúčastňujú, zverejnia na miestach, kde sa potraviny distribuujú, informácie o tom, že sa zapájajú do tohto programu pomoci a že ho Únia finančne podporuje.
Článok 24
Delegované právomoci
1. S cieľom presadzovať zdravé stravovacie návyky u detí a zaručiť, že pomoc sa zameria na deti z cieľovej skupiny uvedenej v článku 22, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú pravidiel, pokiaľ ide o:
a)
ďalšie kritériá týkajúce sa zamerania pomoci zo strany členských štátov;
b)
schvaľovanie a výber žiadateľov o pomoc zo strany členských štátov;
c)
vypracovanie národných alebo regionálnych stratégií a sprievodných opatrení.
2. S cieľom zaistiť efektívne a cielené využívanie finančných prostriedkov Únie je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú:
a)
metódy prerozdelenia orientačne pridelenej pomoci uvedenej v článku 23 ods. 5 medzi členské štáty na základe prijatých žiadostí o pomoc;
b)
nákladov v rámci stratégií členských štátov, ktoré sú oprávnené na pomoc Únie, a možnosti stanovenia celkového stropu pre špecifické náklady;
c)
povinnosti členských štátov monitorovať a hodnotiť účinnosť svojich programov podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách.
3. S cieľom podporovať informovanosť o programe je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa od členských štátov s programom podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách vyžaduje, aby propagovali podpornú úlohu pomoci Únie.
Článok 25
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto pododdielu vrátane:
a)
informácií, ktoré majú stratégie členských štátov obsahovať;
b)
žiadosti o pomoc a vyplácanie pomoci;
c)
metódy propagovania programu a opatrenia na prepojenie zainteresovaných strán súvisiace s programom;
d)
predkladanie, formu a obsah monitorovacích a hodnotiacich správ členských štátov, ktoré sa zúčastňujú na programe podpory konzumácie ovocia a zeleniny v školách.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Pododdiel 2
Program na podporu konzumácie mlieka v školách
Článok 26
Pomoc na dodávanie mlieka a mliečnych výrobkov deťom
1. Pomoc Únie sa poskytne na dodávanie určitých mliečnych výrobkov a spracovaných mliečnych výrobkov, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 0401, 0403, 0404 90 a 0406 alebo číselný znak KN 2202 90, deťom vo vzdelávacích zariadeniach uvedených v článku 22.
2. Od 1. augusta 2015 členské štáty, ktoré sa chcú zúčastniť na programe, a to na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, najskôr musia mať stratégiu jeho vykonávania. Môžu tiež stanoviť sprievodné opatrenia, medzi ktoré môže patriť informovanie o vzdelávacích opatreniach o zdravých stravovacích návykoch, o miestnych potravinových reťazcoch a o boji proti mrhaniu jedlom, ktoré sú potrebné na to, aby bol program účinný.
3. Pri koncipovaní svojich stratégií členské štáty vypracujú zoznam mlieka a mliečnych výrobkov, ktoré budú oprávnené v rámci ich príslušných programov, v súlade s pravidlami, ktoré Komisia prijala na základe článku 27.
4. S výnimkou bezplatnej distribúcie jedál deťom vo vzdelávacích zariadeniach sa pomoc Únie ustanovená v odseku 1 nepoužije ako náhrada za financovanie akýchkoľvek existujúcich vnútroštátnych programov na podporu konzumácie mlieka a mliečnych výrobkov v školách ani iných programov, v rámci ktorých sa do škôl dodáva mlieko a mliečne výrobky. Ak však už členský štát zaviedol program, ktorý by bol oprávnený na pomoc Únie podľa tohto článku, a chce ho rozšíriť alebo zefektívniť, aj pokiaľ ide o cieľovú skupinu programu, jeho trvanie alebo oprávnené produkty, pomoc Únie sa môže poskytnúť. V takomto prípade členský štát vo svojej stratégii vykonávania uvedie, ako chce svoj program rozšíriť alebo zefektívniť.
5. Členské štáty môžu okrem pomoci Únie poskytnúť vnútroštátnu pomoc v súlade s článkom 217.
6. Programom Únie na podporu konzumácie mlieka a mliečnych výrobkov v školách nie je dotknutý žiadny samostatný vnútroštátny program na podporu konzumácie mlieka a mliečnych výrobkov v školách, ktorý je zlučiteľný s právom Únie.
7. Opatrenia týkajúce sa stanovenia pomoci Únie na všetko mlieko a mliečne výrobky a maximálneho množstva oprávneného na pomoc Únie ustanovenú v odseku 1, prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
8. Členské štáty, ktoré sa na programe zúčastňujú, zverejnia na miestach, kde sa potraviny distribuujú, informácie o tom, že sa zapájajú do tohto programu pomoci a že ho Únia finančne podporuje.
Článok 27
Delegované právomoci
1. S cieľom zohľadniť vývoj modelov spotreby mliečnych výrobkov, inovácie a vývoj na trhu s mliečnymi výrobkami, dostupnosť výrobkov na jednotlivých trhoch Únie a nutričnú stránku je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa určia:
a)
výrobky, ktoré sú oprávnené na výber do programu, v súlade s ustanoveniami článku 26 ods. 1 a s prihliadnutím na nutričnú stránku;
b)
vypracovanie národných alebo regionálnych stratégií členskými štátmi, podľa potreby vrátane sprievodných opatrení; a
c)
opatrenia potrebné na monitorovanie a hodnotenie.
2. S cieľom zaistiť účinné a efektívne využitie pomoci Únie je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú:
a)
pravidiel o oprávnenosti na pomoc pre prijímateľov a žiadateľov;
b)
požiadavky na žiadateľov, aby boli schválení členskými štátmi;
c)
používania mliečnych výrobkov, ktoré profitujú z pomoci, na prípravu jedál vo vzdelávacích zariadeniach.
3. S cieľom zaistiť, aby si žiadatelia pomoci plnili svoje povinnosti, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú požiadaviek v súvislosti so skladaním zábezpeky v prípade, že sa vypláca preddavok.
4. S cieľom podporovať informovanosť o programe pomoci je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, v ktorých stanoví podmienky, na základe ktorých členské štáty uverejnia informácie o tom, že sa zapájajú do tohto programu pomoci, a že ho Únia finančne podporuje.
5. S cieľom zabezpečiť, aby sa pomoc premietla do ceny, za ktorú sú výrobky dostupné v rámci tohto programu, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví pravidlá týkajúce sa zavedenia monitorovania cien v rámci tohto programu.
Článok 28
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto pododdielu vrátane:
a)
postupov na zaistenie dodržiavania maximálneho množstva, ktoré je oprávnené na pomoc;
b)
postupov na skladanie zábezpeky a jej výšky v prípade, že sa vypláca preddavok;
c)
informácií, ktoré je potrebné predložiť členským štátom na účely schválenia žiadateľov, žiadostí o pomoc a vyplácania pomoci;
d)
metód propagovania programu;
e)
riadenia monitorovania cien v súlade s článkom 27 ods. 5.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 2
Pomoc v sektore olivového oleja a stolových olív
Článok 29
Programy na podporu sektora olivového oleja a stolových olív
1. Únia financuje trojročné pracovné programy, ktoré vypracujú organizácie výrobcov uznané podľa článku 152, združenia organizácií výrobcov uznané podľa článku 156 alebo medziodvetvové organizácie uznané podľa článku 157 v jednej alebo viacerých z týchto oblastí:
a)
sledovanie a riadenie trhu v sektore olivového oleja a stolových olív;
b)
zlepšenie vplyvu pestovania olív na životné prostredie;
c)
zlepšenie konkurencieschopnosti pestovania olív prostredníctvom modernizácie;
d)
zlepšenie kvality výroby olivového oleja a stolových olív;
e)
systém vysledovateľnosti pôvodu, certifikácia a ochrana kvality olivového oleja a stolových olív, najmä sledovanie kvality olivových olejov predávaných konečným spotrebiteľom pod dohľadom vnútroštátnych správnych orgánov;
f)
šírenie informácií o opatreniach, ktoré vykonávajú organizácie výrobcov, združenia organizácií výrobcov alebo medziodvetvové organizácie s cieľom zvýšiť kvalitu olivového oleja a stolových olív.
2. Suma, ktorou Únia financuje pracovné programy uvedené v odseku 1, je:
a)
11 098 000 EUR ročne pre Grécko;
b)
576 000 EUR ročne pre Francúzsko; a
c)
35 991 000 EUR ročne pre Taliansko.
3. Maximálna suma, ktorou Únia financuje pracovné programy uvedené v odseku 1, sa rovná sumám, ktoré členské štáty zadržali. Maximálna výška financovania oprávnených nákladov je:
a)
75 % na činnosti v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. a), b) a c);
b)
75 % na investície do stálych aktív a 50 % na ostatné činnosti v oblasti uvedenej v odseku 1 písm. d);
c)
75 % na pracovné programy, ktoré aspoň v troch tretích krajinách alebo neproducentských členských štátoch vykonávajú uznané organizácie uvedené v odseku 1 z aspoň dvoch producentských členských štátov v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. e) a f), a 50 % na ostatné činnosti v týchto oblastiach.
Doplnkové financovanie zaistí členský štát až do výšky 50 % nákladov, ktoré financovanie Únie nekryje.
Článok 30
Delegované právomoci
S cieľom zaistiť účinné a efektívne využitie pomoci Únie ustanovenej v článku 29 a v záujme zlepšenia kvality výroby olivového oleja a stolových olív, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú:
a)
v prípade oblastí uvedených v článku 29 ods. 1 osobitných opatrení, ktoré možno financovať v rámci pomoci Únie, a činností a nákladov, ktoré takto financovať nemožno;
b)
vyčleňovania minimálnych finančných prostriedkov Únie zo strany členských štátov na osobitné oblasti;
c)
požiadavky zložiť zábezpeku pri predkladaní žiadosti o schválenie pracovného programu a v prípade, že sa vypláca preddavok pomoci;
d)
kritérií, ktoré majú členské štáty zohľadniť pri výbere a schvaľovaní pracovných programov.
Článok 31
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto oddielu, ktoré sa týkajú:
a)
vykonávania pracovných programov a zmien takých programov;
b)
vyplácania pomoci vrátane vyplácania preddavkov pomoci;
c)
postupy na skladanie zábezpeky a jej výšky pri predkladaní žiadosti o schválenie pracovného programu a v prípade, že sa vypláca preddavok pomoci.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 3
Pomoc v sektore ovocia a zeleniny
Článok 32
Operačné fondy
1. Organizácie výrobcov v sektore ovocia a zeleniny a/alebo ich združenia môžu zriadiť operačný fond. Tento fond sa financuje:
a)
z finančných príspevkov:
i)
členov organizácií výrobcov a/alebo samotných organizácií výrobcov; alebo
ii)
združení organizácií výrobcov prostredníctvom členov týchto združení;
b)
z finančnej pomoci Únie, ktorá sa môže poskytnúť organizáciám výrobcov alebo ich združeniam, keď tieto združenia predkladajú, riadia a vykonávajú operačný program alebo čiastkový operačný program, v súlade s ustanoveniami a podmienkami, ktoré Komisia prijme prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 37 a vykonávacích aktoch podľa článku 38.
2. Operačné fondy sa použijú len na financovanie operačných programov, ktoré sa predložili členským štátom a ktoré členské štáty schválili.
Článok 33
Operačné programy
1. Operačné programy v sektore ovocia a zeleniny trvajú najmenej tri a najviac päť rokov. Majú najmenej dva z cieľov uvedených v článku 152 ods. 1 písm. c) alebo dva z týchto cieľov:
a)
plánovanie výroby vrátane prognózy a sledovania výroby a spotreby;
b)
zlepšenie kvality výrobkov v čerstvej alebo spracovanej forme;
c)
zvýšenie obchodnej hodnoty výrobkov;
d)
propagácia výrobkov v čerstvej alebo spracovanej forme;
e)
environmentálne opatrenia, predovšetkým tie, ktoré sa týkajú vody, a spôsoby výroby s ohľadom na životné prostredie vrátane ekologického poľnohospodárstva;
f)
predchádzanie krízam a krízové riadenie.
Operačné programy sa predložia členským štátom na ich schválenie.
2. Združenia organizácií výrobcov môžu tiež predložiť celý alebo čiastkový operačný program zložený z opatrení, ktoré členské organizácie určili, ale nezrealizovali vo svojich operačných programoch. Operačné programy združení organizácií výrobcov podliehajú rovnakým pravidlám ako operačné programy organizácií výrobcov a posudzujú sa spoločne s operačnými programami členských organizácií.
Členské štáty v tejto súvislosti zabezpečia, aby:
a)
sa opatrenia v operačných programoch združenia organizácií výrobcov financovali výhradne z príspevkov uvedených členských organizácií príslušného združenia a aby sa takéto finančné prostriedky hradili z operačných fondov týchto členských organizácií;
b)
tieto opatrenia a ich príslušný finančný podiel boli určené v operačnom programe každej členskej organizácie;
c)
neprichádzalo k dvojitému financovaniu.
3. Predchádzanie krízam a krízové riadenie uvedené v odseku 1 prvom pododseku písm. f) sa týkajú zabraňovania krízam a riešenia kríz na trhoch s ovocím a zeleninou a v tejto súvislosti sa vzťahujú na:
a)
investície, ktoré zvyšujú účinnosť riadenia objemov umiestnených na trh;
b)
vzdelávacie opatrenia a výmenu najlepších postupov;
c)
propagáciu a komunikáciu, či už s cieľom predísť kríze alebo počas obdobia krízy;
d)
podporu na administratívne náklady spojené so zriadením vzájomných fondov;
e)
opätovnej výsadby ovocných sadov, keď je to potrebné po povinnej likvidácii, ktorá sa vykonala zo zdravotných alebo fytosanitárnych dôvodov na príkaz príslušných orgánov členského štátu;
f)
stiahnutie z trhu;
g)
zelený zber alebo neuskutočnenie zberu ovocia a zeleniny;
h)
poistenie úrody.
Podporou na poistenie úrody sa prispieva k zaručeniu príjmov výrobcov, ktorí utrpeli straty následkom prírodných katastrof, nepriaznivých poveternostných udalostí, chorôb alebo zamorenia škodcami.
V poistných zmluvách sa vyžaduje, aby prijímatelia prijali potrebné opatrenia na predchádzanie rizika.
Na opatrenia súvisiace s predchádzaním krízam a krízovým riadením vrátane splácania istiny a úrokov podľa piateho pododseku sa v rámci operačného programu nevynaloží viac ako jedna tretina výdavkov.
Organizácie výrobcov si môžu za obchodných podmienok brať úvery na financovanie opatrení súvisiacich s predchádzaním krízam a krízovým riadením. V takom prípade môže byť splácanie istiny a úrokov z uvedených pôžičiek súčasťou operačného programu a teda môže byť oprávnené na finančnú pomoc Únie podľa článku 34. Z takýchto úverov alebo priamo alebo oboma spôsobmi možno financovať akúkoľvek konkrétnu činnosť v rámci predchádzania krízam a krízového riadenia.
4. Na účely tohto oddielu:
a)
„zelený zber“ je celkový zber v určitej oblasti nezrelých nepredajných produktov, ktoré neboli pred zeleným zberom poškodené v dôsledku poveternostných udalostí, ochorenia alebo inak;
b)
„neuskutočnenie zberu“ je ukončenie súčasného výrobného cyklu v dotknutej oblasti, keď je produkt dobre vyvinutý a má primeranú, vyhovujúcu a predajnú kvalitu. Zničenie produktov v dôsledku poveternostnej udalosti alebo choroby sa nepovažuje za neuskutočnenie zberu.
5. Členské štáty zabezpečia, aby:
a)
operačné programy obsahovali dve alebo viaceré environmentálne opatrenia; alebo
b)
sa aspoň 10 % výdavkov v rámci operačných programov vzťahovalo na environmentálne opatrenia.
Environmentálne opatrenia spĺňajú požiadavky na agroenvironmentálne platby súvisiace s klímou ustanovené v článku 28 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013
Ak aspoň 80 % vyrábajúcich členov organizácie výrobcov podlieha jednému alebo viacerým rovnakým agroenvironmentálnym záväzkom súvisiacim s klímou ustanoveným v článku 28 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013, potom sa každý z týchto záväzkov považuje za environmentálne opatrenie podľa tohto odseku prvého pododseku písm. a).
Podpora na environmentálne opatrenia uvedené v tomto odseku prvom pododseku sa vzťahuje na dodatočné náklady a ušlé príjmy vyplývajúce z opatrenia.
6. Členské štáty zaistia, aby sa investície, ktoré zvyšujú tlak na životné prostredie, povolili iba vtedy, ak sa zaviedli účinné ochranné opatrenia na ochranu životného prostredia pred týmito tlakmi.
Článok 34
Finančná pomoc Únie
1. Finančná pomoc Únie sa rovná výške skutočne zaplatených finančných príspevkov uvedených v článku 32 ods. 1 písm. a), obmedzenej na 50 % skutočne vzniknutých výdavkov.
2. Finančná pomoc Únie sa obmedzí na 4,1 % hodnoty predávanej produkcie každej organizácie výrobcov alebo združenia organizácií výrobcov.
Toto percento sa však v prípade organizácií výrobcov môže zvýšiť na 4,6 % hodnoty predávanej produkcie za predpokladu, že časť prevyšujúca 4,1 % hodnoty predávanej produkcie sa použije výhradne na opatrenia súvisiace s predchádzaním krízam a krízovým riadením.
V prípade združení organizácií výrobcov sa uvedené percento môže zvýšiť na 4,7 % hodnoty predávanej produkcie, a to za predpokladu, že časť prevyšujúca 4,1 % hodnoty predávanej produkcie sa využije výhradne na opatrenia súvisiace s predchádzaním krízam a krízovým riadením, ktoré dané združenie organizácií výrobcov vykoná v mene svojich členov.
3. Hranica 50 % ustanovená v odseku 1 sa na žiadosť organizácie výrobcov zvýši na 60 % na operačný program alebo časť operačného programu, ak tento program spĺňa aspoň jednu z týchto podmienok:
a)
predkladá ho viacero organizácií výrobcov Únie, ktoré pôsobia v rámci nadnárodných režimov v rôznych členských štátoch;
b)
predkladá ho jedna alebo viacero organizácií výrobcov zapojených do režimov, ktoré fungujú na medziodvetvovom základe;
c)
vzťahuje sa iba na osobitnú podporu na výrobu ekologických výrobkov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady (ES) č. 834/2007 (23);
d)
je prvým, ktorý predkladá uznaná organizácia výrobcov, ktorá vznikla zlúčením dvoch uznaných organizácií výrobcov;
e)
je prvým, ktorý predkladá uznané združenie organizácií výrobcov;
f)
predkladajú ho organizácie výrobcov v členských štátoch, v ktorých organizácie výrobcov predávajú menej ako 20 % produkcie ovocia a zeleniny;
g)
predkladá ho organizácia výrobcov v jednom z najvzdialenejších regiónov uvedených v článku 349 ZFEÚ.
4. Hranica 50 % ustanovená v odseku 1 sa zvýši na 100 % v prípade stiahnutia ovocia a zeleniny z trhu v množstve, ktoré nepresiahne 5 % objemu predávanej produkcie každej organizácie výrobcov a s ktorým sa naloží spôsobom:
a)
bezplatnej distribúcie dobročinným organizáciám a nadáciám, ktoré členské štáty schválili na tento účel, na použitie pri ich činnostiach zameraných na pomoc osobám, ktorých nárok na verejnú pomoc je uznaný vo vnútroštátnom práve, najmä z dôvodu ich nedostatku potrebných prostriedkov; alebo
b)
bezplatnej distribúcie akémukoľvek z týchto zariadení: väzenským zariadeniam, školám, zariadeniam uvedeným v článku 22, detským prázdninovým táborom, nemocniciam a domovom dôchodcov, ktoré členské štáty určia, pričom prijmú všetky potrebné opatrenia na to, aby zaistili, že takto distribuované množstvá dopĺňajú množstvá, ktoré takéto zariadenia bežne nakupujú.
Článok 35
Vnútroštátna finančná pomoc
1. V regiónoch členských štátov, v ktorých je miera organizovanosti výrobcov v sektore ovocia a zeleniny obzvlášť nízka, môže Komisia prijať vykonávacie akty, ktorými sa povolí členským štátom na základe ich riadne odôvodnenej žiadosti, aby vyplatili organizáciám výrobcov vnútroštátnu finančnú pomoc vo výške najviac 80 % finančných príspevkov uvedených v článku 32 ods. 1 písm. a). Táto pomoc dopĺňa operačný fond.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
2. V regiónoch členských štátov, v ktorých organizácie výrobcov, združenia organizácií výrobcov a skupiny výrobcov uvedené v článku 27 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 predávajú menej ako 15 % hodnoty produkcie ovocia a zeleniny uvedených regiónov, v ktorých produkcia ovocia a zeleniny predstavuje aspoň 15 % celkovej poľnohospodárskej produkcie uvedených regiónov, môže Únia na žiadosť príslušného členského štátu uhradiť vnútroštátnu finančnú podporu uvedenú v odseku 1 tohto článku.
Komisia prijme vykonávacie akty o uvedenom uhradení. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 36
Vnútroštátny rámec a národná stratégia pre operačné programy
1. Členské štáty vytvoria vnútroštátny rámec obsahujúci všeobecné podmienky, ktoré sa týkajú environmentálnych opatrení uvedených v článku 33 ods. 5. Týmto rámcom sa stanoví najmä to, že takéto opatrenia spĺňajú príslušné požiadavky nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 najmä požiadavky uvedené v jeho článku 3.
Členské štáty predložia svoj navrhovaný rámec Komisii, ktorá môže do troch mesiacov od predloženia prostredníctvom vykonávacích aktov prijatých bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3, požiadať o úpravy, ak by podľa nej návrh neprispieval k sledovaniu cieľov stanovených v článku 191 ZFEÚ a v siedmom environmentálnom akčnom programe Únie. Investície pre jednotlivé poľnohospodárske podniky podporované z operačných programov takisto spĺňajú uvedené ciele.
2. Každý členský štát vytvorí národnú stratégiu pre udržateľné operačné programy na trhu s ovocím a zeleninou. Uvedená stratégia zahŕňa:
a)
analýzu situácie z hľadiska silných a slabých stránok a potenciálu rozvoja;
b)
odôvodnenie zvolených priorít;
c)
ciele operačných programov a nástrojov a ukazovatele výkonu;
d)
posúdenie operačných programov;
e)
oznamovacie povinnosti organizácií výrobcov.
Do národnej stratégie sa začlení aj vnútroštátny rámec uvedený v odseku 1.
3. Odseky 1 a 2 sa neuplatňujú na členské štáty, ktoré nemajú žiadne uznané organizácie výrobcov.
Článok 37
Delegované právomoci
S cieľom zaistiť efektívnu, cielenú a udržateľnú podporu organizácií výrobcov a ich združení v sektore ovocia a zeleniny je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú pravidlá, pokiaľ ide o:
a)
operačné fondy a operačné programy, ktoré sa týkajú:
i)
odhadovaných súm, rozhodnutí organizácií výrobcov a ich združení v súvislosti s finančnými príspevkami a využívaním operačných fondov;
ii)
opatrení, činností, výdavkov a administratívnych a personálnych nákladov, ktoré sa majú alebo nemajú zahrnúť do operačných programov, ich úprav a ďalších požiadaviek, ktoré určia členské štáty;
iii)
zabránenia dvojitému financovaniu medzi operačnými programami a programami rozvoja vidieka;
iv)
operačných programov združení organizácií výrobcov;
v)
konkrétnych pravidiel uplatniteľných v prípadoch, keď združenia organizácií výrobcov úplne alebo čiastočne riadia, spracúvajú, vykonávajú a predkladajú operačné programy;
vi)
povinnosti používať spoločné ukazovatele na účely monitorovania a hodnotenia operačných programov;
b)
vnútroštátny rámec a národnú stratégiu pre operačné programy v súvislosti s povinnosťou monitorovať a hodnotiť efektívnosť vnútroštátnych rámcov a národných stratégií;
c)
finančnú pomoc Únie týkajúcu sa:
i)
základu pre výpočet finančnej pomoci Únie a hodnoty predávanej produkcie uvedenej v článku 34 ods. 2;
ii)
uplatniteľných referenčných období na výpočet pomoci;
iii)
vyplácania preddavkov a požiadavky zložiť zábezpeku v prípade, že sa vypláca preddavok pomoci;
iv)
konkrétnych pravidiel uplatniteľných na financovanie operačných programov združení organizácií výrobcov, a to predovšetkým tých, ktoré sa týkajú uplatnenia obmedzení uvedených v článku 34 ods. 2;
d)
opatrenia súvisiace s predchádzaním krízam a s krízovým riadením týkajúce sa:
i)
možnosti pre členské štáty neuplatniť jedno alebo viacero opatrení súvisiacich s predchádzaním krízam a krízovým riadením;
ii)
podmienok, ktoré sa týkajú článku 33 ods. 3 prvom pododseku písm. a), b) a c);
iii)
povolených miest určenia výrobkov stiahnutých z trhu, o ktorých rozhodnú členské štáty;
iv)
maximálnej výšky podpory na sťahovanie z trhu;
v)
požiadaviek na predchádzajúce oznámenia v prípade stiahnutí z trhu;
vi)
základu pre výpočet objemu predávanej produkcie na bezplatnú distribúciu podľa článku 34 ods. 4 a pre určenie maximálneho objemu predávanej produkcie v prípade stiahnutia z trhu;
vii)
požiadavky uvádzať emblém Únie na baleniach výrobkov určených na bezplatnú distribúciu;
viii)
podmienok pre prijímateľov stiahnutých výrobkov;
ix)
používania pojmov na účely tohto oddielu;
x)
podmienok, ktoré majú prijať členské štáty a ktoré sa týkajú zeleného zberu a neuskutočnenia zberu;
xi)
poistenia úrody;
xii)
vzájomných fondov; a
xiii)
stanovenia prahu pre výdavky na opätovnú výsadbu sadov zo zdravotných alebo fytosanitárnych dôvodov v súlade s článkom 33 ods. 3 prvým pododsekom písm. e) a podmienok, ktoré sa ho týkajú;
e)
vnútroštátnu finančnú pomoc týkajúcu sa:
i)
stupňa organizovanosti výrobcov;
ii)
požiadavky zložiť zábezpeku v prípade, že sa vypláca preddavok;
iii)
maximálneho podielu uhrádzania vnútroštátnej finančnej pomoci Úniou.
Článok 38
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia týkajúce sa:
a)
riadenia operačných fondov;
b)
informácií, ktoré majú obsahovať operačné programy vnútroštátne rámce a národné stratégie uvedené v článku 36, predkladania operačných programov členským štátom, lehôt, sprievodných dokumentov a schválenia členskými štátmi;
c)
vykonávania operačných programov organizáciami výrobcov a združeniami organizácií výrobcov;
d)
predkladania, formy a obsahu monitorovacích a hodnotiacich správ týkajúcich sa národných stratégií a operačných programov;
e)
žiadostí o pomoc a vyplácania pomoci vrátane preddavkov a čiastočného vyplatenia pomoci;
f)
praktických opatreniach pre uvádzanie emblému Únie na baleniach výrobkov určených na bezplatnú distribúciu;
g)
dodržiavania obchodných noriem v prípade stiahnutia z trhu;
h)
nákladov na dopravu, triedenie a balenie v prípade bezplatnej distribúcie;
i)
propagačných, komunikačných a vzdelávacích opatrení v súvislosti s predchádzaním krízam a krízovým riadením;
j)
vykonávania operácií týkajúcich sa stiahnutia z trhu, zeleného zberu alebo neuskutočnenia zberu a opatrení týkajúcich sa poistenia úrody;
k)
žiadosti, schválenia, vyplatenia a uhradenia vnútroštátnej finančnej pomoci;
l)
postupov na skladanie zábezpeky a jej výšky v prípade, že sa vypláca preddavok.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 4
Podporné programy v sektore vinohradníctva a vinárstva
Pododdiel 1
Všeobecné ustanovenia a oprávnené opatrenia
Článok 39
Rozsah pôsobnosti
V tomto oddiele sa ustanovujú pravidlá, ktorými sa riadi prideľovanie finančných prostriedkov Únie členským štátom a ich využívanie členskými štátmi prostredníctvom päťročných vnútroštátnych podporných programov (ďalej len „podporné programy“) na financovanie osobitných podporných opatrení na pomoc sektoru vinohradníctva a vinárstva.
Článok 40
Zlučiteľnosť a súlad
1. Podporné programy sú zlučiteľné s právom Únie a sú v súlade s činnosťami, politikami a prioritami Únie.
2. Členské štáty sú zodpovedné za podporné programy a zabezpečia, aby boli vnútorne jednotné a aby sa vypracúvali a vykonávali objektívnym spôsobom pri zohľadnení hospodárskej situácie dotknutých výrobcov a potreby predchádzať bezdôvodnému nerovnakému zaobchádzaniu s výrobcami.
3. Podpora sa neposkytuje na:
a)
výskumné projekty a opatrenia zamerané na podporu výskumných projektov okrem tých, ktoré sa uvádzajú v článku 45 ods. 2 písm. d) a písm. e);
b)
opatrenia uvedené v programoch rozvoja vidieka členských štátov podľa nariadenia (EÚ) č. 1305/2013.
Článok 41
Predkladanie podporných programov
1. Každý producentský členský štát uvedený v prílohe VI predloží Komisii návrh päťročného podporného programu, ktorý obsahuje aspoň jedno oprávnené opatrenie ustanovené v článku 38.
2. Podporné opatrenia v návrhu podporných programov sa vypracujú na takej geografickej úrovni, ktorú členský štát považuje za najvhodnejšiu. Daný členský štát prekonzultuje návrh podporného programu pred jeho predložením Komisii s príslušnými orgánmi a organizáciami na danej územnej úrovni.
3. Každý členský štát predkladá jeden návrh podporného programu, ktorý môže prihliadať na regionálne osobitosti.
4. Podporné programy nadobúdajú platnosť tri mesiace po predložení návrhu podporného programu Komisii.
Komisia však môže prijať vykonávacie akty, ktorými stanoví, že predložený návrh podporného programu nie je v súlade s pravidlami ustanovenými v tomto oddiele, a informuje o tom členský štát. Členský štát v takom prípade predloží Komisii zrevidovaný návrh podporného programu. Ak sa nesúlad napravil, zrevidovaný podporný program nadobúda platnosť dva mesiace po predložení návrhu podporného programu; v opačnom prípade sa uplatňuje tento pododsek.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
5. Odsek 4 sa uplatňuje mutatis mutandis na zmeny týkajúce sa uplatniteľných podporných programov, ktoré predkladajú členské štáty.
Článok 42
Obsah podporných programov
Podporné programy obsahujú aspoň jeden z týchto prvkov:
a)
podrobný opis navrhovaných opatrení a ich kvantifikované ciele;
b)
výsledky uskutočnených konzultácií;
c)
posúdenie predpokladaných technických, hospodárskych, environmentálnych a sociálnych vplyvov;
d)
časový plán vykonávania opatrení;
e)
všeobecný rozvrh financovania s uvedením zdrojov, ktoré sa majú použiť, a predpokladaného orientačného pridelenia zdrojov na jednotlivé opatrenia v súlade s rozpočtovými stropmi stanovenými v prílohe VI;
f)
kritériá a kvantitatívne ukazovatele určené na sledovanie a hodnotenie, ako aj kroky podniknuté na zabezpečenie primeraného a účinného vykonávania podporných programov; a
g)
určenie príslušných orgánov a subjektov zodpovedných za vykonávanie podporného programu.
Článok 43
Oprávnené opatrenia
Podporné programy môžu obsahovať len jedno alebo viaceré z týchto opatrení:
a)
propagácia v súlade s článkom 45;
b)
reštrukturalizácia a konverzia vinohradov v súlade s článkom 46;
c)
zelený zber v súlade s článkom 47;
d)
vzájomné fondy v súlade s článkom 48;
e)
poistenie úrody v súlade s článkom 49;
f)
investície v súlade s článkom 50;
g)
inovácia v sektore vinohradníctva a vinárstva v súlade s článkom 51;
h)
destilácia vedľajších produktov v súlade s článkom 52.
Článok 44
Všeobecné pravidlá týkajúce sa podporných programov
1. Dostupné finančné prostriedky Únie sa pridelia v rámci rozpočtových stropov ustanovených v prílohe VI.
2. Podpora Únie sa poskytne len na oprávnené výdavky, ktoré vzniknú po predložení príslušného návrhu podporného programu.
3. Členské štáty neprispievajú na náklady v súvislosti s opatreniami, ktoré Únia financuje v rámci podporných programov.
Pododdiel 2
Osobitné podporné opatrenia
Článok 45
Propagácia
1. Podpora podľa tohto článku sa vzťahuje na informačné a propagačné opatrenia týkajúce sa vín Únie:
a)
v členských štátoch s cieľom informovať spotrebiteľov o zodpovednej konzumácii vína a o systémoch Únie vzťahujúcich sa na označenia pôvodu, zemepisné označenia; alebo
b)
v tretích krajinách, ktorými sa zvyšuje ich konkurencieschopnosť.
2. Opatrenia uvedené v odseku 1 písm. b) sa uplatňujú na vína s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením alebo na vína s označením muštovej odrody a zahŕňajú iba jedno alebo viaceré z týchto opatrení:
a)
opatrenia zamerané na styk s verejnosťou, propagáciu alebo reklamu, ktoré poukazujú najmä na vysokú úroveň výrobkov z Únie, predovšetkým pokiaľ ide o kvalitu, bezpečnosť potravín alebo životné prostredie;
b)
účasť na podujatiach, veľtrhoch alebo výstavách s medzinárodným významom;
c)
informačné kampane zamerané najmä na systémy Únie vzťahujúce sa na označenia pôvodu, zemepisné označenia a ekologickú výrobu;
d)
prieskumy nových trhov potrebných na rozšírenie odbytísk;
e)
štúdie zamerané na vyhodnotenie výsledkov informačných a propagačných opatrení.
3. Príspevok Únie na informačné a propagačné opatrenia uvedené v odseku 1 neprekročí 50 % oprávnených výdavkov.
Článok 46
Reštrukturalizácia a konverzia vinohradov
1. Cieľom opatrení týkajúcich sa reštrukturalizácie a konverzie vinohradov je zvýšiť konkurencieschopnosť výrobcov vína.
2. Reštrukturalizácia a konverzia vinohradov sa podporuje, ak členské štáty predložia súpis svojho výrobného potenciálu v súlade s článkom 145 ods. 3.
3. Podpora pre reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov, ktorá by mohla prispieť aj k zlepšeniu udržateľných výrobných systémov a environmentálnej stopy sektora vinohradníctva a vinárstva, sa môže vzťahovať iba na jednu alebo viaceré z týchto činností:
a)
prechod na iné odrody, a to aj pomocou preštepenia;
b)
premiestnenie vinohradov;
c)
opätovnú výsadbu vinohradov, keď je to potrebné po povinnom vyklčovaní, ktoré prebehlo zo zdravotných alebo fytosanitárnych dôvodov na príkaz príslušných orgánov členského štátu;
d)
zlepšenia techník obhospodarovania vinohradov, najmä zavedenia pokročilých systémov udržateľnej produkcie.
Nepodporuje sa bežná obnova vinohradov, čo je opätovná výsadba tej istej parcely tou istou odrodou viniča a podľa rovnakého systému pestovania, ak sa prirodzená životnosť viniča skončila.
Členské štáty môžu stanoviť ďalšie špecifikácie, a to predovšetkým v súvislosti s vekom nahradených vinohradov.
4. Podpora na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov vrátane zlepšenia techník riadenia vinohradu môže mať len tieto podoby:
a)
náhrada výrobcom za straty na príjmoch, ku ktorým došlo v dôsledku vykonania opatrenia;
b)
príspevok na náklady spojené s reštrukturalizáciou a konverziou.
5. Náhrada výrobcom za straty na príjmoch podľa odseku 4 písm. a) môže pokrývať až 100 % príslušnej straty a môže mať jednu z týchto podôb:
a)
povolenie súbežnej existencie starých a nových viničov do konca prechodného režimu počas maximálneho obdobia, ktoré neprekročí tri roky, bez ohľadu na časť II hlavu I kapitolu III oddiel IVa pododdiel II nariadenia (ES) č. 1234/2007, v ktorej sa ustanovuje prechodný režim práv na výsadbu;
b)
finančná náhrada.
6. Príspevok Únie na skutočné náklady na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov nepresiahne 50 %. Príspevok Únie na náklady na reštrukturalizáciu a konverziu v menej rozvinutých regiónoch nepresiahne 75 %.
Článok 47
Zelený zber
1. Na účely tohto článku je „zelený zber“ úplné zničenie alebo odstránenie ešte nedozretých strapcov hrozna, a tým zníženie výnosu príslušnej plochy na nulu.
Ponechanie hrozna určeného na komerčné účely na rastline viniča na konci riadneho výrobného cyklu (neuskutočnenie zberu) sa nepovažuje za zelený zber.
2. Podporou na zelený zber sa prispieva k obnoveniu rovnováhy medzi ponukou a dopytom na trhu s vínom v Únii s cieľom predchádzať krízam na trhu.
3. Podpora na zelený zber sa môže poskytnúť ako náhrada v podobe paušálnej platby na hektár, ktorej výšku určí dotknutý členský štát. Výška platby nepresiahne 50 % súčtu priamych nákladov na zničenie alebo odstránenie strapcov hrozna a straty na príjmoch v súvislosti s takýmto zničením alebo odstránením.
4. Dotknutý členský štát vytvorí systém založený na objektívnych kritériách s cieľom zaistiť, aby opatrenie zamerané na zelený zber neviedlo k poskytnutiu náhrady individuálnym výrobcom vína nad rámec stropu stanoveného v odseku 3.
Článok 48
Vzájomné fondy
1. Podporou na zriaďovanie vzájomných fondov sa poskytuje pomoc výrobcom, ktorí sa usilujú poistiť sa proti výkyvom na trhu.
2. Podpora na zriaďovanie vzájomných fondov sa môže poskytovať vo forme dočasnej klesajúcej pomoci na pokrytie administratívnych nákladov fondov.
Článok 49
Poistenie úrody
1. Podporou na poistenie úrody sa prispieva k zaručeniu príjmov výrobcov, ktorí utrpeli straty následkom prírodných katastrof, nepriaznivých poveternostných udalostí, chorôb alebo zamorenia škodcami.
V poistných zmluvách sa vyžaduje, aby prijímatelia prijali potrebné opatrenia na predchádzanie rizika.
2. Podpora na poistenie úrody sa môže poskytovať vo forme finančného príspevku Únie, ktorý nepresiahne:
a)
80 % nákladov na poistné, ktoré výrobcovia zaplatia za poistenie proti stratám zapríčineným nepriaznivými poveternostnými udalosťami, ktoré možno prirovnať k prírodným katastrofám;
b)
50 % nákladov na poistné, ktoré výrobcovia zaplatia za poistenie:
i)
proti stratám uvedeným v písmene a) a proti ďalším stratám spôsobeným nepriaznivými poveternostnými udalosťami;
ii)
proti stratám spôsobeným zvieratami, chorobami rastlín alebo zamorením škodcami.
3. Podpora na poistenie úrody sa môže poskytnúť, ak sa príslušnými poistnými platbami výrobcom neposkytuje náhrada vo výške viac ako 100 % vzniknutej straty príjmov, pričom sa zohľadnia všetky náhrady, ktoré výrobcovia mohli získať z iných režimov podpory súvisiacich s poisteným rizikom.
4. Podpora na poistenie úrody nenaruší hospodársku súťaž na poistnom trhu.
Článok 50
Investície
1. Podpora sa môže poskytovať na hmotné alebo nehmotné investície do spracovateľských zariadení a infraštruktúry vinárskych závodov, ako aj do marketingových štruktúr a nástrojov. Zámerom takýchto investícií je zlepšiť celkovú výkonnosť podniku a jeho prispôsobenie sa požiadavkám trhu, ako aj zvýšiť jeho konkurencieschopnosť a týkajú sa výroby vinárskych výrobkov uvedených v prílohe VII časti II alebo ich uvádzanie na trh, a to aj s cieľom zvýšiť úspory energie, zlepšiť celkovú energetickú efektivitu a udržateľné postupy.
2. Maximálna miera podpory podľa odseku 1 sa:
a)
uplatňuje len na mikropodniky a malé a stredné podniky v zmysle odporúčania Komisie 2003/361/ES (24);
b)
okrem toho môže uplatňovať na všetky podniky v prípade najvzdialenejších regiónov uvedených v článku 349 ZFEÚ a menších ostrovov v Egejskom mori vymedzených v článku 1 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 229/2013 (25).
Pre podniky, na ktoré sa nevzťahuje hlava I článok 2 ods. 1 prílohy k odporúčaniu 2003/361/ES a ktoré majú menej ako 750 zamestnancov alebo nižší obrat ako 200 miliónov EUR, sa maximálna miera podpory znižuje na polovicu.
Podpora sa neposkytuje podnikom v ťažkostiach v zmysle usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (26).
3. Z oprávnených výdavkov sa vylučujú neoprávnené náklady uvedené v článku 69 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013
4. Na príspevok Únie sa vzťahujú tieto maximálne výšky pomoci týkajúce sa oprávnených nákladov na investície:
a)
50 % v menej rozvinutých regiónoch;
b)
40 % v iných ako menej rozvinutých regiónoch;
c)
75 % v najvzdialenejších regiónoch uvedených v článku 349 ZFEÚ;
d)
65 % na menších ostrovoch v Egejskom mori vymedzených v článku 1 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 229/2013.
5. Na podporu uvedenú v odseku 1 tohto článku sa článok 71 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013 uplatňuje mutatis mutandis.
Článok 51
Inovácia v sektore vinohradníctva a vinárstva
Podpora sa môže poskytovať na hmotné alebo nehmotné investície zamerané na vývoj nových výrobkov, postupov a technológií, ktoré sa týkajú výrobkov uvedených v prílohe VII časti II. Účelom podpory je zvýšiť predajnosť a konkurencieschopnosť vinárskych výrobkov Únie a môže zahŕňať prvok transferu poznatkov. Maximálne miery podpory týkajúce sa príspevku Únie na podporu poskytnuté podľa tohto článku sú rovnaké ako tie, ktoré sú stanovené v článku 50 ods. 4.
Článok 52
Destilácia vedľajších produktov
1. Podpora sa môže poskytovať na dobrovoľnú alebo povinnú destiláciu vedľajších produktov z výroby vína, ktorá sa uskutočnila v súlade s podmienkami ustanovenými v prílohe VIII časti II oddiele D.
Výška pomoci sa stanovuje na % objemu a na hektoliter vyrobeného liehu. Na objem alkoholu obsiahnutý vo vedľajších produktoch určených na destiláciu, ktorý prevyšuje 10 % alkoholu obsiahnutého vo vyrobenom víne, sa pomoc nevypláca.
2. Pomoc sa vyplatí liehovarom, ktoré spracúvajú vedľajšie produkty výroby vína dodané na destiláciu na čistý alkohol s obsahom alkoholu minimálne 92 % objemu.
Členské štáty môžu podmieniť poskytnutie podpory zložením zábezpeky zo strany prijímateľa pomoci.
3. Maximálne uplatniteľné výšky pomoci sú založené na nákladoch na zber a spracovanie a Komisia ich stanovuje prostredníctvom vykonávacích aktov podľa článku 54.
4. Príslušná pomoc zahŕňa paušálnu sumu na kompenzáciu nákladov na zber vedľajších produktov výroby vína. Uvedená suma sa prevedie z liehovaru k výrobcovi, ak príslušné náklady znáša výrobca.
5. Lieh získaný pri podporovanej destilácii uvedenej v odseku 1 sa využíva výlučne na priemyselné alebo energetické účely, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže.
Pododdiel 3
Procesné ustanovenia
Článok 53
Delegované právomoci
S cieľom zaistiť, aby podporné programy členských štátov v sektore vinohradníctva a vinárstva splnili svoje ciele a aby sa finančné prostriedky Únie využívali účinne a efektívne, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú:
a)
pravidlá týkajúce sa zodpovednosti za výdavky medzi dátumom, ku ktorému Komisia obdrží podporné programy a zmeny podporných programov, a dátumom ich uplatniteľnosti;
b)
pravidlá týkajúce sa obsahu podporných programov a výdavkov, administratívnych a personálnych nákladov a operácií, ktoré možno zahrnúť do podporných programov členských štátov, a možnosti vykonať platby prostredníctvom sprostredkovateľov v prípade podpory na poistenie úrody ustanovenej v článku 49 a podmienok pre takéto platby;
c)
pravidlá týkajúce sa požiadavky zložiť zábezpeku, ak sa vypláca preddavok;
d)
pravidlá týkajúce sa používania pojmov na účely tohto oddielu;
e)
pravidlá týkajúce sa stanovenia strop pre výdavky na opätovnú výsadbu vinohradov zo zdravotných alebo fytosanitárnych dôvodov v súlade s článkom 46 ods. 3 prvým pododsekom písm. c);
f)
pravidlá týkajúce sa zabránenia dvojitému financovaniu medzi:
i)
rôznymi operáciami v rámci podporného programu členského štátu v sektore vinohradníctva a vinárstva; a
ii)
podporným programom členského štátu v sektore vinohradníctva a vinárstva a jeho programom na rozvoj vidieka alebo propagačným programom;
g)
pravidlá, podľa ktorých výrobcovia majú stiahnuť vedľajšie produkty výroby vína, a výnimky z tejto povinnosti, aby sa predišlo ďalšiemu administratívnemu zaťaženiu, ako aj pravidlá týkajúce sa dobrovoľnej certifikácie liehovarov;
h)
pravidlá umožňujúce členským štátom stanoviť podmienky pre správne fungovanie podporných opatrení v rámci ich programov.
Článok 54
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia týkajúce sa:
a)
predkladania podporných programov, zodpovedajúceho finančného plánovania a revízie podporných programov;
b)
postupov pre podávanie žiadostí, výber a platby;
c)
predkladania, formy a obsahu správ a hodnotení týkajúcich sa podporných programov členských štátov;
d)
stanovenia výšky pomoci na zelený zber a destiláciu vedľajších produktov zo strany členských štátov;
e)
finančného riadenia a ustanovení týkajúcich sa uplatňovania podporných opatrení členskými štátmi;
f)
postupov na skladanie zábezpeky a jej výšky v prípade, že sa vypláca preddavok.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 5
Pomoc v sektore včelárstva
Článok 55
Vnútroštátne programy a financovanie
1. S cieľom zlepšiť všeobecné podmienky výroby včelárskych výrobkov a ich uvádzania na trh môžu členské štáty vypracovať vnútroštátne programy pre sektor včelárstva na obdobie troch rokov (ďalej len „včelárske programy“). Tieto programy sa vypracujú v spolupráci so zástupcami organizácií v oblasti včelárstva.
2. Príspevok Únie na včelárske programy zodpovedá 50 % výdavkov, ktoré znášajú členské štáty pre dané programy, ako boli schválené v súlade s článkom 57 prvým odsekom písm. c).
3. Aby boli členské štáty oprávnené na príspevok Únie ustanovený v odseku 2, vypracujú štúdiu o štruktúre výroby a uvádzania na trh v sektore včelárstva na svojom území.
4. Do včelárskych programov možno zahrnúť tieto opatrenia:
a)
technickú pomoc včelárom a včelárskym organizáciám;
b)
boj proti škodcom a chorobám včelstiev, predovšetkým varoáze;
c)
racionalizáciu sezónneho presunu včelstiev;
d)
opatrenia na podporu laboratórií na analýzu včelárskych výrobkov s cieľom pomôcť včelárom uvádzať výrobky na trh a zvyšovať ich hodnotu;
e)
opatrenia na podporu obnovenia stavu včelstiev v Únii,
f)
spoluprácu so špecializovanými orgánmi na vykonávanie programov aplikovaného výskumu v oblasti chovu včiel a včelárskych výrobkov;
g)
monitorovanie trhu;
h)
zvyšovanie kvality výrobkov s cieľom využiť potenciál výrobkov na trhu.
Článok 56
Delegované právomoci
1. S cieľom zaistiť efektívne a účinné využívanie finančných prostriedkov Únie na včelárstvo je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o:
a)
zabránenie dvojitému financovaniu medzi včelárskymi programami členských štátov a ich programami na rozvoj vidieka;
b)
základ na pridelenie finančného príspevku Únie každému zúčastnenému členskému štátu okrem iného na základe celkového počtu včelstiev v Únii.
2. S cieľom zabezpečiť, aby sa režim pomoci Únie prispôsobil najnovšiemu vývoju a aby boli opatrenia, na ktoré sa vzťahuje, efektívne pri zlepšovaní všeobecných podmienok výroby včelárskych výrobkov a ich uvádzania na trh, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa aktualizuje zoznam opatrení uvedených v článku 55 ods. 4, ktoré možno zahrnúť do včelárskych programov členských štátov, a to tak, že sa doplnia iné opatrenia alebo upravia uvedené opatrenia bez toho, aby sa ktorékoľvek z nich vypustilo. Táto aktualizácia zoznamu opatrení sa nedotýka vnútroštátnych programov prijatých pred nadobudnutím účinnosti delegovaného aktu.
Článok 57
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto oddielu, ktoré sa týkajú:
a)
obsahu vnútroštátnych programov a štúdií, ktoré členské štáty vypracovali v oblasti štruktúry výroby a uvádzania na trh vo svojich sektoroch včelárstva;
b)
postupu na prerozdelenie nepoužitých finančných prostriedkov;
c)
schvaľovania včelárskych programov, ktoré členské štáty predkladajú, vrátane pridelenia finančného príspevku Únie jednotlivým zúčastneným členským štátom a maximálnej miery financovania zo strany členských štátov.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 6
Pomoc v sektore chmeľu
Článok 58
Pomoc pre organizácie výrobcov
1. Únia poskytne organizáciám výrobcov v sektore chmeľu uznaným podľa článku 152 pomoc na financovanie plnenia cieľov uvedených v článku 152 ods. 1 písm. c) bodoch i), ii) alebo iii).
2. Výška finančnej pomoci Únie organizáciám výrobcov podľa odseku 1 predstavuje pre Nemecko 2 277 000 EUR ročne.
Článok 59
Delegované právomoci
S cieľom zabezpečiť, aby sa pomoc uvedená v článku 58 použila na financovanie plnenia cieľov uvedených v článku 152, je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktoré sa týkajú:
a)
žiadostí o pomoc vrátane pravidiel týkajúcich sa termínov a sprievodných dokumentov;
b)
pravidlá o oprávnených chmeliarskych oblastiach a výpočet súm, ktoré sa majú vyplatiť každej organizácii výrobcov.
Článok 60
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto oddielu, ktoré sa týkajú platby pomoci.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
KAPITOLA III
Režim povolení na výsadbu viniča
Článok 61
Doba trvania
Režim povolení na výsadby viniča ustanovený v tejto kapitole sa uplatňuje od 1. januára 2016 do 31. decembra 2030. Komisia ho v polovici trvania preskúma s cieľom zhodnotiť jeho fungovanie a podľa potreby vypracuje návrhy.
Oddiel 1
Riadenie režimu povolení na výsadbu viniča
Článok 62
Povolenia
1. Vinič muštových odrôd klasifikovaných v súlade s článkom 81 ods. 2 sa môže vysádzať alebo opätovne vysádzať, len ak sa povolenie udelí v súlade s článkami 64, 66 a 68 podľa podmienok ustanovených v tejto kapitole.
2. Členské štáty udeľujú povolenie uvedené v odseku 1 pre konkrétnu plochu vyjadrenú v hektároch, na základe podania žiadosti zo strany výrobcov, ktorí spĺňajú objektívne a nediskriminačné kritériá oprávnenosti. Takéto povolenie sa udeľuje bez toho, aby sa výrobcom účtovali poplatky.
3. Povolenia uvedené v odseku 1 sú platné tri roky od dátumu udelenia. Výrobca, ktorý nevyužil udelené povolenie v priebehu doby jeho platnosti, podlieha administratívnym sankciám stanoveným v článku 89 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
4. Táto kapitola sa nevzťahuje na výsadbu ani opätovnú výsadbu plôch určených na pokusné účely alebo podpníkové vinohrady, na plochy, z ktorej víno alebo vinárske výrobky sú určené výhradne na vlastnú potrebu vinohradníka, ani na plochy, ktoré majú byť novo vysadené v dôsledku vyvlastňovacích opatrení uskutočňovaných vo verejnom záujme podľa vnútroštátneho práva.
Článok 63
Ochranný mechanizmus pre novú výsadbu
1. Členské štáty každoročne poskytujú povolenia na novú výsadbu, ktoré zodpovedajú 1 % celkovej plochy skutočne vysadenej viničom na ich území, a to vymeranej k 31. júlu predchádzajúceho roka.
2. Členské štáty môžu:
a)
na vnútroštátnej úrovni uplatniť percentuálny podiel, ktorý je nižší ako podiel stanovený v odseku 1;
b)
obmedziť vydávanie povolení na regionálnej úrovni pre konkrétne oblasti oprávnené na výrobu vín s chráneným označením pôvodu, oblasti oprávnené na výrobu vín s chráneným zemepisným označením alebo oblasti bez zemepisného označenia.
3. Akékoľvek z obmedzení uvedených v odseku 2 prispejú ku kontrolovanému nárastu výsadby viniča, stanovujú sa na úroveň vyššiu ako 0 % a sú zdôvodnené jedným alebo viacerými z týchto konkrétnych dôvodov:
a)
potrebou predísť jasne preukázanému riziku nadmerných dodávok vinárskych výrobkov vo vzťahu k trhovým vyhliadkam pre tieto výrobky, pričom sa nesmie prekročiť úroveň potrebná na uspokojenie tejto potreby;
b)
potrebou predísť jasne preukázanému riziku výrazného znehodnotenia chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia.
4. Členské štáty zverejňujú všetky rozhodnutia prijaté podľa odseku 2, pričom tieto rozhodnutia sú riadne odôvodnené. Členské štáty takéto rozhodnutia a odôvodnenia bezodkladne oznamujú Komisii.
Článok 64
Udeľovanie povolení na novú výsadbu
1. Ak celková plocha, na ktorú sa vzťahujú oprávnené žiadosti v danom roku, nie je väčšia ako plocha poskytnutá členským štátom, schvália sa všetky takéto žiadosti.
Členské štáty môžu na účely tohto článku uplatňovať jedno alebo viacero z týchto objektívnych a nediskriminačných kritérií oprávnenosti:
a)
žiadateľ má poľnohospodársku plochu, ktorá nie je menšia ako plocha, na ktorú žiada povolenie;
b)
žiadateľ má príslušné profesionálne zručnosti a spôsobilosti;
c)
žiadosť nepredstavuje významné riziko zneužitia dobrého mena chráneného označenia pôvodu, čo sa predpokladá, ak verejné orgány nepreukážu existenciu takéhoto rizika;
d)
v riadne odôvodnených prípadoch jedno alebo viacero kritérií uvedených v odseku 2 za predpokladu, že sa uplatňujú objektívnym a nediskriminačným spôsobom.
2. Ak celková plocha, na ktorú sa vzťahujú oprávnené žiadosti uvedené v odseku 1, je v danom roku väčšia ako plocha poskytnutá členským štátom, povolenia sa udeľujú podľa pomerného rozdelenia hektárov všetkým žiadateľom na základe plochy, na ktorú podali žiadosť o povolenie. Takéto udeľovanie povolení sa môže čiastočne alebo úplne vykonať podľa jedného alebo viacerých objektívnych a nediskriminačných prioritných kritérií:
a)
výrobcovia, ktorí uskutočňujú výsadbu viniča po prvýkrát a ktorí vedú poľnohospodársky podnik (noví účastníci);
b)
oblasti, v ktorých vinohrady prispievajú k ochrane životného prostredia;
c)
plochy, ktoré majú byť novo vysadené v rámci projektov sceľovania pozemkov;
d)
oblasti, ktoré čelia prírodným alebo iným osobitným prekážkam;
e)
udržateľnosť projektov rozvoja alebo opätovnej výsadby na základe hospodárskeho hodnotenia;
f)
plochy, ktoré majú byť novo vysadené a ktoré prispejú k zvýšeniu konkurencieschopnosti na úrovni poľnohospodárskeho podniku aj na regionálnej úrovni;
g)
projekty s potenciálom zlepšenia kvality výrobkov so zemepisným označením;
h)
plochy, ktoré majú byť novo vysadené v rámci zväčšenia veľkosti malých a stredných poľnohospodárskych podnikov.
3. Členské štáty zverejnia kritériá uvedené v odsekoch 1 a 2, ktoré uplatňujú a bezodkladne ich oznámia Komisii.
Článok 65
Úloha profesijných organizácií
Pri uplatňovaní článku 63 ods. 2 môže členský štát prihliadnuť na odporúčania, ktoré predložili profesijné organizácie pôsobiace v sektore vinohradníctva a vinárstva uvedené v článkoch 152, 156 a 157 alebo zainteresované skupiny výrobcov uvedené v článku 95 alebo iné typy profesijných organizácií uznané na základe právnych predpisov daného členského štátu, a to za predpokladu, že týmto odporúčaniam predchádza dohoda uzavretá zástupcami príslušných strán v danej zemepisnej oblasti.
Odporúčania sa poskytujú na obdobie najviac troch rokov.
Článok 66
Opätovná výsadba
1. Členské štáty automaticky udeľujú povolenie výrobcom, ktorí vyklčovali plochu vysadenú viničom od 1. januára 2016 a podali žiadosť. Takéto povolenie zodpovedá rovnakej ploche, ako bola vyklčovaná plocha tejto plodiny. Plochy, na ktoré sa vzťahujú tieto povolenia, sa na účely článku 63 nezapočítavajú.
2. Členské štáty môžu povolenie uvedené v odseku 1 udeliť výrobcom, ktorí sa zaviažu vyklčovať plochu vysadenú viničom, ak sa príslušná plocha vyklčuje najneskôr do konca štvrtého roka od dátumu výsadby nového viniča.
3. Povolenie uvedené v odseku 1 sa uplatňuje na ten istý poľnohospodársky podnik, v ktorom sa uskutočnilo vyklčovanie. Členské štáty môžu v oblastiach oprávnených na výrobu vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením obmedziť výsadbu na základe odporúčania profesijnej organizácie v súlade s článkom 65 na odrodu viniča, ktoré zodpovedá rovnakej špecifikácii odrody s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením, ako mala vyklčovaná plocha.
4. Tento článok sa neuplatňuje v prípade, že sa vyklčuje neoprávnená výsadba.
Článok 67
Pravidlo de minimis
1. Režim povolení na výsadbu viniča ustanovený v tejto kapitole sa neuplatňuje v členských štátoch, v ktorých sa k 31. decembru 2007 neuplatňoval prechodný režim práv na výsadbu ustanovený v časti II hlave I kapitole III oddiele IVa pododdiele II nariadenia (ES) č. 1234/2007.
2. Členské štáty, v ktorých sa režim uvedený v odseku 1 k 31. decembru 2007 uplatňoval a v prípade ktorých plochy, na ktorých je v súčasnosti vysadený vinič, nepresahujú 10 000 hektárov, sa môžu rozhodnúť režim povolení na výsadbu viniča ustanovený v tejto kapitole neuplatňovať.
Článok 68
Prechodné ustanovenia
1. Práva na výsadbu udelené výrobcom v súlade s článkom 85h, článkom 85i alebo článkom 85k nariadenia (ES) č. 1234/2007 pred 31. decembrom 2015, ktoré títo výrobcovia nevyužili a ktoré sú k tomuto dátumu stále platné, sa môžu od 1. januára 2016 zmeniť na povolenia podľa tejto kapitoly.
Takáto zmena sa uskutočňuje na základe žiadosti, ktorú predkladajú títo výrobcovia pred 31. decembrom 2015. Členské štáty sa môžu rozhodnúť povoliť výrobcom, aby takéto žiadosti o zmenu práv na povolenie predkladali do 31. decembra 2020.
2. Povolenia udelené podľa odseku 1 majú rovnakú dobu platnosti ako práva na výsadbu uvedené v odseku 1. Ak sa tieto povolenia nevyužijú, stratia platnosť najneskôr 31. decembra 2018, alebo ak členské štáty prijali rozhodnutie uvedené v odseku 1 druhom pododseku, najneskôr do 31. decembra 2023.
3. Plochy, na ktoré sa vzťahujú povolenia udelené podľa odseku 1, sa na účely článku 63 nezapočítavajú.
Článok 69
Delegované právomoci
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa:
a)
podmienok uplatnenia výnimky uvedenej v článku 62 ods. 4;
b)
pravidiel pre kritériá uvedené v článku 64 ods. 1 a 2;
c)
doplnenia kritérií k už uvedeným kritériám v článku 64 ods. 1 a 2;
d)
súbežnej existencie viničov, ktoré sa výrobca zaviazal vyklčovať, a novo vysadených viničov podľa článku 66 ods. 2;
e)
dôvodov pre rozhodnutia členských štátov podľa článku 66 ods. 3.
Článok 70
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví potrebné opatrenia týkajúce sa:
a)
postupov udeľovania povolení;
b)
záznamov, ktoré majú viesť členské štáty, a oznámení, ktoré sa majú zasielať Komisii.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 2
Riadenie režimu povolení na výsadbu viniča
Článok 71
Neoprávnená výsadba
1. Výrobcovia na vlastné náklady vyklčujú plochy vysadené viničom bez povolenia.
2. Ak výrobcovia nevykonajú vyklčovanie do štyroch mesiacov od dátumu, kedy boli informovaní o nezrovnalosti, vyklčovanie takejto neoprávnenej výsadby zabezpečia členské štáty, a to do dvoch rokov po uplynutí tejto štvormesačnej lehoty. Príslušné náklady sa vyúčtujú dotknutým výrobcom.
3. Členské štáty každoročne Komisii do 1. marca oznámia celkovú plochu, na ktorej sa zistila výsadba viniča bez povolenia po 1. januári 2016, ako aj plochy vyklčované podľa odsekov 1 a 2.
4. Výrobca, ktorý nesplnil povinnosť stanovenú v odseku 1 tohto článku, podlieha sankciám, ktoré sa mu uložia v súlade s článkom 64 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
5. Plochy vysadené viničom bez povolenia nie sú predmetom žiadnych vnútroštátnych podporných opatrení ani podporných opatrení zo strany Únie.
Článok 72
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia nevyhnutné opatrenia, ktorými sa stanovujú podrobnosti oznamovacích povinností, ktoré majú členské štáty dodržať, vrátane možného zníženia rozpočtových prahov stanovených v prílohe VI v prípade nesplnenia týchto povinností.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
HLAVA II
PRAVIDLÁ TÝKAJÚCE SA UVÁDZANIA VÝROBKOV NA TRH A ORGANIZÁCIÍ VÝROBCOV
KAPITOLA I
Pravidlá týkajúce sa uvádzania výrobkov na trh
Oddiel 1
Obchodné normy
Pododdiel 1
Úvodné ustanovenia
Článok 73
Rozsah pôsobnosti
Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek iné ustanovenia uplatniteľné na poľnohospodárske výrobky, ako aj ustanovenia prijaté vo veterinárnom, fytosanitárnom a potravinárskom sektore, a s cieľom zabezpečiť, aby výrobky spĺňali hygienické a zdravotné normy, a chrániť zdravie zvierat, rastlín a ľudí, sa v tomto oddiele ustanovujú pravidlá pre poľnohospodárske výrobky týkajúce sa obchodných noriem. Tieto pravidlá sa rozdeľujú na povinné pravidlá a nepovinné vyhradené výrazy pre poľnohospodárske výrobky.
Pododdiel 2
Obchodné normy podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov
Článok 74
Všeobecná zásada
Výrobky, pre ktoré boli v súlade s týmto oddielom ustanovené obchodné normy podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov, sa v Únii môžu uvádzať na trh, len ak vyhovujú týmto normám.
Článok 75
Stanovenie a obsah noriem
1. Obchodné normy sa môžu vzťahovať na jeden alebo viacero z týchto sektorov a výrobkov:
a)
olivový olej a stolové olivy;
b)
ovocie a zelenina;
c)
výrobky spracované z ovocia a zeleniny;
d)
banány;
e)
živé rastliny;
f)
vajcia;
g)
hydinové mäso;
h)
roztierateľné tuky určené na ľudskú spotrebu;
i)
chmeľ.
2. S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov a zlepšiť hospodárske podmienky výroby a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré sa vzťahujú odseky 1 a 4 tohto článku, na trh, ako aj ich kvalitu, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa obchodných noriem podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov vo všetkých fázach uvádzania na trh, ako aj odchýlok a výnimiek z takýchto noriem s cieľom prispôsobiť sa neustále sa meniacim trhovým podmienkam, vyvíjajúcim sa požiadavkám spotrebiteľov, vývoju príslušných medzinárodných noriem a zabrániť vytváraniu prekážok pre inováciu výrobkov.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 26 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 (27), sa obchodné normy uvedené v odseku 1 môžu vzťahovať na jednu alebo viacero z týchto požiadaviek stanovených podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov, a to na základe vlastností každého sektora, potreby regulovať uvádzanie výrobkov na trh a podmienok stanovených v odseku 5 tohto článku:
a)
vymedzenia technických pojmov, označenie a obchodné názvy pre iné sektory ako tie, ktoré sú stanovené v článku 78;
b)
klasifikačné kritériá ako zaraďovanie do tried, hmotnosť, veľkosť, vek a kategória;
c)
druh, odroda rastliny alebo plemeno zvieraťa alebo obchodný druh;
d)
obchodná úprava, označovanie spojené s povinnými obchodnými normami, balenie, pravidlá, ktoré sa majú uplatňovať vo vzťahu k baliacim strediskám, označovanie značkami, rok zberu a používanie osobitných pojmov bez toho, aby boli dotknuté články 92 až 123;
e)
kritériá ako vzhľad, konzistencia, mäsitosť, vlastnosti výrobku a percento obsahu vody;
f)
špecifické látky používané pri výrobe alebo zložky vrátane ich kvantitatívneho obsahu, čistoty a identifikácie;
g)
typ poľnohospodárskej výroby a spôsob výroby vrátane enologických postupov a pokročilé systémy udržateľnej výroby;
h)
kupáž muštov a vín vrátane ich vymedzení, sceľovanie a jeho obmedzenie;
i)
frekvencia zberu, dodávanie, konzervovanie a spôsob zaobchádzania, spôsob a teplota uchovávania, skladovanie a doprava;
j)
miesto poľnohospodárskej výroby a/alebo pôvodu okrem hydinového mäsa a roztierateľných tukov;
k)
obmedzenia, pokiaľ ide o použitie určitých látok a postupov;
l)
osobitné použitie;
m)
podmienky, ktorými sa riadi nakladanie s výrobkami, držba, obeh a používanie výrobkov, ktoré nie sú v súlade s obchodnými normami prijatými podľa odseku 1 alebo s vymedzeniami pojmov, označeniami a obchodnými názvami uvedenými v článku 78, ako aj nakladanie s vedľajšími produktmi.
4. Okrem odseku 1 sa obchodné normy môžu vzťahovať na sektor vinohradníctva a vinárstva. Písmená f), g), h), k) a m) odseku 3 sa uplatňujú na daný sektor.
5. Obchodné normy podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov prijaté podľa odseku 1 tohto článku sa ustanovujú bez toho, aby boli dotknuté články 84 až 88 a príloha IX, pričom sa berie ohľad na:
a)
osobitosti dotknutého výrobku;
b)
potrebu zabezpečiť podmienky na uľahčenie uvádzania výrobkov na trh;
c)
záujem výrobcov informovať o vlastnostiach výrobkov a poľnohospodárskej výroby, ako aj záujem spotrebiteľov získať primerané a transparentné informácie o výrobku vrátane miesta poľnohospodárskej výroby, ktoré sa určia jednotlivo v závislosti od prípadu na primeranej zemepisnej úrovni po uskutočnení hodnotenia, a to predovšetkým nákladov a administratívneho zaťaženia hospodárskych subjektov a prínosov pre výrobcov a konečných spotrebiteľov;
d)
dostupné metódy na určenie fyzických, chemických a organoleptických vlastností výrobkov;
e)
štandardné odporúčania, ktoré prijali medzinárodné organizácie;
f)
potrebu zachovať prirodzené a základné vlastnosti výrobkov a zabrániť podstatnej zmene v zložení príslušného výrobku.
6. S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov a potrebu zlepšiť kvalitu a hospodárske podmienky výroby a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa mení zoznam sektorov v odseku 1. Takéto delegované akty sa prísne obmedzia len na dokázané potreby, ktoré sú výsledkom vyvíjajúceho sa spotrebiteľského dopytu, technického pokroku, alebo na potrebu inovácie výrobkov, a budú predmetom správy Komisie určenej Európskemu parlamentu a Rade, v ktorej sa zhodnotia predovšetkým potreby spotrebiteľov, náklady a administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov vrátane vplyvu na vnútorný trh a medzinárodný trh, a prínosy pre výrobcov a konečných spotrebiteľov.
Článok 76
Ďalšie požiadavky na uvádzanie výrobkov sektora ovocia a zeleniny na trh
1. Okrem toho, keď je to relevantné pre uplatniteľné obchodné normy uvedené v článku 75, výrobky sektora ovocia a zeleniny, ktoré sa majú spotrebiteľom predávať čerstvé, sa môžu uviesť na trh, iba ak majú vyhovujúcu, primeranú a predajnú kvalitu a len s označením krajiny pôvodu.
2. Obchodné normy uvedené v odseku 1, ako aj akékoľvek obchodné normy, ktoré sa týkajú sektora ovocia a zeleniny a ktoré sú stanovené v súlade s týmto pododdielom, sa uplatňujú vo všetkých štádiách uvádzania na trh vrátane dovozu a vývozu a môžu sa vzťahovať na kvalitu, kategorizáciu, hmotnosť, veľkosť, balenie, obaly, skladovanie, prepravu, obchodnú úpravu a uvádzanie na trh.
3. Držiteľ výrobkov sektora ovocia a zeleniny, na ktoré sa vzťahujú obchodné normy, nesmie tieto výrobky vystavovať, ponúkať na predaj ani dodávať či uvádzať na trh Únie inak, ako v súlade s týmito normami, a je za zabezpečenie takéhoto súladu zodpovedný.
4. S cieľom zabezpečiť riadne uplatňovanie požiadaviek ustanovené v odseku 1 tohto článku a zohľadniť určité špecifické situácie je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty týkajúce sa osobitných odchýlok od tohto článku, ktoré sú nevyhnutné pre jeho riadne uplatňovanie.
Článok 77
Certifikácia chmeľu
1. Okrem uplatniteľných obchodných noriem podliehajú výrobky sektora chmeľu, ktoré sa zozbierali alebo pripravili v rámci Únie, keď je to vhodné aj postupu certifikácie podľa tohto článku.
2. Certifikáty sa môžu vydať iba na produkty, ktoré majú minimálne kvalitatívne charakteristiky primerané pre špecifické štádium uvedenia na trh. V prípade chmeľového prášku, chmeľového prášku s vyšším obsahom lupulínu, chmeľového výťažku a zmiešaných chmeľových výrobkov sa certifikát môže vydať iba vtedy, ak obsah alfa-kyseliny v týchto výrobkoch nie je nižší ako v chmeli, z ktorého sa pripravili.
3. V certifikáte sa uvádza aspoň:
a)
miesto (miesta) produkcie chmeľu;
b)
rok (roky) zberu; a
c)
odroda alebo odrody.
4. Výrobky sektora chmeľu sa môžu uvádzať na trh alebo vyvážať iba s certifikátom vydaným v súlade s týmto článkom.
V prípade dovážaných výrobkov sektora chmeľu sa za ekvivalent certifikátu považuje potvrdenie podľa článku 190 ods. 2.
5. Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými stanoví opatrenia odchylné od odseku 4 tohto článku:
a)
s cieľom splniť obchodné požiadavky určitých tretích krajín; alebo
b)
v prípade produktov určených na osobitné použitie.
Opatrenia uvedené v prvom pododseku:
i)
sa nedotýkajú riadneho uvádzania produktov, pre ktoré bol vydaný certifikát, na trh; a
ii)
sú spojené so zárukami, ktorých cieľom je vyhnúť sa akejkoľvek zámene s týmito produktmi.
Článok 78
Vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy v prípade určitých sektorov a výrobkov
1. Okrem uplatniteľných obchodných noriem sa vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy ustanovené v prílohe VII uplatňujú, keď je to vhodné, na tieto sektory alebo výrobky:
a)
hovädzie a teľacie mäso;
b)
víno;
c)
mlieko a mliečne výrobky určené na ľudskú spotrebu;
d)
hydinové mäso;
e)
vajcia;
f)
roztierateľné tuky určené na ľudskú spotrebu; a
g)
olivový olej a stolové olivy.
2. Vymedzenia pojmov, označenia alebo obchodné názvy ustanovené v prílohe VII sa v Únii môžu používať len pri uvádzaní výrobku na trh, ktorý vyhovuje zodpovedajúcim požiadavkám ustanoveným v uvedenej prílohe.
3. Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktoré sa týkajú úprav, odchýlok alebo výnimiek týkajúcich sa vymedzenia pojmov a obchodných názvov ustanovených v prílohe VII. Uvedené delegované akty sa prísne obmedzia len na dokázané potreby, ktoré sú výsledkom vyvíjajúceho sa spotrebiteľského dopytu, technického pokroku, alebo na potrebu inovácie výrobkov.
4. S cieľom zabezpečiť, aby hospodárske subjekty a členské štáty jasne a správne chápali vymedzenia pojmov a obchodné názvy ustanovené v prílohe VII, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú ich presného stanovenia a uplatňovania.
5. S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov a vývoj trhu s mliečnymi výrobkami je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa určia mliečne výrobky, pre ktoré sa uvádza druh zvieraťa, od ktorého mlieko pochádza, ak sa nejedná o hovädzí dobytok, a ktorými sa stanovia potrebné pravidlá.
Článok 79
Tolerancia
1. S cieľom zohľadniť osobitosti každého výrobku alebo sektora, rôzne fázy uvádzania na trh, technické podmienky, akýkoľvek značný praktický problém, ako aj presnosť a opakovateľnosť analytických metód, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú tolerancie pre jednu alebo viacero osobitných noriem, nad rámec ktorej sa celá dávka výrobkov považuje za nespĺňajúcu uvedenú normu.
2. Pri prijímaní aktov uvedených v odseku 1 Komisia zohľadní potrebu nemeniť základné vlastnosti výrobku a predchádzať zníženiu jeho kvality.
Článok 80
Enologické postupy a metódy analýzy
1. V Únii sa pri výrobe a uchovávaní výrobkov uvedených v prílohe VIII časti II používajú len enologické postupy povolené v súlade s prílohou VIII a ustanovené v článku 75 ods. 3 písm. g) a článku 83 ods. 2 a ods. 3.
Prvý pododsek sa neuplatňuje na:
a)
hroznovú šťavu a zahustenú hroznovú šťavu; a
b)
hroznový mušt a zahustený hroznový mušt určený na výrobu hroznovej šťavy.
Na účely zaistenia riadnej vinifikácie, riadneho uchovávania alebo riadneho zrenia výrobku sa používajú len povolené enologické postupy.
Výrobky uvedené v prílohe VII časti II sa v Únii vyrábajú v súlade s pravidlami ustanovenými v prílohe VIII.
2. Výrobky uvedené v prílohe VII časti II sa v Únii neuvádzajú na trh, ak:
a)
prešli enologickými postupmi, ktoré v Únii nie sú povolené;
b)
prešli enologickými postupmi, ktoré nie sú povolené na vnútroštátnej úrovni; alebo
c)
nespĺňajú pravidlá ustanovené v prílohe VIII.
Vinárske výrobky, ktoré sú podľa prvého pododseku nepredajné, sa zničia. Odchylne od tohto pravidla môžu členské štáty povoliť využitie niektorých takýchto výrobkov, ktorých vlastnosti určia, v liehovaroch alebo octárňach alebo na priemyselné účely, pokiaľ sa toto povolenie nestane podnetom na výrobu vinárskych výrobkov prostredníctvom nepovolených enologických postupov.
3. Komisia pri povoľovaní enologických postupov pre víno podľa článku 75 ods. 3 písm. g):
a)
prihliada na enologické postupy a metódy analýzy, ktoré odporučila a uverejnila OIV, ako aj na výsledky pokusného využívania zatiaľ nepovolených enologických postupov;
b)
zohľadňuje ochranu ľudského zdravia;
c)
zohľadňuje možné riziko uvádzania spotrebiteľov do omylu vzhľadom na ich obvyklé vnímanie výrobku a zodpovedajúce očakávania, pričom prihliada na dostupnosť a použiteľnosť informačných prostriedkov na vylúčenie takých rizík;
d)
dbá na to, aby si víno zachovalo svoje prirodzené a základné vlastnosti, aby nedošlo k zásadným zmenám v zložení daného výrobku;
e)
zaistí prijateľnú minimálnu úroveň starostlivosti o životné prostredie;
f)
dodržiava všeobecné pravidlá týkajúce sa enologických postupov a pravidlá ustanovené v prílohe VIII.
4. S cieľom zabezpečiť správne nakladanie s nepredajnými vinárskymi výrobkami je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktoré sa týkajú pravidiel pre vnútroštátne postupy uvedené v článku 80 ods. 2 druhého pododseku, a výnimiek z týchto pravidiel na stiahnutie alebo zničenie vinárskych výrobkov, ktoré nespĺňajú požiadavky.
5. Komisia v prípade potreby prijme vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia metódy uvedené v článku 75 ods. 5 písm. d), pokiaľ ide o výrobky uvedené v prílohe VII časti II. Uvedené metódy sú založené na akýchkoľvek príslušných metódach, ktoré OIV odporučila a uverejnila, pokiaľ nie sú neúčinné alebo nevhodné z hľadiska cieľa, ktorý Únia sleduje. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Kým sa takéto vykonávacie akty neprijmú, používajú sa metódy a pravidlá, ktoré povolil príslušný členský štát.
Článok 81
Muštové odrody
1. Výrobky uvedené v prílohe VII časti II a vyrobené v Únii sa vyrábajú z muštových odrôd, ktoré možno klasifikovať v súlade s odsekom 2 tohto článku.
2. S výhradou odseku 3 členské štáty klasifikujú muštové odrody, ktoré sa môžu na ich území vysádzať, presádzať alebo štepiť na účely výroby vína.
Členské štáty môžu klasifikovať len muštové odrody, ktoré spĺňajú tieto podmienky:
a)
dotknutá odroda patrí k druhu Vitis vinifera alebo vznikla krížením druhu Vitis vinifera a iného druhu rodu Vitis;
b)
daná odroda nie je jednou z týchto odrôd: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton a Herbemont.
Ak sa niektorá muštová odroda vypustí z klasifikácie uvedenej v prvom pododseku, jej vyklčovanie sa uskutoční do 15 rokov od vypustenia.
3. Členské štáty, ktorých výroba vína vypočítaná na základe priemernej výroby za posledných päť vinárskych rokov nepresahuje 50 000 hektolitrov na vinársky rok, sa oslobodzujú od povinnosti klasifikácie ustanovenej v odseku 2 prvom pododseku.
Aj v uvedených členských štátoch sa však môžu na účely výroby vína vysádzať, presádzať alebo štepiť len muštové odrody, ktoré sú v súlade s odsekom 2 druhým pododsekom.
4. Odchylne od prvého a tretieho pododseku odseku 2 a druhého pododseku odseku 3 členské štáty na účely vedeckého výskumu a pokusov povolia vysádzanie, presádzanie alebo štepenie týchto muštových odrôd:
a)
muštové odrody, ktoré nie sú klasifikované, v prípade členských štátov iných ako uvedených v odseku 3;
b)
muštové odrody, ktoré nie sú v súlade s odsekom 2 druhým pododsekom, v prípade členských štátov uvedených v odseku 3.
5. Plochy vysadené muštovými odrodami na účely výroby vína, ktoré sa vysadili v rozpore s odsekmi 2, 3 a 4, sa vyklčujú.
Takéto plochy sa však nemusia vyklčovať, ak je príslušná produkcia určená výhradne na vlastnú spotrebu vinárov.
Článok 82
Osobitné využitie vína, ktoré nezodpovedá kategóriám uvedeným v prílohe VII časti II
S výnimkou fľašovaného vína, pri ktorom možno dokázať, že sa do fliaš plnilo pred 1. septembrom 1971, sa víno, ktoré je vyrobené z muštových odrôd uvedených v klasifikácii vypracovanej v súlade s článkom 81 ods. 2 prvým pododsekom, ale ktoré nezodpovedá niektorej z kategórií ustanovených v prílohe VII časti II, využíva výhradne na vlastnú spotrebu jednotlivých vinárov, na výrobu vínneho octu alebo na destiláciu.
Článok 83
Vnútroštátne predpisy pre určité výrobky a sektory
1. Bez ohľadu na článok 75 ods. 2 členské štáty môžu prijímať alebo zachovávať vnútroštátne predpisy, ktorými sa ustanovujú rôzne úrovne kvality pre roztierateľné tuky. Takýmito predpismi sa umožňuje, aby sa uvedené úrovne kvality posudzovali na základe kritérií vzťahujúcich sa najmä na používané suroviny, organoleptické vlastnosti výrobkov a ich fyzikálnu a mikrobiologickú stabilitu.
Členské štáty, ktoré využijú možnosť ustanovenú v prvom pododseku, zaistia, aby výrobky ostatných členských štátov, ktoré spĺňajú kritériá ustanovené v uvedených vnútroštátnych predpisoch, mohli nediskriminujúcim spôsobom používať označenia, ktorými sa uvádza, že uvedené kritériá boli splnené.
2. Členské štáty môžu obmedziť alebo zakázať používanie určitých enologických postupov a ustanoviť prísnejšie pravidlá v prípade vín, ktoré sú povolené podľa práva Únie a ktoré sa vyrábajú na ich území, aby tak prispeli k zachovaniu základných vlastností vín s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením, ako aj šumivých a likérových vín.
3. Členské štáty môžu povoliť pokusné využívanie nepovolených enologických postupov.
4. S cieľom zaistiť správne a transparentné uplatňovanie tohto článku je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa ustanovia podmienky uplatňovania odsekov 1, 2 a 3 tohto článku, ako aj podmienky držby, obehu a používania výrobkov získaných pokusnými postupmi uvedenými v odseku 3 tohto článku.
5. Členské štáty môžu prijímať alebo zachovávať doplňujúce vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa výrobkov, na ktoré sa vzťahuje obchodná norma Únie, len ak sú tieto ustanovenia v súlade s právnymi predpismi Únie, najmä pokiaľ ide o zásadu voľného pohybu tovaru, a podliehajú smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES (28).
Pododdiel 3
Nepovinné vyhradené výrazy
Článok 84
Všeobecné ustanovenie
Zavádza sa režim pre nepovinné vyhradené výrazy podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov s cieľom uľahčiť výrobcom poľnohospodárskych výrobkov s vlastnosťami alebo charakteristickými znakmi, ktoré predstavujú pridanú hodnotu, sprostredkúvanie týchto vlastností alebo charakteristických znakov v rámci vnútorného trhu, a najmä podporiť a doplniť osobitné obchodné normy.
Tento pododdiel sa neuplatňuje na vinárske výrobky uvedené v článku 92 ods. 1.
Článok 85
Existujúce nepovinné vyhradené výrazy
1. Zoznam nepovinných vyhradených výrazov, na ktoré sa tento režim vzťahuje k 20. decembra 2013, sa uvádza v prílohe IX a podmienky ich používania sa ustanovia v súlade s článkom 86 písm. a).
2. Nepovinné vyhradené výrazy uvedené v odseku 1 tohto článku zostávajú naďalej účinné s výhradou akejkoľvek zmeny, kým sa na základe článku 86 nezrušia.
Článok 86
Rezervácia zmena a zrušenie nepovinných vyhradených výrazov
S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov, vývoj vedeckých a technických poznatkov, situáciu na trhu a vývoj obchodných noriem a medzinárodných noriem je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa:
a)
rezervuje dodatočný nepovinný vyhradený výraz a ustanovia podmienky jeho používania;
b)
menia podmienky používania nepovinného vyhradeného výrazu; alebo
c)
ruší nepovinný vyhradený výraz.
Článok 87
Dodatočné nepovinné vyhradené výrazy
1. Výraz sa môže stať dodatočným nepovinným vyhradeným výrazom, iba ak spĺňa všetky tieto požiadavky:
a)
výraz sa vzťahuje na vlastnosť výrobku alebo na poľnohospodársky či spracovateľský charakteristický znak a týka sa určitého sektora alebo výrobku;
b)
jeho používanie umožňuje jasnejšie sprostredkovanie pridanej hodnoty výrobku prostredníctvom jeho osobitostí alebo poľnohospodárskeho či spracovateľského charakteristického znaku;
c)
pri uvádzaní výrobku na trh je vlastnosť alebo charakteristický znak výrobku, ktoré sa uvádzajú v písm. a), identifikovateľný spotrebiteľmi vo viacerých členských štátoch;
d)
podmienky a používanie výrazu sú v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES (29) alebo nariadenia (EÚ) č. 1169/2011.
Komisia pri zavádzaní dodatočného nepovinného vyhradeného výrazu zohľadní všetky relevantné medzinárodné normy a existujúce vyhradené výrazy pre dotknuté výrobky alebo sektory.
2. S cieľom zohľadniť vlastnosti určitých sektorov, ako aj očakávania spotrebiteľov je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví ďalšie podrobnosti týkajúce sa požiadaviek na zavedenie dodatočného vyhradeného výrazu podľa odseku 1 tohto článku.
Článok 88
Obmedzenia používania nepovinných vyhradených výrazov
1. Nepovinný vyhradený výraz sa môže používať iba na opis výrobkov, ktoré spĺňajú príslušné podmienky používania.
2. Členské štáty prijmú primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby označenie výrobkov nevyvolávalo zámenu s nepovinnými vyhradenými výrazmi.
3. S cieľom zaručiť, aby výrobky opísané prostredníctvom nepovinných vyhradených výrazov spĺňali príslušné podmienky používania, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví ďalšie pravidlá na používanie nepovinných vyhradených výrazov.
Pododdiel 4
Obchodné normy týkajúce sa dovozu a vývozu
Článok 89
Všeobecné ustanovenia
S cieľom zohľadniť osobitosti obchodovania medzi Úniou a určitými tretími krajinami a osobitného charakteru určitých poľnohospodárskych výrobkov je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa:
a)
podmienok, za ktorých sa dovezené výrobky považujú za spĺňajúce rovnocenné obchodné normy ako sú normy Únie, a podmienok, za ktorých sa umožňuje odchýlenie od článku 74; a
b)
pravidiel týkajúcich sa uplatňovania obchodných noriem na výrobky, ktoré sa z Únie vyvážajú.
Článok 90
Osobitné ustanovenia pre dovoz vína
1. Pokiaľ sa v medzinárodných dohodách uzavretých v súlade so ZFEÚ neustanovuje inak, ustanovenia týkajúce sa označenia pôvodu a zemepisných označení, ako aj označovania vína ustanovené v tejto kapitole oddiele 2 a vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy uvedené v článku 78 tohto nariadenia sa uplatňujú na výrobky, ktoré sa dovážajú do Únie a na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 2009 61, 2009 69 a 2204.
2. Pokiaľ sa v medzinárodných dohodách uzavretých v súlade so ZFEÚ neustanovuje inak, výrobky uvedené v odseku 1 tohto článku sa vyrábajú v súlade s enologickými postupmi, ktoré Únia povolila podľa tohto nariadenia, alebo sa pred udelením povolenia podľa článku 80 ods. 3 vyrábajú v súlade s enologickými postupmi, ktoré odporučila a uverejnila OIV.
3. Dovoz výrobkov uvedených v odseku 1 podlieha predloženiu:
a)
certifikátu potvrdzujúceho súlad s ustanoveniami uvedenými v odsekoch 1 a 2, ktorý v krajine pôvodu výrobku vystavil príslušný orgán uvedený v zozname, ktorý Komisia zverejní;
b)
správy o analýze, ktorú vypracoval orgán alebo útvar určený krajinou pôvodu výrobku, ak je výrobok určený na priamu ľudskú spotrebu.
Pododdiel 5
Spoločné ustanovenia
Článok 91
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými:
a)
zostaví zoznam mlieka a mliečnych výrobkov uvedených v prílohe VII časti III bode 5 druhom odseku a roztierateľných tukov uvedených v prílohe VII časti VII oddiele I šiestom odseku písm. a) na základe orientačných zoznamov výrobkov, ktoré členské štáty na svojom území považujú za zodpovedajúce uvedeným ustanoveniam, a ktoré členské štáty zašlú Komisii;
b)
ustanoví pravidlá vykonávania obchodných noriem podľa jednotlivých sektorov alebo výrobkov;
c)
ustanoví pravidlá, ktorými sa určí, či výrobky prešli procesom, ktorý je v rozpore s povolenými enologickými postupmi;
d)
ustanoví pravidlá týkajúce sa metód analýzy na určenie vlastností výrobkov;
e)
ustanoví pravidlá na stanovenie miery tolerancie;
f)
ustanoví pravidlá na vykonávanie opatrení uvedených v článku 89;
g)
ustanoví pravidlá pre identifikáciu a registráciu výrobcu a/alebo priemyselných zariadení, v ktorých bol výrobok pripravený alebo spracovaný, postupy certifikácie a obchodné dokumenty, sprievodné dokumenty a záznamy, ktoré je potrebné viesť.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Oddiel 2
Označenia pôvodu, zemepisné označenia a tradičné pojmy v sektore vinohradníctva a vinárstva
Pododdiel 1
Úvodné ustanovenia
Článok 92
Rozsah pôsobnosti
1. Pravidlá týkajúce sa označení pôvodu, zemepisných označení a tradičných pojmov ustanovené v tomto oddiele sa uplatňujú na výrobky uvedené v prílohe VIII časti II bodoch 1, 3 až 6, 8, 9, 11, 15 a 16.
2. Pravidlá uvedené v odseku 1 sú založené na:
a)
ochrane oprávnených záujmov spotrebiteľov a výrobcov;
b)
zabezpečení hladkého fungovania vnútorného trhu s dotknutými výrobkami; a
c)
propagácii výroby kvalitných výrobkov, ako sa uvádzajú v tomto oddiele, pričom sa umožňuje uplatňovanie vnútroštátnych opatrení v oblasti politiky kvality.
Pododdiel 2
Označenia pôvodu a zemepisné označenia
Článok 93
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tohto oddielu sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„označenie pôvodu“ je názov oblasti, osobitného miesta alebo vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch krajiny, ktoré sa používa na opis výrobku uvedeného v článku 92 ods. 1 a spĺňajúceho tieto požiadavky:
i)
kvalita a vlastnosti výrobku sú v podstatnej miere alebo výlučne ovplyvnené osobitným zemepisným prostredím s jemu vlastnými prírodnými a ľudskými faktormi;
ii)
hrozno, z ktorého sa výrobok vyrába, pochádza výlučne z tejto zemepisnej oblasti;
iii)
výroba sa uskutočňuje v tejto zemepisnej oblasti; a
iv)
výrobok sa získava z odrôd viniča patriacich k druhu Vitis vinifera;
b)
„zemepisné označenie“ je označenie odkazujúce na oblasť, osobitné miesto alebo vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch na krajinu, ktoré sa používa na opis výrobku uvedeného v článku 92 ods. 1 a spĺňajúceho tieto požiadavky:
i)
má špecifickú kvalitu, povesť alebo iné vlastnosti, ktoré možno pripísať uvedenému zemepisnému pôvodu;
ii)
aspoň 85 % hrozna použitého na jeho výrobu pochádza výlučne z uvedenej zemepisnej oblasti;
iii)
vyrába sa v tejto zemepisnej oblasti; a
iv)
získava sa z odrôd viniča patriaceho k druhu Vitis vinifera alebo z krížencov druhu Vitis vinifera s inými druhmi rodu Vitis.
2. Určité tradične používané názvy sú označením pôvodu, ak:
a)
označujú víno;
b)
odkazujú na zemepisný názov;
c)
spĺňajú požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a) bodoch i) až iv); a
d)
prešli postupom udeľovania ochrany označeniam pôvodu a zemepisným označeniam, ktorý sa ustanovuje v tomto pododdiele.
3. Označenia pôvodu a zemepisné označenia vrátane označení, ktoré sa vzťahujú na zemepisné oblasti v tretích krajinách, sú v rámci Únie oprávnené na ochranu v súlade s pravidlami ustanovenými v tomto pododdiele.
4. Výroba uvedená v odseku 1 písm. a) bode iii) zahŕňa všetky príslušné operácie, od zberu hrozna až po ukončenie procesov výroby vína, s výnimkou akýchkoľvek procesov po výrobe.
5. Na účely uplatňovania odseku 1 písm. b) bodu ii) pochádza maximálne 15-percentný podiel hrozna, ktorý môže pochádzať z inej oblasti, ako je vymedzená oblasť, z členského štátu alebo tretej krajiny, v ktorej sa daná vymedzená oblasť nachádza.
Článok 94
Žiadosti o ochranu
1. Súčasťou žiadostí o ochranu názvov ako označení pôvodu alebo zemepisných označení sú technické podklady, ktoré obsahujú:
a)
názov, ktorý sa má chrániť;
b)
meno a adresu žiadateľa;
c)
špecifikáciu výrobku, ako sa uvádza v odseku 2; a
d)
jednotný dokument so zhrnutím špecifikácie výrobku uvedenej v odseku 2.
2. Špecifikáciou výrobku sa zainteresovaným stranám umožňuje, aby preverili príslušné podmienky výroby týkajúce sa označenia pôvodu alebo zemepisného označenia.
Špecifikácia výrobku obsahuje aspoň:
a)
názov, ktorý sa má chrániť;
b)
opis vína alebo vín:
i)
pokiaľ ide o označenie pôvodu, hlavné analytické a organoleptické vlastnosti;
ii)
pokiaľ ide o zemepisné označenie, hlavné analytické vlastnosti, ako aj hodnotenie alebo uvedenie ich organoleptických vlastností;
c)
v prípade potreby osobitné enologické postupy použité pri výrobe vína alebo vín, ako aj príslušné obmedzenia týkajúce sa výroby daného vína alebo vín;
d)
vymedzenie príslušnej zemepisnej oblasti;
e)
maximálne hektárové výnosy;
f)
označenie muštovej odrody alebo muštových odrôd, z ktorých sa víno alebo vína vyrába(-jú);
g)
údaje potvrdzujúce spojitosť uvedenú v článku 70 ods. 1 písm. a) bode i) alebo prípadne v článku 93 ods. 1 písm. b) bode i);
h)
uplatniteľné požiadavky ustanovené v právnych predpisoch Únie alebo vo vnútroštátnych právnych predpisoch, alebo ak tak ustanovia členské štáty, uplatniteľné požiadavky ustanovené organizáciou, ktorá riadi udeľovanie chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia, so zreteľom na skutočnosť, že takéto požiadavky sú objektívne, nediskriminačné a v súlade s právom Únie;
i)
názov a adresu orgánov alebo subjektov, ktoré overujú súlad s ustanoveniami v špecifikácii výrobku, a ich osobitné úlohy.
3. Ak sa žiadosť o ochranu týka zemepisnej oblasti v tretej krajine, obsahuje okrem prvkov ustanovených v odsekoch 1 a 2 aj dôkaz o tom, že príslušný názov je chránený v krajine jeho pôvodu.
Článok 95
Žiadatelia
1. O ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia môže požiadať každá zainteresovaná skupina výrobcov alebo vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch jednotlivý výrobca. K žiadosti sa môžu pripojiť ďalšie zainteresované strany.
2. Výrobcovia môžu požiadať o ochranu len v prípade vín, ktoré vyrábajú.
3. V prípade názvu, ktorý označuje cezhraničnú zemepisnú oblasť, alebo tradičného názvu spojeného s cezhraničnou zemepisnou oblasťou sa môže predložiť spoločná žiadosť.
Článok 96
Predbežný vnútroštátny postup
1. Žiadosti o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia pre vína s pôvodom v Únii sú predmetom predbežného vnútroštátneho postupu.
2. Žiadosť o ochranu sa podáva v členskom štáte, z ktorého územia označenie pôvodu alebo zemepisné označenie pochádza.
3. Členský štát, v ktorom sa podáva žiadosť o ochranu, túto žiadosť preskúma, aby overil, či spĺňa podmienky ustanovené v tomto pododdiele.
Uvedený členský štát uplatňuje vnútroštátny postup, ktorým sa zabezpečí primerané uverejnenie žiadosti a stanoví aspoň dvojmesačné obdobie od jej uverejnenia, počas ktorého môže každá fyzická alebo právnická osoba s oprávneným záujmom a s bydliskom alebo so sídlom na jeho území vzniesť námietku proti navrhovanej ochrane tak, že v uvedenom členskom štáte predloží riadne odôvodnené vyhlásenie.
4. Ak členský štát posudzujúci žiadosť usúdi, že označenie pôvodu alebo zemepisné označenie nespĺňa podmienky stanovené v tomto pododdiele alebo nie je v súlade s právom Únie, žiadosť zamietne.
5. Ak členský štát posudzujúci žiadosť usúdi, že požiadavky sú splnené, uskutoční vnútroštátny postup, ktorým sa zaistí zodpovedajúce uverejnenie špecifikácie výrobku prinajmenšom na internete a postúpi žiadosť Komisii.
Článok 97
Preskúmanie zo strany Komisie
1. Komisia zverejní dátum predloženia žiadosti o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia.
2. Komisia preskúma, či žiadosti o ochranu podľa článku 94 spĺňajú podmienky ustanovené v tomto pododdiele.
3. Ak Komisia usúdi, že podmienky ustanovené v tomto pododdiele sú splnené, prijme vykonávacie akty týkajúce sa uverejnenia jednotného dokumentu uvedeného v článku 94 ods. 1 písm. d) a odkazu na uverejnenie špecifikácie výrobku v Úradnom vestníku Európskej únie, ktoré sa vykonalo počas predbežného vnútroštátneho postupu. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
4. Ak Komisia usúdi, že podmienky ustanovené v tomto pododdiele nie sú splnené, prijme vykonávacie akty, ktorými žiadosť zamietne.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 98
Námietkové konanie
Každý členský štát alebo tretia krajina alebo každá fyzická alebo právnická osoba s oprávneným záujmom a s bydliskom alebo so sídlom v členskom štáte okrem členského štátu, ktorý žiada o ochranu, alebo v tretej krajine, môže do dvoch mesiacov odo dňa uverejnenia jednotného dokumentu podľa článku 94 ods. 1 písm. d) podať námietku proti navrhovanej ochrane tak, že Komisii predloží náležite odôvodnené vyhlásenie týkajúce sa podmienok oprávnenosti ustanovených v tomto pododdiele.
Ak ide o fyzickú alebo právnickú osobu s bydliskom alebo so sídlom v tretej krajine, takéto vyhlásenie sa predkladá buď priamo alebo prostredníctvom orgánov dotknutej tretej krajiny v lehote dvoch mesiacov uvedenej v prvom odseku.
Článok 99
Rozhodnutie o ochrane
Na základe informácií, ktoré má k dispozícii po skončení námietkového konania uvedeného v článku 98, Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa udelí ochrana označeniu pôvodu alebo zemepisnému označeniu, ktoré spĺňa podmienky ustanovené v tomto pododdiele a je v súlade s právom Únie, alebo prijme vykonávacie akty o zamietnutí žiadosti, ak uvedené podmienky nie sú splnené.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 100
Homonymá
1. Názov, ktorý je predmetom podanej žiadosti a ktorý je homonymný alebo čiastočne homonymný s názvom už zapísaným v registri podľa tohto nariadenia, sa zapíše do registra s náležitým ohľadom na miestne a tradičné použitie a riziko zámeny.
Homonymný názov, ktorý vyvoláva u spotrebiteľa mylnú predstavu, že výrobky pochádzajú z iného územia, sa nezapíše do registra, ani keď je názov presný, pokiaľ ide o skutočné územie, región alebo miesto pôvodu uvedených výrobkov.
Homonymný názov zapísaný v registri sa môže používať, iba ak je možné v praxi dostatočne rozlíšiť homonymum, ktoré sa do registra zapísalo dodatočne, od názvu, ktorý je už v registri zapísaný, so zreteľom na potrebu zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s dotknutými výrobcami a vyhnúť sa tomu, aby sa spotrebiteľ uvádzal do omylu.
2. Ak názov, ktorý je predmetom podanej žiadosti, je úplne homonymný alebo čiastočne homonymný so zemepisným označením, ktoré je podľa práva členských štátov chránené, odsek 1 sa uplatňuje mutatis mutandis.
3. Ak názov muštovej odrody obsahuje chránené označenie pôvodu alebo zemepisné označenie alebo z takéhoto označenia pozostáva, uvedený názov sa nepoužije na účely označovania poľnohospodárskych výrobkov.
S cieľom zohľadniť existujúce postupy označovania je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými ustanoví výnimky z uvedeného pravidla.
4. Ochrana označení pôvodu a zemepisných označení výrobkov, na ktoré sa vzťahuje článok 93 tohto nariadenia, sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté chránené zemepisné označenia, ktoré sa uplatňujú na liehoviny podľa článku 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (30).
Článok 101
Ďalšie dôvody na zamietnutie ochrany
1. Názov, ktorý sa stal druhovým, nie je chránený ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie.
Na účely tohto oddielu je „názov, ktorý sa stal druhovým“ názov vína, ktorý sa napriek tomu, že sa vzťahuje na miesto alebo oblasť, kde sa tento výrobok pôvodne vyrábal alebo uvádzal na trh, stal bežným názvom určitého vína v Únii.
S cieľom určiť, či sa názov stal alebo nestal druhovým, sa zohľadnia príslušné faktory, najmä:
a)
existujúci stav v Únii, najmä v oblastiach spotreby;
b)
príslušné právne predpisy Únie alebo vnútroštátne právo.
2. Názov sa nechráni ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, ak by sa vzhľadom na povesť ochrannej známky a jej dobré meno mohol ochranou spotrebiteľ uvádzať do omylu, pokiaľ ide o skutočnú identitu vína.
Článok 102
Vzťah k ochranným známkam
1. Zápis ochrannej známky, ktorá obsahuje chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie, ktoré nie je v súlade s dotknutou špecifikáciou výrobku, alebo na používanie ktorej sa vzťahuje článok 103 ods. 2 a ktoré sa týka výrobku patriaceho do jednej z kategórií uvedených v prílohe VII časti II sa:
a)
zamietne, ak sa žiadosť o zápis ochrannej známky predloží Komisii po dátume predloženia žiadosti o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia a ak sa označenie pôvodu alebo zemepisné označenie následne chráni; alebo
b)
zruší.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 101 ods. 2, sa ochranná známka uvedená v tomto článku odseku 1, o ktorú sa požiadalo, ktorá bola zapísaná do registra alebo zaužívaná v dobrej viere, ak je táto možnosť ustanovená v príslušnom práve na území Únie buď pred dátumom ochrany označenia pôvodu alebo zemepisného označenia v krajine pôvodu alebo pred 1. januárom 1996, môže naďalej používať a obnovovať bez ohľadu na ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia pod podmienkou, že neexistujú žiadne dôvody na zrušenie alebo odvolanie tejto ochrannej známky podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 (31) alebo podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (32).
V takých prípadoch sa povoľuje používanie označenia pôvodu alebo zemepisného označenia popri príslušných ochranných známkach.
Článok 103
Ochrana
1. Chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie môže používať akýkoľvek hospodársky subjekt, ktorý obchoduje s vínom vyrobeným v súlade s príslušnou špecifikáciou výrobku.
2. Chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie ako aj víno používajúce tento chránený názov v súlade so špecifikáciou výrobku sú chránené pred:
a)
akýmkoľvek priamym alebo nepriamym obchodným používaním uvedeného chráneného názvu:
i)
v prípade porovnateľných výrobkov, ktoré nie sú v súlade so špecifikáciou výrobku s chráneným názvom; alebo
ii)
ak sa takýmto používaním zneužíva dobré meno označenia pôvodu alebo zemepisného označenia;
b)
akýmkoľvek zneužitím, napodobením alebo vyvolaním mylnej predstavy, aj keď sa uvádza skutočný pôvod výrobku alebo služby alebo keď je chránený názov preložený, foneticky prepísaný alebo transliterovaný alebo sa uvádza v spojení s výrazmi ako „štýl“, „typ“, „spôsob“, „ako sa vyrába v“, „napodobenina“, „s príchuťou“, „na spôsob“ alebo podobne;
c)
akýmkoľvek iným nepravdivým alebo do omylu uvádzajúcim označením proveniencie, pôvodu, povahy alebo základných vlastností výrobku na vnútornom alebo vonkajšom obale, na reklamných materiáloch alebo v dokumentoch týkajúcich sa dotknutého vinárskeho výrobku, ako aj balením výrobku do nádob, ktoré by mohli vyvolať mylný dojem o jeho pôvode;
d)
akýmkoľvek iným postupom, ktorým by sa spotrebiteľ mohol uvádzať do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku.
3. Chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia sa v Únii nestávajú druhovými v zmysle článku 101 ods. 1.
Článok 104
Register
Komisia zriadi a následne spravuje verejnosti prístupný elektronický register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení vín. Označenia pôvodu a zemepisné označenia vzťahujúce sa na výrobky z tretích krajín, ktoré sú v Únii chránené podľa medzinárodnej dohody, ktorej je Únia zmluvnou stranou, sa môžu zapísať do registra. Pokiaľ také názvy nie sú v uvedenej dohode špecificky uvedené ako chránené označenia pôvodu v zmysle tohto nariadenia, do registra sa zapíšu ako chránené zemepisné označenia.
Článok 105
Zmeny špecifikácií výrobkov
Žiadateľ, ktorý spĺňa podmienky ustanovené v článku 95, môže požiadať o schválenie zmeny špecifikácie výrobku týkajúcej sa chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia, a to najmä s cieľom zohľadniť vývoj vedecko-technických poznatkov alebo upraviť vymedzenie zemepisnej oblasti uvedenej v článku 94 ods. 2 druhom pododseku písm. d). V žiadostiach sa opíšu a zdôvodnia požadované zmeny.
Článok 106
Zrušenie
Komisia môže z vlastného podnetu alebo na základe náležite odôvodnenej žiadosti členského štátu, tretej krajiny alebo fyzickej alebo právnickej osoby s oprávneným záujmom prijať vykonávacie akty, ktorými sa zruší ochrana označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, ak už nie je zaručený súlad s príslušnou špecifikáciou výrobku.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 107
Existujúce chránené názvy vín
1. Názvy vín, ktoré sa uvádzajú v článkoch 51 a 54 nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 (33) a v článku 28 nariadenia Komisie (ES) č. 753/2002 (34), sú automaticky chránené podľa tohto nariadenia. Komisia ich zapíše do registra ustanoveného v článku 104 tohto nariadenia.
2. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijatých bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 tohto nariadenia vykoná príslušný formálny úkon, ktorým z registra ustanoveného v článku 104 tohto nariadenia odstráni názvy vín, na ktoré sa uplatňuje článok 118s ods. 3 nariadenia (ES) č. 1234/2007.
3. Článok 106 sa neuplatňuje na existujúce chránené názvy vín uvedené v odseku 1 tohto článku.
Komisia môže do 31. decembra 2014 z vlastného podnetu prijať vykonávacie akty, ktorými sa zruší ochrana existujúcich chránených názvov vín uvedených v odseku 1 tohto článku, ak nespĺňajú podmienky ustanovené v článku 93.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
4. V prípade Chorvátska sú názvy vín uverejnené Úradnom vestníku Európskej únie (35) chránené podľa tohto nariadenia pod podmienkou priaznivého výsledku námietkového konania. Komisia ich zapíše do registra ustanoveného v článku 104.
Článok 108
Poplatky
Členské štáty môžu vyberať poplatky na pokrytie svojich nákladov vrátane tých, ktoré vznikli pri skúmaní žiadostí o ochranu, vyhlásení o námietkach, žiadostí o zmeny a žiadostí o zrušenie podľa tohto pododdielu.
Článok 109
Delegované právomoci
1. S cieľom zohľadniť osobitosti výroby vo vymedzenej zemepisnej oblasti je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými stanoví:
a)
ďalšie kritériá vymedzovania zemepisnej oblasti; a
b)
obmedzenia a odchýlky týkajúce sa výroby vo vymedzenej zemepisnej oblasti.
2. S cieľom zaistiť kvalitu a vysledovateľnosť výrobkov je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými sa ustanovia podmienky, za ktorých sa do špecifikácií výrobkov môžu zahrnúť ďalšie požiadavky.
3. S cieľom zaistiť ochranu oprávnených nárokov a záujmov výrobcov a hospodárskych subjektov je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktoré sa týkajú:
a)
typu žiadateľa, ktorý môže žiadať o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia;
b)
podmienok, ktoré treba dodržiavať v súvislosti so žiadosťou o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, preskúmania zo strany Komisie, námietkového konania a postupov pri zmene, zrušení a premene chránených označení pôvodu alebo chránených zemepisných označení;
c)
podmienok uplatniteľných na cezhraničné žiadosti;
d)
podmienok pre žiadosti týkajúce sa zemepisných oblastí v tretej krajine;
e)
dátumu, od ktorého sa ochrana alebo zmena ochrany uplatňujú;
f)
podmienok súvisiacich so zmenami špecifikácií výrobkov.
4. S cieľom zaistiť primeranú úroveň ochrany je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktoré sa týkajú obmedzení v súvislosti s chráneným názvom.
5. S cieľom zaistiť, aby uplatňovaním tohto pododdielu neboli nadmerne dotknuté hospodárske subjekty ani príslušné orgány, pokiaľ ide o názvy vín, ktorým sa poskytla ochrana pred 1. augustom 2009, alebo na ktorých ochranu bola podaná žiadosť pred uvedeným dátumom, je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty ustanovujúce prechodné pravidlá v súvislosti s:
a)
názvami vín, ktoré členské štáty uznávali ako označenia pôvodu alebo zemepisné označenia k 1. augustu 2009, a názvami vín, na ktorých ochranu bola podaná žiadosť pred uvedeným dátumom;
b)
vín uvedených na trh alebo označených pred určitým dátumom; a
c)
zmien špecifikácií výrobkov.
Článok 110
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví potrebné opatrenia týkajúce sa:
a)
informácií, ktoré musí obsahovať špecifikácia výrobku, pokiaľ ide o prepojenie medzi zemepisnou oblasťou a konečným výrobkom;
b)
zverejňovania rozhodnutí o ochrane alebo zamietnutí;
c)
zriadenia a vedenia registra uvedeného v článku 104;
d)
premeny z chráneného označenia pôvodu na chránené zemepisné označenie;
e)
podávania cezhraničných žiadostí.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví potrebné opatrenia, pokiaľ ide o postup týkajúci sa preskúmania žiadostí o ochranu alebo schválenie zmeny označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, ako aj postup týkajúci sa žiadostí o námietku, zrušenie alebo premenu označenia a podávanie informácií súvisiacich s existujúcimi chránenými názvami vín, najmä pokiaľ ide o:
a)
vzory dokumentov a formát zasielania;
b)
lehoty;
c)
podrobnosti týkajúce sa faktov, dôkazy a podklady, ktoré sa majú predložiť na podloženie žiadosti alebo požiadavky.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 111
Iné vykonávacie právomoci
Ak sa námietka považuje za neprijateľnú, Komisia prijme vykonávací akt, ktorým sa zamietne ako neprijateľná. Uvedený vykonávací akt sa prijme bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
Pododdiel 3
Tradičné pojmy
Článok 112
Vymedzenie pojmu
„Tradičný pojem“ je pojem, ktorý sa v členských štátoch tradične používa pri výrobkoch uvedených v článku 92 ods. 1 na označenie:
a)
skutočnosti, že výrobok má chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie podľa práva Únie alebo vnútroštátneho práva; alebo
b)
spôsobu výroby alebo spôsobu zrenia, alebo kvality, farby, typu miesta alebo konkrétnej udalosti spojenej s históriou výrobku s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením.
Článok 113
Ochrana
1. Chránený tradičný pojem sa môže používať len pri výrobku, ktorý sa vyrobil v súlade s vymedzením uvedeným v článku 112.
Tradičné pojmy sú chránené proti nezákonnému používaniu.
2. Tradičné pojmy sa chránia len v jazyku a pre kategórie vinárskych výrobkov uvedených v žiadosti pred:
a)
akýmkoľvek nesprávnym použitím chráneného pojmu, a to aj vtedy, ak je doplnený výrazom ako „štýl“, „typ“, „spôsob“, „ako sa vyrába v“, „napodobenina“, „s príchuťou“, „na spôsob“ a podobne;
b)
akýmkoľvek iným nepravdivým alebo zavádzajúcim označením, čo sa týka povahy, charakteristík alebo základných vlastností výrobku, na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamných materiáloch alebo dokumentoch s ním súvisiacich;
c)
akýmkoľvek iným postupom, ktorý môže viesť k uvedeniu spotrebiteľa do omylu, najmä ak vyvoláva dojem, že víno spĺňa podmienky na použitie chráneného tradičného pojmu.
3. Tradičné pojmy sa v Únii nestávajú druhovými.
Článok 114
Delegované právomoci
1. S cieľom zaistiť primeranú úroveň ochrany je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty týkajúce sa jazyka a spôsobu písania tradičného pojmu, ktorý sa má chrániť.
2. S cieľom zaistiť ochranu oprávnených nárokov a záujmov výrobcov a hospodárskych subjektov je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými sa stanoví:
a)
typ žiadateľov, ktorí môžu žiadať o ochranu tradičného pojmu;
b)
podmienky platnosti žiadosti o ochranu tradičného pojmu;
c)
dôvody na vznesenie námietky proti navrhovanému uznaniu tradičného pojmu;
d)
rozsah ochrany, vzťah k obchodným známkam, chráneným tradičným pojmom, chráneným označeniam pôvodu alebo zemepisným označeniam, homonymám alebo určitým názvom muštových odrôd;
e)
dôvody zrušenia tradičného pojmu;
f)
dátum podávania žiadosti alebo návrhu na námietkové konanie alebo návrhu na konanie o zrušení;
g)
postupy, ktoré treba dodržiavať v súvislosti so žiadosťou o ochranu tradičného pojmu vrátane preskúmania zo strany Komisie, námietkového konania a konaní o zrušení a zmene.
3. S cieľom zohľadniť osobitosti obchodu medzi Úniou a určitými tretími krajinami je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými stanoví podmienky, za ktorých sa tradičné pojmy môžu používať pri výrobkoch z tretích krajín, a ustanoví odchýlky od článku 112 a článku 113 ods. 2.
Článok 115
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví nevyhnutné opatrenia, pokiaľ ide o postup týkajúci sa preskúmania žiadostí o ochranu alebo schválenia úpravy tradičného pojmu, ako aj postup týkajúci sa žiadosti o námietku alebo zrušenie, najmä pokiaľ ide o:
a)
vzory dokumentov a formát zasielania;
b)
lehoty;
c)
podrobností týkajúce sa faktov, dôkazy a podklady, ktoré sa majú predložiť na podloženie žiadosti alebo požiadavky;
d)
podrobné pravidlá sprístupňovania tradičných pojmov verejnosti.
2. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa schváli alebo zamietne žiadosť o ochranu tradičného pojmu alebo požiadavka o úpravu chráneného pojmu alebo zrušenie ochrany tradičného pojmu.
3. Komisia prijme vykonávacie akty týkajúce sa ustanovenia ochrany tradičných pojmov, v prípade ktorých bola žiadosť o ochranu prijatá, najmä tým, že ich zatriedi v súlade s článkom 112 a uverejní vymedzenie a/alebo podmienky používania.
4. Vykonávacie akty uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 116
Iné vykonávacie právomoci
Ak sa námietka považuje za neprijateľnú, Komisia prijme vykonávací akt, ktorým ju zamietne ako neprijateľnú. Tento vykonávací akt sa prijme bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
Oddiel 3
Označovanie a obchodná úprava v sektore vinohradníctva a vinárstva
Článok 117
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto oddielu:
a)
„označenie“ sú všetky slová, údaje, ochranné známky, obchodná značka, zobrazenie alebo symbol, ktoré sú umiestnené na akomkoľvek obale, dokumente, upozornení, etikete, krúžku alebo prstenci, ktoré sú k danému výrobku priložené alebo naň odkazujú;
b)
„obchodná úprava“ je každá informácia, ktorá sa spotrebiteľovi poskytuje prostredníctvom balenia dotknutého výrobku vrátane formy a typu fliaš.
Článok 118
Uplatniteľnosť horizontálnych pravidiel
Ak sa v tomto nariadení neustanovuje inak, na označovanie a obchodnú úpravu sa uplatňuje smernica Rady 89/396/EHS (36), smernica 2000/13/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/45/ES (37), smernica 2008/95/ES a nariadenie (EÚ) č. 1169/2011.
Označenie výrobkov uvedených v prílohe VII časti II bodoch 1 až 11, 13, 15 a 16 nemožno doplniť o iné údaje, než sú údaje stanovené v tomto nariadení, ak tieto údaje nespĺňajú požiadavky smernice 2000/13/ES alebo nariadenie (EÚ) č. 1169/2011.
Článok 119
Povinné údaje
1. Označenie a obchodná úprava výrobkov uvedených v prílohe VII časti II bodoch 1 až 11, 13, 15 a 16, ktoré sa uvádzajú na trh v Únii alebo sú určené na vývoz, obsahujú tieto povinné údaje:
a)
označenie kategórie vinárskeho výrobku v súlade s prílohou VII časťou II;
b)
v prípade vín s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením:
i)
pojem „chránené označenie pôvodu“ alebo „chránené zemepisné označenie“; a
ii)
názov chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia;
c)
skutočný obsah alkoholu v objemových percentách;
d)
údaj o proveniencii;
e)
údaj o fľašovateľovi alebo v prípade šumivého vína, sýteného vína, akostného šumivého vína alebo akostného aromatického šumivého vína meno/názov výrobcu alebo predajcu;
f)
v prípade dovážaných vín údaj o dovozcovi; a
g)
v prípade šumivého vína, sýteného vína, akostného šumivého vína alebo akostného aromatického šumivého vína údaj o cukornatosti.
2. Odchylne od odseku 1 písm. a) sa odkaz na kategóriu vinárskeho výrobku môže vynechať v prípade vín, na ktorých etikete sa nachádza názov chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia.
3. Odchylne od odseku 1 písm. b) sa odkaz na pojmy „chránené označenie pôvodu“ alebo „chránené zemepisné označenie“ môže vynechať v týchto prípadoch:
a)
ak sa na etikete uvádza tradičný pojem v súlade s článkom 112 písm. a) v súlade so špecifikáciou výrobku uvedenou v článku 94 ods. 2;
b)
za výnimočných a riadne opodstatnených okolností, ktoré Komisia určí prostredníctvom delegovaných aktov prijatých v súlade s článkom 227 s cieľom zaistiť súlad s existujúcou praxou v označovaní.
Článok 120
Nepovinné údaje
1. Označenie a obchodná úprava výrobkov uvedených v prílohe VII časti II bodoch 1 až 11, 13, 15 a 16 môžu obsahovať najmä tieto nepovinné údaje:
a)
ročník;
b)
názov jednej alebo viacerých muštových odrôd;
c)
v prípade iných vín, ako sú vína uvedené v článku 119 ods. 1 písm. g), údaje o cukornatosti;
d)
v prípade vín s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením tradičné pojmy v súlade s článkom 112 ods. 1 písm. b);
e)
symbol Únie pre chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie;
f)
pojmy odkazujúce na určité spôsoby výroby;
g)
v prípade vín s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením názov inej zemepisnej jednotky, ktorá je menšia alebo väčšia ako oblasť zodpovedajúca označeniu pôvodu alebo zemepisnému označeniu.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 100 ods. 3, pokiaľ ide o používanie údajov uvedených v odseku 1 písm. a) a b) tohto článku v súvislosti s vínami bez chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia:
a)
členské štáty zavedú zákony, iné právne predpisy alebo administratívne opatrenia na zabezpečenie postupov certifikácie, schvaľovania a overovania, ktorými sa zaručí pravdivosť príslušných informácií;
b)
členské štáty môžu na základe nediskriminačných a objektívnych kritérií a s náležitým zreteľom na spravodlivú hospodársku súťaž vypracovať pre víno vyrobené z muštových odrôd vyskytujúcich sa na ich území zoznamy vylúčených muštových odrôd, najmä ak:
i)
existuje riziko, že spotrebitelia si pomýlia skutočný pôvod vína vzhľadom na skutočnosť, že daná muštová odroda je neoddeliteľnou súčasťou existujúceho chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia;
ii)
by kontroly neboli nákladovo efektívne vzhľadom na skutočnosť, že príslušná muštová odroda predstavuje veľmi malú časť vinohradov členského štátu;
c)
v prípade zmesí vín z rôznych členských štátov sa muštová odroda nebude označovať, pokiaľ sa dotknuté členské štáty nedohodnú inak a nezabezpečia uskutočniteľnosť príslušných postupov certifikácie, schvaľovania a overovania.
Článok 121
Jazyky
1. Ak sú povinné a nepovinné údaje uvedené v článkoch 119 a 120 vyjadrené slovne, sú uvedené v jednom alebo viacerých úradných jazykoch Únie.
2. Bez ohľadu na odsek 1 sa názov chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia alebo tradičný pojem podľa článku 112 písm. b) uvádza na etikete v jazyku alebo jazykoch, pri ktorých sa uplatňuje ochrana. V prípade chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia alebo osobitného vnútroštátneho označenia, ktoré sa nepíšu latinkou, sa názov môže takisto uvádzať v jednom alebo vo viacerých úradných jazykoch Únie.
Článok 122
Delegované právomoci
1. S cieľom zohľadniť osobitosti sektora vinohradníctva a vinárstva je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými sa stanovujú pravidlá týkajúce sa:
a)
obchodnej úpravy a používania iných údajov týkajúcich sa označovania ako tých, ktoré sú ustanovené v tomto oddiele;
b)
povinných údajov, pokiaľ ide o:
i)
pojmy, ktoré treba použiť na formulovanie povinných údajov a podmienky ich používania;
ii)
pojmy odkazujúce na podnik a podmienky ich používania;
iii)
ustanovenia, ktorými sa producentským členským štátom umožňuje stanoviť ďalšie pravidlá týkajúce sa povinných údajov;
iv)
ustanovenia, ktorými sa umožňujú ďalšie odchýlky okrem odchýlok uvedených v článku 119 ods. 2, pokiaľ ide o vynechanie odkazu na kategóriu vinárskeho výrobku; a
v)
ustanovenia o používaní jazykov;
c)
nepovinných údajov, pokiaľ ide o:
i)
pojmy, ktoré treba použiť na formulovanie nepovinných údajov, a podmienky ich používania;
ii)
ustanovenia, ktorými sa producentským členským štátom umožňuje stanoviť ďalšie pravidlá týkajúce sa nepovinných údajov;
d)
obchodnej úpravy, pokiaľ ide o:
i)
podmienky používania určitých tvarov fliaš a zoznamu určitých osobitných tvarov fliaš;
ii)
podmienky používania fliaš a uzáverov typických pre „šumivé víno“;
iii)
ustanovenia, ktorými sa producentským členským štátom umožňuje stanoviť ďalšie pravidlá týkajúce sa obchodnej úpravy;
iv)
ustanovenia o používaní jazykov.
2. S cieľom zaistiť ochranu oprávnených záujmov hospodárskych subjektov je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty týkajúce sa pravidiel dočasného označovania a obchodnej úpravy vín s označením pôvodu alebo so zemepisným označením, ak dané označenie pôvodu alebo zemepisné označenie spĺňa potrebné požiadavky.
3. S cieľom zaistiť, aby neboli dotknuté hospodárske subjekty, je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktoré sa týkajú prechodných ustanovení týkajúcich sa vína uvedeného na trh a označeného v súlade s príslušnými pravidlami, ktoré sa uplatňovali pred 1. augustom 2009.
4. S cieľom zohľadniť osobitosti obchodu medzi Úniou a určitými tretími krajinami je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty týkajúce sa odchýlok od tohto oddielu, pokiaľ ide o výrobky určené na vývoz, ak si to vyžaduje právo dotknutej tretej krajiny.
Článok 123
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví potrebné opatrenia týkajúce sa postupov a technických kritérií uplatniteľných na tento oddiel vrátane opatrení potrebných v súvislosti s postupmi certifikácie, schvaľovania a overovania uplatniteľnými na vína bez chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
KAPITOLA II
Osobitné ustanovenia pre jednotlivé sektory
Oddiel 1
Cukor
Článok 124
Doba trvania
S výhradou článkov 125 a 126 sa tento oddiel uplatňuje do konca hospodárskeho roka 2016/2017.
Pododdiel 1
Osobitné opatrenia
Článok 125
Dohody v sektore cukru
1. Podmienky nákupu cukrovej repy a cukrovej trstiny vrátane dodávateľských zmlúv podpísaných pred vysiatím sa riadia písomnými dohodami v rámci odvetvia uzavretými medzi pestovateľmi cukrovej repy a cukrovej trstiny v Únii alebo v ich mene organizáciami, ktorých sú títo pestovatelia členmi, na jednej strane a cukrovarníckymi podnikmi v Únii alebo v ich mene organizáciami, ktorých sú tieto podniky členmi, na strane druhej.
2. Cukrovarnícke podniky oznamujú dohody v rámci odvetvia uvedené v prílohe II časti II oddiele A bode 6 príslušným orgánom členského štátu, v ktorom vyrábajú cukor.
3. Od 1. októbra 2017 zodpovedajú dohody v rámci odvetvia podmienkam nákupu stanoveným v prílohe X.
4. S cieľom zohľadniť špecifické vlastnosti sektora cukru a vývoj v tomto sektore v období po ukončení výrobných kvót je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa:
a)
aktualizácie pojmov uvedených v prílohe II časti II oddiele A;
b)
aktualizácia podmienok nákupu cukrovej repy uvedených v prílohe X;
c)
stanovenia ďalších pravidiel určovania hrubej hmotnosti, tary a obsahu cukru v cukrovej repe, ktorá sa podniku dodáva, a pravidiel týkajúcich sa rezkov cukrovej repy.
5. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na vykonávanie tohto článku, a to aj pokiaľ ide o postupy, oznámenia a administratívnu pomoc v prípade dohôd v rámci odvetvia, ktoré sa vzťahujú na viac ako jeden členský štát. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 126
Oznamovanie cien na trhu s cukrom
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa zavedie systém na oznamovanie trhových cien cukru vrátane režimu na zverejňovanie cenových úrovní pre trh s cukrom. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Systém uvedený v prvom pododseku sa zakladá na informáciách poskytovaných podnikmi, ktoré vyrábajú biely cukor, alebo inými hospodárskymi subjektmi v cukrovarníckom odvetví. S týmito informáciami sa zaobchádza ako s dôvernými.
Komisia zabezpečí, aby sa nezverejňovali konkrétne ceny alebo mená konkrétnych hospodárskych subjektov.
Pododdiel 2
Požiadavky, ktoré sa na sektor cukru uplatňujú v období uvedenom v článku 124
Článok 127
Dodávateľské zmluvy
1. Okrem požiadaviek stanovených v článku 125 ods. 1 dohody v rámci odvetvia zodpovedajú podmienkam nákupu stanoveným v prílohe XI.
2. V dodávateľských zmluvách sa rozlišuje podľa toho, či sú množstvá cukru, ktoré treba vyrobiť z cukrovej repy:
a)
kvótovaný cukor; alebo
b)
cukor mimo kvóty.
3. Každý cukrovarnícky podnik poskytne členskému štátu, v ktorom cukor vyrába, tieto informácie:
a)
množstvo cukrovej repy uvedené v odseku 2 písm. a), na ktoré uzatvoril dodávateľské zmluvy pred vysiatím, a obsah cukru, z ktorej tieto zmluvy vychádzajú;
b)
príslušný odhadovaný výnos.
Členské štáty môžu vyžadovať ďalšie informácie.
4. Cukrovarnícke podniky, ktoré nepodpísali dodávateľské zmluvy pred vysiatím pri minimálnej cene kvótovanej cukrovej repy, ako je uvedené v článku 135, na množstvo cukrovej repy zodpovedajúce ich kvótovanému cukru upravené podľa potreby koeficientom pre preventívne stiahnutie z trhu stanoveným v súlade s článkom 130 ods. 2 pododsekom 1, sú povinné zaplatiť za všetku cukrovú repu aspoň minimálnu cenu za kvótovanú cukrovú repu, ktorú spracujú na cukor.
5. S výhradou schválenia príslušným členským štátom sa dohody v rámci odvetvia môžu odchyľovať od odsekov 2, 3 a 4.
6. Ak neexistujú žiadne dohody v rámci odvetvia, príslušný členský štát prijme nevyhnutné opatrenia, zlučiteľné s týmto nariadením, na ochranu záujmov dotknutých strán.
Článok 128
Výrobný poplatok
1. Výrobný poplatok sa ukladá podnikom vyrábajúcim cukor, izoglukózu a inulínový sirup, ktoré sú držiteľmi kvóty na cukor, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulínový sirup, ako sa uvádza v článku 136 ods. 2.
2. Opatrenia týkajúce sa stanovenia výrobného poplatku za kvótovaný cukor, kvótovanú izoglukózu a kvótovaný inulínový sirup uvedený v odseku 1 prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 129
Výrobná náhrada
1. Výrobnú náhradu možno priznať za výrobky sektora cukru uvedené v prílohe I časti III písm. b) až e), ak nadbytočný alebo dovezený cukor, nadbytočná izoglukóza alebo nadbytočný inulínový sirup nie sú na výrobu výrobkov uvedených v článku 140 ods. 2 druhom pododseku písm. b) a c) dostupné za cenu zodpovedajúcu svetovej cene.
2. Opatrenia týkajúce sa stanovenia výrobnej náhrady uvedenej v odseku 1 prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 130
Stiahnutie cukru z trhu
1. S cieľom zabrániť prudkým poklesom cien na vnútornom trhu a vyriešiť stav nadvýroby, ktorý vznikol na základe predbežného odhadu ponuky, a vzhľadom na záväzky Únie vyplývajúce z medzinárodných dohôd uzatvorených v súlade so ZFEÚ môže Komisia prijať vykonávacie akty o tom, že v danom hospodárskom roku sa z trhu stiahne množstvo cukru alebo izoglukózy vyrobené v rámci kvót, ktoré presahuje prahovú hodnotu vypočítanú podľa odseku 2.
2. Prahová hodnota na stiahnutie z trhu uvedená v odseku 1 sa pre každý podnik, ktorému bola pridelená kvóta, vypočíta vynásobením jeho kvóty koeficientom. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa na základe predpokladaného vývoja trhu určí uvedený koeficient na hospodársky rok najneskôr do 28. februára predchádzajúceho hospodárskeho roka.
Komisia môže na základe aktualizovaného predpokladaného vývoja trhu do 31. októbra príslušného hospodárskeho roka prijať vykonávacie akty o tom, či koeficient upraví alebo v prípade, že koeficient nebol stanovený podľa prvého odseku, ho stanoví.
3. Každý podnik, ktorému bola pridelená kvóta, skladuje na vlastné náklady cukor vyrobený v rámci kvóty nad prahovú hodnotu vypočítanú v súlade s odsekom 2 až do začiatku nasledujúceho hospodárskeho roka. Množstvá cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu stiahnuté z trhu počas hospodárskeho roka sa považujú za prvé množstvá vyrobené v rámci kvóty na ďalší hospodársky rok.
Odchylne od prvého pododseku môže Komisia vzhľadom na predpokladaný vývoj trhu s cukrom prijať vykonávacie akty pod podmienkou, že sa v danom, v nasledujúcom alebo v oboch hospodárskych rokoch všetok stiahnutý cukor, všetka izoglukóza alebo všetok inulínový sirup, alebo ich časť považuje za:
a)
nadbytočný cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup, ktoré sa môžu stať priemyselným cukrom, priemyselnou izoglukózou alebo priemyselným inulínovým sirupom; alebo
b)
dočasnú výrobu v rámci kvóty, ktorej časť možno vyhradiť na vývoz v súlade so záväzkami Únie, ktoré vyplývajú z medzinárodných dohôd uzatvorených v súlade so ZFEÚ.
4. Ak je ponuka cukru v Únii nedostatočná, Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa umožní, aby sa určité množstvo stiahnutého cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu predalo na trhu Únie ešte pred uplynutím obdobia, na ktoré boli tieto výrobky stiahnuté z trhu.
5. Ak sa stiahnutý cukor považuje za prvú výrobu cukru v nasledujúcom hospodárskom roku, pestovateľom cukrovej repy sa zaplatí minimálna cena uvedeného hospodárskeho roka, ako je uvedené v článku 135.
Ak sa stiahnutý cukor stane priemyselným cukrom alebo sa vyvezie v súlade s ods. 3 druhým pododsekom písm. a) alebo b) tohto článku, požiadavky článku 135 na minimálnu cenu sa neuplatňujú.
Ak sa stiahnutý cukor predá na trhu Únie pred uplynutím obdobia stiahnutia z trhu podľa odseku 4 tohto článku, pestovateľom cukrovej repy sa vyplatí minimálna cena prebiehajúceho hospodárskeho roka.
6. Vykonávacie akty podľa tohto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 131
Dočasný mechanizmus riadenia trhu
1. Počas obdobia uvedeného v článku 124 môže Komisia prijať vykonávacie akty, ktoré ustanoví opatrenia potrebné na zabezpečenie dostatočnej ponuky cukru na trhu v Únii. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Takýmito opatreniami sa môže pre potrebné množstvo a na potrebný čas upraviť výška cla splatného na dovezený surový cukor.
V kontexte mechanizmu súčasného riadenia trhu prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ opatrenia týkajúce sa stanovenia poplatku za nadbytočné množstvo.
2. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa stanoví príslušné množstvo cukru mimo kvóty a dovezeného surového cukru, ktoré možno uvoľniť na trh v Únii. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 132
Delegované právomoci
S cieľom zohľadniť osobitosti sektora cukru a zabezpečiť riadne zohľadnenie záujmov všetkých strán a vzhľadom na potrebu zabrániť akýmkoľvek narušeniam trhu je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa:
a)
podmienok nákupu a dodávateľských zmlúv, ako sa uvádza v článku 127;
b)
aktualizácie podmienok nákupu pre cukrovú repu uvedené v prílohe XI;
c)
kritérií, ktoré majú cukrovarnícke podniky uplatňovať, keď predajcom cukrovej repy prideľujú množstvá cukrovej repy, na ktoré uzatvorili dodávateľské zmluvy pred vysiatím uvedené v článku 127 ods. 3.
Článok 133
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto pododdielu, ktoré sa týkajú postupov, obsahu a technických kritérií.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Pododdiel 3
Systém regulácie výroby
Článok 134
Kvóty v sektore cukru
1. Systém kvót sa uplatňuje na cukor, izoglukózu a inulínový sirup.
2. Pokiaľ ide o systém kvót uvedený v odseku 1 tohto článku, ak výrobca prekročí príslušnú kvótu a nepoužije nadbytočné množstvo ustanovené v článku 139, za toto množstvo sa uloží poplatok za nadbytočné množstvo podľa podmienok stanovených v článkoch 139 až 142.
Článok 135
Minimálna cena cukrovej repy
Minimálnu cenu cukrovej repy stanoví Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 136
Prideľovanie kvót
1. Kvóty na výrobu cukru, izoglukózy a inulínového sirupu na vnútroštátnej a regionálnej úrovni sa stanovujú v prílohe XII.
2. Členské štáty pridelia kvótu každému podniku, ktorý vyrába cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup, má sídlo na ich území a bol schválený podľa článku 137.
Každému podniku sa pridelí kvóta, ktorá sa rovná kvóte, ktorá bola podniku pridelená pre hospodársky rok 2010/2011 podľa nariadenia (ES) č. 1234/2007.
3. Keď sa kvóta prideľuje cukrovarníckemu podniku, ktorý má viac ako jednu výrobnú jednotku, členské štáty prijmú opatrenia, ktoré považujú za potrebné na riadne zohľadnenie záujmov pestovateľov cukrovej repy a cukrovej trstiny.
Článok 137
Schválené podniky
1. Členské štáty na žiadosť schvália podnik, ktorý vyrába cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup, alebo podnik, ktorý spracúva tieto výrobky na výrobky uvedené na zozname v článku 140 ods. 2, pod podmienkou, že podnik:
a)
dokáže svoje profesionálne výrobné kapacity;
b)
súhlasí s poskytovaním všetkých informácií a s tým, že bude kontrolovaný v zmysle tohto nariadenia;
c)
nepodlieha zadržaniu alebo odobratiu schválenia.
2. Schválené podniky poskytnú členskému štátu, na území ktorého vykonávajú zber cukrovej repy, cukrovej trstiny alebo rafináciu, tieto informácie:
a)
množstvá cukrovej repy alebo trstiny, na ktoré sa uzatvorila dodávateľská zmluva, ako aj príslušné odhady výnosov cukrovej repy alebo cukrovej trstiny a cukru na hektár;
b)
údaje o predbežných a skutočných dodávkach cukrovej repy, cukrovej trstiny a surového cukru, ako aj o výrobe cukru a vyhlásenia o zásobách cukru;
c)
množstvá predaného bieleho cukru a príslušné ceny a podmienky.
Článok 138
Prerozdelenie národných kvót a zníženie kvót
1. Členský štát môže znížiť kvótu na cukor alebo izoglukózu pridelenú podniku so sídlom na jeho území až o 10 %. Členské štáty pri tom uplatňujú objektívne a nediskriminačné kritériá.
2. Členské štáty môžu prevádzať kvóty medzi podnikmi v súlade s pravidlami ustanovenými v prílohe XIII, pričom zvážia záujmy každej z dotknutých strán, najmä pestovateľov cukrovej repy a cukrovej trstiny.
3. Príslušný členský štát pridelí množstvá znížené podľa odsekov 1 a 2 jednému alebo viacerým podnikom na svojom území bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú pridelené kvóty.
Článok 139
Výroba mimo kvóty
1. Cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup vyrobené počas hospodárskeho roka nad kvótu uvedenú v článku 136 možno:
a)
použiť na spracovanie určitých výrobkov, ako sa uvádza v článku 140;
b)
preniesť do výrobnej kvóty na nasledujúci hospodársky rok v súlade s článkom 141;
c)
použiť v osobitnom režime zásobovania pre najvzdialenejšie regióny v súlade s kapitolou III nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 228/2013 (38);
d)
vyviezť v rámci množstvového obmedzenia, ktoré Komisia stanoví prostredníctvom vykonávacích aktov pri dodržaní záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných dohôd uzatvorených v súlade so ZFEÚ; alebo
e)
uvoľniť na vnútorný trh v súlade s mechanizmom opísaným v článku 131 na účel prispôsobenia ponuky dopytu na základe predbežného odhadu ponuky.
Opatrenia uvedené v prvom odseku písm. e) tohto článku sa uplatňujú pred každou aktiváciou opatrení proti narušeniu trhu uvedených v článku 219 ods. 1.
Ostatné množstvá podliehajú poplatku za nadbytočné množstvo uvedenému v článku 142.
2. Vykonávacie akty podľa tohto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 140
Priemyselný cukor
1. Priemyselný cukor, priemyselná izoglukóza alebo priemyselný inulínový sirup sa vyhradzujú na výrobu jedného z výrobkov uvedených v odseku 2, ak:
a)
boli predmetom dodávateľskej zmluvy uzatvorenej pred koncom hospodárskeho roka medzi výrobcom a používateľom, ktorí boli obaja schválení podľa článku 137; a
b)
boli užívateľovi dodané najneskôr 30. novembra nasledujúceho hospodárskeho roka.
2. S cieľom zohľadniť technický vývoj je Komisia splnomocnená prijímať v súlade s článkom 227 delegované akty, ktorými sa stanoví zoznam výrobkov, na výrobu ktorých sa môže použiť priemyselný cukor, priemyselná izoglukóza alebo priemyselný inulínový sirup.
Zoznam zahŕňa najmä:
a)
bioetanol, alkohol, rum, živé kvasinky a množstvá sirupov na natieranie a sirupov na spracovanie na „Rinse appelstroop“ (sirup ochutený kyslými jablkami);
b)
určité priemyselné výrobky, ktoré neobsahujú cukor, ale pri výrobe ktorých sa používa cukor, izoglukóza alebo inulínový sirup;
c)
určité výrobky chemického alebo farmaceutického priemyslu, ktoré obsahujú cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup.
Článok 141
Prenesenie nadbytočného cukru
1. Každý podnik môže rozhodnúť o prenesení celej svojej výroby alebo jej časti predstavujúcej nadbytok nad pridelenú kvótu na cukor, izoglukózu alebo inulínový sirup, pričom sa táto považuje za časť výroby nasledujúceho hospodárskeho roka. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, je toto rozhodnutie neodvolateľné.
2. Podniky, ktoré prijmú rozhodnutie uvedené v odseku 1,:
a)
to oznámia príslušnému členskému štátu pred dátumom, ktorý tento členský štát určí:
i)
medzi 1. februárom a 31. augustom bežného hospodárskeho roka pre množstvo trstinového cukru, ktoré sa má preniesť;
ii)
medzi 1. februárom a 31. augustom bežného hospodárskeho roka pre ostatné množstvá repného cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu, ktoré sa majú preniesť;
b)
sa zaviažu skladovať tieto množstvá na svoje vlastné náklady až do konca bežného hospodárskeho roka.
3. Ak bola celková výroba podniku v príslušnom hospodárskom roku nižšia ako odhad vykonaný pri prijatí rozhodnutia v súlade s odsekom 1, prenesené množstvo možno so spätnou platnosťou upraviť najneskôr do 31. októbra nasledujúceho hospodárskeho roka.
4. Prenesené množstvá sa považujú za prvé množstvá vyrobené v rámci kvóty pre nasledujúci hospodársky rok.
5. Cukor skladovaný počas hospodárskeho roka v súlade s týmto článkom nesmie byť predmetom iných skladovacích opatrení ustanovených v článkoch 16 alebo 130.
Článok 142
Poplatok za nadbytočné množstvo
1. Poplatok za nadbytočné množstvo sa ukladá na množstvá:
a)
nadbytočného cukru, nadbytočnej izoglukózy a nadbytočného inulínového sirupu, ktoré sa vyrobia počas ktoréhokoľvek hospodárskeho roka, okrem množstiev prenesených do výrobnej kvóty pre nasledujúci hospodársky rok a skladovaných v súlade s článkom 141 alebo množstiev uvedených v článku 139 ods. 1 prvom pododseku písm. c), d) a e);
b)
priemyselného cukru, priemyselnej izoglukózy alebo priemyselného inulínového sirupu, pri ktorých sa do dátumu, ktorý stanoví Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov, nepreukázalo, že sa spracovali na jeden z výrobkov uvedených v článku 140 ods. 2;
c)
cukru, izoglukózy a inulínového sirupu, ktoré boli stiahnuté z trhu podľa článku 130 a pri ktorých nie sú splnené povinnosti stanovené v článku 130 ods. 3.
Vykonávacie akty podľa prvého pododseku písm. b) sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. Opatrenia týkajúce sa stanovenia poplatku za nadbytočné množstvo uvedeného v odseku 1 prijme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 143
Delegované právomoci
1. S cieľom zabezpečiť, aby podniky uvedené v článku 137 dodržiavali svoje povinnosti, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovia pravidlá týkajúce sa udeľovania a odoberania schválení takýchto podnikov, ako aj kritériá pre administratívne sankcie.
2. S cieľom zohľadniť osobitosti sektora cukru a zabezpečiť riadne zohľadnenie záujmov všetkých strán je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa významu pojmov pre fungovanie systému kvót, ako aj podmienky, ktorými sa riadi predaj do najvzdialenejších regiónov.
3. S cieľom zabezpečiť, aby boli pestovatelia úzko zapojení do rozhodnutia preniesť určité množstvo výroby, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovia pravidlá týkajúce sa prenosu cukru.
Článok 144
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Pokiaľ ide o podniky uvedené v článku 137, Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví pravidlá týkajúce sa:
a)
žiadostí podnikov o schválenie záznamov, ktoré majú viesť schválené podniky, ako aj informácií, ktoré majú schválené podniky predkladať;
b)
systému kontrol, ktoré majú členské štáty vykonávať v schválených podnikoch;
c)
komunikácie členských štátov s Komisiou a so schválenými podnikmi;
d)
dodávok surovín podnikom vrátane dodávateľských zmlúv a záznamov o dodávkach;
e)
rovnocennosti v súvislosti s cukrom uvedeným v článku 139 ods. 1 prvom pododseku písm. a);
f)
osobitného režimu zásobovania pre najvzdialenejšie regióny;
g)
vývozov, ako sa uvádza v článku 139 ods. 1 prvom pododseku písm. d);
h)
spolupráce členských štátov na zabezpečenie účinnej kontroly;
i)
zmeny dátumov stanovených v článku 141 pre špecifické hospodárske roky;
j)
stanovenia nadbytočného množstva, oznamovania a úhrady poplatku za nadbytočné množstvo podľa článku 142;
k)
prijatia zoznamu rafinérií s celoročnou prevádzkou v zmysle prílohy II časti II oddielu B bodu 6.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Oddiel 2
Víno
Článok 145
Vinohradnícky register a súpis výrobného potenciálu
1. Členské štáty vedú vinohradnícky register, ktorý obsahuje aktuálne informácie o výrobnom potenciáli. Od 1. januára 2016 sa táto povinnosť vzťahuje iba vtedy, ak členské štáty uplatňujú režim povolení pre výsadbu viniča ako sa uvádza v hlave I kapitole III alebo vnútroštátny podporný program.
2. Členské štáty, v ktorých celková plocha vysadená viničom muštových odrôd klasifikovaných v súlade s článkom 81 ods. 2 má rozlohu menšiu ako 500 hektárov, nepodliehajú do 31. decembra 2015 povinnosti ustanovenej v odseku 1 tohto článku.
3. Členské štáty, ktoré vo svojich podporných programoch ustanovujú reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov v súlade s článkom 46, predložia Komisii každoročne do 1. marca aktualizovaný súpis svojho výrobného potenciálu vypracovaný na základe vinohradníckeho registra. Od 1. januára 2016 podrobnosti o oznámeniach Komisii, ktoré sa týkajú vinohradníckych oblastí, stanovuje Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
4. S cieľom uľahčiť monitorovanie a overovanie výrobného potenciálu členskými štátmi je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa obsahu vinohradníckeho registra a výnimky z povinnosti viesť tento register.
Článok 146
Príslušné vnútroštátne orgány pre sektor vinohradníctva a vinárstva
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia tohto nariadenia, ktoré sa týkajú určenia príslušných vnútroštátnych orgánov, členské štáty určia jeden alebo viacero orgánov, ktoré sú zodpovedné za zabezpečenie súladu s pravidlami Únie v sektore vinohradníctva a vinárstva. Predovšetkým členské štáty určia laboratóriá, ktoré môžu vykonávať oficiálne analýzy v sektore vinohradníctva a vinárstva. Určené laboratória spĺňajú všeobecné kritériá prevádzky testovacích laboratórií stanovených v norme ISO/IEC 17025.
2. Členské štáty oznámia Komisii názvy a adresy orgánov a laboratórií uvedených v odseku 1. Komisia tieto informácie zverejní a pravidelne ich aktualizuje.
Článok 147
Sprievodné dokumenty a evidencia
1. Výrobky sektora vinohradníctva a vinárstva sa do obehu v Únii uvádzajú s úradne schváleným sprievodným dokumentom.
2. Fyzické alebo právnické osoby alebo skupiny osôb, ktoré v rámci svojej obchodnej činnosti majú v držbe výrobky sektora vinohradníctva a vinárstva, najmä výrobcovia, fľašovatelia, spracovatelia a obchodníci vedú vstupnú a výstupnú evidenciu uvedených výrobkov.
3. S cieľom uľahčiť prepravu vinárskych výrobkov a jej overovanie členskými štátmi je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o:
a)
pravidlá týkajúce sa sprievodného dokumentu a jeho použitia;
b)
podmienky, za ktorých sa sprievodný dokument má považovať za dokument potvrdzujúci chránené označenia pôvodu alebo zemepisné označenia;
c)
povinnosť viesť evidenciu a jej použitie;
d)
skutočnosť, kto je povinný viesť evidenciu, a výnimky z tejto povinnosti;
e)
operácie, ktoré sa majú začleniť do evidencie.
4. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví:
a)
pravidlá týkajúce sa zloženia evidencií, výrobkov, ktoré má obsahovať, lehôt na zápisy do evidencie a uzatvorenia evidencie;
b)
opatrenia, ktorými sa od členských štátov požaduje, aby určili maximálne prijateľné percento strát;
c)
všeobecné a prechodné ustanovenia týkajúce sa vedenia evidencie;
d)
pravidlá, ktorými sa určuje, ako dlho treba uchovávať sprievodné dokumenty a evidenciu.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Oddiel 3
Mlieko a mliečne výrobky
Článok 148
Zmluvné vzťahy v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
1. Ak sa niektorý členský štát rozhodne, že každá dodávka surového mlieka od poľnohospodára spracovateľovi na jeho území musí byť predmetom písomnej zmluvy medzi stranami, a/alebo ak rozhodne, že prvonákupcovia musia dať písomný návrh na uzavretie zmluvy o dodávke surového mlieka poľnohospodármi, takáto zmluva a/alebo takýto návrh na uzavretie zmluvy musí spĺňať podmienky stanovené v odseku 2.
V prípade, že členský štát rozhodne, že dodávky surového mlieka od poľnohospodára spracovateľovi surového mlieka musia byť predmetom písomnej zmluvy medzi stranami, rozhodne aj o tom, ktorá etapa alebo etapy dodávky musia byť predmetom takejto zmluvy, ak sa dodávka surového mlieka vykonáva prostredníctvom jedného alebo viacerých zberných stredísk mlieka.
Na účely tohto článku je „zberné stredisko mlieka“ podnik, ktorý preváža surové mlieko od poľnohospodára alebo iného zberného strediska mlieka k spracovateľovi surového mlieka alebo inému zbernému stredisku mlieka, pričom sa vlastníctvo surového mlieka v každom prípade prevádza.
2. Zmluva a/alebo návrh na uzavretie zmluvy uvedené v odseku 1:
a)
sa uzavrie pred dodávkou,
b)
písomne a
c)
zahŕňa najmä tieto náležitosti:
i)
cenu za dodávku, ktorá:
-
je nemenná a stanovená v zmluve, a/alebo
-
sa vypočíta na základe kombinácie rozličných faktorov stanovených v zmluve, ku ktorým môžu patriť trhové ukazovatele odrážajúce zmeny trhových podmienok, dodaný objem a kvalita alebo zloženie dodávaného surového mlieka;
ii)
objem surového mlieka, ktorý sa môže dodať a/alebo sa musí dodať a časový rozvrh takýchto dodávok;
iii)
trvanie platnosti zmluvy, ktoré môže byť buď na určitý alebo na neurčitý čas s doložkou o ukončení;
iv)
podrobnosti týkajúce sa termínov splatnosti a platobných podmienok;
v)
pravidlá zberu alebo dodania surového mlieka; a
vi)
pravidlá uplatniteľné v prípade vyššej moci.
3. Odchylne od odseku 1 sa zmluva a/alebo návrh na uzavretie zmluvy nevyžaduje v prípade, že surové mlieko dodá prvovýrobca družstvu, ktorého členom je aj príslušný poľnohospodár, ak stanovy uvedeného družstva alebo pravidlá a rozhodnutia, ktoré sú v týchto stanovách stanovené alebo z nich vyplývajú, obsahujú ustanovenia s podobným účinkom ako ustanovenia odseku 2 písm. a), b) a c).
4. Príslušné strany rokujú bez obmedzenia o všetkých náležitostiach zmluvy o dodávke surového mlieka, ktorú uzatvorili poľnohospodári, zberné strediská mlieka alebo spracovatelia surového mlieka, vrátane náležitostí uvedených v odseku 2 písm. c).
Bez ohľadu na prvý pododsek sa uplatňuje jedna alebo obe podmienky:
a)
ak členský štát rozhodne, že písomná zmluva o dodávke surového mlieka je povinná v súlade s odsekom 1, môže stanoviť minimálnu dĺžku trvania, ktorá sa uplatní len v prípade písomných zmlúv medzi poľnohospodárom a prvonákupcom surového mlieka. Takáto minimálna dĺžka trvania je najmenej šesť mesiacov a nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu;
b)
ak členský štát rozhodne, že prvonákupca surového mlieka musí poľnohospodárovi dať písomný návrh na uzavretie zmluvy v súlade s odsekom 1, môže stanoviť, že návrh musí zahŕňať minimálnu dĺžku trvania zmluvy, ako sa na tieto účely stanovuje vo vnútroštátnych právnych predpisoch. Takáto minimálna dĺžka trvania je najmenej šesť mesiacov a nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu.
Druhým pododsekom nie je dotknuté právo poľnohospodárov odmietnuť túto minimálnu dĺžku trvania zmluvy v prípade, že tak urobia písomne. V takom prípade strany voľne rokujú o všetkých náležitostiach zmluvy vrátane náležitostí uvedených v odseku 2 písm. c).
5. Členské štáty, ktoré využívajú možnosti uvedené v tomto článku, informujú Komisiu o tom, ako ich uplatňujú.
6. Komisia môže prijať vykonávacie akty stanovujúce opatrenia nevyhnutné na jednotné uplatňovanie odseku 2 písm. a) a b) a odseku 3 tohto článku a opatrenia týkajúce sa oznámení, ktoré majú členské štáty vydávať v súlade s týmto článkom. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 149
Zmluvné rokovania v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
1. Organizácia výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, ktorá je uznaná podľa článku 152 ods. 3, môže, pokiaľ ide o časť spoločnej výroby alebo celkovú spoločnú výrobu, rokovať v mene svojich členov - poľnohospodárov - o zmluvách o dodávke surového mlieka od poľnohospodára spracovateľovi surového mlieka alebo zbernému stredisku mlieka v zmysle článku 148 ods. 1 tretieho pododseku.
2. Organizácia výrobcov môže uskutočniť rokovania:
a)
či sa uskutočnil alebo neuskutočnil prenos vlastníctva surového mlieka z poľnohospodárov na organizáciu výrobcov;
b)
či je alebo nie je dohodnutá cena rovnaká, pokiaľ ide o spoločnú produkciu niektorých alebo všetkých členov - poľnohospodárov;
c)
ak v prípade konkrétnej organizácie výrobcov sú splnené všetky tieto podmienky:
i)
objem surového mlieka, ktorého sa tieto rokovania týkajú, neprekračuje 3,5 % celkovej výroby Únie;
ii)
objem surového mlieka, ktorého sa tieto rokovania týkajú a ktorý sa vyrobil v ktoromkoľvek konkrétnom členskom štáte, neprekračuje 33 % celkovej vnútroštátnej výroby tohto členského štátu; a
iii)
objem surového mlieka, ktorého sa tieto rokovania týkajú, a ktoré sa dodáva v ktoromkoľvek konkrétnom členskom štáte, neprekračuje 33 % celkovej vnútroštátnej výroby tohto členského štátu;
d)
ak príslušní poľnohospodári nie sú členmi žiadnej inej organizácie výrobcov, ktorá takisto rokuje o zmluvách v ich mene; členské štáty sa však od tejto podmienky môžu odchýliť v riadne odôvodnených prípadoch, ak poľnohospodári vlastnia dve rôzne výrobné jednotky nachádzajúce sa v odlišných zemepisných oblastiach;
e)
ak sa na poľnohospodára nevzťahuje žiadna povinnosť vyplývajúca z jeho členstva v družstve, aby dodávky surového mlieka uskutočňoval v súlade s podmienkami stanovenými v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach, ktoré sú v týchto stanovách ustanovené alebo z nich vyplývajú; a
f)
ak organizácia výrobcov oznámi príslušným orgánom členského štátu alebo členských štátov, kde vykonáva činnosť, objem surového mlieka, ktorého sa tieto rokovania týkajú.
3. Bez ohľadu na podmienky stanovené v odseku 2 písm. c) bodov ii) a iii,) organizácie výrobcov môžu rokovať podľa odseku 1, ak v prípade uvedenej organizácie výrobcov objem surového mlieka, ktorého sa rokovania týkajú, a ktoré je vyrobené alebo dodávané v členskom štáte, ktorého celková ročná výroba surového mlieka je nižšia ako 500 000 ton, neprekračuje 45 % celkovej vnútroštátnej výroby tohto členského štátu.
4. Na účely tohto článku odkazy na organizácie výrobcov zahŕňajú združenia takýchto organizácií výrobcov.
5. Na účely uplatňovania odseku 2 písm. c) a odseku 3 Komisia spôsobom, ktorý uzná za vhodný, uverejní objem výroby surového mlieka v Únii a členských štátoch, pričom použije najaktuálnejšie dostupné informácie.
6. Odchylne od odseku 2 písm. c) a odseku 3 a aj keď sa prahové hodnoty, ktoré sú v nich stanovené, neprekročia, môže orgán hospodárskej súťaže uvedený v druhom pododseku tohto odseku v individuálnych prípadoch rozhodnúť, že organizácia výrobcov by mala príslušné rokovania buď znovu otvoriť, alebo že tieto rokovania by sa vôbec konať nemali, ak to považuje za nevyhnutné na zamedzenie vylúčeniu hospodárskej súťaže alebo na zamedzenie vážnemu poškodeniu malých a stredných podnikov, ktoré sú spracovateľmi surového mlieka, na svojom území.
Pokiaľ ide o rokovania týkajúce sa viac ako jedného členského štátu, Komisia prijme rozhodnutie uvedené v prvom pododseku bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3. V ostatných prípadoch toto rozhodnutie prijme vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže členského štátu, ktorého sa rokovania týkajú.
Rozhodnutia uvedené v tomto odseku sa neuplatňujú skôr ako odo dňa ich oznámenia dotknutým podnikom.
7. Na účely tohto článku:
a)
„vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže“ je orgán uvedený v článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (39);
b)
„malý a stredný podnik“ je mikropodnik, malý alebo stredný podnik v zmysle odporúčania 2003/361/ES.
8. Členské štáty, v ktorých sa uskutočňujú rokovania v súlade s týmto článkom, informujú Komisiu o uplatňovaní odseku 2 písm. f) a odseku 6.
Článok 150
Regulácia ponuky syra s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením
1. Členské štáty môžu na žiadosť organizácie výrobcov uznanej podľa článku 152 ods. 3, medziodvetvovej organizácie uznanej podľa článku 157 ods. 3 alebo skupiny hospodárskych subjektov uvedenej v článku 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 stanoviť na obmedzené obdobie záväzné pravidlá regulácie ponuky syra s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením podľa článku 5 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.
2. Pravidlá uvedené v odseku 1 tohto článku podliehajú predchádzajúcej dohode medzi stranami v zemepisnej oblasti uvedenej v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012. Takáto dohoda sa uzatvára medzi najmenej dvoma tretinami výrobcov mlieka alebo ich zástupcov, ktorých výroba predstavuje najmenej dve tretiny objemu surového mlieka použitého na výrobu syra uvedeného v odseku 1 tohto článku, a v prípade potreby najmenej dvoma tretinami výrobcov tohto syra, ktorých výroba predstavuje najmenej dve tretiny výroby tohto syra v zemepisnej oblasti uvedenej v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.
3. Na účely odseku 1, pokiaľ ide o syr s chráneným zemepisným označením, je zemepisná oblasť pôvodu surového mlieka, ako je uvedená v špecifikácii výrobku pre daný syr, rovnaká ako zemepisná oblasť uvedená v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 týkajúca sa tohto syra.
4. Pravidlá uvedené v odseku 1:
a)
sa vzťahujú iba na reguláciu ponuky príslušného výrobku a ich cieľom je prispôsobenie ponuky tohto syra dopytu;
b)
sa týkajú len príslušného výrobku;
c)
sa môžu stanoviť za záväzné na najviac tri roky a po uplynutí tohto obdobia sa môžu obnoviť na základe novej žiadosti uvedenej v odseku 1;
d)
nesmú narušiť obchodovanie s inými výrobkami, ako sú tie, na ktoré sa vzťahujú uvedené pravidlá;
e)
sa nesmú vzťahovať na žiadne operácie po prvom uvedení príslušného syra na trh;
f)
nesmú umožňovať pevné stanovenie cien, a to ani pokiaľ by ceny boli stanovené orientačne alebo ako odporúčané ceny;
g)
nesmú viesť k tomu, že k dispozícii nebude nadmerný podiel príslušného výrobku, ktorý by bol inak dostupný;
h)
nesmú vytvárať diskrimináciu, predstavovať prekážku pre nových účastníkov na trhu či nepriaznivo vplývať na malých výrobcov;
i)
prispievajú k zachovaniu kvality a/alebo rozvoja príslušného výrobku;
j)
nedotýkajú sa článku 149.
5. Pravidlá uvedené v odseku 1 sa uverejňujú v úradnej publikácii príslušného členského štátu.
6. Členské štáty uskutočňujú kontroly s cieľom zabezpečiť splnenie podmienok stanovených v odseku 4 a v prípade, že príslušné vnútroštátne orgány zistia, že tieto podmienky splnené neboli, zrušia pravidlá uvedené v odseku 1.
7. Členské štáty bezodkladne oznamujú Komisii pravidlá uvedené v odseku 1, ktoré prijali. Komisia informuje ostatné členské štáty o všetkých oznámeniach týkajúcich sa týchto pravidiel.
8. Komisia môže kedykoľvek prijať vykonávacie akty, na základe ktorých bude požadovať, aby členský štát zrušil pravidlá, ktoré stanovil podľa odseku 1, ak Komisia zistí, že tieto pravidlá nie sú v súlade s podmienkami stanovenými v odseku 4, bránia hospodárskej súťaži alebo ju narúšajú v podstatnej časti vnútorného trhu alebo ohrozujú voľný obchod či dosiahnutie cieľov článku 39 ZFEÚ. Uvedené vykonávacie akty sa prijímajú bez uplatňovania postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 tohto nariadenia.
Článok 151
Povinné nahlasovanie v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
Prvonákupcovia surového mlieka nahlasujú od 1. apríla 2015 príslušnému vnútroštátnemu orgánu množstvá surového mlieka, ktoré im boli každý mesiac dodané.
Na účely tohto článku a článku 148 je „prvonákupca“ podnik alebo skupina, ktoré nakupujú mlieko od výrobcov na účely:
a)
zvozu, balenia, skladovania, chladenia alebo spracovania aj na základe zmluvy;
b)
predaja jednému alebo viacerým podnikom, ktoré upravujú alebo spracúvajú mlieko alebo iné mliečne výrobky.
Členské štáty oznamujú Komisii množstvo surového mlieka uvedeného v prvom pododseku.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, v ktorých stanoví pravidlá pre obsah, formu a časový rozvrh týchto nahlasovaní a opatrení týkajúcich sa oznámení, ktoré majú členské štáty vydávať v súlade s týmto článkom. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
KAPITOLA III
Organizácie výrobcov a združenia organizácií výrobcov a medziodvetvové organizácie
Oddiel 1
Vymedzenie pojmov a uznávanie
Článok 152
Organizácie výrobcov
1. Členské štáty môžu na základe žiadosti uznať organizácie výrobcov, ktoré:
a)
tvoria a v súlade s článkom 153 ods. 2 kontrolujú výrobcovia v ktoromkoľvek zo špecifických sektorov uvedených v článku 1 ods. 2;
b)
sa zriadili z podnetu výrobcov;
c)
majú konkrétne zameranie, ktoré môže zahŕňať aspoň jeden z týchto cieľov:
i)
zaistenie plánovania výroby a jej prispôsobenie dopytu, a to najmä z hľadiska kvality a kvantity;
ii)
koncentrácia ponuky a uvádzanie výrobkov, ktoré vyrobili ich členovia, na trh, a to aj prostredníctvom priameho uvádzania na trh;
iii)
optimalizácia výrobných nákladov a investičnej návratnosti v reakcii na normy v oblasti životného prostredia a dobrých životných podmienok zvierat a stabilizácia výrobných cien;
iv)
vedenie výskumu a rozvojových iniciatív zameraných na udržateľné spôsoby výroby, inovatívne postupy, hospodársku konkurencieschopnosť a vývoj trhu;
v)
podpora a poskytovanie technickej pomoci pri využívaní pestovateľských postupov a výrobných techník bez nepriaznivého vplyvu na životné prostredie a vyhovujúcich postupov a techník v oblasti dobrých životných podmienok zvierat;
vi)
podpora a poskytovanie technickej pomoci pri využívaní výrobných noriem, zlepšovanie kvality výrobkov a vývoj výrobkov s chráneným označením pôvodu a chráneným zemepisným označením alebo výrobkov, na ktoré sa vzťahujú vnútroštátne označenia kvality;
vii)
nakladanie s vedľajšími produktmi a s odpadom najmä na účely ochrany kvality vody, pôdy a krajiny a zachovanie alebo podpora biodiverzity;
viii)
prispievanie k udržateľnému využívaniu prírodných zdrojov a k zmierňovaniu zmeny klímy;
ix)
príprava iniciatív v oblasti propagácie a uvádzania na trh;
x)
riadenie vzájomných fondov uvedených v operačných programov v sektore ovocia a zeleniny uvedených v článku 31 ods. 2 tohto nariadenia a podľa článku 36 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013;
xi)
poskytovanie potrebnej technickej pomoci na využívanie budúcich trhov a poisťovacích systémov.
2. Organizácia výrobcov uznaná podľa odseku 1 môže byť naďalej uznaná, ak sa zapája do uvádzania iných výrobkov patriacich pod číselný znak KN ex 2208, ako sú výrobky uvedené v prílohe I k zmluvám, pod podmienkou, že podiel takýchto výrobkov nepresiahne 49 % celkovej hodnoty predávanej produkcie danej organizácie výrobcov a že na takéto výrobky nedostávajú podporu Únie. Takéto výrobky sa pre organizácie výrobcov v sektore ovocia a zeleniny nezapočítavajú do výpočtu hodnoty predávanej výroby na účely článku 34 ods. 2.
3. Odchylne od odseku 1 členské štáty uznajú organizácie výrobcov zložené z výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, ktoré:
a)
sa zriadili z podnetu výrobcov;
b)
majú konkrétne zameranie, ktoré môže zahŕňať jeden alebo viac z týchto cieľov:
i)
zaistenie plánovania výroby a jej prispôsobenie dopytu, a to najmä z hľadiska kvality a kvantity;
ii)
koncentrácia ponuky a uvádzanie výrobkov, ktoré vyrobili ich členovia, na trh;
iii)
optimalizácia výrobných nákladov a stabilizácia výrobných cien.
Článok 153
Stanovy organizácií výrobcov
1. V stanovách organizácie výrobcov sa od vyrábajúcich členov predovšetkým žiada, aby:
a)
uplatňovali pravidlá, ktoré organizácie výrobcov prijali v oblasti nahlasovania výroby, výroby, uvádzania výrobkov na trh a ochrany životného prostredia;
b)
boli členmi iba jednej organizácie výrobcov pre akýkoľvek výrobok, ktorý sa v danom podniku vyrába; členské štáty sa však od tejto podmienky môžu odchýliť v riadne odôvodnených prípadoch, ak vyrábajúci členovia majú dve samostatné výrobné jednotky v odlišných zemepisných oblastiach;
c)
poskytovali informácie, ktoré organizácia výrobcov požaduje na štatistické účely.
2. V stanovách organizácie výrobcov sa tiež stanovia:
a)
postupy na stanovenie, prijatie a zmenu pravidiel uvedených v odseku 1 písm. a);
b)
finančné príspevky členok potrebné na financovanie organizácie výrobcov;
c)
pravidlá, ktoré vyrábajúcim členom umožnia demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia;
d)
sankcie za porušenie povinností podľa stanov, najmä za nezaplatenie finančných príspevkov, alebo pravidiel stanovených organizáciou výrobcov;
e)
pravidlá pre prijatie nových členov, a najmä minimálnu dobu členstva, ktorá nemôže byť kratšia ako jeden rok;
f)
účtovné a rozpočtové pravidlá potrebné na fungovanie organizácie.
3. Odseky 1 a 2 sa nevzťahujú na organizácie výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov.
Článok 154
Uznávanie organizácií výrobcov
1. Aby organizácia výrobcov, ktorá žiada o uznanie, mohla byť uznaná členským štátom, je uvedená organizácia výrobcov právnickou osobou alebo jasne vymedzenou častou právnickej osoby, ktorá:
a)
spĺňa požiadavky stanovené v článku 152 ods. 1 písm. a), b) a c);
b)
má minimálny počet členov a/alebo pokrýva minimálny objem alebo hodnotu predajnej výroby, ktorý stanoví príslušný členský štát, v oblasti, kde vykonáva svoju činnosť;
c)
poskytuje dostatočné dôkazy o tom, že riadne vykonáva svoje činnosti, a to z hľadiska času aj efektívnosti, poskytovania ľudskej, materiálnej a technickej podpory svojim členom a podľa potreby koncentrácie ponuky;
d)
má stanovy, ktoré sú v súlade s písmenami a), b) a c) tohto odseku.
2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že organizácie výrobcov, ktoré boli uznané pred 1. januárom 2014 na základe vnútroštátneho práva a ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 1 tohto článku, sa považujú za uznané organizácie výrobcov podľa článku 152.
3. Organizácie výrobcov, ktoré boli uznané pred 1. januárom 2014 na základe vnútroštátneho práva a ktoré podmienky stanovené v odseku 1 nespĺňajú, môžu vykonávať svoje činnosti podľa vnútroštátneho práva do 1. januára 2015.
4. Členské štáty:
a)
do štyroch mesiacov od podania žiadosti spolu so všetkými príslušnými podpornými dokladmi rozhodnú, či organizáciu výrobcov uznajú; organizácia výrobcov podáva žiadosť v členskom štáte, v ktorom má svoje ústredie;
b)
v intervaloch, ktoré si určia samy, uskutočňujú kontroly s cieľom preveriť, či uznané organizácie výrobcov spĺňajú ustanovenia tejto kapitoly;
c)
v prípade zistenia nedodržiavania alebo nezrovnalostí pri vykonávaní opatrení stanovených v tejto kapitole uložia týmto organizáciám a združeniam príslušné sankcie, ktoré stanovili, a v prípade potreby rozhodnú o tom, či sa má uznanie odobrať;
d)
každý rok do 31. marca informujú Komisiu o každom rozhodnutí o udelení, zamietnutí alebo odobratí uznania, ktoré prijali v predchádzajúcom kalendárnom roku.
Článok 155
Zadávanie činností tretím stranám
Členské štáty môžu uznanej organizácii výrobcov alebo uznanému združeniu organizácií výrobcov v sektoroch, ktoré Komisia určí v súlade s článkom 173 ods. 1 písm. f), povoliť zadávať tretím stranám vrátane sesterských spoločností akékoľvek iné činnosti ako výroba, pod podmienkou, že daná organizácia výrobcov alebo združenie organizácií výrobcov sú aj naďalej zodpovedné za zabezpečovanie výkonu zadávanej činnosti a za celkovú kontrolu riadenia a dohľad obchodných dojednaní o výkone danej činnosti.
Článok 156
Združenia organizácií výrobcov
1. Členské štáty môžu na základe žiadosti uznať združenia organizácií výrobcov v konkrétnom sektore uvedenom v článku 1 ods. 2, ktoré sa zriadili z podnetu uznaných organizácií výrobcov.
S výhradou pravidiel prijatých podľa článku 173 môžu združenia organizácií výrobcov vykonávať ktorúkoľvek z činností alebo funkcií organizácií výrobcov.
2. Odchylne od odseku 1 môžu členské štáty na základe žiadosti uznať združenie uznaných organizácií výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, ak sa príslušný členský štát domnieva, že združenie je schopné účinne vykonávať všetky činnosti uznanej organizácie výrobcov a spĺňa podmienky stanovené v článku 161 ods. 1.
Článok 157
Medziodvetvové organizácie
1. Členské štáty môžu na základe žiadosti uznať medziodvetvové organizácie v akomkoľvek špecifickom sektore uvedenom v článku 1 ods. 2, ktoré:
a)
združujú zástupcov hospodárskych činností spojených s výrobou výrobkov v jednom alebo vo viacerých sektoroch a spojených aspoň s jednou z týchto fáz dodávateľského reťazca: ich spracovanie alebo obchodovanie s nimi vrátanie ich distribúcie;
b)
sa zriadili z podnetu všetkých alebo niektorých organizácií alebo združení, ktoré ich tvoria;
c)
s prihliadnutím na záujmy svojich členov a spotrebiteľov majú konkrétne zameranie, ktoré môže zahŕňať predovšetkým jeden z týchto cieľov:
i)
zlepšovanie vedomostí a transparentnosti výroby a trhu, a to aj uverejňovaním agregovaných štatistických údajov o výrobných nákladoch, cenách podľa potreby vrátane cenových indexov, objemoch a trvaní zmlúv, ktoré už boli uzavreté, a poskytovaním analýz možného budúceho vývoja trhu na regionálnej, vnútroštátnej alebo medzinárodnej úrovni;
ii)
odhady výrobného potenciálu a zaznamenávanie verejných trhových cien;
iii)
prispievanie k lepšej koordinácii uvádzania výrobkov na trh, najmä prostredníctvom výskumu a trhových štúdií;
iv)
prieskum potenciálnych exportných trhov;
v)
bez toho, aby boli dotknuté články 148 a 168, vypracovanie štandardných vzorov zmlúv, ktoré sú zlučiteľné s pravidlami Únie pre predaj poľnohospodárskych výrobkov nákupcom a/alebo dodávku spracovaných výrobkov distribútorom a maloobchodníkom, so zohľadnením potreby dosiahnuť spravodlivé konkurenčné podmienky a zamedziť narušeniu trhu;
vi)
intenzívnejšie využívanie potenciálu výrobkov, a to aj na úrovni odbytísk, a príprava iniciatív na posilnenie hospodárskej konkurencieschopnosti a inovácie;
vii)
poskytovanie informácií a uskutočňovanie výskumu, ktorý je potrebný na inováciu, racionalizáciu, zlepšenie a prispôsobenie výroby, a v prípade potreby na spracovanie a uvádzanie na trh, so zameraním na výrobky, ktoré viac vyhovujú požiadavkám trhu a chuti a očakávaniam spotrebiteľov, najmä pokiaľ ide o kvalitu výrobku, vrátane osobitostí výrobkov s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením, a ochranu životného prostredia;
viii)
hľadanie spôsobov na obmedzenie používania veterinárnych prípravkov alebo prípravkov na ochranu rastlín, lepšie riadenie iných prípravkov, zabezpečenie kvality výrobkov a ochrany pôdy a vody, presadzovanie potravinovej bezpečnosti, najmä prostredníctvom vysledovateľnosti výrobkov, a zlepšenie zdravia a dobrých životných podmienok zvierat;
ix)
vývoj spôsobov a nástrojov na zlepšovanie kvality výrobkov vo všetkých fázach výroby a podľa potreby spracovania a uvádzania na trh;
x)
prijímanie všetkých možných opatrení na udržanie, ochranu a presadzovanie ekologického poľnohospodárstva, označení pôvodu, označení kvality a zemepisných označení;
xi)
podpora a vykonávanie výskumu integrovanej udržateľnej výroby alebo iných environmentálne vhodných spôsobov výroby;
xii)
podpora zdravej a zodpovednej spotreby výrobkov na vnútornom trhu; a/alebo informovanie o škodlivých účinkoch spotreby v nebezpečnej miere;
xiii)
presadzovanie spotreby výrobkov a/alebo poskytovanie informácií o nich na vnútornom trhu a na vonkajších trhoch;
xiv)
prispievanie k nakladaniu s vedľajšími produktmi a k znižovaniu odpadu a k nakladaniu s ním.
2. V riadne odôvodnených prípadoch môžu členské štáty rozhodnúť na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií, že podmienka v článku 158 ods. 1 písm. c) je splnená obmedzením počtu medziodvetvových organizácií na regionálnej alebo vnútroštátnej úrovni, ak sa tak stanovuje vo vnútroštátnych pravidlách platných pred 1. januárom 2014, a keď to nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu.
3. Pokiaľ ide o sektor mlieka a mliečnych výrobkov, môžu členské štáty odchylne od odseku 1 uznať medziodvetvové organizácie, ktoré:
a)
formálne požiadali o uznanie a združujú zástupcov hospodárskych činností spojených s výrobou surového mlieka a spojených aspoň s jednou z týchto fáz dodávateľského reťazca: spracovanie výrobkov sektora mlieka a mliečnych výrobkoch alebo obchodovanie s nimi vrátane ich distribúcie;
b)
sa vytvorili z podnetu všetkých alebo niektorých zástupcov uvedených v písmene a);
c)
vykonávajú jednu alebo viaceré z nasledujúcich činností v jednom alebo vo viacerých regiónoch Únie a zohľadňujú pri tom záujmy členov týchto medziodvetvových organizácií a záujmy spotrebiteľov:
i)
zlepšovanie vedomostí a transparentnosti výroby a trhu vrátane uverejňovania štatistických údajov o cenách, objemoch a trvaní zmlúv týkajúcich sa dodávok surového mlieka, ktoré už boli uzatvorené, a poskytovania analýzy možného budúceho vývoja trhu na regionálnej, vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni;
ii)
pomoc pri zlepšení koordinácie spôsobu, akým sa výrobky sektora mlieka a mliečnych výrobkov umiestňujú na trh, najmä prostredníctvom výskumných a trhových štúdií;
iii)
podpora spotreby mlieka a mliečnych výrobkov a poskytovanie informácií o nich na vnútornom i vonkajšom trhu;
iv)
prieskum potenciálnych exportných trhov;
v)
vypracovanie štandardných vzorov zmlúv, ktoré sú zlučiteľné s pravidlami Únie pre predaj surového mlieka nákupcom alebo dodávku spracovaných výrobkov distribútorom a maloobchodníkom, so zohľadnením potreby dosiahnuť spravodlivé konkurenčné podmienky a zamedziť narušeniu trhu;
vi)
poskytovanie informácií a uskutočňovanie výskumu, ktorý je potrebný na prispôsobenie výroby na výrobky, ktoré viac vyhovujú požiadavkám trhu a chuti a očakávaniam spotrebiteľov, najmä pokiaľ ide o kvalitu výrobku a ochranu životného prostredia;
vii)
udržiavanie a rozvoj výrobného potenciálu sektora mlieka a mliečnych výrobkov okrem iného podporou inovácie a programov aplikovaného výskumu a vývoja s cieľom využiť plný potenciál mlieka a mliečnych výrobkov, najmä preto, aby sa vytvárali výrobky s pridanou hodnotou, ktoré budú príťažlivejšie pre spotrebiteľov;
viii)
hľadanie spôsobov na obmedzenie používania veterinárnych prípravkov, zlepšenie riadenia iných prípravkov, zvýšenie bezpečnosti potravín a zlepšenie zdravia zvierat;
ix)
vývoj spôsobov a nástrojov na zlepšovanie kvality výrobkov vo všetkých fázach výroby a uvádzania na trh;
x)
využívanie potenciálu ekologického poľnohospodárstva a ochrana a podpora takéhoto poľnohospodárstva, ako aj výroba výrobkov s označením pôvodu, označeniami kvality a zemepisnými označeniami; a
xi)
presadzovanie integrovanej výroby alebo iných environmentálne vhodných spôsobov výroby.
Článok 158
Uznávanie medziodvetvových organizácií
1. Členské štáty môžu uznať medziodvetvové organizácie, ktoré o takéto uznanie požiadajú, ak tieto organizácie:
a)
spĺňajú požiadavky ustanovené v článku 157;
b)
vykonávajú svoje činnosti v jednom alebo vo viacerých regiónoch príslušného územia;
c)
predstavujú významný podiel hospodárskych činností uvedených v článku 157 ods. 1 písm. a);
d)
s výnimkou prípadov stanovených v článku 162 sa nezapájajú do výroby, spracovania alebo obchodovania.
2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že medziodvetvové organizácie, ktoré boli uznané pred 1. januárom 2014 na základe vnútroštátneho práva a ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 1 tohto článku, sa považujú za uznané medziodvetvové organizácie podľa článku 157.
3. Medziodvetvové organizácie, ktoré boli uznané pred 1. januárom 2014 na základe vnútroštátneho práva a ktoré podmienky stanovené v odseku 1 tohto článku nespĺňajú, môžu vykonávať svoje činnosti podľa vnútroštátneho práva do 1. januára 2015.
4. Členské štáty môžu uznať medziodvetvové organizácie vo všetkých sektoroch, ktoré existovali pred 1. januárom 2014, či už boli uznané na základe žiadosti alebo vytvorené na základe právneho predpisu, aj keď nespĺňajú podmienku stanovenú v článku 157 ods. 1 písm. b) alebo v článku 157 ods. 3 písm. b).
5. Ak členské štáty uznajú medziodvetvovú organizáciu v súlade s odsekom 1 alebo 2,:
a)
do štyroch mesiacov od podania žiadosti spolu so všetkými príslušnými podpornými dokladmi rozhodnú, či organizáciu uznajú; organizácia podáva žiadosť v členskom štáte, v ktorom má svoje ústredie;
b)
v intervaloch, ktoré si určia samy, uskutočňujú kontroly s cieľom preveriť, či uznané medziodvetvové organizácie dodržiavajú podmienky, ktoré upravujú ich uznávanie;
c)
v prípade zistenia nedodržiavania alebo nezrovnalostí pri vykonávaní opatrení stanovených v tomto nariadení uložia týmto organizáciám príslušné sankcie, ktoré stanovili, a v prípade potreby rozhodnú o tom, či sa má uznanie odobrať;
d)
odoberú uznanie, ak už nie sú splnené požiadavky a podmienky na uznanie, ktoré sú stanovené v tomto článku;
e)
každý rok do 31. marca informujú Komisiu o každom rozhodnutí o udelení, zamietnutí alebo odobratí uznania, ktoré prijali v predchádzajúcom kalendárnom roku.
Oddiel 2
Ďalšie pravidlá pre konkrétne sektory
Článok 159
Povinné uznávanie
Odchylne od článkov 152 až 158 členské štáty na základe žiadosti uznajú:
a)
organizácie výrobcov v sektoroch:
i)
sektor ovocia a zeleniny vzhľadom na jeden alebo viacero výrobkov tohto sektora a /alebo takýchto výrobkov určených výlučne na spracovanie;
ii)
sektor olivového oleja a stolových olív;
iii)
sektor priadky morušovej;
iv)
sektor chmeľu;
b)
medziodvetvové organizácie v sektore olivového oleja a stolových olív a v sektore tabaku.
Článok 160
Organizácie výrobcov v sektore ovocia a zeleniny
Organizácie výrobcov v sektore ovocia a zeleniny sledujú aspoň jeden z cieľov stanovených v článku 152 ods. 1 písm. c) bodoch i), ii) a iii).
V stanovách organizácie výrobcov v sektore ovocia a zeleniny sa od vyrábajúcich členov žiada, aby svoju celú príslušnú výrobu uvádzali na trh prostredníctvom danej organizácie výrobcov.
Usudzuje sa, že organizácie výrobcov a združenia organizácií výrobcov v sektore ovocia a zeleniny konajú v mene a v záujme svojich členov v hospodárskych záležitostiach v rámci svojich právomocí.
Článok 161
Uznávanie organizácií výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
1. Členské štáty uznávajú ako organizáciu výrobcov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov každú právnickú osobu alebo jasne vymedzenú súčasť právnickej osoby, ktorá o uznanie požiada, ak:
a)
spĺňa požiadavky ustanovené v článku 152 ods. 3;
b)
má minimálny počet členov a/alebo pokrýva minimálny objem predajnej výroby, ktorý stanoví príslušný členský štát, v oblasti, kde vykonáva svoju činnosť;
c)
je dostatočne preukázané, že môže riadne vykonávať svoje činnosti tak z hľadiska času, ako aj z hľadiska efektívnosti a koncentrácii ponuky,
d)
má stanovy, ktoré sú v súlade s písmenami a), b) a c) tohto odseku.
2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že organizácie výrobcov, ktoré boli uznané pred 2. aprílom 2012 na základe vnútroštátneho práva a ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 1 tohto článku, sa považujú za uznané organizácie výrobcov podľa článku 152 ods. 3.
3. Členské štáty:
a)
do štyroch mesiacov od podania žiadosti spolu so všetkými príslušnými podpornými dokladmi rozhodnú, či organizáciu výrobcov uznajú; táto žiadosť sa podáva v členskom štáte, v ktorom má organizácia svoje ústredie;
b)
v intervaloch, ktoré určia samy, uskutočňujú kontroly s cieľom preveriť, či uznané organizácie výrobcov a združenia organizácií výrobcov dodržiavajú ustanovenia tejto kapitoly;
c)
v prípade zistenia nedodržiavania alebo nezrovnalostí pri vykonávaní opatrení stanovených v tejto kapitole uložia týmto organizáciám a združeniam príslušné sankcie, ktoré stanovili, a v prípade potreby rozhodnú o tom, či sa má uznanie odobrať;
d)
každý rok do 31. marca informujú Komisiu o každom rozhodnutí o udelení, zamietnutí alebo odobratí uznania, ktoré prijali v predchádzajúcom kalendárnom roku.
Článok 162
Medziodvetvové organizácie v sektore olivového oleja a stolových olív a v sektore tabaku
V prípade medziodvetvových organizácií v sektore olivového oleja a stolových olív a v sektore tabaku môže konkrétne zameranie uvedené v článku 157 ods. 1 písm. c) tiež zahŕňať aspoň jeden z týchto cieľov:
a)
koncentrácia a koordinovanie ponuky a uvádzanie výrobkov členov na trh;
b)
spoločné prispôsobenie výroby a spracovania požiadavkám trhu a zlepšenie výrobku;
c)
presadzovanie racionalizácie a skvalitňovania výroby a spracovania.
Článok 163
Uznávanie medziodvetvových organizácií v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
1. Členské štáty môžu uznať medziodvetvové organizácie v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, ak tieto organizácie:
a)
spĺňajú požiadavky ustanovené v článku 157 ods. 3;
b)
vykonávajú svoje činnosti v jednom alebo vo viacerých regiónoch príslušného územia;
c)
predstavujú významný podiel hospodárskych činností uvedených v článku 157 ods. 3 písm. a);
d)
samotné nie sú zapojené do výroby alebo spracovania výrobkov v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, ani sa nezapájajú do obchodovania s nimi.
2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že medziodvetvové organizácie, ktoré boli uznané pred 2. aprílom 2012 na základe vnútroštátneho práva a ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 1, sa považujú za uznané medziodvetvové organizácie podľa článku 157 ods. 3.
3. Ak členské štáty využijú možnosť uznať medziodvetvovú organizáciu v súlade s odsekom 1 alebo 2:
a)
do štyroch mesiacov od podania žiadosti spolu so všetkými príslušnými podpornými dokladmi rozhodnú, či organizáciu výrobcov uznajú; táto žiadosť sa podáva v členskom štáte, v ktorom má organizácia svoje ústredie;
b)
v intervaloch, ktoré si určia samy, uskutočňujú kontroly s cieľom preveriť, či uznané medziodvetvové organizácie dodržiavajú podmienky, ktoré upravujú ich uznávanie;
c)
v prípade zistenia nedodržiavania alebo nezrovnalostí pri vykonávaní opatrení stanovených v tejto kapitole uložia týmto organizáciám príslušné sankcie, ktoré stanovili, a v prípade potreby rozhodnú o tom, či sa má uznanie odobrať;
d)
odoberú uznanie, ak:
i)
už nie sú splnené požiadavky a podmienky na uznanie, ktoré sú stanovené v tomto článku;
ii)
sa medziodvetvová organizácia podieľa na dohodách, rozhodnutiach a zosúladených postupoch uvedených v článku 210 ods. 4; takéto rozhodnutie o odobratí nemá vplyv na akékoľvek ďalšie sankcie ukladané podľa vnútroštátneho práva;
iii)
medziodvetvová organizácia neplní oznamovaciu povinnosť uvedenú v článku 210 ods. 2 prvom pododseku písm. a);
e)
každý rok do 31. marca informujú Komisiu o každom rozhodnutí o udelení, zamietnutí alebo odobratí uznania, ktoré prijali v predchádzajúcom kalendárnom roku.
Oddiel 3
Rozšírenie pravidiel a povinné príspevky
Článok 164
Rozšírenie pravidiel
1. V prípadoch, keď sa uznaná organizácia výrobcov, uznané združenie organizácií výrobcov alebo uznaná medziodvetvová organizácia pôsobiace v konkrétnej hospodárskej oblasti alebo hospodárskych oblastiach členského štátu považuje za reprezentatívnu pre výrobu daného výrobku, obchod s ním alebo jeho spracovanie, príslušný členský štát môže na požiadanie uvedenej organizácie ustanoviť, že niektoré dohody, rozhodnutia alebo zosúladené postupy, ktoré sa odsúhlasili v rámci uvedenej organizácie, budú počas obmedzeného obdobia záväzné pre ostatné hospodárske subjekty, jednotlivcov alebo skupiny, ktoré pôsobia v príslušnej hospodárskej oblasti alebo oblastiach a nie sú členmi tejto organizácie alebo združenia.
2. Na účely tohto oddielu „hospodárska oblasť“ je zemepisné územie vytvorené z pripojených alebo susediacich výrobných regiónov, v ktorých sú rovnorodé podmienky výroby a uvádzania na trh.
3. Organizácia alebo združenie sa považuje za reprezentatívne, ak v príslušnej hospodárskej oblasti alebo oblastiach členského štátu:
a)
na ne pripadá nasledujúci objem výroby príslušného výrobku alebo výrobkov, alebo obchodu s nimi alebo ich spracovania:
i)
v prípade organizácií výrobcov v sektore ovocia a zeleniny aspoň 60 %; alebo
ii)
v ostatných prípadoch aspoň dve tretiny; a
b)
pokiaľ ide o organizácie výrobcov, na ne pripadá viac ako 50 % dotknutých výrobcov.
V prípade medziodvetvových organizácií, u ktorých určenie podielu objemu výroby príslušného výrobku alebo výrobkov, alebo obchodu s nimi alebo ich spracovania spôsobuje praktické ťažkosti, však členský štát môže ustanoviť vnútroštátne pravidlá na určenie konkrétnej úrovne reprezentatívnosti uvedenej v prvom pododseku písm. a) bode ii).
V prípade, že sa žiadosť o rozšírenie pravidiel na iné hospodárske subjekty vzťahuje na viac ako jednu hospodársku oblasť, organizácia alebo združenie preukáže minimálnu úroveň reprezentatívnosti vymedzenú v prvom pododseku pre každé odvetvie, ktoré zoskupuje, v každej z dotknutých hospodárskych oblastí.
4. Pravidlá, v prípade ktorých je možné požiadať o rozšírenie na iné hospodárske subjekty ako je stanovené v odseku 1, majú jeden z týchto cieľov:
a)
informovanie o výrobe a trhu;
b)
prísnejšie výrobné pravidlá ako tie, ktoré sú ustanovené v pravidlách Únie alebo vo vnútroštátnych pravidlách;
c)
vypracovanie štandardných zmlúv, ktoré sú zlučiteľné s pravidlami Únie;
d)
uvádzanie na trh;
e)
ochrana životného prostredia;
f)
opatrenia na propagáciu a využívanie potenciálu výrobkov;
g)
opatrenia na ochranu ekologického poľnohospodárstva, ako aj označení pôvodu, označení kvality a zemepisných označení;
h)
výskum zameraný na ďalšie zhodnotenie výrobkov, najmä prostredníctvom nových spôsobov využitia, ktoré neohrozujú verejné zdravie;
i)
štúdie zamerané na zlepšenie kvality výrobkov;
j)
výskum týkajúci sa predovšetkým spôsobov pestovania, ktoré umožňujú používanie prípravkov na ochranu rastlín alebo veterinárnych prípravkov v menšom rozsahu a zaručujú ochranu pôdy a ochranu alebo zlepšenie životného prostredia;
k)
vymedzenie minimálnych kvalít a vymedzenie minimálnych noriem balenia a obchodnej úpravy;
l)
používanie certifikovaného osiva a monitorovanie kvality výrobkov;
m)
zdravie zvierat, rastlín alebo potravinová bezpečnosť;
n)
nakladanie s vedľajšími produktmi.
Uvedené pravidlá nespôsobia žiadne škody iným hospodárskym subjektom v príslušnom členskom štáte alebo Únii a nemajú žiadny z účinkov uvedených v článku 210 ods. 4 ani nie sú inak nezlučiteľné s platným právom Únie ani platnými vnútroštátnymi pravidlami.
5. Rozšírenie pravidiel uvedených v odseku 1 sa hospodárskym subjektom oznámi ich plným uverejnením v úradnej publikácii príslušného členského štátu.
6. Členské štáty oznámia Komisii o všetky rozhodnutia, ktoré prijali podľa tohto článku.
Článok 165
Finančné príspevky nečlenov
Ak sú pravidlá uznanej organizácie výrobcov, uznaného združenia organizácií výrobcov alebo uznanej medziodvetvovej organizácie rozšírené podľa článku 164 a ak sú činnosti, na ktoré sa uvedené pravidlá vzťahujú, vo všeobecnom hospodárskom záujme hospodárskych subjektov, ktorých činnosti súvisia s dotknutými výrobkami, môže členský štát, ktorý uznanie udelil, po konzultácii s príslušnými zainteresovanými stranami rozhodnúť, že jednotlivé hospodárske subjekty alebo skupiny, ktoré nie sú členmi organizácie, ale majú z uvedených činností úžitok, zaplatia organizácii všetky finančné príspevky alebo časť finančných príspevkov, ktoré platia jej členovia, a to v takom rozsahu, v ktorom majú také príspevky pokryť náklady vznikajúce priamo v dôsledku vykonávania príslušných činností.
Oddiel 4
Prispôsobenie ponuky
Článok 166
Opatrenia na uľahčenie prispôsobenia ponuky požiadavkám trhu
S cieľom podporiť činnosť organizácií uvedených v článkoch 152 až 163 zameranú na uľahčenie prispôsobovania ponuky požiadavkám trhu, s výnimkou činnosti týkajúcej sa stiahnutia výrobkov z trhu, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa opatrení v sektoroch uvedených v článku 2 ods. 1, ktorými sa:
a)
zlepšuje kvalita;
b)
presadzuje lepšia organizácia výroby, spracovania a uvádzania na trh;
c)
zjednodušuje zaznamenávanie vývoja trhových cien;
d)
umožňuje vypracúvanie krátkodobých a dlhodobých predpovedí na základe používaných výrobných prostriedkov.
Článok 167
Pravidlá uvádzania výrobkov na trh na účely zlepšenia a stabilizácie fungovania spoločného trhu s vínom
1. S cieľom zlepšiť a stabilizovať fungovanie spoločného trhu s vínom vrátane trhu s hroznom, muštom a vínom, z ktorých sa toto víno vyrába, môžu producentské členské štáty ustanoviť pravidlá uvádzania na trh na účel regulácie ponuky, najmä prostredníctvom rozhodnutí, ktoré prijali medziodvetvové organizácie uznané podľa článkov 157 a 158.
Takéto pravidlá sú úmerné sledovaným cieľom a:
a)
nevzťahujú sa na žiadne operácie po prvom uvedení dotknutého výrobku na trh;
b)
neumožňujú stanovenie cien, a to ani orientačných či odporúčaných;
c)
nevedú k tomu, že nebude dostupný príliš veľký podiel úrody, ktorý by inak bol k dispozícii;
d)
neumožňujú zamietnutie vydania vnútroštátnych certifikátov alebo certifikátov Únie potrebných na obeh vín a ich uvádzanie na trh, ak je takéto uvádzanie na trh v súlade s uvedenými pravidlami.
2. Pravidlá uvedené v odseku 1 sa hospodárskym subjektom oznámia ich plným uverejnením v úradnej publikácii príslušného členského štátu.
3. Členské štáty oznámia Komisii všetky rozhodnutia, ktoré prijali podľa tohto článku.
Oddiel 5
Systémy uzatvárania zmlúv
Článok 168
Zmluvné vzťahy
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 148, ktorý sa týka sektora mlieka a mliečnych výrobkov, a článok 125, ktorý sa týka sektora cukru, ak členský štát rozhodne, pokiaľ ide o poľnohospodárske výrobky zo sektora uvedeného v článku 1 ods. 2, iného ako je sektor mlieka a mliečnych výrobkov a sektor cukru,:
a)
že každá dodávka týchto výrobkov na jeho území, ktorú vykonáva výrobca spracovateľovi alebo distribútorovi, musí byť zaistené písomnou zmluvou medzi stranami; a/alebo
b)
že prvonákupca musí dať písomný návrh na uzavretie zmluvy o dodaní týchto poľnohospodárskych výrobkov výrobcom na jeho území,
takáto zmluva alebo takýto návrh zmluvy spĺňa podmienky stanovené v odsekoch 4 a 6 tohto článku.
2. V prípade, že členský štát rozhodne, že dodávky výrobkov, na ktoré sa vzťahuje tento článok, od výrobcu spracovateľovi musia byť predmetom písomnej zmluvy medzi stranami, rozhodne aj o tom, ktorá etapa alebo etapy dodávky musia byť predmetom takejto zmluvy, ak sa dodávka dotknutého výrobku vykonáva prostredníctvom jedného alebo viacerých sprostredkovateľov.
Členské štáty zabezpečia, že ustanovenia, ktoré prijmú podľa tohto článku, nenarušia riadne fungovanie vnútorného trhu.
3. V prípade opísanom v odseku 2 môžu členské štáty vytvoriť mediačný mechanizmus, ktorý sa uplatní v prípadoch, keď neexistuje vzájomný súhlas na uzavretie takejto dohody, čím sa zaručia spravodlivé zmluvné vzťahy.
4. Akákoľvek zmluva alebo návrh zmluvy uvedené v odseku 1:
a)
sa uzavrie pred dodávkou;
b)
sa uzavrie písomne; a
c)
zahŕňa najmä tieto náležitosti:
i)
cenu za dodávku, ktorá:
-
je nemenná a stanovená v zmluve a/alebo
-
sa vypočíta na základe kombinácie rozličných faktorov stanovených v zmluve, ku ktorým môžu patriť trhové ukazovatele odrážajúce zmeny trhových podmienok, dodané množstvá a kvalita alebo zloženie dodaných poľnohospodárskych výrobkov;
ii)
množstvo a kvalita dotknutého výrobku, ktorý sa môže a/alebo musí dodať a časový rozvrh takýchto dodávok;
iii)
doba trvania zmluvy, ktorá sa môže uzavrieť buď na dobu určitú alebo neurčitú s doložkou o ukončení zmluvy;
iv)
podrobnosti týkajúce sa termínov splatnosti a platobných podmienok;
v)
opatrenia týkajúce sa zberu alebo dodávania poľnohospodárskych výrobkov; a
vi)
pravidlá uplatniteľné v prípade vyššej moci.
5. Odchylne od odseku 1 sa zmluva alebo návrh na uzavretie zmluvy nevyžaduje v prípade, že výrobca dodá dotknutý výrobok nákupcovi, ktorým je družstvo, ktorého je príslušný výrobca členom, ak stanovy uvedeného družstva alebo pravidlá a rozhodnutia, ktoré sú v týchto stanovách stanovené alebo z nich vyplývajú, obsahujú ustanovenia s podobným účinkom ako ustanovenia odseku 4 písm. a), b) a c).
6. Strany rokujú bez obmedzenia o všetkých náležitostiach zmluvy o dodávke poľnohospodárskych výrobkov, ktorú uzatvorili výrobcovia, zberné strediská, spracovatelia alebo distribútori, vrátane náležitostí uvedených v odseku 4 písm. c).
Bez ohľadu na prvý pododsek sa uplatňuje jedna alebo obe tieto podmienky:
a)
ak členský štát rozhodne, že písomné zmluvy o dodávke poľnohospodárskeho výrobku sú povinné v súlade s odsekom 1, môže stanoviť minimálnu dĺžku trvania, ktorá sa uplatní len v prípade písomných zmlúv medzi výrobcom a prvonákupcom poľnohospodárskeho výrobku. Táto minimálna dĺžka trvania je najmenej šesť mesiacov a nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu;
b)
ak členský štát rozhodne, že prvonákupca poľnohospodárskeho výrobku musí výrobcovi dať písomný návrh na uzavretie zmluvy v súlade s odsekom 1, môže stanoviť, že návrh musí zahŕňať minimálnu dĺžku trvania zmluvy, ako sa na tieto účely stanovuje vo vnútroštátnych právnych predpisoch. Táto minimálna dĺžka trvania je najmenej šesť mesiacov a nenaruší riadne fungovanie vnútorného trhu.
Druhým pododsekom nie je dotknuté právo výrobcov odmietnuť túto minimálnu dĺžku trvania zmluvy v prípade, že tak urobia písomne. V takom prípade strany voľne rokujú o všetkých náležitostiach zmluvy vrátane náležitostí uvedených v odseku 4 písm. c).
7. Členské štáty, ktoré využívajú možnosť uvedenú v tomto článku, zabezpečia, že prijaté ustanovenia nenarušia riadne fungovanie vnútorného trhu.
Členské štáty informujú Komisiu o tom, ako uplatňujú akékoľvek opatrenia, ktoré zaviedli podľa tohto článku.
8. Komisia môže prijať vykonávacie akty stanovujúce opatrenia nevyhnutné na jednotné uplatňovanie odseku 4 písm. a) a b) a odseku 5 tohto článku a opatrenia týkajúce sa oznámení, ktoré majú členské štáty vykonávať v súlade s týmto článkom.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 169
Zmluvné rokovania v sektore olivového oleja
1. Organizácia výrobcov v sektore olivového oleja, ktorá je uznaná podľa článku 152 ods. 1 a ktorá sleduje jeden alebo viacero z cieľov koncentrácie ponuky, umiestňovania výrobkov svojich členov na trh a optimalizácie výrobných nákladov, môže v mene svojich členov rokovať, pokiaľ ide o časť agregovanej výroby alebo celkovú agregovanú výrobu svojich členov, o zmluvách o dodávke olivového oleja.
Organizácia výrobcov plní ciele uvedené v tomto odseku za predpokladu, že sledovanie uvedených cieľov vedie k integrácii činností a že takáto integrácia pravdepodobne povedie k významnému zefektívneniu, takže činnosti organizácie výrobcov celkovo prispievajú k napĺňaniu cieľov článku 39 ZFEÚ.
Možno to dosiahnuť za týchto podmienok:
a)
organizácia výrobcov vykonáva aspoň jednu z týchto činností:
i)
spoločná distribúcia vrátane spoločnej predajnej platformy alebo spoločnej prepravy;
ii)
spoločné balenie, označovanie alebo propagácia;
iii)
spoločná organizácia kontroly kvality;
iv)
spoločné využívanie zariadení alebo skladovacích priestorov;
v)
spoločné spracovávanie;
vi)
spoločné nakladanie s odpadom, ktorý je priamo spojený s výrobou olivového oleja;
vii)
spoločné obstarávanie vstupných surovín;
b)
tieto činnosti sú významné z hľadiska objemu dotknutého olivového oleja a z hľadiska nákladov na výrobu a umiestňovanie výrobku na trh.
2. Uznaná organizácia výrobcov môže uskutočniť rokovania:
a)
či sa uskutočnil alebo neuskutočnil prevod vlastníctva dotknutého olivového oleja z výrobcov na organizáciu výrobcov;
b)
či je alebo nie je dohodnutá cena rovnaká, pokiaľ ide o agregovanú produkciu niektorých alebo všetkých členov;
c)
za predpokladu, že v prípade konkrétnej organizácie výrobcov objem výroby olivového oleja, ktorého sa takéto rokovania týkajú a ktorý sa vyrába v ktoromkoľvek konkrétnom členskom štáte, neprekročí 20 % príslušného trhu; na účely výpočtu tohto objemu výroby sa rozlišuje medzi olivovým olejom na ľudskú spotrebu a olivovým olejom na iné účely;
d)
za predpokladu, že v prípade objemu dotknutého olivového oleja, ktorého sa takéto rokovania týkajú, organizácia výrobcov koncentruje ponuku a umiestňuje výrobok svojich členov na trh;
e)
ak príslušní výrobcovia nie sú členmi žiadnej inej organizácie výrobcov, ktorá takisto rokuje o zmluvách v ich mene;
f)
ak sa na výrobcu dotknutého olivového oleja nevzťahuje žiadna povinnosť vyplývajúca z jeho členstva v družstve, ktoré samo nie je členom príslušnej organizácie výrobcov, aby dodávky olivového oleja uskutočňoval v súlade s podmienkami stanovenými v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach, ktoré sú v týchto stanovách ustanovené alebo z nich vyplývajú; a
g)
ak organizácia výrobcov oznámi príslušným orgánom členského štátu, kde vykonáva činnosť, objem olivového oleja, ktorého sa takéto rokovania týkajú.
3. Na účely tohto článku odkazy na organizácie výrobcov zahŕňajú aj združenia takýchto organizácií výrobcov uznaných podľa článku 156 ods. 1.
4. Na účely uplatňovania odseku 2 písm. c) Komisia spôsobom, ktorý uzná za vhodný, uverejní objem výroby olivového oleja v členských štátoch.
5. Odchylne od odseku 2 písm. c) a aj keď sa prahová hodnota, ktorá je v nich stanovená, neprekročí, môže orgán hospodárskej súťaže uvedený v druhom pododseku tohto odseku v individuálnych prípadoch rozhodnúť, že organizácia výrobcov by mala príslušné rokovania buď znovu otvoriť, alebo že tieto rokovania by sa vôbec konať nemali, ak to považuje za nevyhnutné na zamedzenie vylúčeniu hospodárskej súťaže alebo ak sa nazdáva, že sú ohrozené ciele článku 39 ZFEÚ.
Pokiaľ ide o rokovania týkajúce sa viac ako jedného členského štátu, Komisia prijme rozhodnutie uvedené v prvom pododseku bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3. V ostatných prípadoch toto rozhodnutie prijme vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže členského štátu, ktorého sa rokovania týkajú.
Rozhodnutia uvedené v tomto odseku sa neuplatňujú skôr ako odo dňa ich oznámenia dotknutým podnikom.
Na účely tohto článku sa uplatňuje vymedzenie pojmu „vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže“ v článku 149 ods. 7 písm. a).
6. Členské štáty, v ktorých sa uskutočňujú rokovania v súlade s týmto článkom, informujú Komisiu o uplatňovaní odseku 2 písm. g) a odseku 5.
Článok 170
Zmluvné rokovania v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa
1. Organizácia výrobcov v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa, ktorá je uznaná podľa článku 152 ods. 1 a ktorá sleduje jeden alebo viacero z cieľov koncentrácie ponuky, umiestňovania výrobkov svojich členov na trh a optimalizácie výrobných nákladov, môže v mene svojich členov rokovať, pokiaľ ide o časť agregovanej výroby alebo celkovú agregovanú výrobu svojich členov, o zmluvách o dodávke živého jatočného hovädzieho dobytka druhu Bos taurus spadajúceho pod číselné znaky KN ex 0102 29 21, ex 0102 29 41, ex 0102 29 51, ex 0102 29 61 alebo ex 0102 29 91:
a)
vo veku do 12 mesiacov; a
b)
vo veku od 12 a viac mesiacov.
Organizácia výrobcov plní ciele uvedené v tomto odseku za predpokladu, že sledovanie uvedených cieľov vedie k integrácii činností a že takáto integrácia pravdepodobne povedie k významnému zefektívneniu, takže činnosti organizácie výrobcov celkovo prispievajú k napĺňaniu cieľov článku 39 ZFEÚ.
Uvedené možno dosiahnuť za týchto podmienok:
a)
organizácia výrobcov vykonáva aspoň jednu z týchto činností:
i)
spoločná distribúcia vrátane spoločnej predajnej platformy alebo spoločnej prepravy;
ii)
spoločná propagácia;
iii)
spoločná organizácia kontroly kvality;
iv)
spoločné využívanie zariadení alebo skladovacích priestorov;
v)
spoločné nakladanie s odpadom, ktorý je priamo spojený s chovom hovädzieho dobytka;
vi)
spoločné obstarávanie vstupných surovín;
b)
tieto činnosti sú významné z hľadiska množstva dotknutého hovädzieho a teľacieho mäsa a z hľadiska nákladov na výrobu a umiestňovanie výrobku na trh.
2. Uznaná organizácia výrobcov môže uskutočniť rokovania:
a)
ak sa uskutočnil alebo neuskutočnil prevod vlastníctva z poľnohospodárov na organizáciu výrobcov;
b)
ak je alebo nie je dohodnutá cena rovnaká, pokiaľ ide o agregovanú produkciu niektorých alebo všetkých členov;
c)
za predpokladu, že v prípade konkrétnej organizácie výrobcov množstvo výroby hovädzieho a teľacieho mäsa, ktorého sa takéto rokovania týkajú a ktoré sa vyrába v ktoromkoľvek konkrétnom členskom štáte, neprekročí 15 % celkovej vnútroštátnej produkcie každého výrobku uvedeného v odseku 1 prvom pododseku písm. a) a b) v danom členskom štáte vyjadrenej v ekvivalente jatočnej hmotnosti;
d)
za predpokladu, že v prípade množstva hovädzieho a teľacieho mäsa, ktorého sa takéto rokovania týkajú, organizácia výrobcov koncentruje ponuku a umiestňuje výrobok svojich členov na trh;
e)
ak príslušní výrobcovia nie sú členmi žiadnej inej organizácie výrobcov, ktorá takisto rokuje o zmluvách v ich mene;
f)
ak sa na výrobcu dotknutého výrobku nevzťahuje žiadna povinnosť vyplývajúca z jeho členstva v družstve, ktoré samo nie je členom príslušnej organizácie výrobcov, aby dodávky uskutočňoval v súlade s podmienkami stanovenými v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach, ktoré sú v týchto stanovách ustanovené alebo z nich vyplývajú; a
g)
ak organizácia výrobcov oznámi príslušným orgánom členského štátu, kde vykonáva činnosť, množstvo hovädzieho a teľacieho mäsa, ktorého sa takéto rokovania týkajú.
3. Na účely tohto článku odkazy na organizácie výrobcov zahŕňajú aj združenia takýchto organizácií výrobcov uznaných podľa článku 156 ods. 1.
4. Na účely uplatňovania odseku 2 písm. c) Komisia spôsobom, ktorý uzná za vhodný, uverejní množstvo vyprodukovaného hovädzieho a teľacieho mäsa v členských štátoch vyjadrené v ekvivalente jatočnej hmotnosti.
5. Odchylne od odseku 2 písm. c) a aj keď sa prahové hodnoty, ktoré sú v nich stanovené, neprekročia, môže orgán hospodárskej súťaže uvedený v druhom pododseku tohto odseku v individuálnych prípadoch rozhodnúť, že organizácia výrobcov by mala príslušné rokovania buď znovu otvoriť, alebo že tieto rokovania by sa vôbec konať nemali, ak to považuje za nevyhnutné na zamedzenie vylúčeniu hospodárskej súťaže alebo ak sa nazdáva, že výrobok, ktorého sa rokovania týkajú, tvorí súčasť samostatného trhu vzhľadom na osobitné vlastnosti výrobku alebo jeho zamýšľaného spôsobu použitia, a že takéto kolektívne rokovanie by sa týkalo viac ako 15 % vnútroštátnej produkcie takéhoto trhu, alebo ak sa nazdáva, že sú ohrozené ciele článku 39 ZFEÚ.
Pokiaľ ide o rokovania týkajúce sa viac ako jedného členského štátu, Komisia prijme rozhodnutie uvedené v prvom pododseku bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3. V ostatných prípadoch toto rozhodnutie prijme vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže členského štátu, ktorého sa rokovania týkajú.
Rozhodnutia uvedené v tomto odseku sa neuplatňujú skôr ako odo dňa ich oznámenia dotknutým podnikom.
Na účely tohto článku sa uplatňuje vymedzenie pojmu „vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže“ v článku 149 ods. 7 písm. a).
6. Členské štáty, v ktorých sa uskutočňujú rokovania v súlade s týmto článkom, informujú Komisiu o uplatňovaní odseku 2 písm. g) a odseku 5.
Článok 171
Zmluvné vzťahy pre určité pestované plodiny na ornej pôde
1. Organizácia výrobcov, ktorá je uznaná podľa článku 152 ods. 1 a ktorá sleduje jeden alebo viacero z cieľov koncentrácie ponuky, umiestňovania výrobkov svojich členov na trh a optimalizácie výrobných nákladov, môže v mene svojich členov rokovať, pokiaľ ide o časť agregovanej výroby alebo celkovú agregovanú výrobu svojich členov, o zmluvách o dodávke jedného alebo viacerých z týchto produktov, ktoré nie sú určené na siatie a v prípade jačmeňa ktoré nie sú určené na výrobu sladu:
a)
pšenica obyčajná, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN ex 1001 99 00;
b)
jačmeň, na ktorý sa vzťahuje číselný znak KN ex 1003 90 00;
c)
kukurica, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN ex 1005 90 00;
d)
raž, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN ex 1002 90 00;
e)
tvrdá pšenica, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN ex 1001 19 00;
f)
ovos, na ktorý sa vzťahuje číselný znak KN ex 1004 90 00;
g)
tritikale (hybrid pšenice a raže), na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN ex 1008 60 00;
h)
semeno repky olejnej, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN ex 1205;
i)
semeno slnečnice, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN ex 1206 00;
j)
sója, na ktorú sa vzťahuje číselný znak KN ex 1201 90 00;
k)
bôb, na ktorý sa vzťahujú číselné znaky KN ex 0708 a ex 0713;
l)
hrach, na ktorý sa vzťahujú číselné znaky KN ex 0708 a ex 0713.
Organizácia výrobcov plní ciele uvedené v tomto odseku za predpokladu, že sledovanie uvedených cieľov vedie k integrácii činností a že takáto integrácia pravdepodobne povedie k významnému zefektívneniu, takže činnosti organizácie výrobcov celkovo prispievajú k napĺňaniu cieľov článku 39 ZFEÚ.
Možno to dosiahnuť za týchto podmienok:
a)
organizácia výrobcov vykonáva aspoň jednu z týchto činností:
i)
spoločná distribúcia vrátane spoločnej predajnej platformy alebo spoločnej prepravy;
ii)
spoločná propagácia;
iii)
spoločná organizácia kontroly kvality;
iv)
spoločné využívanie zariadení alebo skladovacích priestorov;
v)
spoločné obstarávanie vstupných surovín;
b)
tieto činnosti sú významné z hľadiska množstva dotknutého produktu a z hľadiska nákladov na produkciu a umiestňovanie produktu na trh.
2. Uznaná organizácia výrobcov môže uskutočniť rokovania:
a)
či sa uskutočnil alebo neuskutočnil prenos vlastníctva z výrobcov na organizáciu výrobcov;
b)
či je alebo nie je dohodnutá cena rovnaká, pokiaľ ide o agregovanú produkciu niektorých alebo všetkých členov;
c)
za predpokladu, že v prípade konkrétnej organizácie výrobcov množstvo produkcie, ktorého sa takéto rokovania týkajú a ktoré sa produkuje v ktoromkoľvek konkrétnom členskom štáte, neprekročí 15 % celkovej vnútroštátnej produkcie daného produktu uvedeného v odseku 1 v danom členskom štáte;
d)
za predpokladu, že v prípade množstva produktu, ktorého sa takéto rokovania týkajú, organizácia výrobcov koncentruje ponuku a umiestňuje produkt svojich členov na trh;
e)
ak príslušní výrobcovia nie sú členmi žiadnej inej organizácie výrobcov, ktorá takisto rokuje o zmluvách v ich mene;
f)
ak sa na výrobcu dotknutého produktu nevzťahuje žiadna povinnosť vyplývajúca z jeho členstva v družstve, ktoré samo nie je členom príslušnej organizácie výrobcov, aby dodávky uskutočňoval v súlade s podmienkami stanovenými v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach, ktoré sú v týchto stanovách ustanovené alebo z nich vyplývajú; a
g)
ak organizácia výrobcov oznámi príslušným orgánom členského štátu, kde vykonáva činnosť, množstvo produkcie každého produktu, ktorého sa takéto rokovania týkajú.
3. Na účely tohto článku odkazy na organizácie výrobcov zahŕňajú aj združenia takýchto organizácií výrobcov uznaných podľa článku 156 ods. 1.
4. Na účely uplatňovania odseku 2 písm. c) Komisia spôsobom, ktorý uzná za vhodný, uverejní množstvo produkcie v členských štátoch, pokiaľ ide o produkty uvedené v odseku 1.
5. Odchylne od odseku 2 písm. c) a aj keď sa prahové hodnoty, ktoré sú v nich stanovené, neprekročia, môže orgán hospodárskej súťaže uvedený v druhom pododseku tohto odseku v individuálnych prípadoch rozhodnúť, že organizácia výrobcov by mala príslušné rokovania buď znovu otvoriť, alebo že tieto rokovania by sa vôbec konať nemali, ak to považuje za nevyhnutné na zamedzenie vylúčeniu hospodárskej súťaže alebo ak sa nazdáva, že produkt, ktorého sa rokovania týkajú, tvorí súčasť samostatného trhu vzhľadom na osobitné vlastnosti produktu alebo jeho zamýšľaného spôsobu použitia, a že takéto kolektívne rokovanie by sa týkalo viac ako 15 % vnútroštátnej produkcie takéhoto trhu, alebo ak sa nazdáva, že sú ohrozené ciele článku 39 ZFEÚ.
Pokiaľ ide o rokovania týkajúce sa viac ako jedného členského štátu, Komisia prijme rozhodnutie uvedené v prvom pododseku bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3. V ostatných prípadoch toto rozhodnutie prijme vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže členského štátu, ktorého sa rokovania týkajú.
Rozhodnutia uvedené v tomto odseku sa neuplatňujú skôr ako odo dňa ich oznámenia dotknutým podnikom.
Na účely tohto článku sa uplatňuje vymedzenie pojmu „vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže“ v článku 149 ods. 7 písm. a).
6. Členské štáty, v ktorých sa uskutočňujú rokovania v súlade s týmto článkom, informujú Komisiu o uplatňovaní odseku 2 písm. g) a odseku 5.
Článok 172
Regulácia ponuky šunky s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením
1. Členské štáty môžu na žiadosť organizácie výrobcov uznanej podľa článku 152 ods. 1 tohto nariadenia, medziodvetvovej organizácie uznanej podľa článku 157 ods. 1 tohto nariadenia alebo skupiny hospodárskych subjektov uvedenej v článku 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 stanoviť na obmedzené obdobie záväzné pravidlá regulácie ponuky šunky s chráneným označením pôvodu alebo s chráneným zemepisným označením podľa článku 5 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.
2. Pravidlá uvedené v odseku 1 tohto článku podliehajú predchádzajúcej dohode medzi stranami v zemepisnej oblasti uvedenej v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012. Takáto zmluva sa uzatvára po porade s chovateľmi ošípaných v zemepisnej oblasti medzi aspoň dvoma tretinami spracovávateľov tejto šunky, ktorí predstavujú aspoň dve tretiny výroby tejto šunky v zemepisnej oblasti uvedenej v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, a, ak to daný členský štát považuje za vhodné, aspoň dvoma tretinami chovateľov ošípaných v zemepisnej oblasti uvedenej v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012.
3. Pravidlá uvedené v odseku 1:
a)
sa vzťahujú iba na reguláciu ponuky príslušného výrobku a/alebo jeho suroviny a ich cieľom je prispôsobenie ponuky tejto šunky dopytu;
b)
sa týkajú len príslušného výrobku;
c)
sa môžu stanoviť za záväzné na najviac tri roky a po uplynutí tohto obdobia sa môžu obnoviť na základe novej žiadosti uvedenej v odseku 1;
d)
nesmú narušiť obchodovanie s inými výrobkami, ako sú tie, na ktoré sa vzťahujú uvedené pravidlá;
e)
sa nesmú vzťahovať na žiadne operácie po prvom uvedení príslušnej šunky na trh;
f)
nesmú umožňovať pevné stanovenie cien, a to ani orientačných či odporúčaných;
g)
nesmú viesť k tomu, že k dispozícii nebude nadmerný podiel príslušného výrobku, ktorý by bol inak dostupný;
h)
nesmú vytvárať diskrimináciu, predstavovať prekážku pre nových účastníkov na trhu či nepriaznivo vplývať na malých výrobcov;
i)
prispievajú k zachovaniu kvality a/alebo rozvoja príslušného výrobku.
4. Pravidlá uvedené v odseku 1 sa uverejňujú v úradnej publikácii príslušného členského štátu.
5. Členské štáty uskutočňujú kontroly s cieľom zabezpečiť splnenie podmienok stanovených v odseku 3 a v prípade, že príslušné vnútroštátne orgány zistia, že tieto podmienky splnené neboli, zrušia pravidlá uvedené v odseku 1.
6. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii pravidlá uvedené v odseku 1, ktoré prijali. Komisia informuje ostatné členské štáty o všetkých oznámeniach týkajúcich sa týchto pravidiel.
7. Komisia môže kedykoľvek prijať vykonávacie akty, na základe ktorých bude požadovať, aby členský štát zrušil pravidlá, ktoré stanovil podľa odseku 1, ak Komisia zistí, že tieto pravidlá nie sú v súlade s podmienkami stanovenými v odseku 4, bránia hospodárskej súťaži alebo ju narúšajú v podstatnej časti vnútorného trhu alebo že ohrozujú voľný obchod či dosiahnutie cieľov článku 39 ZFEÚ. Uvedené vykonávacie akty sa prijímajú bez uplatňovania postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 tohto nariadenia.
Oddiel 6
Procesné pravidlá
Článok 173
Delegované právomoci
1. S cieľom zaistiť, aby boli ciele a zodpovednosti organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií jasne vymedzené, a prispieť tak k efektívnosti činností takýchto organizácií a združení bez toho, aby to viedlo k neprimeranému administratívnemu zaťaženiu a ohrozeniu zásady slobody združovania, najmä vo vzťahu k nečlenom takýchto organizácií, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o tieto záležitosti týkajúce sa organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií pre jeden alebo viacero zo sektorov uvedených v článku 1 ods. 2 alebo pre konkrétne výrobky týchto sektorov:
a)
osobitné ciele, ktoré takéto organizácie a združenia musia alebo nemusia sledovať; a v prípade potreby sa takéto ciele pridajú k cieľom stanoveným v článkoch 152 až 163;
b)
pravidlá takýchto organizácií a združení, stanovy iných organizácií, ako sú organizácie výrobcov, osobitné podmienky platné pre stanovy organizácií výrobcov v určitých sektoroch vrátane výnimiek z povinnosti uvádzať celú výrobu na trh prostredníctvom organizácie výrobcov uvedenej v článku 160 druhom odseku, štruktúra, doba členstva, veľkosť, zodpovednosť a činnosti takýchto organizácií a združení, vplyv vyplývajúci z uznania, odobratia uznania a zo zlúčení;
c)
podmienky uznania, odobratia a pozastavenia uznania, vplyv vyplývajúci z uznania, odobratia a pozastavenia uznania, ako aj požiadavky, aby takéto organizácie a združenia prijali nápravné opatrenia v prípade nedodržiavania kritérií podmieňujúcich udelenie uznania;
d)
nadnárodné organizácie a združenia vrátane pravidiel uvedených v písmenách a), b) a c) tohto odseku;
e)
pravidlá týkajúce sa ustanovenia a podmienok administratívnej pomoci poskytovanej príslušnými kompetentnými orgánmi v prípade nadnárodnej spolupráce;
f)
sektory, na ktoré sa vzťahuje článok 161, podmienky zadávania činností tretím stranám, povaha činností, ktoré možno zadávať tretím stranám, a poskytovanie technických prostriedkov zo strany organizácií a združení;
g)
základ pre výpočet minimálneho objemu alebo hodnoty predajnej výroby organizácií a združení;
h)
akceptovanie neproducentských členov v prípade organizácií výrobcov a neproducentských organizácií v prípade združení organizácií výrobcov;
i)
rozšírenie určitých pravidiel organizácií stanovených v článku 164 na nečlenov a povinná úhrada členských príspevkov nečlenmi podľa článku 165 vrátane využitia a rozdelenia týchto príspevkov zo strany takýchto organizácií a zoznam prísnejších výrobných pravidiel, ktoré možno rozšíriť na základe článku 164 ods. 4 prvého pododseku písm. b), pričom sa zabezpečí, že takéto organizácie sú transparentné a zodpovedné voči nečlenom a že nezaobchádzajú so svojimi členmi priaznivejšie ako s nečlenmi, a to najmä pokiaľ ide o využitie povinnej úhrady členských príspevkov;
j)
ďalšie požiadavky týkajúce sa reprezentatívnosti organizácií uvedených v článku 164, príslušné hospodárske oblasti, ako aj preskúmanie ich vymedzenia Komisiou, minimálne obdobia, počas ktorých sa pravidlá uplatňujú predtým, ako sa rozšíria, osoby alebo organizácie, na ktoré sa pravidlá alebo príspevky môžu uplatňovať, a okolnosti, za ktorých Komisia môže požadovať, aby sa rozšírenie pravidiel alebo povinných príspevkov zamietlo alebo stiahlo.
2. Odchylne od odseku 1 a aby sa zabezpečilo jednoznačné vymedzenie cieľov a povinností organizácií výrobcov, združení organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií v sektore mlieka a mliečnych výrobkov a prispelo sa tak k účinnosti činnosti týchto organizácií bez uloženia neprimeranej záťaže, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, v ktorých sa stanovia:
a)
podmienky uznávania nadnárodných organizácií výrobcov a nadnárodných združení organizácií výrobcov;
b)
pravidlá týkajúce sa ustanovenia a podmienok administratívnej pomoci, ktorú v prípade nadnárodnej spolupráce poskytujú príslušné kompetentné orgány organizáciám výrobcov vrátane združení organizácií výrobcov;
c)
ďalšie pravidlá týkajúce sa výpočtu objemu surového mlieka, ktorého sa týkajú rokovania uvedené v článku 149 ods. 2 písm. c) a v článku 149 ods. 3;
d)
pravidlá týkajúce sa rozšírenia určitých pravidiel organizácií ustanovené v článku 164 na nečlenov a povinná úhrada členských príspevkov zo strany nečlenov uvedená v článku 165.
Článok 174
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto kapitoly, najmä opatrenia týkajúce sa:
a)
opatrenia týkajúce sa uplatňovania podmienok uznávania organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií stanovených v článkoch 154 a 158;
b)
postupy v prípade zlúčenia organizácií výrobcov;
c)
postupy, ktoré majú určiť členské štáty v súvislosti s minimálnou veľkosťou a minimálnou dobou členstva;
d)
postupy týkajúce sa rozšírenia pravidiel a finančných príspevkov uvedených v článkoch 164 a 165, najmä vykonávanie koncepcie hospodárskej oblasti uvedenej v článku 164 ods. 2;
e)
postupy týkajúce sa administratívnej pomoci;
f)
postupy týkajúce sa zadávania činností tretím stranám;
g)
postupy a technické podmienky vykonávania opatrení uvedených v článku 166.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. Odchylne od odseku 1, pokiaľ ide o sektor mlieka a mliečnych výrobkov, môže Komisia prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia podrobné pravidlá potrebné na:
a)
uplatňovanie podmienok uznávania organizácií výrobcov a ich združení a medziodvetvových organizácií stanovených v článkoch 161 a 163;
b)
oznamovanie uvedené v článku 149 ods. 2 písm. f);
c)
oznámenia, ktoré majú členské štáty podať Komisii v súlade s článkom 161 ods. 3 písm. d), článkom 163 ods. 3 písm. e), článkom 149 ods. 8 a článkom 150 ods. 7;
d)
postupy týkajúce sa administratívnej pomoci v prípade nadnárodnej spolupráce.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 175
Iné vykonávacie právomoci
Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov prijať jednotlivé rozhodnutia týkajúce sa:
a)
uznávania organizácií, ktoré vykonávajú činnosti vo viac ako jednom členskom štáte, podľa pravidiel prijatých na základe článku 174 ods. 1 písm. d);
b)
námietky proti uznaniu, ktoré členský štát udelil medziodvetvovej organizácii, alebo odobratia tohto uznania členským štátom;
c)
zoznamu hospodárskych oblastí, ktoré členské štáty nahlásia podľa pravidiel prijatých na základe článku 174 ods. 1 písm. h) a článku 174 ods. 2 písm. d);
d)
požiadavky, aby členský štát odmietol alebo zrušil rozšírenie pravidiel alebo finančné príspevky nečlenov, o ktorých tento členský štát rozhodol. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
ČASŤ III
OBCHOD S TRETÍMI KRAJINAMI
KAPITOLA I
Dovozné a vývozné licencie
Článok 176
Všeobecné pravidlá
1. Bez toho, aby boli dotknuté prípady, v ktorých sa dovozné alebo vývozné licencie vyžadujú v súlade s týmto nariadením, môže dovoz do Únie alebo vývoz z Únie na účely prepustenia jedného alebo viacerých výrobkov z týchto sektorov do voľného obehu podliehať predloženiu licencie:
a)
obilniny;
b)
ryža;
c)
cukor;
d)
osivá;
e)
olivový olej a stolové olivy, pokiaľ ide o výrobky, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky 1509, 1510 00, 0709 92 90, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 a 1522 00 39;
f)
ľan a konope, pokiaľ ide o konope;
g)
ovocie a zelenina;
h)
spracované ovocie a zelenina;
i)
banány;
j)
víno;
k)
živé rastliny;
l)
hovädzie a teľacie mäso;
m)
mlieko a mliečne výrobky;
n)
bravčové mäso;
o)
ovčie a kozie mäso;
p)
vajcia;
q)
hydinové mäso;
r)
etylalkohol poľnohospodárskeho pôvodu.
2. Členské štáty vydajú licencie každému žiadateľovi bez ohľadu na to, kde má v Únii sídlo, pokiaľ nie je v niektorom akte prijatom v súlade s článkom 43 ods. 2 ZFEÚ ustanovené inak, a bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie článkov 177, 178 a 179 tohto nariadenia.
3. Licencie sú platné v celej Únii.
Článok 177
Delegované právomoci
1. S cieľom zohľadniť medzinárodné povinnosti Únie a uplatniteľné sociálne, environmentálne normy Únie, ako aj jej normy v oblasti dobrých životných podmienok zvierat, potrebu monitorovať vývoj obchodu a trhu, dovozu a vývozu výrobkov, potrebu spoľahlivého trhového riadenia a potrebu zmenšiť administratívne zaťaženie je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými určí:
a)
zoznam výrobkov v sektoroch uvedených v článku 176 ods. 1, ktoré podliehajú predloženiu dovoznej alebo vývoznej licencie;
b)
prípady a situácie, keď sa predloženie dovoznej alebo vývoznej licencie nevyžaduje vzhľadom na colný status dotknutých výrobkov, obchodných dohôd, ktoré sa majú dodržiavať, účelov operácií, právneho postavenia žiadateľa a dotknutých množstiev.
2. S cieľom stanoviť ďalšie prvky systému licencií je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú pravidlá týkajúce sa:
a)
práv a povinnosti vyplývajúcich z licencie, jej právnych účinkov a prípadov, v ktorých sa uplatňuje tolerancia, pokiaľ ide o plnenie povinnosti dovozu alebo vývozu množstva uvedeného v povolení, alebo miesta, kde sa má v licencii uviesť pôvod
b)
vydávania dovoznej licencie alebo prepúšťania do voľného obehu, ktoré podliehajú predloženiu dokladu vydaného treťou krajinou alebo subjektom, ktorým sa okrem iného potvrdzuje pôvod, pravosť a kvalitatívne vlastnosti výrobkov;
c)
prevodu licencie alebo obmedzení jej prevoditeľnosti;
d)
ďalších podmienok vzťahujúcich sa na dovoznú licenciu pre konope v súlade s článkom 189 a zásady administratívnej pomoci medzi členskými štátmi, aby sa zabránilo prípadom podvádzania a nezrovnalostí alebo aby sa takéto prípady riešili;
e)
prípadov a situácií, keď sa vyžaduje alebo nevyžaduje zloženie zábezpeky, ktorou sa zaručí, že sa výrobky dovezú alebo vyvezú počas doby platnosti licencie.
Článok 178
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto kapitoly vrátane pravidiel týkajúcich sa:
a)
formy a obsahu licencie;
b)
podávania žiadostí a vydávania licencií a ich používania;
c)
doby platnosti licencie,
d)
postupov týkajúcich sa zábezpeky, ktorá sa má zložiť, a jej výšky;
e)
dôkazu, že požiadavky na používanie licencií sú splnené;
f)
miery tolerancie, pokiaľ ide o plnenie povinnosti dovozu alebo vývozu množstva uvedeného v licencii;
g)
vydávania náhradných licencií a duplikátov licencií;
h)
zaobchádzania s licenciami zo strany členských štátov a výmeny informácií potrebných na riadenie systému vrátane postupov týkajúcich sa osobitnej administratívnej pomoci medzi členskými štátmi.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 179
Iné vykonávacie právomoci
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými:
a)
obmedzí množstvá, na ktoré možno vydať licencie;
b)
zamietne množstvá, na ktoré sa žiada o licenciu;
c)
pozastaví podávanie žiadostí s cieľom riadiť trh, v súvislosti s ktorým sa žiada o licencie na veľké množstvá.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
KAPITOLA II
Dovozné clá
Článok 180
Vykonávanie medzinárodných dohôd a niektorých iných aktov
Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia na splnenie požiadaviek ustanovených v medzinárodných dohodách, ktoré sa uzavreli v súlade so ZFEÚ, alebo v akýchkoľvek iných príslušných aktoch prijatých v súlade s článkom 43 ods. 2 alebo článkom 207 ZFEÚ alebo so Spoločným colným sadzobníkom, pokiaľ ide o výpočet dovozných ciel vzťahujúcich sa na poľnohospodárske výrobky. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 229 ods. 2.
Článok 181
Systém vstupných cien pre určité výrobky sektorov ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a vinohradníctva a vinárstva
1. Na účely uplatňovania colnej sadzby Spoločného colného sadzobníka na výrobky sektorov ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a na hroznovú šťavu a mušty sa vstupná cena zásielky rovná jej colnej hodnote vypočítanej v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 2913/92 (40) („Colný kódex“) a nariadením Komisie (EHS) č. 2454/93 (41).
2. S cieľom zabezpečiť efektívnosť systému je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví, že sa pravdivosť vstupných cien zásielky skontroluje pomocou paušálnej dovoznej hodnoty, a stanoví podmienky, za ktorých sa vyžaduje zloženie zábezpeky.
3. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia pravidlá týkajúce sa výpočtu paušálnej dovoznej hodnoty uvedenej v odseku 2. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 182
Dodatočné dovozné clá
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými určí výrobky sektorov obilnín, ryže, cukru, ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny, hovädzieho a teľacieho mäsa, mlieka a mliečnych výrobkov, bravčového mäsa, ovčieho a kozieho mäsa, vajec, hydiny a banánov, ako aj výrobky z hroznovej šťavy a hroznového muštu, na ktoré sa pri dovoze podliehajúcemu colnej sadzbe stanovenej v Spoločnom colnom sadzobníku uplatňuje dodatočné dovozné clo s cieľom predísť alebo zabrániť nepriaznivým účinkom, ktoré môže mať tento dovoz na trh Únie, ak:
a)
sa dovoz uskutočňuje za cenu nižšiu, ako je cena, ktorú Únia nahlásila WTO (ďalej len „spúšťacia cena“); alebo
b)
objem dovozu v ktoromkoľvek roku presahuje určitú úroveň (ďalej len „spúšťací objem“).
Spúšťací objem sa stanoví na základe možností prístupu na trh vymedzených ako vyjadrenie percentuálneho podielu dovozu zodpovedajúcej domácej spotreby počas troch predchádzajúcich rokov.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. Dodatočné dovozné clá sa neuložia, ak je nepravdepodobné, že by dovoz narušil trh Únie, alebo ak by účinky boli neprimerané plánovanému cieľu.
3. Na účely odseku 1 prvého pododseku písm. a) sa dovozné ceny určia na základe dovozných cien CIF príslušnej zásielky. Dovozné ceny CIF sa overujú v porovnaní s reprezentatívnymi cenami výrobku na svetovom trhu alebo na dovoznom trhu Únie pre tento výrobok.
4. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 183
Iné vykonávacie právomoci
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými:
a)
stanoví úroveň uplatneného dovozného cla v súlade s pravidlami ustanovenými v medzinárodnej dohode uzavretej v súlade so ZFEÚ, v Spoločnom colnom sadzobníku a vo vykonávacích aktoch uvedených v článku 180;
b)
stanoví reprezentatívne ceny a spúšťacie objemy na účely uplatňovania dodatočných dovozných ciel v rámci pravidiel prijatých podľa článku 182 ods. 1.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
KAPITOLA III
Spravovanie colnej kvóty a osobitné zaobchádzanie pri dovoze do tretích krajín
Článok 184
Colné kvóty
1. Colné kvóty na dovoz poľnohospodárskych výrobkov určených na prepustenie do voľného obehu v Únii alebo jej časti alebo colné kvóty na dovoz poľnohospodárskych výrobkov z Únie do tretích krajín, ktoré má čiastočne alebo v plnej miere spravovať Únia a ktoré vyplývajú z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ alebo z akéhokoľvek iného aktu prijatého v súlade s článkom 43 ods. 2 alebo článkom 207 ZFEÚ, Komisia otvorí a/alebo spravuje prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 186 tohto nariadenia a vykonávacích aktov podľa článkov 187 a 188 tohto nariadenia.
2. Colné kvóty sa spravujú spôsobom, ktorý vylučuje akúkoľvek diskrimináciu medzi dotknutými hospodárskymi subjektmi, a to tak, že sa uplatňuje niektorá z týchto metód, ich kombinácia alebo iná vhodná metóda:
a)
metóda vychádzajúca z chronologického poradia podania žiadostí (zásada uprednostnenia toho, kto príde skôr);
b)
metóda rozdeľovania podľa pomeru požadovaných množstiev v čase podania žiadostí („metóda simultánneho preskúmania“);
c)
metóda vychádzajúca zo zohľadnenia tradičných modelov obchodovania („metódy tradičný dovozca/nový dovozca“).
3. Prijatou metódou spravovania sa:
a)
pri dovozných colných kvótach kladie náležitý dôraz na zásobovacie požiadavky existujúceho a vytvárajúceho sa výrobného, spracovateľského a spotrebiteľského trhu v Únii, pokiaľ ide o konkurencieschopnosť, istotu a kontinuitu dodávok, a na potrebu udržiavať rovnováhu uvedeného trhu; a
b)
pri vývozných colných kvótach umožňuje v plnej miere využiť dostupné možnosti v rámci príslušnej kvóty.
Článok 185
Osobitné colné kvóty
S cieľom uviesť do platnosti colné kvóty na dovoz 2 000 000 ton kukurice a 300 000 ton cirku do Španielska a colné kvóty na dovoz 500 000 ton kukurice do Portugalska, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými stanoví ustanovenia potrebné na vykonanie dovozu v rámci colných kvót a podľa potreby na verejné uskladnenie množstiev dovezených platobnými agentúrami dotknutých členských štátov a na naloženie s nimi na trhoch týchto členských štátov.
Článok 186
Delegované právomoci
1. S cieľom zaistiť spravodlivý prístup k dostupným množstvám a rovnaké zaobchádzanie s hospodárskymi subjektmi v rámci colnej kvóty je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými:
a)
určí podmienky a požiadavky oprávnenosti, ktoré musí hospodársky subjekt splniť, aby mohol predložiť žiadosť v rámci colnej kvóty; v príslušných ustanoveniach sa môže vyžadovať minimálna skúsenosť v obchodovaní s tretími krajinami a asimilovanými územiami alebo v spracovateľskej činnosti, vyjadrená ako minimálne množstvo a obdobie v danom trhovom sektore; uvedené ustanovenia môžu zahŕňať osobitné pravidlá, ktoré vyhovujú potrebám a platným postupom v určitom sektore a zvykom a potrebám spracovateľského priemyslu;
b)
stanoví pravidlá pre prevod práv medzi hospodárskymi subjektmi a v prípade potreby obmedzenia takéhoto prevodu v rámci spravovania colnej kvóty;
c)
podmieni účasť na colnej kvóte zložením zábezpeky;
d)
v prípade potreby ustanoví všetky konkrétne osobitosti, požiadavky alebo obmedzenia uplatniteľné na colnú kvótu, ako sa ustanovuje v medzinárodnej dohode alebo v inom akte uvedenom v článku 184 ods. 1.
2. S cieľom zaistiť, aby vyvážané výrobky mohli pri dovoze do tretích krajín za určitých podmienok využiť výhody osobitného zaobchádzania podľa medzinárodných dohôd, ktoré Únia uzavrela v súlade so ZFEÚ, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 tohto nariadenia prijímať delegované akty týkajúce sa pravidiel, ktorými sa od príslušných orgánov členských štátov vyžaduje, aby na požiadanie a po primeraných kontrolách vydali doklad potvrdzujúci, že dané podmienky sú splnené pre výrobky, s ktorými sa v prípade vývozu môže osobitne zaobchádzať pri dovoze do tretej krajiny, ak sú dodržané určité podmienky.
Článok 187
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví:
a)
ročné colné kvóty, v prípade potreby vhodne rozložené počas roka, a metódu spravovania, ktorá sa má používať;
b)
postupy pre uplatňovanie osobitných ustanovení dohody alebo aktu, ktorým sa prijíma režim dovozu alebo vývozu, ktoré sa týkajú najmä:
i)
záruk vzťahujúcich sa na povahu, provenienciu a pôvod výrobku;
ii)
uznávania dokladu, ktorý sa použije na overenie záruk uvedených v bode i);
iii)
predloženia dokladu, ktorý vydala vyvážajúca krajina;
iv)
miesta určenia a používania výrobkov;
c)
obdobie platnosti licencií alebo povolení;
d)
postupy týkajúce sa zábezpeky, ktorá sa má zložiť, a jej výšku;
e)
používanie licencií a v prípade potreby osobitné opatrenia týkajúce sa predovšetkým podmienok, za ktorých sa podávajú žiadosti o dovoznú licenciu, a udeľujú povolenia v rámci colnej kvóty;
f)
postupy a technické kritériá na uplatňovanie článku 185;
g)
potrebné opatrenia týkajúce sa obsahu, formy, vydávania a používania dokladu uvedeného v článku 186 ods. 2.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 188
Iné vykonávacie právomoci
1. Komisia prijme vykonávacie akty týkajúce sa riadenia procesu, ktorým sa zaručí neprekročenie množstiev dostupných v rámci colnej kvóty, a to najmä tak, že sa v prípade dosiahnutia dostupných množstiev pre každú žiadosť stanoví prideľovací koeficient, zamietnu sa nevybavené žiadosti a v prípade potreby sa pozastaví podávanie žiadostí.
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty týkajúce sa prerozdelenia nevyužitých množstiev.
3. Vykonávacie akty uvedené v tomto článku sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
KAPITOLA IV
Osobitné ustanovenia pre dovoz niektorých výrobkov
Článok 189
Dovoz konope
1. Tieto výrobky možno dovážať do Únie, iba ak sú splnené tieto podmienky:
a)
surové pravé konope, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 5302 10 00 a ktoré spĺňa podmienky ustanovené v článku 32 ods. 6 a v článku 28 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1307/2013;
b)
semená odrôd konope určené na siatie, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN ex 1207 99 20 a ku ktorým je priložený dôkaz, že hladina tetrahydrokanabinolu príslušnej odrody neprekračuje hladinu stanovenú v súlade s článkom 32 ods. 6 a článkom 35 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1307/2013;
c)
konopné semená na iný účel ako siatie, na ktoré sa vzťahuje číselný znak KN 1207 99 91 a ktoré dovážajú len dovozcovia oprávnení členským štátom, aby sa zaistilo, že takéto semená nie sú určené na siatie.
2. Tento článok sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté reštriktívnejšie pravidlá, ktoré členské štáty prijali v súlade so ZFEÚ a povinnosťami podľa Dohody WTO o poľnohospodárstve.
Článok 190
Dovoz chmeľu
1. Výrobky sektora chmeľu sa môžu dovážať z tretích krajín, len ak sú ich kvalitatívne normy minimálne rovnocenné tým, ktoré sa prijali pre podobné produkty zberané v Únii, alebo ak sú vyrobené z takýchto produktov.
2. Výrobky sa považujú za odpovedajúce norme uvedenej v odseku 1, ak je k nim pripojené potvrdenie, ktoré vydali orgány krajiny pôvodu a ktoré sa uznáva za rovnocenné certifikátu uvedenému v článku 77.
V prípade chmeľového prášku, chmeľového prášku s vyšším obsahom lupulínu, chmeľového výťažku a zmiešaných chmeľových výrobkov sa osvedčenie môže uznať za rovnocenné certifikátu, iba ak obsah alfa-kyseliny v týchto výrobkoch nie je nižší ako obsah v chmeli, z ktorého sa vyrobili.
3. S cieľom minimalizovať administratívne zaťaženie je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú podmienky, za ktorých sa neuplatňujú povinnosti týkajúce sa osvedčenia rovnocennosti a označovania na obaloch.
4. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia pravidlá potrebné na uplatňovanie tohto článku vrátane pravidiel o uznávaní osvedčení o rovnocennosti a o kontrole dovozu chmeľu. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 191
Výnimky pre dovážané výrobky a osobitná zábezpeka v sektore vinohradníctva a vinárstva
Na základe medzinárodných povinností Únie sa môžu v súlade s článkom 43 ods. 2 ZFEÚ prijať výnimky z prílohy VIII časti II oddielu B bodu 5 alebo oddielu C pre dovážané výrobky.
V prípade výnimiek z prílohy VIII časti II oddielu B bodu 5 dovozcovia zložia určeným colným orgánom zábezpeku na uvedené výrobky v čase ich prepustenia do voľného obehu. Zábezpeka sa uvoľní, keď dovozca predloží colným orgánom členského štátu, v ktorom sa výrobky prepustili do voľného obehu, vyhovujúci dôkaz o tom, že:
a)
na výrobky sa neuplatnili výnimky; alebo
b)
ak sa na ne uplatnili výnimky, že výrobky sa nevinifikovali, alebo ak sa vinifikovali, výsledné výrobky boli náležite označené.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví pravidlá, aby zaistila jednotné uplatňovanie tohto článku vrátane výšky zábezpeky a vhodného označenia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 192
Dovozy surového cukru na rafináciu
1. Do konca hospodárskeho roka 2016 - 2017 sa rafinériám s celoročnou prevádzkou udeľuje výhradná dovozná kapacita 2 500 000 ton za hospodársky rok vyjadrená v bielom cukre.
2. Jediný závod na spracovanie cukrovej repy v prevádzke v Portugalsku v roku 2005 sa považuje za rafinériu s celoročnou prevádzkou.
3. Dovozné licencie na cukor určený na rafináciu sa vydávajú iba rafinériám s celoročnou prevádzkou pod podmienkou, že príslušné množstvá neprekročia množstvá uvedené v odseku 1. Licencie sa môžu prevádzať iba medzi rafinériami s celoročnou prevádzkou a ich platnosť uplynie na konci hospodárskeho roka, na ktorý boli vydané.
Tento odsek sa uplatňuje prvé tri mesiace každého hospodárskeho roka.
4. Vzhľadom na potrebu zabezpečiť, aby bol cukor dovážaný na rafináciu v súlade s týmto článkom rafinovaný, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými sa stanovujú:
a)
používanie zmluvných podmienok na vykonávanie dovozných dohôd uvedených v odseku 1;
b)
podmienky a požiadavky oprávnenosti, ktoré musí hospodársky subjekt splniť, aby mohol požiadať o dovoznú licenciu, vrátane zloženia zábezpeky;
c)
pravidlá týkajúce sa administratívnych sankcií, ktoré sa majú ukladať.
5. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovia potrebné pravidlá týkajúce sa podkladových dokumentov, ktoré treba predložiť, pokiaľ ide o požiadavky a povinnosti vzťahujúce sa na dovozcov, a to najmä na rafinérie s celoročnou prevádzkou. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 193
Pozastavenie uplatňovania dovozných ciel v sektore cukru
S cieľom zabezpečiť dodávky potrebné na výrobu výrobkov uvedených v článku 140 ods. 2 môže Komisia do konca hospodárskeho roka 2016 - 2017 prijať vykonávacie akty, ktorými sa pozastaví uplatňovanie dovozných ciel na všetky alebo časť určitých množstiev, pokiaľ ide o tieto výrobky:
a)
cukor, na ktorý sa vzťahuje číselný znak KN 1701;
b)
izoglukóza, na ktorú sa vzťahujú číselné znaky KN 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 a 1702 90 30.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
KAPITOLA V
Ochranné opatrenia a aktívny zušľachťovací styk
Článok 194
Ochranné opatrenia
1. Komisia prijme ochranné opatrenia proti dovozom do Únie s výhradou odseku 3 tohto článku v súlade s nariadeniami Rady (ES) č. 260/2009 (42) a (ES) č. 625/2009 (43).
2. Pokiaľ sa v akomkoľvek inom akte Európskeho parlamentu a Rady a v akomkoľvek inom akte Rady neustanovuje inak, Komisia prijme v súlade s odsekom 3 tohto článku ochranné opatrenia proti dovozom do Únie podľa medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ.
3. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia uvedené v odsekoch 1 a 2 tohto článku na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Ak Komisia dostane od členského štátu žiadosť, rozhodne o nej prostredníctvom vykonávacích aktov do piatich pracovných dní od prijatia žiadosti. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
V riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 229 ods. 3.
Prijaté opatrenia sa oznámia členským štátom a okamžite nadobudnú účinnosť.
4. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými zruší alebo zmenené ochranné opatrenia Únie, ktoré boli prijaté podľa odseku 3 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
V riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 229 ods. 3.
Článok 195
Pozastavenie režimov zušľachťovací styk a aktívny zušľachťovací styk
Ak je trh Únie narušený alebo je pravdepodobné, že sa naruší režimom zušľachťovací styk alebo režimom aktívny zušľachťovací styk, Komisia môže prijať na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu vykonávacie akty, ktorými úplne alebo čiastočne pozastaví využívanie režimu zušľachťovací styk alebo režimu aktívny zušľachťovací styk v prípade výrobkov zo sektorov obilnín, ryže, cukru, olivového oleja a stolových olív, ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny, vína, hovädzieho a teľacieho mäsa, mlieka a mliečnych výrobkov, bravčového mäsa, ovčieho a kozieho mäsa, vajec, hydinového mäsa a etylalkoholu poľnohospodárskeho pôvodu. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Ak Komisia dostane od členského štátu žiadosť, rozhodne o nej prostredníctvom vykonávacích aktov do piatich pracovných dní od prijatia žiadosti. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
V riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 229 ods. 3.
Prijaté opatrenia sa oznámia členským štátom a okamžite nadobudnú účinnosť.
KAPITOLA VI
Vývozné náhrady
Článok 196
Rozsah pôsobnosti
1. V rozsahu nevyhnutnom na to, aby sa umožnil vývoz na základe kurzov alebo cien na svetovom trhu, keď podmienky na vnútornom trhu sú také ako podmienky opísané v článku 219 ods. 1 alebo v článku 221, a v rámci obmedzení vyplývajúcich z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ, sa rozdiel medzi uvedenými kurzami alebo cenami a cenami v Únii môže pokryť vývoznými náhradami za:
a)
výrobky týchto sektorov, ktoré sa majú vyviezť bez ďalšieho spracovania:
i)
obilniny;
ii)
ryža;
iii)
cukor, pokiaľ ide o výrobky uvedené v prílohe I časti III písm. b) až d) a písm. g);
iv)
hovädzie a teľacie mäso;
v)
mlieko a mliečne výrobky;
vi)
bravčové mäso;
vii)
vajcia;
viii)
hydinové mäso;
b)
výrobky uvedené v tomto odseku písm. a) bodoch i) až iii), v) a vii), ktoré sa majú vyviesť v podobe spracovaného tovaru v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1216/2009 (44) a v podobe výrobkov obsahujúcich cukor uvedených v prílohe I časti X písm. b) tohto nariadenia.
2. Vývozné náhrady za výrobky vyvážané v podobe spracovaného tovaru nesmú byť vyššie ako náhrady uplatniteľné na tie isté výrobky vyvážané bez ďalšieho spracovania.
3. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie článku 219 ods. 1 a článku 221, sa náhrada uplatniteľná na výrobky uvedené v odseku 1 tohto článku rovná 0 EUR.
Článok 197
Rozdelenie vývozných náhrad
Množstvá, ktoré sa môžu vyviesť s vývoznou náhradou, sa rozdelia metódou, ktorá:
a)
najviac vyhovuje charakteru výrobku a situácii na príslušnom trhu, pričom sa umožní čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov a zohľadní sa efektívnosť a štruktúra vývozu Únie a jeho vplyv na trhovú rovnováhu bez toho, aby došlo k diskriminácii medzi príslušnými hospodárskymi subjektmi, a najmä medzi veľkými a malými hospodárskymi subjektmi;
b)
je pre hospodárske subjekty vzhľadom na administratívne požiadavky administratívne najmenej zložitá.
Článok 198
Stanovenie vývozných náhrad
1. V celej Únii sa na rovnaké výrobky uplatňujú rovnaké vývozné náhrady. Môžu sa meniť v závislosti od miesta určenia, najmä ak si to vyžiada situácia na svetovom trhu, osobitné požiadavky určitých trhov alebo povinnosti vyplývajúce z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ.
2. Opatrenia týkajúce sa stanovenia náhrad príjme Rada v súlade s článkom 43 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 199
Poskytovanie vývozných náhrad
1. Náhrady za výrobky uvedené v článku 196 ods. 1 písm. a), ktoré sa vyvážajú ako také bez ďalšieho spracovania, sa poskytujú len na základe žiadosti a po predložení vývoznej licencie.
2. Náhrada uplatniteľná na výrobky uvedené v článku 196 ods. 1 písm. a) je náhrada, ktorá bola uplatniteľná ku dňu podania žiadosti o licenciu alebo náhrada vyplývajúca z príslušnej verejnej súťaže a v prípade diferencovanej náhrady tá, ktorá je uplatniteľná v ten istý deň:
a)
na miesto určenia uvedené v licencii; alebo
b)
na skutočné miesto určenia, ak sa líši od miesta určenia uvedeného v licencii, pričom v takom prípade uplatniteľná suma neprevýši sumu uplatniteľnú na miesto určenia uvedené v licencii.
3. Náhrada sa vyplatí po predložení dôkazov o tom, že:
a)
výrobky opustili colné územie Únie v súlade s režimom vývozu uvedeným v článku 161 Colného kódexu;
b)
v prípade diferencovanej náhrady sa výrobky doviezli na miesto určenia uvedené v licencii alebo na iné miesto určenia, pre ktoré sa stanovila náhrada, bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 písm. b).
Článok 200
Vývozné náhrady za živé zvieratá v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa
Pokiaľ ide o výrobky sektora hovädzieho a teľacieho mäsa, poskytovanie a vyplácanie náhrady za vývoz živých zvierat podlieha dodržiavaniu požiadaviek stanovených v práve Únie, ktoré sa týka dobrých životných podmienok zvierat, a najmä požiadaviek na ochranu zvierat počas prepravy.
Článok 201
Vývozné obmedzenia
Objemové záväzky vyplývajúce z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ sa dodržiavajú na základe vývozných licencií vydaných na referenčné obdobia, ktoré sa týkajú príslušných výrobkov.
So zreteľom na dodržiavanie povinností vyplývajúcich z Dohody WTO o poľnohospodárstve nemá ukončenie referenčného obdobia vplyv na platnosť vývozných licencií.
Článok 202
Delegované právomoci
1. S cieľom zaručiť riadne fungovanie systému vývozných náhrad je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví požiadavka zložiť zábezpeku, ktorou sa zaručí, že hospodárske subjekty splnia svoje povinnosti.
2. S cieľom minimalizovať administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov a orgánov je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými stanoví prahové hodnoty, pod ktorými sa nemusí vyžadovať vydanie alebo predloženie vývoznej licencie, určí miesta určenia alebo operácie, pri ktorých môže byť oslobodenie od povinnosti predložiť vývoznú licenciu odôvodnené, a v odôvodnených situáciách umožní udeľovanie vývozných licencií ex-post.
3. S cieľom riešiť konkrétne situácie, ktoré zdôvodňujú úplnú alebo čiastočnú oprávnenosť na vývozné náhrady, a pomôcť hospodárskym subjektom prekonať obdobie medzi žiadosťou o vývoznú náhradu a jej konečnou platbou, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa:
a)
iného dátumu náhrady;
b)
vyplatenia preddavku vývoznej náhrady vrátane podmienok na zloženie zábezpeky a jej uvoľnenie;
c)
ďalšieho dôkazu, ak existujú pochybnosti o skutočnom mieste určenia výrobkov, a možnosti spätného dovozu na colné územie Únie;
d)
miest určení považovaných za vývoz z Únie a zaradenia miest určení na colnom území Únie medzi miesta určenia oprávnené na vývozné náhrady.
4. S cieľom zaručiť, aby vývozcovia výrobkov uvedených v prílohe I k zmluvám a výrobkov vyrobených ich spracovaním mali rovnaký prístup k vývozným náhradám, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa uplatňovania článku 199 ods. 1 a 2 na výrobky uvedené v článku 196 ods. 1 písm. b).
5. S cieľom zaručiť, aby boli výrobky, za ktoré sa poskytuje vývozná náhrada, vyvezené z colného územia Únie, predísť ich návratu na uvedené územie a minimalizovať administratívne zaťaženie hospodárskych subjektov pri získavaní a predkladaní dôkazov o tom, že výrobky, za ktoré sa poskytla náhrada, sa dostali do krajiny určenia oprávnenej na diferencované náhrady, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa:
a)
lehoty, do ktorej musí byť ukončený výstup z colného územia Únie vrátane lehoty na dočasný opätovný vstup;
b)
spracovania, ktorým môžu výrobky, za ktoré sa poskytujú vývozné náhrady, prejsť počas uvedeného obdobia;
c)
dôkazu o dosiahnutí miesta určenia oprávneného na diferencované náhrady;
d)
prahových hodnôt pre náhrady a podmienok, za ktorých možno vývozcov oslobodiť od takého dôkazu;
e)
podmienok na schválenie dôkazu poskytnutého nezávislými tretími stranami o dosiahnutí miesta určenia, kde sa uplatňujú diferencované náhrady.
6. S cieľom nabádať vývozcov, aby dodržiavali dobré životné podmienky zvierat a umožniť príslušným orgánom overovať správne vydávanie vývozných náhrad v prípade, že sú podmienené dodržiavaním požiadaviek na dobré životné podmienky zvierat, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa požiadaviek na dobré životné podmienky zvierat mimo colného územia Únie vrátane využitia nezávislých tretích strán.
7. S cieľom zohľadniť osobitosti rôznych sektorov je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví osobitné požiadavky a podmienky týkajúce sa hospodárskych subjektov a výrobkov oprávnených na vývoznú náhradu a koeficienty na účely výpočtu vývozných náhrad, pričom zohľadní proces zrenia u niektorých alkoholických nápojov získaných z obilnín.
Článok 203
Vykonávacie právomoci v súlade s postupom preskúmania
Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto kapitoly, najmä opatrenia týkajúce sa:
a)
prerozdelenia množstiev, ktoré doteraz neboli pridelené alebo využité a ktoré možno vyviesť;
b)
metódy na prepočítanie platby vývoznej náhrady v prípade, že číselný znak výrobku alebo miesto určenia uvedené v licencii nie je v súlade so skutočným výrobkom alebo miestom určenia;
c)
výrobkov uvedených v článku 196 ods. 1 písm. b);
d)
postupov týkajúcich sa zábezpeky, ktorá sa má zložiť, a jej výšky;
e)
uplatňovania opatrení prijatých podľa článku 202 ods. 4.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 204
Iné vykonávacie právomoci
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými:
a)
ustanoví náležité opatrenia, aby sa zabránilo zneužitiu flexibility ustanovenej v článku 199 ods. 2, najmä pokiaľ ide o postup na podávanie žiadostí;
b)
ustanoví opatrenia potrebné na dodržanie objemových záväzkov uvedených v článku 201 vrátane zastavenia alebo obmedzenia vydávania vývozných licencií, keď sa také záväzky prekročia alebo sa môžu prekročiť;
c)
stanoví koeficienty, ktoré sa uplatňujú na vývozné náhrady v súlade s pravidlami prijatými podľa článku 202 ods. 7.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
KAPITOLA VII
Pasívny zušľachťovací styk
Článok 205
Pozastavenie režimu pasívny zušľachťovací styk
Ak je trh Únie narušený alebo by sa mohol narušiť režimom pasívny zušľachťovací styk, môže Komisia prijať vykonávacie akty, ktorými na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu úplne alebo čiastočne pozastaví využívanie režimu pasívny zušľachťovací styk v prípade výrobkov zo sektorov obilnín, ryže, ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny, vína, hovädzieho a teľacieho mäsa, bravčového mäsa, ovčieho a kozieho mäsa a hydinového mäsa. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Ak Komisia dostane od členského štátu žiadosť, rozhodne o nej prostredníctvom vykonávacích aktov do piatich pracovných dní od prijatia žiadosti. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
V riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 229 ods. 3.
Prijaté opatrenia sa oznámia členským štátom a okamžite nadobudnú účinnosť.
ČASŤ IV
PRAVIDLÁ HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE
KAPITOLA I
Pravidlá vzťahujúce sa na podniky
Článok 206
Usmernenia Komisie o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na poľnohospodárstvo
Pokiaľ sa v tomto nariadení neustanovuje inak a v súlade s článkom 42 ZFEÚ sa články 101 až 106 ZFEÚ a vykonávacie ustanovenia, ktoré sa na ne vzťahujú, s výhradou článkov 207 až 210 tohto nariadenia uplatňujú na všetky dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku 101 ods. 1 a článku 102 ZFEÚ, ktoré sa týkajú výroby poľnohospodárskych výrobkov alebo obchodu s nimi.
S cieľom zabezpečiť fungovanie vnútorného trhu a jednotné uplatňovanie pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže Komisia a príslušné orgány členských štátov uplatňujú pravidlá Únie v oblasti hospodárskej súťaže v úzkej vzájomnej spolupráci.
Okrem toho, Komisia podľa potreby uverejní usmernenia, aby pomohla príslušným vnútroštátnym orgánom a podnikom.
Článok 207
Príslušný trh
Vymedzenie príslušného trhu je nástrojom na identifikovanie a vymedzenie hraníc hospodárskej súťaže medzi podnikmi a vychádza z dvoch kumulatívnych prvkov:
a)
trh s príslušným výrobkom: na účely tejto kapitoly je „trh s výrobkom“ trh, ktorý zahŕňa všetky výrobky, ktoré spotrebiteľ na základe ich vlastností, ceny a zamýšľaného spôsobu použitia považuje za nahraditeľné alebo zameniteľné;
b)
príslušný zemepisný trh: na účely tejto kapitoly je „zemepisný trh“ trh, ktorý zahŕňa oblasť, v ktorej sa dotknuté podniky zapájajú do dodávky príslušných výrobkov, v ktorej sú podmienky hospodárskej súťaže dostatočne rovnorodé a ktorú možno odlíšiť od susedných oblastí, predovšetkým preto, že podmienky hospodárskej súťaže sú týchto oblastiach značne odlišné.
Článok 208
Dominantné postavenie
Na účely tejto kapitoly je „dominantné postavenie“ postavenie hospodárskej sily, ktorá podniku umožňuje zabraňovať účinnej hospodárskej súťaži na príslušnom trhu, a to tým, že mu umožňuje do značnej miery konať nezávisle od svojich konkurentov, zákazníkov a v konečnom dôsledku od spotrebiteľov.
Článok 209
Výnimky z cieľov SPP a poľnohospodári a ich združenia
1. Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku 206 tohto nariadenia, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 39 ZFEÚ.
Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy poľnohospodárov, združení poľnohospodárov alebo združení takýchto združení, ani organizácií výrobcov uznaných podľa článku 152 tohto nariadenia, či združení organizácií výrobcov uznaných podľa článku 156 tohto nariadenia, ktoré sa týkajú výroby alebo predaja poľnohospodárskych výrobkov alebo využívania spoločných zariadení na skladovanie, ošetrovanie alebo spracovanie poľnohospodárskych výrobkov, pokiaľ sa tým neohrozujú ciele článku 39 ZFEÚ.
Tento odsek sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy, z ktorých vyplýva povinnosť účtovať rovnaké ceny alebo ktoré vylučujú hospodársku súťaž.
2. Dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy, ktoré spĺňajú podmienky uvedené v odseku 1 tohto článku, sa nezakazujú a ani sa nevyžaduje predchádzajúce rozhodnutie v tomto smere.
V akýchkoľvek vnútroštátnych konaniach alebo v konaniach Únie týkajúcich sa uplatňovania článku 101 ZFEÚ, dôkazné bremeno porušenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ znáša strana alebo orgán, ktorý tvrdí, že došlo k porušeniu. Strana, ktorá si nárokuje výnimky ustanovené v odseku 1 tohto článku, znáša dôkazné bremeno preukázať, že sú splnené podmienky uvedeného odseku.
Článok 210
Dohody a zosúladené postupy uznaných medziodvetvových organizácií
1. Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy medziodvetvových organizácií uznaných podľa článku 157 tohto nariadenia s cieľom vykonávať činnosti uvedené v článku 157 ods. 1 písm. c) a v prípade sektora mlieka a mliečnych výrobkov činností uvedených v článku 157 ods. 3 písm. c) tohto nariadenia a v prípade sektora olivového oleja a stolových olív a sektora tabaku činností uvedených v článku 162 tohto nariadenia.
2. Odsek 1 sa uplatňuje pod podmienkou, že:
a)
dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy tam uvedené sa oznámili Komisii; a
b)
Komisia do dvoch mesiacov od prijatia všetkých požadovaných podrobností nerozhodne, že tieto dohody, rozhodnutia alebo zosúladené postupy nie sú nezlučiteľné s pravidlami Únie.
Ak Komisia zistí, že dohody, rozhodnutia alebo zosúladené postupy uvedené v odseku 1 sú nezlučiteľné s pravidlami Únie, vydá rozhodnutie bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3.
3. Dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy uvedené v odseku 1 nemôžu nadobudnúť platnosť alebo účinnosť pred uplynutím dvojmesačnej lehoty uvedenej v odseku 2 prvom pododseku písm. b).
4. Dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy sa v každom prípade vyhlásia za nezlučiteľné s pravidlami Únie, ak:
a)
môžu viesť k rozdeľovaniu trhov v rámci Únie v akejkoľvek podobe;
b)
môžu ovplyvniť riadne fungovanie organizácie trhu;
c)
môžu spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže, ktoré nie je nutné na dosiahnutie cieľov SPP, ktoré svojou činnosťou sledujú medziodvetvové organizácie;
d)
majú za následok stanovenie cien alebo stanovenie kvót;
e)
môžu viesť k diskriminácii alebo vylúčeniu hospodárskej súťaže v prípade značného podielu príslušných výrobkov.
5. Ak po uplynutí dvojmesačnej lehoty uvedenej v odseku 2 prvom pododseku písm. b) Komisia rozhodne, že podmienky na uplatňovanie odseku 1 neboli splnené, bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 prijme rozhodnutie, ktorým vyhlási, že na dotknutú dohodu, rozhodnutie alebo zosúladený postup sa uplatňuje článok 101 ods. 1 ZFEÚ.
Takéto rozhodnutie Komisie sa neuplatňuje pred dátumom jeho oznámenia príslušnej medziodvetvovej organizácii, pokiaľ uvedená medziodvetvová organizácia neposkytla nesprávne informácie alebo nezneužila výnimku ustanovenú v odseku 1.
6. V prípade viacročných dohôd je oznámenie pre prvý rok platné aj na nasledujúce roky dohody. V takom prípade však Komisia môže z vlastného podnetu alebo na žiadosť iného členského štátu kedykoľvek vydať rozhodnutie o nezlučiteľnosti.
7. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa ustanovujú opatrenia nevyhnutné na jednotné uplatňovanie tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
KAPITOLA II
Pravidlá štátnej pomoci
Článok 211
Uplatňovanie článkov 107 až 109 ZFEÚ
1. Na výrobu poľnohospodárskych výrobkov a obchod s nimi sa uplatňujú články 107 až 109 ZFEÚ.
2. Odchylne od odseku 1 sa články 107 až 109 ZFEÚ neuplatňujú na platby, ktoré členské štáty vykonajú na základe ktoréhokoľvek z týchto bodov a v súlade s nimi:
a)
opatrenia ustanovené v tomto nariadení, ktoré čiastočne alebo úplne financuje Únia;
b)
články 213 až 218 tohto nariadenia.
Článok 212
Vnútroštátne platby súvisiace s podpornými programami v sektore vinohradníctva a vinárstva
Odchylne od článku 44 ods. 3 môžu členské štáty poskytnúť vnútroštátne platby v súlade s pravidlami Únie o štátnej pomoci na opatrenia uvedené v článkoch 45, 49 a 50.
Maximálna miera pomoci ustanovená v príslušných pravidlách Únie o štátnej pomoci sa uplatňuje na celkové verejné financovanie, ktoré zahŕňa prostriedky Únie aj vnútroštátne prostriedky.
Článok 213
Vnútroštátne platby na mäso zo sobov vo Fínsku a Švédsku
S výhradou schválenia zo strany Komisie prijatého bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 môžu Fínsko a Švédsko poskytovať vnútroštátne platby na produkciu sobieho mäsa a výrobu výrobkov z neho a na ich uvádzanie na trh (číselné znaky KN ex 0208 a ex 0210), ak to nebude mať za následok nárast tradičných úrovní výroby.
Článok 214
Vnútroštátne platby pre sektor cukru vo Fínsku
Fínsko môže pestovateľom cukrovej repy poskytnúť vnútroštátne platby vo výške do 350 EUR na hektár na hospodársky rok.
Článok 215
Vnútroštátne platby na včelárstvo
Členské štáty môžu poskytovať vnútroštátne platby na ochranu včelínov znevýhodnených štrukturálnymi alebo prírodnými podmienkami alebo na základe programov hospodárskeho rozvoja, okrem tých, ktoré sa vyčlenili na výrobu alebo obchod.
Článok 216
Vnútroštátne platby na destiláciu vína v prípade krízy
1. Členské štáty môžu v odôvodnených prípadoch krízy poskytovať výrobcom vína vnútroštátne platby na dobrovoľnú alebo povinnú destiláciu vína.
Tieto platby sú primerané a umožňujú riešiť uvedenú krízu.
Celková výška platieb, ktorá je v členskom štáte k dispozícii na takéto platby v ktoromkoľvek danom roku, nepresiahne 15 % celkovo dostupných finančných prostriedkov na členský štát na uvedený rok, ako sa stanovuje v prílohe VI.
2. Členské štáty, ktoré chcú využiť vnútroštátne platby uvedené v odseku 1, o tom predložia Komisii riadne odôvodnené oznámenie. Komisia bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 229 ods. 2 alebo 3 rozhodne, či sa opatrenie schvaľuje a či sa platby môžu poskytnúť.
3. Alkohol získaný z destilácie uvedenej v odseku 1 sa využíva výlučne na priemyselné alebo energetické účely, aby sa zabránilo akémukoľvek narušeniu hospodárskej súťaže.
4. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 217
Vnútroštátne platby na distribúciu výrobkov deťom
Členské štáty môžu okrem pomoci Únie ustanovenej v článkoch 23 a 26 poskytovať vnútroštátne platby na dodávanie výrobkov deťom vo vzdelávacích zariadeniach alebo na súvisiace náklady uvedené článku 23 ods. 1.
Členské štáty môžu financovať uvedené platby prostredníctvom poplatkov vyberaných v príslušnom sektore alebo prostredníctvom akéhokoľvek iného príspevku zo súkromného sektora.
Členské štáty môžu okrem pomoci Únie ustanovenej v článku 23 poskytovať vnútroštátne platby na financovanie sprievodných opatrení potrebných na zabezpečenie efektívnosti programu Únie na dodávanie ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a výrobkov z banánov, ako sa uvádza v článku 23 ods. 2.
Článok 218
Vnútroštátne platby na orechy
1. Členské štáty môžu poskytovať vnútroštátne platby v maximálnej výške 120,75 EUR na hektár na rok poľnohospodárom, ktorí produkujú:
a)
mandle s číselnými znakmi KN 0802 11 a 0802 12;
b)
lieskové orechy liesky obyčajnej alebo liesky najväčšej s číselnými znakmi KN 0802 21 a 0802 22;
c)
vlašské orechy s číselnými znakmi KN 0802 31 00 a 0802 32 00;
d)
pistácie s číselnými znakmi KN 0802 51 00 a 0802 52 00;
e)
svätojánsky chlieb s číselným znakom KN 1212 92 00.
2. Vnútroštátne platby uvedené v odseku 1 možno poskytnúť len na maximálnu plochu:
Členský štát
Maximálna plocha (ha)
Belgicko
100
Bulharsko
11 984
Nemecko
1 500
Grécko
41 100
Španielsko
568 200
Francúzsko
17 300
Taliansko
130 100
Cyprus
5 100
Luxembursko
100
Maďarsko
2 900
Holandsko
100
Poľsko
4 200
Portugalsko
41 300
Rumunsko
1 645
Slovinsko
300
Slovensko
3 100
Spojené kráľovstvo
100
3. Členské štáty môžu poskytovanie vnútroštátnych platieb uvedených odseku 1 podmieniť členstvom poľnohospodárov v organizácii výrobcov uznanej podľa článku 152.
ČASŤ V
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA I
Výnimočné opatrenia
Oddiel 1
Narušenie trhu
Článok 219
Opatrenia proti narušeniu trhu
1. S cieľom účinne a efektívne reagovať na hrozby narušenia trhu spôsobené výrazným nárastom alebo poklesom cien na vnútorných alebo vonkajších trhoch alebo inými udalosťami a okolnosťami, ktoré výrazne narušujú alebo ohrozujú trh, ak je pravdepodobné, že táto situácia alebo jej následky na trh budú pokračovať alebo sa zhoršovať, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa opatrení potrebných na riešenie danej situácie na trhu, pričom sa dodržia všetky povinnosti vyplývajúce z medzinárodných dohôd uzavretých v súlade so ZFEÚ a za predpokladu, že iné opatrenia, ktoré sú podľa tohto nariadenia v dispozícii, nie sú postačujúce.
Ak je to v prípade hrozby narušenia trhu podľa prvého pododseku tohto odseku potrebné z vážnych a naliehavých dôvodov, na delegované akty prijaté podľa prvého pododseku tohto odseku sa uplatňuje postup ustanovený v článku 228.
Takéto vážne a naliehavé dôvody môžu zahŕňať potrebu prijať bezodkladné opatrenia na riešenie narušenia trhu alebo zabránenie takémuto narušeniu, ak sa hrozba narušenia trhu objaví tak rýchlo či nečakane, že v záujme účinného a efektívneho riešenia situácie je potrebné konať okamžite, alebo ak by takáto činnosť mohla zabrániť tomu, aby sa takéto hrozby narušenia trhu naplnili, aby pretrvávali alebo aby sa zmenili na vážnejšie či dlhotrvajúce narušenie, alebo ak by odloženie okamžitej činnosti mohlo spôsobiť narušenie alebo ho zhoršiť alebo by zvýšilo rozsah opatrení, ktoré by neskôr boli potrebné na riešenie hrozby alebo narušenia, alebo by malo negatívny vplyv na výrobné alebo trhové podmienky.
Takými opatreniami sa v nevyhnutnom rozsahu a na čas potrebný na vyriešenie narušenia trhu alebo takejto hrozby môže rozšíriť alebo zmeniť rozsah pôsobnosti, trvanie alebo iné aspekty ostatných opatrení ustanovených podľa tohto nariadenia, alebo sa môžu ustanoviť vývozné náhrady alebo úplne alebo čiastočne pozastaviť dovozné clá, a to podľa potreby aj na určité množstvá alebo obdobia.
2. Opatrenia uvedené v odseku 1 sa neuplatňujú na výrobky uvedené v prílohe I časti XXIV oddiele 2.
Komisia však môže prostredníctvom delegovaných aktov prijatých v súlade s postupom pre naliehavé prípady uvedeným v článku 228 rozhodnúť, že opatrenia uvedené v odseku 1 sa uplatňujú na jeden alebo viacero z výrobkov uvedených v prílohe I časti XXIV oddiele 2.
3. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorým sa ustanovia procesné pravidlá a technické kritériá potrebné na uplatňovanie opatrení uvedených v odseku 1 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Oddiel 2
Opatrenia na podporu trhu súvisiace s chorobami zvierat a so stratou dôvery spotrebiteľov v dôsledku ohrozenia verejného zdravia alebo zdravia zvierat alebo rastlín
Článok 220
Opatrenia týkajúce sa chorôb zvierat a straty dôvery spotrebiteľov v dôsledku ohrozenia verejného zdravia alebo zdravia zvierat alebo rastlín
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými prijme výnimočné podporné opatrenia pre postihnutý trh s cieľom zohľadniť:
a)
obmedzenia obchodu v rámci Únie a obchodu s tretími krajinami, ktoré môžu byť dôsledkom uplatnenia opatrení na zabránenie rozšírenia chorôb zvierat; a
b)
vážne narušenia trhu, ktoré priamo súvisia so stratou dôvery spotrebiteľov v dôsledku ohrozenia verejného zdravia alebo zdravia zvierat alebo rastlín a v dôsledku rizík chorôb.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. Opatrenia ustanovené v odseku 1 sa uplatňujú na každý z týchto sektorov:
a)
hovädzie a teľacie mäso;
b)
mlieko a mliečne výrobky;
c)
bravčové mäso;
d)
ovčie a kozie mäso;
e)
vajcia;
f)
hydinové mäso.
Opatrenia ustanovené v odseku 1 prvom podoseku písm. b) súvisiace so stratou dôvery spotrebiteľov v dôsledku ohrozenia verejného zdravia alebo zdravia rastlín sa uplatňujú aj na všetky ostatné poľnohospodárske výrobky s výnimkou tých, ktoré sa uvádzajú v prílohe I časti XXIV oddiele 2.
Komisia je splnomocnená v súlade s postupom pre naliehavé prípady uvedeným v článku 228 prijímať delegované akty týkajúce sa rozšírenia zoznamu výrobkov uvedeného v prvých dvoch pododsekoch tohto odseku.
3. Opatrenia ustanovené v odseku 1 sa prijmú na žiadosť dotknutého členského štátu.
4. Opatrenia ustanovené v odseku 1 prvom pododseku písm. a) možno prijať, iba ak príslušný členský štát prijal zdravotné a veterinárne opatrenia na rýchle odstránenie danej choroby, a to len v takom rozsahu a na také obdobie, ktoré sú úplne nevyhnutné na podporu príslušného trhu.
5. Na opatrenia ustanovené v odseku 1 poskytuje Únia čiastočné financovanie vo výške 50 % výdavkov, ktoré hradia členské štáty.
V sektoroch hovädzieho a teľacieho mäsa, mlieka a mliečnych výrobkov, bravčového mäsa a ovčieho a kozieho mäsa však Únia poskytne čiastočné financovanie vo výške 60 % uvedených výdavkov v prípade boja proti slintačke a krívačke.
6. Ak výrobcovia prispievajú na náklady, ktoré hradia členské štáty, potom členské štáty zaistia, aby táto skutočnosť neviedla k narušeniu hospodárskej súťaže medzi výrobcami v rôznych členských štátoch.
Oddiel 3
Konkrétne problémy
Článok 221
Opatrenia na riešenie konkrétnych problémov
1. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými prijme potrebné a opodstatnené núdzové opatrenia na riešenie konkrétnych problémov. Uvedené opatrenia sa môžu odchyľovať od ustanovení tohto nariadenia iba v takom v rozsahu a na také obdobie, ktoré sú úplne nevyhnutné. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. S cieľom riešiť konkrétne problémy a v riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch týkajúcich sa situácií, ktoré by mohli spôsobiť rýchle zhoršenie výrobných alebo trhových podmienok, ktoré by bolo ťažké napraviť, ak by sa prijatie opatrení odložilo, Komisia prijme okamžite uplatniteľné vykonávacie akty v súlade s postupom uvedeným v článku 229 ods. 3.
3. Komisia prijme opatrenia podľa článku 1 alebo 2 iba vtedy, ak nie je možné prijať potrebné naliehavé opatrenia v súlade s článkom 219 alebo 220.
4. Opatrenia prijaté podľa odseku 1 alebo 2 zostanú účinné po dobu, ktorá neprekročí dvanásť mesiacov. Ak po tejto dobe konkrétne problémy, ktoré viedli k prijatiu týchto opatrení, pretrvávajú, Komisia môže s cieľom nájsť stále riešenie, prijať delegované akty v súlade s článkom 227, pokiaľ ide danú záležitosť, alebo predloží vhodné legislatívne návrhy.
5. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o akýchkoľvek opatreniach prijatých podľa odseku 1 alebo 2 do dvoch pracovných dní od ich prijatia.
Oddiel 4
Dohody a rozhodnutia počas obdobia vážnej nerovnováhy na trhu
Článok 222
Uplatňovanie článku 101 ods. 1 ZFEÚ
1. Počas obdobia vážnej nerovnováhy na trhu môže Komisia prijať vykonávacie akty na účely toho, aby sa článok 101 ods. 1 ZFEÚ nevzťahoval na dohody a rozhodnutia uznaných organizácií výrobcov, ich združení a uznaných medziodvetvových organizácií v ktoromkoľvek zo sektorov uvedených v článku 1 ods. 2 tohto nariadenia pod podmienkou, že takéto dohody a rozhodnutia nenarušia riadne fungovanie vnútorného trhu, ich cieľom je výlučne stabilizovať dotknutý sektor a patria do jednej alebo viacerých z týchto kategórií:
a)
stiahnutie ich výrobkov z trhu alebo ich bezplatná distribúcia;
b)
transformácia a spracovanie;
c)
skladovanie súkromnými hospodárskymi subjektmi;
d)
spoločné opatrenia na propagáciu;
e)
dohody o požiadavkách kvality;
f)
spoločný nákup vstupných surovín potrebných na boj proti rozšíreniu škodcov a chorôb zvierat a rastlín v Únii alebo vstupov potrebných na riešenie vplyvu prírodných katastrof v Únii;
g)
dočasné plánovanie výroby s prihliadnutím na osobitnú povahu výrobného cyklu.
Komisia vo vykonávacích aktoch presne uvedie hmotný a zemepisný rozsah pôsobnosti tejto výnimky a s výhradou odseku 3 obdobie, na ktoré sa výnimka vzťahuje.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
2. Odsek 1 sa uplatňuje iba vtedy, ak Komisia už prijala jedno z opatrení uvedených v tejto kapitole, ak sa výrobky nakúpili v rámci verejnej intervencie alebo aj ak sa poskytla pomoc na súkromné skladovanie uvedené v časti II hlave I kapitole I.
3. Dohody a rozhodnutia uvedené v odseku 1 sú platné iba najviac šesť mesiacov.
Komisia však môže priať vykonávacie akty, ktorými povolí takéto dohody a rozhodnutia na ďalšie maximálne šesťmesačné obdobie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
KAPITOLA II
Oznámenia a podávanie správ
Článok 223
Požiadavky na oznámenia
1. Na účely uplatňovania tohto nariadenia, monitorovania, analýzy a riadenia trhu s poľnohospodárskymi výrobkami, zabezpečenia transparentnosti trhu, riadneho fungovania opatrení SPP, overovania, kontroly, sledovania, hodnotenia a vykonávania auditu opatrení SPP a plnenia požiadaviek ustanovených v medzinárodných dohodách uzavretých v súlade so ZFEÚ vrátane oznamovacích povinností vyplývajúcich z uvedených dohôd, môže Komisia v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 prijať potrebné opatrenia, pokiaľ ide o oznámenia, ktoré majú podávať podniky, členské štáty a tretie krajiny. Zohľadní pritom potreby týkajúce sa údajov a synergie medzi prípadnými zdrojmi údajov.
Získané informácie možno predložiť alebo sprístupniť medzinárodným organizáciám a príslušným orgánom tretích krajín a možno ich zverejniť s výhradou ochrany osobných údajov a oprávneného záujmu podnikov o ochranu svojho obchodného tajomstva vrátane cien.
2. S cieľom zabezpečiť integritu informačných systémov a pravosť a čitateľnosť dokumentov a súvisiacich údajov, ktoré sa predkladajú, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty, ktorými ustanoví:
a)
povahu a typ informácií, ktoré sa majú oznamovať;
b)
kategórie spracúvaných údajov, maximálne doby ich uchovávania a účel spracovania, najmä v prípade zverejnenia takýchto údajov a ich postúpenia tretej krajine;
c)
prístupové práva k informáciám alebo dostupným informačným systémom;
d)
podmienky zverejnenia informácií.
3. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými ustanoví opatrenia potrebné na uplatňovanie tohto článku vrátane:
a)
spôsobov oznamovania;
b)
pravidiel týkajúcich sa informácií, ktoré sa majú oznamovať;
c)
ustanovení týkajúcich sa správy informácií, ktoré sa majú oznamovať, ako aj obsahu oznámení, ich formy, načasovania, frekvencie a lehôt;
d)
ustanovení týkajúcich sa predkladania alebo sprístupňovania informácií a dokumentov členským štátom, medzinárodným organizáciám, príslušným orgánom tretích krajín alebo verejnosti s výhradou ochrany osobných údajov a oprávneného záujmu podnikov o ochranu svojho obchodného tajomstva.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2.
Článok 224
Spracovávanie a ochrana osobných údajov
1. Členské štáty a Komisia zbierajú osobné údaje na účely uvedené v článku 223 ods. 1 a nespracúvajú tieto údaje spôsobom, ktorý nie je zlučiteľný s danými účelmi.
2. Ak sa osobné údaje spracúvajú na účely monitorovania a hodnotenia, ako sa uvádza v článku 223 ods. 1, tieto údaje sú anonymné a spracúvajú sa iba v agregovanej podobe.
3. Osobné údaje sa spracúvajú v súlade so smernicou 95/46/ES a nariadení (ES) č. 45/2001. Takéto údaje sa predovšetkým neuchovávajú v podobe, ktorá umožňuje identifikáciu subjektov údajov, dlhšie, ako je nevyhnutné na účely, na ktoré sa údaje zozbierali alebo sa ďalej spracúvajú, a to s prihliadnutím na minimálne doby uchovávania údajov stanovené v uplatniteľných vnútroštátnych právnych predpisoch alebo v právnych predpisoch Únie.
4. Členské štáty informujú subjekty údajov o tom, že vnútroštátne orgány alebo orgány Únie môžu v súlade s odsekom 1 spracúvať ich osobné údaje a že v tejto súvislosti majú práva stanovené v smernici 95/46/ES a v nariadení (ES) č. 45/2001.
Článok 225
Povinnosť Komisie predkladať správy
Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu:
a)
každé tri roky a po prvýkrát do21. decembra 2016 o vykonávaní opatrení týkajúcich sa sektora včelárstva, ako sa uvádza v článkoch 55, 56 a 57, ako aj o najnovšom vývoji systémov identifikácie úľov;
b)
do 30. júna 2014 a taktiež do 31. decembra 2018 o vývoji situácie na trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami, a najmä o realizácii článkov 148 až 151, článku 152 ods. 3 a článku 157 ods. 3 v ktorej predovšetkým posúdi účinok na výrobcov mlieka a na výrobu mlieka v znevýhodnených regiónoch v súvislosti so všeobecným cieľom udržania výroby v týchto regiónoch, a ktorá sa bude sa zaoberať možnými stimulmi na podporu toho, aby poľnohospodári pristúpili k spoločným výrobným zmluvám, spolu s príslušnými návrhmi;
c)
do 31. decembra 2014 o možnosti rozšírenia rozsahu pôsobnosti programov podpory konzumácie potravín v školách na olivový olej a stolové olivy;
d)
do 31. decembra 2017 o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na odvetvie poľnohospodárstva vo všetkých členských štátoch, najmä o realizácií článkov 209 a 210 a článkov 169, 170 a 171 v príslušných sektoroch.
KAPITOLA III
Rezerva na krízové situácie v odvetví poľnohospodárstva
Článok 226
Využívanie rezervy
Finančné prostriedky prevedené z rezervy na krízové situácie v odvetví poľnohospodárstva podľa podmienok a postupu uvedených v článku 25 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a v bode 22 Medziinštitucionálnej dohody medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení sa sprístupnia pre opatrenia, na ktoré sa uplatňuje toto nariadenie, na rok alebo roky, pre ktoré sa požaduje ďalšia podpora, a ktoré sa vykonávajú za okolností, ktoré presahujú obvyklý trhový vývoj.
Finančné prostriedky sa konkrétne prevedú v prípade akýchkoľvek výdavkov na základe:
a)
článkov 8 až 21;
b)
článkov 196 až 204; a
c)
článkov 219, 220 a 221 tohto nariadenia.
ČASŤ VI
DELEGOVANIE PRÁVOMOCÍ, VYKONÁVACIE USTANOVENIA, PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA I
Delegovanie právomoci a vykonávacie ustanovenia
Článok 227
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v tomto nariadení, sa Komisii udeľuje na obdobie siedmich rokov od20. decembra 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto sedemročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v tomto nariadení môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa tohto nariadenia nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 228
Postup pre naliehavé prípady
1. Delegované akty prijaté podľa tohto článku nadobúdajú účinnosť okamžite a uplatňujú sa, pokiaľ voči nim nie je v súlade s odsekom 2 vznesená námietka. V oznámení delegovaného aktu prijatého podľa tohto článku sa Európskemu parlamentu a Rade uvedú dôvody použitia postupu pre naliehavé prípady.
2. Európsky parlament alebo Rada môžu vzniesť voči delegovanému aktu prijatému podľa tohto článku námietku v súlade s postupom uvedeným v článku 227 ods. 5. V takom prípade Komisia bez odkladu po oznámení rozhodnutia Európskeho parlamentu alebo Rady vzniesť námietku akt zruší.
Článok 229
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor, ktorý sa nazýva Výbor pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
V prípade aktov uvedených v článku 80 ods. 5, článku 91 písm. c) a d), článku 97 ods. 4, článku 99, článku 106 a v článku 107 ods. 3, keď výbor nevydáva žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 8 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 v spojení s jeho článkom 5.
KAPITOLA II
Prechodné a záverečné ustanovenia
Článok 230
Zrušenia
1. Nariadenie (ES) č. 1234/2007 sa zrušuje.
Naďalej sa však uplatňujú tieto ustanovenia nariadenia (ES) č. 1234/2007:
a)
pokiaľ ide o systém obmedzenia výroby mlieka: oddiel III kapitoly III hlavy I časti II, článok 55, článok 85 a prílohy IX a X do 31. marca 2015;
b)
pokiaľ ide o sektor vinohradníctva a vinárstva:
i)
články 85a až 85e, pokiaľ ide o oblasti uvedené v článku 85a ods. 2, ktoré ešte neboli vyklčované, a pokiaľ ide o oblasti uvedené v článku 85b ods. 1, ktoré neboli legalizované, kým také oblasti nebudú vyklčované alebo legalizované, a článok 188a ods. 1 a 2;
ii)
prechodný režim práv na výsadbu uvedený v časti II hlave I kapitole III oddiele IVa pododdiele II do 31. decembra 2015;
iii)
článok 118m ods. 5 do vyčerpania zásob vín s označením “Mlado vino portugizac” existujúcich k 1. júlu 2013;
iv)
článok 118s ods. 5 do 30. júna 2017;
c)
článok 113a ods. 4, články 114, 115 a 116, článok 117 ods. 1 až 4 a článok 121 písm. e) bod iv), ako aj body I ods. 2 a 3 a III ods. 1 časti B a časti C prílohy XIV a body 1, 3, 5 a 6 časti II a bod 2 časti IV prílohy XV na účely uplatňovania uvedených článkov, a to až do začatia uplatňovania príslušných obchodných pravidiel, ktoré sa stanovia v súlade s delegovanými aktmi podľa článku 75 ods. 2, článku 76 ods. 4, článku 78 ods. 3 a 4, článku 79. 1, článku 80 ods. 4, článku 83 ods. 4, článku 86, článku 87 ods. 2, článku 88 ods. 3 článku 89 tohto nariadenia;
d)
článok 133a ods. 1 a článok 140a do 30. septembra 2014;
e)
prvý a druhý pododsek článku 182 ods. 3 do konca hospodárskeho roka 2013/2014 pre cukor, ktorý sa končí 30. septembra 2014;
f)
článok 182 ods. 4 do 31. decembra 2017;
g)
článok 182 ods. 7 do 31. marca 2014;
h)
príloha XV časť III bod 3 písm. b) do 31. decembra 2015;
i)
príloha XX do dňa nadobudnutia účinnosti legislatívneho aktu, ktorým sa nahrádza nariadenie (ES) č. 1216/2009 a nariadenie Rady (ES) č. 614/2009 (45)
2. Odkazy na nariadenie (ES) č. 1234/2007 sa považujú za odkazy na toto nariadenie a na nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe XIV k tomuto nariadeniu.
3. Nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1601/96 a (ES) č. 1037/2001 sa zrušujú.
Článok 231
Prechodné pravidlá
1. S cieľom zaistiť bezproblémový prechod z režimov ustanovených v nariadení (ES) č. 1234/2007 na režimy ustanovené v tomto nariadení je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 227 prijímať delegované akty týkajúce sa opatrení, ktoré sú potrebné na ochranu nadobudnutých nárokov a oprávnených očakávaní podnikov.
2. Všetky viacročné programy prijaté pred 1. januárom 2014 sa naďalej riadia príslušnými ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1234/2007, a to od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia až do ukončenia týchto programov.
Článok 232
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
Avšak:
a)
článok 181 sa uplatňuje od 1. októbra 2014;
b)
príloha VII časť VII bod II ods. 3 sa uplatňuje od 1. januára 2016.
2. Články 148 až 151, článok 152 ods. 3, článok 156 ods. 2, článok 157 ods. 3, články 161 a 163, článok 173 ods. 2 a článok 174 ods. 2 sa uplatňujú do 30. júna 2020.
3. Články 127 až 144, 192 a 193 sa uplatňujú až do konca hospodárskeho roku 2016/2017 pre cukor do 30. septembra 2017.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 17. decembra 2013