NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1257/2013
ze dne 20. listopadu 2013
o recyklaci lodí a o změně nařízení (ES) č. 1013/2006 a směrnice 2009/16/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise:
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na lodě, které představují odpad a které jsou přepravovány přes hranice států za účelem recyklace, se vztahuje Basilejská úmluva ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (dále jen „Basilejská úmluva“) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (3). Nařízení (ES) č. 1013/2006 provádí Basilejskou úmluvu, jakož i změnu (4) úmluvy přijatou v roce 1995, která dosud nevstoupila na mezinárodní úrovni v platnost a která stanoví zákaz vývozu nebezpečných odpadů do zemí, které nejsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Lodě jsou obecně klasifikovány jako nebezpečný odpad a je zakázáno vyvážet je za účelem recyklace do zařízení v zemích, které nejsou členy OECD.
(2)
Mechanismy pro kontrolu, uplatňování a prosazování stávajícího unijního a mezinárodního práva nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí a mezinárodní lodní dopravy. Mezinárodní organizace práce (MOP), Mezinárodní námořní organizace (IMO) a sekretariát Basilejské úmluvy vzájemně spolupracovaly a úspěšně dosáhly dohody o zavedení povinných požadavků na celosvětové úrovni, jejichž cílem je účinné a účelné řešení nebezpečných a nešetrných postupů při recyklaci lodí, a to prostřednictvím Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále jen „Hongkongská úmluva“).
(3)
Stávající kapacita na recyklaci lodí v zemích OECD, která je zákonně dostupná pro lodě plující pod vlajkou členského státu, není dostatečná. Stávající bezpečná a environmentálně šetrná kapacita na recyklaci lodí v zemích, jež nejsou členy OECD, dostačuje pro všechny lodě plující pod vlajkami členských států a očekává se, že do roku 2015 se dále rozšíří v důsledku opatření přijatých zeměmi provádějícími recyklaci s cílem splnit požadavky Hongkongské úmluvy.
(4)
Hongkongská úmluva byla přijata dne 15. května 2009 pod záštitou Mezinárodní námořní organizace. Vstoupí v platnost až 24 měsíců po dni ratifikace alespoň patnácti státy, jejichž kombinované obchodní loďstvo představuje alespoň 40 % hrubé prostornosti světové obchodní flotily a jejichž kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v průběhu předchozích deseti let činí v souhrnu alespoň tři procenta hrubé prostornosti kombinované obchodní flotily těchto států. Zmíněná úmluva se vztahuje na projektování, stavbu, provoz a přípravu lodí za účelem usnadnění jejich bezpečné a environmentálně šetrné recyklace, aniž by byla ohrožena bezpečnost a provozní efektivita lodi. Vztahuje se rovněž na provozování zařízení na recyklaci lodí bezpečným a environmentálně šetrným způsobem a vytvoření vhodného mechanismu prosazování týkající se recyklace lodí.
(5)
Cílem tohoto nařízení je napomoci k brzké ratifikaci Hongkongské úmluvy v Unii i ve třetích zemích tím, že se na základě uvedené úmluvy uplatní přiměřené kontroly na lodě a zařízení na jejich recyklaci.
(6)
Hongkongská úmluva výslovně stanoví, že pokud jde o bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí, mají její smluvní strany přijmout přísnější opatření v souladu s mezinárodním právem s cílem předcházet veškerým nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, zmírnit je nebo je minimalizovat. Vzhledem k těmto důvodům by toto nařízení mělo zajistit ochranu před možnými nepříznivými účinky nebezpečných materiálů na palubách všech lodí vplouvajících do přístavů a kotvišť členských států a zároveň zajistit i dodržování ustanovení mezinárodního práva, jež se na tyto materiály vztahují. Aby se zajistila kontrola plnění požadavků týkajících se nebezpečných materiálů podle tohoto nařízení, měly by členské státy použít vnitrostátní předpisy provádějící směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5). V současné době jsou podle Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) inspektoři státní přístavní inspekce pověřeni kontrolou osvědčení a aktivním testováním nebezpečných materiálů, včetně azbestu. Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní kontrole harmonizuje přístup k těmto činnostem.
(7)
Účelem tohoto nařízení je rovněž zmenšit rozdíly mezi provozovateli v Unii, v zemích OECD a v příslušných třetích zemích, pokud jde o normy v oblasti zdraví, bezpečnosti na pracovišti a životního prostředí, a vést lodě plující pod vlajkami členských států k tomu, aby využívaly zařízení na recyklaci lodí, která při demontáži lodí používají bezpečné a environmentálně šetrné postupy, namísto toho, aby byly posílány do současných areálů s nízkými standardy, což je stávající praxe. Konkurenceschopnost bezpečné a environmentálně šetrné recyklace lodí a jejich zpracování v zařízeních na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech by tedy měla být rovněž zvýšena. K dosažení těchto cílů, jakož i k lepšímu prosazování dodržování předpisů by přispělo vypracování evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, která splňují požadavky stanovené v tomto nařízení (dále jen „evropský seznam“), neboť státu vlajky usnadní kontrolu lodí určených k recyklaci. Tyto požadavky na zařízení na recyklaci lodí by měly vycházet z požadavků Hongkongské úmluvy. Zařízení na recyklaci lodí schválená v souladu s tímto nařízením by tedy měla splňovat nezbytné požadavky na zajištění ochrany životního prostředí, zdraví a bezpečnosti pracovníků a nakládání s odpadem získaným z recyklovaných lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. V případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích by tyto požadavky měly dosahovat vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a životního prostředí, která obecně odpovídá úrovni v Unii. Zařízení na recyklaci lodí, která tyto minimální požadavky nesplňují, by tedy neměla být zařazena na evropský seznam.
(8)
Zásada rovnosti podle práva Unie by měla být uplatňována a její uplatňování sledováno, zejména při vypracovávání a aktualizaci evropského seznamu v případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech a zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích, která splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
(9)
Členské státy se vybízejí, aby přijaly vhodná opatření, která zajistí, aby lodě vyloučené z oblasti působnosti tohoto nařízení jednaly způsobem, který je v souladu s tímto nařízením, pokud to bude rozumné a možné.
(10)
S cílem zabránit duplicitě je nezbytné vyloučit lodě plující pod vlajkou členského státu, na něž se vztahuje toto nařízení, z působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 a ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (6). Nařízení (ES) č. 1013/2006 se vztahuje na přepravu odpadů z Unie, s výhradou vyloučení určitých druhů odpadů, v jejichž případě se uplatňuje alternativní režim. Toto nařízení podrobuje lodě, které spadají do oblasti jeho působnosti, kontrolám v průběhu celého jejich životního cyklu a jeho cílem je zajistit recyklaci těchto lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. Je proto vhodné upřesnit, že na loď podléhající v průběhu celého svého životního cyklu alternativnímu režimu kontroly podle tohoto nařízení by se nařízení (ES) č. 1013/2006 vztahovat nemělo. Lodě, které nespadají ani do oblasti působnosti Hongkongské úmluvy, ani tohoto nařízení, a jakýkoli odpad nacházející se na palubě lodi, který nepochází z provozu, by měly nadále podléhat nařízení (ES) č. 1013/2006, směrnici 2008/98/ES a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (7).
(11)
Rovněž se uznává, že lodě i nadále podléhají jiným mezinárodním úmluvám s cílem zajistit jejich bezpečný provoz na moři v průběhu jejich provozní životnosti, a ačkoliv tyto lodě mohou využívat určitých plavebních práv a svobod, jsou povinny předem oznámit své vplutí do přístavu. Členské státy by měly mít možnost se rozhodnout uplatňovat další kontroly v souladu s jinými mezinárodními smlouvami. Stanovení dodatečných tranzitních kontrol podle tohoto nařízení proto není považováno za nezbytné.
(12)
Při výkladu požadavků tohoto nařízení je třeba brát v úvahu pokyny, které na podporu Hongkongské úmluvy vypracovala IMO (dále jen „pokyny IMO“).
(13)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „recyklace“ neměl mít význam vymezený ve směrnici 2008/98/ES. Toto nařízení by proto mělo zavést zvláštní definici pojmu „recyklace lodí“.
(14)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (8) provádí na úrovni Unie Globálně harmonizovaný systém klasifikace a označování chemických látek. Uvedené nařízení je společně se směrnicí Rady 67/548/EHS (9) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES (10) užitečným vodítkem pro určování toho, co je nebezpečný materiál.
(15)
Vedení soupisu nebezpečných materiálů nacházejících se na palubě lodi v průběhu celého jejího životního cyklu je klíčovým požadavkem stanoveným v Hongkongské úmluvě a tomto nařízení. V souladu s pravidlem 8 odst. 2 Hongkongské úmluvy by loď určená k recyklaci měla v období před vstupem do zařízení na recyklaci lodí minimalizovat množství odpadu pocházejícího z provozu. Pokud má být odpad pocházející z provozu dodán společně s lodí do zařízení na recyklaci lodí, mělo by se přibližné množství a umístění tohoto odpadu uvést v části II soupisu.
(16)
Členské státy by měly přijmout opatření, která zabrání obcházení pravidel pro recyklaci lodí a zvýší transparentnost recyklace lodí. Podle Hongkongské úmluvy by členské státy měly podávat informace o lodích, pro něž bylo vydáno osvědčení soupisu, a o lodích, pro něž obdržely prohlášení o dokončení recyklace, a informace o nedovolené recyklaci lodí a o následných opatřeních, která přijaly.
(17)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a zajistit, aby tyto sankce byly uplatňovány tak, aby se zabránilo obcházení pravidel pro recyklaci lodí. Stanovené sankce, které mohou být občanskoprávní nebo správní povahy, by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(18)
V souladu s judikaturou Soudního dvora jsou soudy členských států povinny vykládat procesní pravidla upravující podmínky, které je nutno splnit pro účely podání správního opravného prostředku nebo žaloby, způsobem, který v co největším možném rozsahu zohlední cíle čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy.
(19)
V zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí a s ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“ by Komise měla posoudit možnost zavedení finančního mechanismu, jenž by se vztahoval na všechny lodě vplouvající do přístavů a kotvišť členských států, bez ohledu na to, pod jakou vlajkou plují, a jenž by vytvářel zdroje napomáhající environmentálně šetrné recyklaci lodí a jejich zpracování, aniž by to podněcovalo změnu vlajky.
(20)
Za účelem zohlednění vývoje v souvislosti s Hongkongskou úmluvou by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o aktualizaci příloh I a IA tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(22)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž předcházet nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací, provozem a údržbou lodí plujících pod vlajkou členského státu, zmírnit je nebo je vyloučit, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy vzhledem k mezinárodní povaze námořní dopravy a recyklace lodí, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a účel
Účelem tohoto nařízení je předcházet nehodám, zraněním a jiným nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací lodí, zmírnit je, minimalizovat a v co největší možné míře je vyloučit. Účelem tohoto nařízení je zvýšit bezpečnost, ochranu lidského zdraví a mořského prostředí Unie v průběhu celého životního cyklu lodi, zejména s cílem zajistit, aby se s nebezpečným odpadem vzniklým při recyklaci lodi nakládalo způsobem šetrným k životnímu prostředí.
Toto nařízení rovněž stanoví pravidla pro zajištění řádného nakládání s nebezpečnými materiály na palubě lodí.
Toto nařízení si rovněž klade za cíl usnadnit ratifikaci Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 (dále jen „Hongkongské úmluva“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se s výjimkou článku 12 vztahuje na lodě plující pod vlajkami členských států.
Článek 12 se vztahuje na lodě plující pod vlajkami třetích zemí, které vplouvají do přístavu nebo kotviště členského státu.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
jakékoli válečné lodě, pomocná plavidla námořnictva nebo jiné lodě vlastněné nebo provozované státem a v současnosti používané pouze pro státní neobchodní službu;
b)
lodě o hrubé prostornosti menší než 500 GT;
c)
lodě provozované v průběhu svého životního cyklu pouze ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu, pod jehož vlajkou daná loď pluje.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„lodí“ plavidlo jakéhokoli druhu, i odstrojené nebo tažené, které je nebo bylo provozováno v námořním prostředí, včetně ponorných plavidel, plovoucích zařízení, plovoucích plošin, samozdvižných plošin, plovoucích zásobovacích plošin (FSU) a výrobních, skladovacích a vykládacích plavidel (FPSO);
2)
„novou lodí“ loď:
a)
pro kterou je uzavřena stavební smlouva ke dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
b)
pokud neexistuje stavební smlouva, jejíž kýl je položen nebo jejíž stavba se nachází v podobné konstrukční fázi šest měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později, nebo
c)
jejíž dodání se uskuteční třicet měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
3)
„tankerem“ ropný tanker, jak je definován v příloze I úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (dále jen „úmluva MARPOL“), nebo tanker přepravující jedovaté kapalné látky (NLS) definovaný v příloze II uvedené úmluvy;
4)
„nebezpečným materiálem“ jakýkoli materiál nebo látka, který by mohl představovat nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí;
5)
„odpadem pocházejícím z provozu“ odpadní voda a zbytky pocházející z běžného provozu lodí podléhající požadavkům úmluvy MARPOL;
6)
„recyklací lodí“ úplná nebo částečná demontáž lodi v zařízení na recyklaci lodí s cílem získat části a materiály k přepracování, přípravě k opětovnému použití a k opětovnému použití a zároveň se postarat o nebezpečné a jiné materiály, včetně souvisejících činností, jako je skladování a zpracování částí a materiálů na místě, nikoliv však jejich další zpracování nebo odstranění v samostatných zařízeních;
7)
„zařízením na recyklaci lodí“ vymezená plocha, která je loděnicí nebo zařízením, jež se nachází v členském státě nebo ve třetí zemi a používá se na recyklaci lodí;
8)
„společností provádějící recyklaci lodí“ vlastník zařízení na recyklaci lodí nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, která převzala odpovědnost za recyklaci lodí od vlastníka zařízení na recyklaci lodí;
9)
„správním orgánem“ orgán státní správy určený členským státem jako odpovědný za povinnosti související s loděmi plujícími pod jeho vlajkou nebo s loděmi provozovanými v jeho pravomoci;
10)
„uznaným subjektem“ subjekt uznaný v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (12);
11)
„příslušným orgánem“ nebo „příslušnými orgány“ orgán nebo orgány státní správy určené členským státem nebo třetí zemí jako místně nebo věcně příslušné pro zařízení na recyklaci lodí v jurisdikci daného státu ve vztahu ke všem činnostem, které provádějí;
12)
„hrubou prostorností“ (GT) hrubá prostornost vypočtená v souladu s vyměřovacími předpisy obsaženými v příloze I Mezinárodní úmluvy o vyměřování lodí z roku 1969 nebo v jakékoli následné úmluvě;
13)
„příslušnou osobou“ osoba s odpovídající kvalifikací, školením a dostatečnými znalostmi, zkušenostmi a dovednostmi pro výkon konkrétní činnosti;
14)
„majitelem lodi“ fyzická nebo právnická osoba registrovaná jako vlastník lodi, včetně fyzické nebo právnické osoby vlastnící loď po omezenou dobu do jejího prodeje nebo jejího předání zařízení na recyklaci lodí, nebo neexistuje-li registrace, fyzická nebo právnická osoba vlastnící loď nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, jako je správce nebo nájemce lodi bez posádky, která převzala odpovědnost za provoz lodi od vlastníka lodi, jakož i právnická osoba provozující loď ve vlastnictví státu;
15)
„novou instalací“ instalace systémů, vybavení, izolace nebo jiného materiálu na lodi po dni použitelnosti tohoto nařízení;
16)
„plánem recyklace lodi“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí pro každou konkrétní loď určenou k recyklaci na jeho odpovědnost, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
17)
„plánem zařízení na recyklaci lodí“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí a přijatý radou nebo příslušným řídícím orgánem společnosti provádějící recyklaci lodí, který popisuje procesy a postupy recyklace lodi v zařízení na recyklaci lodí a jehož součástí je zejména bezpečnost a školení pracovníků, ochrana lidského zdraví a životního prostředí, funkce a povinnosti zaměstnanců, plán připravenosti a reakce na mimořádné události a systémy sledování, předávání a zaznamenávání informací, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
18)
„bezpečným pro vstup“ prostor, který splňuje všechny tyto podmínky:
a)
obsah kyslíku v ovzduší a koncentrace hořlavých par nepřekračují hranice bezpečnosti;
b)
žádné toxické materiály v ovzduší nepřekračují přípustné koncentrace;
c)
žádné zbytky nebo materiály související s prací schválenou příslušnou osobou nezpůsobí nekontrolované uvolnění toxických materiálů ani nebezpečnou koncentraci hořlavých par ve stávajících atmosférických podmínkách, nakládá-li se s nimi podle pokynů;
19)
„bezpečným pro práci při vysokých teplotách“ prostor, ve kterém jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
pro používání zařízení na obloukové nebo plamenové svařování, zařízení na stříhání, řezání či pálení nebo jiných forem otevřeného plamene, jakož i pro tepelné zpracování, mletí nebo provádění činností, při nichž dochází ke vzniku jisker, jsou zajištěny bezpečné podmínky, které znemožňují explozi a vylučují rovněž výskyt plynu;
b)
jsou splněny podmínky pro bezpečný vstup stanovená v bodě 18;
c)
prací při vysokých teplotách nejsou změněny stávající atmosférické podmínky;
d)
všechny přilehlé prostory byly vyčištěny, inertizovány nebo dostatečně ošetřeny, aby nedošlo ke vzniku nebo šíření požáru;
20)
„prohlášením o dokončení recyklace“ potvrzení vydané provozovatelem zařízení na recyklaci lodí o tom, že recyklace lodi byla dokončena v souladu s tímto nařízením;
21)
„osvědčením soupisu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států v souladu s článkem 9, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů v souladu s článkem 5;
22)
„osvědčením o připravenosti k recyklaci“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států, které je v souladu s čl. 9 odst. 9 a k němuž jsou připojeny soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 7 a schválený plán recyklace lodi podle článku 7;
23)
„prohlášením o souladu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami třetích zemí, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů, v souladu s článkem 12;
24)
„výtlakem prázdné lodi v tunách (LDT)“ hmotnost lodi v tunách bez nákladu, pohonných hmot, mazacích olejů ve skladovacích nádržích, zátěžové vody, pitné vody, napájecí vody, zásob určených ke spotřebě, bez cestujících a posádky a jejich majetku, a je souhrnem hmotnosti trupu, konstrukce, strojního zařízení, vybavení a instalací nacházejících se na lodi.
2. Pro účely čl. 7 odst. 2 písm. d) a článků 13, 15 a 16 se rozumí:
a)
„odpadem“, „nebezpečným odpadem“, „zpracováním“, „nakládáním s odpady“ odpad, nebezpečný odpad, zpracování a nakládání s odpady ve smyslu článku 3 směrnice 2008/98/ES;
b)
„inspekcí na místě“ prohlídka zařízení na recyklaci lodí, která posoudí, zda jsou podmínky na místě v souladu s podmínkami popsanými v příslušné předložené dokumentaci;
c)
„pracovníkem“ každá osoba, která pravidelně nebo dočasně vykonává práci v pracovním poměru, včetně pracovníků pracujících pro dodavatele a subdodavatele;
d)
„nakládáním způsobem šetrným k životnímu prostředí“ provedení všech možných kroků k zajištění toho, že se s odpady a nebezpečnými materiály nakládá způsobem chránícím lidské zdraví a životní prostředí před nepříznivými účinky, které by tyto materiály a odpady mohly způsobit.
3. Pro účely odst. 1 bodu 13 může být příslušnou osobou školený pracovník nebo řídící pracovník schopný rozeznat a vyhodnotit rizika povolání, hrozící nebezpečí a vystavení zaměstnanců potenciálně nebezpečným materiálům nebo nebezpečným podmínkám v zařízení na recyklaci lodí a schopný určit nezbytná ochranná a preventivní opatření, která je třeba přijmout k vyloučení či snížení těchto nebezpečí, rizik nebo vystavení nebezpečí.
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (13), může příslušný orgán stanovit vhodná kritéria pro určení těchto osob a může určit povinnosti, které jim mají být přiděleny.
HLAVA II
LODĚ
Článek 4
Kontrola nebezpečných materiálů
Instalace nebo používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích se zakazují nebo omezují, jak je uvedeno v příloze I, aniž jsou dotčeny jiné požadavky příslušných právních předpisů Unie, které mohou vyžadovat další opatření.
Článek 5
Soupis nebezpečných materiálů
1. Každá nová loď musí mít na palubě soupis nebezpečných materiálů, ve kterém jsou identifikovány alespoň nebezpečné materiály podle přílohy II obsažené v konstrukci nebo vybavení lodi, jejich umístění a přibližné množství.
2. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí stávající lodě pokud možno splňovat požadavky odstavce 1.
Lodě určené k recyklaci musí pokud možno splňovat požadavky odstavce 1 tohoto článku ode dne zveřejnění evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí (dále jen „evropský seznam“) podle čl. 16 odst. 2.
S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí být při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I.
3. Soupis nebezpečných materiálů musí:
a)
být vyhotoven zvlášť pro každou loď;
b)
poskytovat důkazy o tom, že loď dodržuje zákazy a omezení pro instalaci nebo používání nebezpečných materiálů v souladu s článkem 4;
c)
být sestaven při zohlednění příslušných pokynů IMO;
d)
být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
4. Kromě požadavků odstavce 3 se u stávajících lodí vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
5. Soupis nebezpečných materiálů se skládá ze tří částí:
a)
seznamu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku a obsažených v konstrukci nebo vybavení lodi, s určením jejich umístění a přibližného množství (část I);
b)
seznamu odpadu pocházejícího z provozu a nacházejícího se na lodi (část II);
c)
seznamu zásob nacházejících se na lodi (část III).
6. Část I soupisu nebezpečných materiálů musí být náležitě vedena a aktualizována během provozování lodi s ohledem na nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi.
7. Před recyklací a při zohlednění příslušných pokynů IMO musí soupis nebezpečných materiálů vedle náležitě vedené a aktualizované části I obsahovat část II týkající se odpadů pocházejících z provozu a část III týkající se zásob a musí být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, pokud jde o aktualizaci seznamu položek na soupisu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II s cílem zajistit, aby byly v daných seznamech zahrnuty alespoň látky uvedené v dodatcích I a II Hongkongské úmluvy.
Komise přijme samostatný akt v přenesené pravomoci pro každou z látek, které mají být doplněny do přílohy I nebo II nebo z nich vypuštěny.
Článek 6
Obecné požadavky na majitele lodí
1. Při přípravě odeslání lodi na recyklaci majitelé lodí:
a)
poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí veškeré informace o lodi potřebné pro vypracování plánu recyklace lodi podle článku 7;
b)
písemně oznámí příslušnému správnímu orgánu záměr recyklovat loď v konkrétním zařízení či konkrétních zařízeních na recyklaci lodí, a to ve lhůtě, kterou dotčený správní orgán určí. Oznámení musí obsahovat alespoň:
i)
soupis nebezpečných materiálů a
ii)
veškeré informace o lodi podle písmene a).
2. Majitelé lodí zajistí, aby lodě určené k recyklaci:
a)
byly recyklovány pouze v zařízeních na recyklaci lodí, která jsou uvedena na evropském seznamu;
b)
před vstupem do zařízení na recyklaci lodí byly provozovány tak, aby bylo možné minimalizovat množství zbytků nákladu, zbývajícího ropného paliva a odpadu vzniklého na lodi, jenž zůstal na palubě;
c)
byly před zahájením recyklace po obdržení plánu recyklace lodi schváleného podle čl. 7 odst. 3 opatřeny osvědčením o připravenosti lodi k recyklaci vydaným správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
3. Majitelé lodí zajistí, aby se tankery dostaly do zařízení na recyklaci lodí s nákladovými nádržemi a čerpacím zařízením ve stavu připravenosti pro vydání osvědčení o bezpečné práci při vysokých teplotách.
4. Majitelé lodí poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí kopii osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaného v souladu s článkem 9.
5. Majitelé lodí odpovídají za loď a přijmou opatření s cílem zajistit, aby loď splňovala požadavky správního orgánu členského státu vlajky do doby, než za ni převezme odpovědnost provozovatel zařízení na recyklaci lodí. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí může převzetí lodi k recyklaci odmítnout, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, včetně případů, kdy část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi. Za této situace odpovídá za loď nadále její majitel, který o tom neodkladně informuje správní orgán.
Článek 7
Plán recyklace lodi
1. Před jakoukoli recyklací lodi musí být pro každou konkrétní loď vypracován plán recyklace lodi. Tento plán recyklace lodi musí pokrýt veškeré skutečnosti týkající se lodi, které nejsou uvedeny v plánu zařízení na recyklaci lodí nebo které vyžadují zvláštní postupy.
2. Plán recyklace lodi musí:
a)
být vypracován provozovatelem zařízení na recyklaci lodí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO a informace o lodi poskytnuté jejím majitelem v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) tak, aby jejich obsah náležitě odrážel informace obsažené v soupisu nebezpečných materiálů;
b)
upřesňovat, zda a v jakém rozsahu má jakákoli přípravná práce, jako jsou předběžné zpracování, určení možných rizik a odstranění zásob, proběhnout na jiném místě než v zařízení na recyklaci lodí uvedeném v plánu recyklace lodi. V plánu recyklace lodi by mělo být uvedeno i místo, kde se bude loď nacházet v průběhu recyklačních činností, a stručný plán příjezdu a bezpečného umístění konkrétní lodi, která má být recyklována;
c)
obsahovat informace týkající se vytvoření, udržování a sledování podmínek pro bezpečný vstup a bezpečnou práci při vysokých teplotách v případě konkrétní lodi, přičemž se zohlední takové skutečnosti, jako je její konstrukce, uspořádání a předchozí náklad, a další nezbytné informace o způsobu provedení plánu recyklace lodi;
d)
obsahovat informace o druhu a množství nebezpečných materiálů a odpadu vznikajících v průběhu recyklace konkrétní lodi, včetně materiálů a odpadu uvedených v soupisu nebezpečných materiálů, a o tom, jak s nimi bude naloženo v zařízení na recyklaci lodí a v následných zařízeních a jak v nich budou skladovány, a
e)
pokud se k recyklaci lodi využije více než jedno zařízení na recyklaci lodí, být v zásadě vypracován zvlášť pro každé dotčené zařízení a určovat pořadí využití a povolené činnosti, které budou v těchto zařízeních prováděny.
3. Plán recyklace lodi musí být schválen tichým nebo výslovným souhlasem příslušným orgánem v souladu s případnými požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí.
Výslovné schválení se udělí, pokud příslušný orgán zašle písemné oznámení o svém rozhodnutí o plánu recyklace lodi provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu.
Za schválení tichým souhlasem je považována situace, kdy příslušný orgán nezašle provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu žádnou písemnou námitku k plánu recyklace lodi ve lhůtě pro posouzení stanovené případně v souladu s požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí, a oznámené podle čl. 15 odst. 2 písm. b).
4. Členské státy mohou požádat správní orgán, aby zaslal příslušnému orgánu státu, v němž se nachází zařízení na recyklaci lodí, informace poskytnuté majitelem lodi podle čl. 6 odst. 1 písm. b) a tyto údaje:
i)
datum, kdy byla loď registrována ve státu vlajky,
ii)
identifikační číslo lodi (číslo IMO),
iii)
registrační číslo vyznačené na trupu lodi při dodání nově postavené lodi,
iv)
jméno a druh lodi,
v)
přístav, v němž je loď registrována,
vi)
jméno a adresu majitele lodi a identifikační číslo registrovaného majitele podle IMO,
vii)
název a adresu společnosti,
viii)
názvy všech klasifikačních společností, kterými byla loď klasifikována,
ix)
hlavní údaje o lodi (celková délka (LOA), šířka (na žebrech), hloubka (boční), LDT, hrubá prostornost a čistá prostornost a druh a výkon motoru).
Článek 8
Prohlídky
1. Prohlídky lodí provádějí úředníci správního orgánu nebo jím pověřeného uznaného subjektu při zohlednění příslušných pokynů IMO.
2. Jestliže správní orgán pověří provedením prohlídek uznaný subjekt, jak je uvedeno v odstavci 1, svěří mu alespoň tyto pravomoci:
-
požadovat, aby loď, kterou kontroluje, splňovala požadavky tohoto nařízení a
-
provádět prohlídky na vyžádání relevantních orgánů členského státu.
3. Lodě podléhají těmto prohlídkám:
a)
počáteční prohlídce;
b)
opakované prohlídce;
c)
dodatečné prohlídce;
d)
závěrečné prohlídce.
4. Počáteční prohlídka nové lodi se provádí před jejím uvedením do provozu nebo před vydáním osvědčení soupisu. Počáteční prohlídka stávajících lodí se provede do 31. prosince 2020. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
5. Opakovaná prohlídka se provádí v časových odstupech stanovených správním orgánem, které nesmějí přesáhnout pět let. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
6. Dodatečná prohlídka, celková nebo částečná, podle okolností, se provádí, pokud o ni požádá majitel lodi po změně, výměně nebo významné opravě konstrukce, vybavení, systémů, instalací, plánů a materiálu, která má vliv na soupis nebezpečných látek. Prohlídka musí být taková, aby zajistila, aby každá změna, výměna nebo významná oprava byla provedena způsobem, který zajistí, že loď i nadále splňuje požadavky tohoto nařízení a že část I soupisu nebezpečných materiálů je podle potřeby změněna.
7. Závěrečná prohlídka se provádí před vyřazením lodi z provozu a před zahájením recyklace lodi.
Touto prohlídkou se ověří, že:
a)
soupis nebezpečných materiálů splňuje požadavky článku 5;
b)
plán recyklace lodi náležitě zohledňuje informace obsažené v soupisu nebezpečných látek a splňuje požadavky článku 7;
c)
zařízení na recyklaci lodí, v němž má být loď recyklována, je uvedeno na evropském seznamu.
8. Počáteční a závěrečnou prohlídku stávajících lodí určených k recyklaci lze provést současně.
Článek 9
Vydání a potvrzení osvědčení
1. Po úspěšném dokončení počáteční nebo opakované prohlídky vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení soupisu. Toto osvědčení je doplněno částí I soupisu nebezpečných materiálů uvedených v čl. 5 odst. 5 písm. a).
Pokud se počáteční prohlídka a závěrečná prohlídka provádějí současně, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 8, vydává se pouze osvědčení o připravenosti k recyklaci podle odstavce 9 tohoto článku.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení soupisu, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 3 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
2. Po úspěšném dokončení dodatečné prohlídky provedené v souladu s čl. 8 odst. 6 potvrdí osvědčení soupisu na žádost majitele lodi správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt.
3. S výhradou odstavce 4, je-li úspěšně dokončena opakovaná prohlídka, správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt vydá nebo případně potvrdí osvědčení soupisu:
a)
v době tří měsíců před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
b)
po uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
c)
více než tři měsíce před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne dokončení opakované prohlídky.
4. Pokud byla úspěšně dokončena opakovaná prohlídka a nové osvědčení soupisu nemůže být vydáno nebo umístěno na loď před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení, potvrdí správní orgán nebo jím uznaný subjekt stávající osvědčení, které bude považováno za platné po další dobu nepřesahující pět let ode dne uplynutí doby platnosti.
5. V případě osvědčení soupisu vydaného na období kratší než pět let může správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt prodloužit platnost stávajícího osvědčení na další dobu nepřesahující pět let.
6. Ve zvláštních případech stanovených správním orgánem nemusí nové osvědčení soupisu platit ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení, jak je vyžadováno v odst. 3 písm. a) a b) a v odstavcích 7 a 8. V těchto zvláštních případech nové osvědčení platí po dobu nepřesahující pět let ode dne dokončení opakované prohlídky.
7. Pokud se loď v okamžiku uplynutí doby platnosti osvědčení soupisu nenachází v přístavu či kotvišti, kde má být provedena její prohlídka, může správní orgán, je-li to vhodné, prodloužit dobu platnosti osvědčení soupisu o období nepřesahující tři měsíce, aby lodi umožnil dokončit plavbu do přístavu, kde má být provedena prohlídka. Jakékoli poskytnuté prodloužení je podmíněno tím, že v daném přístavu bude provedena prohlídka lodi předtím, než odpluje. Loď, které je prodloužena platnost osvědčení, není při příjezdu do přístavu, kde má být provedena její prohlídka, na základě tohoto prodloužení oprávněna opustit přístav bez nového osvědčení. Po provedení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením jeho platnosti.
8. Platnost osvědčení soupisu pro loď používanou na krátké plavby, jež nebyla prodloužena za podmínek uvedených v odstavci 7, může správní orgán prodloužit o dobu nejvýše jednoho měsíce od uplynutí doby jeho platnosti. Po dokončení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením doby jeho platnosti.
9. Po úspěšném dokončení závěrečné prohlídky podle čl. 8 odst. 7 vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení o připravenosti k recyklaci. Toto osvědčení je doplněno soupisem nebezpečných materiálů a plánem recyklace lodi.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení o připravenosti k recyklaci, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 4 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané po závěrečné prohlídce v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce je přijímáno ostatními členskými státy a pro účely tohoto nařízení je považováno za osvědčení mající stejnou platnost jako osvědčení o připravenosti k recyklaci, které samy vydaly.
Článek 10
Platnost osvědčení
1. S výhradou článku 9 se osvědčení soupisu vydává na dobu stanovenou správním orgánem, která nesmí přesáhnout pět let.
2. Osvědčení soupisu vydané nebo potvrzené podle článku 9 tohoto nařízení pozbývá platnosti v každém z těchto případů:
a)
pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, a to i tehdy, když část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi, při zohlednění příslušných pokynů IMO;
b)
pokud opakovaná prohlídka není dokončena v časových odstupech stanovených v čl. 8 odst. 5.
3. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydává správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt na dobu nepřesahující tři měsíce.
4. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané podle čl. 9 odst. 9 pozbývá platnosti, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu.
5. Odchylně od odstavce 3 může být doba platnosti osvědčení o připravenosti k recyklaci prodloužena správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem na jednu plavbu z jednoho předem určeného místa do zařízení na recyklaci lodí.
Článek 11
Státní přístavní inspekce
1. Členské státy uplatňují ustanovení o inspekci lodí v souladu se svými vnitrostátním právem s ohledem na směrnici 2009/16/ES. Za podmínek odstavce 2 je jakákoli takováto inspekce omezena na ověření toho, že se na palubě nachází osvědčení soupisu nebo osvědčení o připravenosti k recyklaci, které je, je-li platné, považováno za dostatečné pro schválení inspekce.
2. Při zohlednění příslušných pokynů IMO může relevantní orgán státní přístavní inspekce provést důkladnou inspekci, pokud loď nemá platné osvědčení nebo pokud existuje důvodné podezření, že:
a)
stav lodi nebo jejího vybavení zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení nebo v části I soupisu nebezpečných materiálů či obojího, nebo
b)
na palubě lodi nejsou zavedeny postupy pro vedení části I soupisu nebezpečných materiálů.
3. Loď může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii osvědčení soupisu nebo případně osvědčení o připravenosti k recyklaci, aniž je dotčen článek 9. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí dotčený správní orgán. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny dotčenému správnímu orgánu a musí být do příští prohlídky odstraněny.
4. Relevantní orgán členského státu může povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán daného členského státu uspokojivými.
Článek 12
Požadavky pro lodě plující pod vlajkou třetí země
1. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí mít loď plující pod vlajkou kterékoli třetí země, která vplouvá do přístavu či kotviště členského státu, na palubě soupis nebezpečných materiálů, který je v souladu s čl. 5 odst. 2.
Bez ohledu na první pododstavec může relevantní orgán členského státu povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán uvedeného členského státu uspokojivými.
2. Instalace nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázána nebo omezena podle přílohy I.
Používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázáno nebo omezeno podle přílohy I, aniž jsou dotčeny výjimky a přechodná ujednání, které se na tyto materiály vztahují podle mezinárodního práva.
3. Soupis nebezpečných materiálů se vyhotoví zvlášť pro každou loď, při jeho vytváření se zohlední příslušné pokyny IMO a stanoví se v něm, že loď je v souladu s odstavcem 2 tohoto článku. Při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů musí být identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I. Loď plující pod vlajkou třetí země vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
4. Soupis nebezpečných materiálů musí být náležitě veden a aktualizován během provozování lodi a uvádět nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi, přičemž se zohlední výjimky a přechodná ujednání, které se na dané materiály vztahují podle mezinárodního práva.
5. Loď plující pod vlajkou třetí země může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii prohlášení o souladu podle odstavců 6 a 7 případně spolu se soupisem nebezpečných materiálů. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny relevantním orgánům třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje.
6. Relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, nebo subjekt jimi pověřený vydá prohlášení o souladu po ověření soupisu nebezpečných materiálů na základě vnitrostátních požadavků. Prohlášení o souladu může být vytvořeno podle vzoru v dodatku 3 Hongkongské úmluvy.
7. Prohlášení o souladu a soupis nebezpečných materiálů se vyhotovují v úředním jazyce vydávajících relevantních orgánů třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, a pokud použitým jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, je součástí jeho znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
8. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) zajistí lodě plující pod vlajkami třetích zemí žádající o registraci pod vlajkou některého členského státu, aby byl soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 2 k dispozici na palubě, nebo aby byl vypracován do šesti měsíců od registrace pod vlajkou členského státu nebo během příští pravidelné prohlídky podle čl. 8 odst. 3, podle toho, co nastane dříve.
HLAVA III
ZAŘÍZENÍ NA RECYKLACI LODÍ
Článek 13
Požadavky nezbytné pro zařazení zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam
1. Aby mohlo být zařízení na recyklaci lodí zařazeno na evropský seznam, musí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO, Mezinárodní organizace práce (MOP), Basilejské úmluvy a Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách a dalších mezinárodních pokynů splňovat tyto požadavky:
a)
je příslušnými orgány oprávněno k provádění recyklace lodí;
b)
je projektováno, postaveno a provozováno bezpečným a environmentálně šetrným způsobem;
c)
je provozováno v konstrukčně zabezpečeném areálu;
d)
zavede systémy řízení a monitorování, postupy a techniky, jejichž cílem je předejít, zmírnit, minimalizovat a v co nejvyšší míře vyloučit:
i)
zdravotní rizika pro dotčené zaměstnance a pro obyvatele žijící v blízkosti zařízení na recyklaci lodí a
ii)
nepříznivé účinky na životní prostředí způsobené recyklací lodí;
e)
vypracuje plán zařízení na recyklaci lodí;
f)
předchází nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, včetně prokázání kontroly nad průsaky, zejména v přílivové zóně;
g)
zajišťuje bezpečné a k životnímu prostředí šetrné způsoby nakládání s nebezpečnými materiály a odpady a jejich skladování, včetně
i)
kontroly nad všemi nebezpečnými materiály nacházejícími se na lodi v průběhu celého procesu recyklace lodi, aby se zabránilo jakémukoli úniku těchto materiálů do životního prostředí; a dále manipulace s nebezpečnými materiály a odpady vzniklými při recyklaci lodi pouze na nepropustných podlahách s účinnými drenážními systémy,
ii)
zdokumentování veškerého odpadu vzniklého při recyklaci lodi a jeho množství a jeho předání do zařízení pro nakládání s odpady, včetně zařízení na recyklaci odpadů, oprávněných k jeho zpracování způsobem šetrným k životnímu prostředí, a aniž by bylo ohroženo lidské zdraví.
h)
vypracuje a vede plán připravenosti a reakce na mimořádné události; zajišťuje rychlý přístup na loď a do všech prostor zařízení na recyklaci lodí technice určené k reakci na mimořádnou událost, jako jsou protipožární vybavení a vozidla, vozidla lékařské záchranné služby a jeřáby;
i)
zajišťuje pracovníkům bezpečnost a školení, včetně zajištění toho, aby pracovníci používali osobní ochranné prostředky pro činnosti, které to vyžadují;
j)
vede záznamy o mimořádných událostech, nehodách, nemocech z povolání a chronických účincích, a pokud to požadují příslušné orgány, hlásí všechny mimořádné události, nehody, nemoci z povolání a chronické účinky, které představují nebo mohou představovat rizika pro bezpečnost pracovníků, lidské zdraví a životní prostředí;
k)
souhlasí s dodržováním požadavků odstavce 2.
2. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí musí:
a)
zaslat plán recyklace lodi, jakmile je schválen podle čl. 7 odst. 3, majiteli lodi a správnímu orgánu nebo jím pověřenému uznanému subjektu;
b)
oznámit správnímu orgánu, že zařízení na recyklaci lodí je v každém ohledu připraveno zahájit recyklaci lodi;
c)
jakmile je dokončena úplná nebo částečná recyklace lodi podle tohoto nařízení, zaslat do 14 dnů ode dne úplné či částečné recyklace podle plánu recyklace lodi prohlášení o dokončení recyklace správnímu orgánu, který lodi vydal osvědčení o připravenosti k recyklaci. Prohlášení o dokončení recyklace musí obsahovat i zprávu o případných mimořádných událostech a nehodách poškozujících lidské zdraví nebo životní prostředí.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát:
a)
zprávy vyžadované podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 6 Hongkongské úmluvy a
b)
prohlášení vyžadovaného podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 7 Hongkongské úmluvy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
Článek 14
Udělení oprávnění zařízení na recyklaci lodí nacházejícímu se v členském státě
1. Aniž jsou dotčeny jiné příslušné právní předpisy Unie, příslušné orgány udělí oprávnění zařízením na recyklaci nacházejícím se na jejich území, která splňují požadavky na provádění recyklace lodí stanovené v článku 13. Toto oprávnění může být dotyčným zařízením na recyklaci lodí uděleno na dobu nejdéle pěti let a může být patřičně obnovováno.
Jsou-li splněny požadavky tohoto nařízení a požadavky tohoto článku, může být jakékoli povolení vydané v souladu s jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy nebo s jinými právními předpisy Unie sloučeno s oprávněním uděleným podle tohoto článku v povolení jediné, pokud se tím zamezí zbytečné duplicitě informací a duplicitě činností vykonávaných provozovatelem zařízení na recyklaci lodí či společností provádějící recyklaci lodí nebo příslušného orgánu. V takových případech lze platnost oprávnění prodloužit v souladu s režimem povolení uvedeným v prvním pododstavci, avšak nejvýše na dobu pěti let.
2. Členské státy vypracují a aktualizují seznam zařízení na recyklaci lodí, kterým udělily oprávnění v souladu s odstavcem 1.
3. Seznam uvedený v odstavci 2 se bez prodlení oznámí Komisi do 31. března 2015.
4. Jestliže zařízení na recyklaci lodí přestane požadavky stanovené v článku 13 splňovat, pozastaví nebo odebere členský stát, kde se nachází zařízení na recyklaci lodí, oprávnění, které danému zařízení na recyklaci lodí vydal, nebo požádá dotčenou společnost, aby provedla nápravná opatření, a neprodleně o tom uvědomí Komisi.
5. O každém oprávnění uděleném zařízení na recyklaci lodí v souladu s odstavcem 1 dotčený členský stát neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 15
Zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi
1. Společnost provádějící recyklaci lodí, která vlastní zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi a která hodlá recyklovat lodě plující pod vlajkami členských států, podá Komisi žádost o zařazení tohoto zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam.
2. K žádosti uvedené v odstavci 1 musí být přiložen doklad o tom, že dotčené zařízení na recyklaci lodí splňuje požadavky stanovené v článku 13, aby mohlo provádět recyklaci lodí a být zařazeno na evropský seznam v souladu s článkem 16.
Společnost provádějící recyklaci lodí zejména:
a)
uvede, jaká povolení, licence nebo oprávnění jí k provádění recyklace lodí udělily příslušné orgány, a případně jaká povolení, licence nebo oprávnění příslušné orgány udělily všem jejím dodavatelům a subdodavatelům, kteří se přímo podílejí na procesu recyklace lodi, a uvede všechny informace podle čl. 16 odst. 2;
b)
uvede, zda plán recyklace lodi schválí příslušný orgán tichým nebo výslovným souhlasem, a v případě tichého souhlasu uvede lhůtu pro posouzení stanovenou případně podle vnitrostátních požadavků;
c)
potvrdí, že loď plující pod vlajkou členského státu bude přijata k recyklaci pouze v souladu s tímto nařízením;
d)
doloží, že zařízení na recyklaci lodí je schopno v průběhu celého procesu recyklace lodi vytvořit, udržovat a sledovat podmínky pro bezpečnou práci při vysokých teplotách a pro bezpečný vstup;
e)
připojí mapu s ohraničením zařízení na recyklaci lodí a míst, na nichž v zařízení probíhají recyklační činnosti;
f)
u každého nebezpečného materiálu uvedeného v příloze I a dalších nebezpečných materiálů, které by mohly být součástí konstrukce lodi, uvede:
i)
zda je zařízení na recyklaci lodí oprávněno odstraňovat daný nebezpečný materiál. Pokud je k tomu oprávněno, musí být určeni příslušní pracovníci oprávnění provádět odstraňování a doložena jejich způsobilost k této činnosti,
ii)
jaký postup pro nakládání s odpadem, jako je spalování, skládkování nebo jiný způsob zpracování odpadu, bude v zařízení na recyklaci lodí či mimo ně použit, název a adresu zařízení na zpracování odpadu, pokud není totožné se zařízením na recyklaci lodí, a prokáže, že daný postup bude proveden bez ohrožení lidského zdraví a způsobem šetrným k životnímu prostředí;
g)
potvrdí, že přijala plán zařízení na recyklaci lodí se zohledněním příslušných pokynů IMO;
h)
poskytne informace nezbytné k identifikaci zařízení na recyklaci lodí.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty, kterými stanoví formát informací požadovaných k identifikaci zařízení na recyklaci lodí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
4. Aby mohla být na evropský seznam zařazena zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích, musí být splnění požadavků stanovených v článku 13 ověřeno inspekcí na místě provedenou nezávislým ověřovatelem s náležitou kvalifikací. Toto ověření předloží společnost provádějící recyklaci lodí Komisi při podání žádosti o zařazení na evropský seznam a při obnově zařazení na evropský seznam každých pět let poté. Prvotní zařazení na seznam a jeho obnova jsou doplněny o přezkum v polovině období, jehož účelem je potvrdit splnění požadavků stanovených v článku 13.
Podáním žádosti o zařazení na evropský seznam souhlasí společnosti provádějící recyklaci lodí s tím, že Komise nebo subjekty jednající jejím jménem mohou provést v dotčeném zařízení na recyklaci lodí před jeho zařazením na evropský seznam nebo po něm inspekci na místě s cílem ověřit, že splňuje požadavky stanovené v článku 13. Nezávislý ověřovatel, Komise nebo subjekty jednající jejím jménem spolupracují za účelem provedení uvedených inspekcí na místě s příslušnými orgány třetí země, v němž se zařízení na recyklaci lodí nachází.
Komise může vydat technické pokyny s cílem usnadnit toto ověřování.
5. Pro účely článku 13, pokud jde o konkrétní využití nebo odstranění odpadu, lze nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí předpokládat pouze tehdy, pokud společnost provádějící recyklaci lodí může prokázat, že zařízení pro nakládání s odpady, jež odpad obdrží, bude provozováno v souladu s normami pro ochranu lidského zdraví a životního prostředí, jež všeobecně odpovídají příslušným mezinárodním normám a normám Unie.
6. Společnost provádějící recyklaci lodí poskytne bez prodlení aktualizovaný doklad o jakékoli změně informací poskytovaných Komisi a v každém případě vydá tři měsíce před uplynutím každého pětiletého období zařazení na evropský seznam prohlášení, že:
a)
doklady, které poskytla, jsou úplné a aktuální;
b)
zařízení na recyklaci lodí nadále splňuje a bude splňovat požadavky stanovené v článku 13.
Článek 16
Vytvoření a aktualizace evropského seznamu
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými vytvoří evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, která:
a)
se nacházejí v Unii a byly oznámeny členskými státy podle čl. 14 odst. 3;
b)
se nacházejí ve třetí zemi a jejichž zařazení vychází z posouzení informací a podkladů poskytnutých či shromážděných v souladu s článkem 15.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
2. Evropský seznam se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na internetových stránkách Komise do 31. prosince 2016. Člení se na dva dílčí seznamy, z nichž jeden zahrnuje zařízení na recyklaci lodí nacházející se v členských státech a druhý zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích.
Evropský seznam zahrnuje všechny tyto informace o zařízení na recyklaci lodí:
a)
metodu recyklace;
b)
druh a velikost lodí, které mohou být recyklovány;
c)
veškerá omezení a podmínky související s provozem tohoto zařízení, a to i pokud jde o nakládání s nebezpečným odpadem;
d)
podrobnosti o postupu schválení plánu recyklace lodi podle čl. 7 odst. 3 příslušným orgánem tichým nebo výslovným souhlasem;
e)
maximální roční objem recyklace lodí.
3. Evropský seznam uvádí datum, k němuž končí zařazení zařízení na recyklaci lodí na seznam. Zařazení platí nejvýše pět let a může být obnoveno.
4. Komise přijímá prováděcí akty, kterými pravidelně aktualizuje evropský seznam s cílem:
a)
zařadit na evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
mu bylo uděleno oprávnění podle článku 14, nebo
ii)
o jeho zařazení na evropský seznam bylo rozhodnuto podle odst. 1 písm. b) tohoto článku;
b)
vyřadit z evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
zařízení na recyklaci lodí přestane splňovat požadavky stanovené v článku 13, nebo
ii)
nejsou alespoň tři měsíce před skončením pětiletého období stanoveného v odstavci 3 tohoto článku poskytnuty aktualizované podklady.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
5. Komise při vytváření a aktualizaci evropského seznamu jedná v souladu se zásadami zakotvenými ve Smlouvách a v souladu s mezinárodními závazky Unie.
6. Členské státy sdělí Komisi veškeré informace, které mohou být v souvislosti s aktualizací evropského seznamu podstatné. Komise předá všechny podstatné informace ostatním členským státům.
HLAVA IV
OBECNÁ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
Článek 17
Jazyk
1. Plán recyklace lodi podle článku 7 se vyhotovuje v jazyce přijatelném pro stát udělující oprávnění zařízení na recyklaci lodí. Pokud tímto jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, přeloží se plán recyklace lodi do jednoho z uvedených jazyků, ledaže správní orgán dospěje k závěru, že to není nutné.
2. Osvědčení soupisu a osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaná podle článku 9 se vyhotovují v úředním jazyce vydávajícího správního orgánu. Není-li použitým jazykem angličtina, francouzština ani španělština, musí být součástí daného znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
Článek 18
Určení příslušných orgánů a správních orgánů
1. Členské státy určí příslušné orgány a správní orgány odpovědné za uplatňování tohoto nařízení a oznámí je Komisi. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
2. Komise zveřejní seznamy určených příslušných orgánů a správních orgánů na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 19
Určení kontaktních osob
1. Členské státy i Komise určí jednu nebo více kontaktních osob zodpovídajících za poskytování informací a poradenství fyzickým či právnickým osobám požadujícím informace. Kontaktní osoba Komise předá kontaktním osobám členských států veškeré dotazy, které obdrží a které se týkají těchto států, a naopak.
2. Členské státy oznámí Komisi, které kontaktní osoby určily. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
3. Komise zveřejní seznamy určených kontaktních osob na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 20
Zasedání kontaktních osob
Komise na žádost členských států, nebo pokud to považuje za vhodné, pravidelně pořádá zasedání kontaktních osob, aby se projednaly otázky vznesené v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. Pokud se všechny členské státy a Komise shodnou na tom, že je to vhodné, budou na tato zasedání nebo jejich části pozvány příslušné zúčastněné strany.
HLAVA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV A PROSAZOVÁNÍ
Článek 21
Zprávy podávané členskými státy
1. Každý členský stát zašle Komisi zprávu obsahující:
a)
seznam lodí, které plují pod jeho vlajkou a pro které bylo vydáno osvědčení o připravenosti k recyklaci, název společnosti provádějící recyklaci lodí a místo, kde se nachází zřízení na recyklaci lodí, jak je uvedeno v osvědčení o připravenosti k recyklaci;
b)
seznam lodí plujících pod jeho vlajkou, pro něž obdržel prohlášení o dokončení recyklace;
c)
informace o nedovolené recyklaci lodí a o sankcích a následných opatřeních, která daný členský stát přijal.
2. Členské státy podávají zprávu Komisi elektronicky každé tři roky, a to do devíti měsíců po konci tříletého období, kterého se zpráva týká.
První elektronická zpráva se týká období ode dne použitelnosti tohoto nařízení do konce prvního pravidelného tříletého období pro podávání zpráv stanoveného v článku 5 směrnice Rady 91/692/EHS (14), který nastane po začátku prvního období pro podávání zpráv.
Komise zveřejní zprávu o uplatňování tohoto nařízení do devíti měsíců od obdržení zpráv členských států.
3. Komise tyto informace vloží do elektronické databáze, která je trvale přístupná veřejnosti.
Článek 22
Prosazování v členských státech
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy vzájemně spolupracují na dvoustranném nebo mnohostranném základě s cílem usnadnit zabraňování a odhalování možného obcházení a porušování tohoto nařízení.
3. Členské státy určí z řad svých stálých zaměstnanců osoby zodpovídající za spolupráci podle odstavce 2. Tyto informace zašlou Komisi, která určeným osobám zašle vytvořený seznam.
4. Členské státy sdělí Komisi své vnitrostátní právní předpisy týkající se prosazování tohoto nařízení a použitelných sankcí.
Článek 23
Žádost o přijetí opatření
1. Fyzické nebo právnické osoby, které jsou nebo mohou být dotčeny porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení nebo mají dostatečný zájem na rozhodování v oblasti životního prostředí v souvislosti s porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, jsou oprávněny požádat Komisi, aby přijala opatření podle tohoto nařízení ve vztahu k tomuto porušení nebo bezprostřední hrozbě, že k takovému porušení dojde.
Za postačující pro účel prvního pododstavce se považuje zájem jakékoli nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1367/2006 (15).
2. Žádost o přijetí opatření musí být doplněna příslušnými informacemi a údaji na svou podporu.
3. Pokud žádost o přijetí opatření a připojené informace a údaje hodnověrně prokazují, že došlo k porušení článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) nebo že takové porušení bezprostředně hrozí, Komise posoudí všechny takové žádosti o přijetí opatření a informace a údaje. Za těchto okolností poskytne Komise dotčené společnosti provádějící recyklaci lodí příležitost, aby se k dané žádosti o přijetí opatření a připojeným informacím a údajům vyjádřila.
4. Komise neprodleně a v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie informuje osoby, které podaly žádost podle odstavce 1, o svém rozhodnutí žádost o přijetí opatření přijmout nebo zamítnout a toto rozhodnutí zdůvodní.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 8 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 30. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 8 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 26
Přechodné ustanovení
Členské státy mohou ode dne zveřejnění evropského seznamu a přede dnem použitelnosti tohoto nařízení povolit recyklaci lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam. V těchto případech se nařízení (ES) č. 1013/2006 nepoužije.
Článek 27
Změna nařízení (ES) č. 1013/2006
V čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 1013/2006 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„i)
lodě plující pod vlajkami členských států spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (16).
Článek 28
Změna směrnice 2009/16/ES
V příloze IV směrnice 2009/16/ES se doplňuje nový bod, který zní:
„49.
Osvědčení soupisu nebezpečných materiálů nebo případně prohlášení o souladu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (17).
Článek 29
Finanční pobídka
Komise do 31. prosince 2016 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení finančního nástroje, který by napomáhal bezpečné a environmentálně šetrné recyklaci lodí, a případně ji doplní legislativním návrhem.
Článek 30
Přezkum
1. Komise posoudí, která porušení tohoto nařízení by měla být začleněna do oblasti působnosti směrnice 2008/99/ES, aby byla zajištěna rovnocennost mezi tímto nařízením a nařízením (ES) č. 1013/2006, pokud jde o ustanovení týkající se jejich porušení. O svých závěrech podá Komise do 31. prosince 2014 zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem.
2. Nejpozději osmnáct měsíců přede dnem vstupu Hongkongské úmluvy v platnost přezkoumá Komise toto nařízení a případně zároveň předloží příslušné legislativní návrhy za tímto účelem. Tento přezkum zváží zařazení zařízení na recyklaci lodí oprávněných podle Hongkongské úmluvy na evropský seznam s cílem zabránit duplicitě činností a administrativní zátěži.
3. Komise provádí přezkum tohoto nařízení, a pokud je to potřeba, předkládá včas návrhy zohledňující vývoj v souvislosti s mezinárodními úmluvami, včetně Basilejské úmluvy, ukáže-li se to jako nezbytné.
4. Bez ohledu na odstavec 2 předloží Komise do pěti let ode dne použitelnosti tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která bude případně doplněna legislativními návrhy s cílem zajistit, aby byly plněny jeho cíle a jeho dopad byl zajištěn a opodstatněný.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 32
Použitelnost
1. Toto nařízení se použije od dřívějšího ze dvou následujících dat, ale ne dříve než 31. prosince 2015
a)
šest měsíců ode dne, kdy kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam dosáhne v souhrnu alespoň 2,5 milionu LDT (výtlak prázdné lodi v tunách). Roční objem recyklace lodí v zařízení na recyklaci lodí se vypočte jako součet hmotností lodí (vyjádřené v LDT), které byly v daném roce v uvedeném zařízení recyklovány. Maximální roční objem recyklace lodí se určí u každého zařízení na recyklaci lodí zvolením nejvyšší hodnoty za předcházející desetileté období nebo, v případě nově povoleného zařízení na recyklaci lodí, nejvyšší roční hodnoty dosažené v tomto zařízení, nebo
b)
k 31. prosinci 2018.
2. Následující ustanovení se však použijí takto:
a)
článek 2, čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec a články 13, 14, 15, 16, 25 a 26 se použijí ode dne 31. prosince 2014 a
b)
čl. 5 odst. 2 první a třetí pododstavec a čl. 12 odst. 1 a 8 se použijí ode dne 31. prosince 2020.
3. Po splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. a) zveřejnění Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o datu použitelnosti tohoto nařízení.
4. Pokud členský stát uzavřel svůj námořní rejstřík nebo během tří let nebyla pod jeho vlajkou registrována žádná loď a pokud pod jeho vlajkou není registrována žádná loď, může se tento stát odchýlit od tohoto nařízení, s výjimkou článků 4, 5, 11, 12, 13, 14, čl. 16 odst. 6 a článků 18, 19, 20, 21 a 22. Hodlá-li členský stát využít této odchylky, uvědomí o tom Komisi nejpozději ke dni použitelnosti tohoto nařízení. Jakékoliv následné změny se rovněž neprodleně oznámí Komisi.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1257/2013
z 20. novembra 2013
o recyklácii lodí a o zmene nariadenia (ES) č. 1013/2006 a smernice 2009/16/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Lode, ktoré predstavujú odpad a na účely recyklácie sa presúvajú cez hranice, upravuje Bazilejský dohovor z 22. marca 1989 o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní (ďalej len „Bazilejský dohovor“) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (3). Nariadením (ES) č. 1013/2006 sa vykonáva Bazilejský dohovor, ako aj zmena (4) uvedeného dohovoru prijatá v roku 1995, ktorá ešte nenadobudla platnosť na medzinárodnej úrovni a ktorou sa zakazuje vývoz nebezpečného odpadu z krajín, ktoré nie sú členskými krajinami Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Takéto lode sa vo všeobecnosti klasifikujú ako nebezpečný odpad a vzťahuje sa na ne zákaz vývozu z Únie na účely recyklácie v zariadeniach krajín, ktoré nie sú členskými krajinami OECD.
(2)
Mechanizmy monitorovania uplatňovania platného práva Únie a medzinárodného práva ako aj presadzovanie týchto práv sú prispôsobené osobitostiam lodí a medzinárodnej lodnej dopravy. Úsilie o spoluprácu medzi Medzinárodnou organizáciou práce (ILO), Medzinárodnou námornou organizáciou (IMO) a sekretariátom Bazilejského dohovoru viedlo k dosiahnutiu dohody o zavedení povinných globálnych požiadaviek zameraných na zabezpečenie účinného a efektívneho riešenia problému nebezpečných a nevhodných postupov recyklácie lodí vo forme Hongkonského medzinárodného dohovoru o bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácii lodí (ďalej len „Hongkonský dohovor“).
(3)
Súčasná kapacita na recykláciu lodí v krajinách OECD, ktorá je legálne dostupná pre lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu, je nedostatočná. Súčasná bezpečná a environmentálne vhodná kapacita na recykláciu lodí v krajinách, ktoré nie sú členskými krajinami OECD, stačí na spracovanie všetkých lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu a predpokladá sa, že do roku 2015 sa bude ďalej rozširovať v dôsledku opatrení prijatých recyklujúcimi krajinami s cieľom splniť požiadavky Hongkonského dohovoru.
(4)
Hongkonský dohovor bol prijatý 15. mája 2009 pod záštitou Medzinárodnej námornej organizácie. Hongkonský dohovor nadobudne platnosť až 24 mesiacov po dátume ratifikácie aspoň 15 štátmi, ktorých obchodné flotily spolu predstavujú aspoň 40 percent hrubej priestornosti celosvetového obchodného loďstva a ktorých maximálny ročný objem recyklácie lodí počas predchádzajúcich 10 rokov spolu predstavuje najmenej tri percentá hrubej priestornosti ich obchodného loďstva spolu. Tento dohovor sa vzťahuje na návrh, konštrukciu, prevádzku a prípravu lodí s cieľom uľahčiť bezpečnú a environmentálne vhodnú recykláciu bez ohrozenia bezpečnosti a prevádzkovej efektívnosti lode. Vzťahuje sa tiež na bezpečnú a environmentálne vhodnú prevádzku zariadení na recykláciu lodí a zriadenie vhodného mechanizmu presadzovania v oblasti recyklácie lodí.
(5)
Cieľom tohto nariadenia je umožniť skorú ratifikáciu Hongkonského dohovoru v Únii a tretích krajinách uplatnením primeraných kontrol lodí a zariadení na recykláciu lodí na základe tohto dohovoru.
(6)
V Hongkonskom dohovore sa výslovne ustanovuje, aby jeho zmluvné strany so zreteľom na bezpečnú a environmentálne vhodnú recykláciu lodí prijali prísnejšie opatrenia v súlade s medzinárodným právom s cieľom predchádzať akýmkoľvek škodlivým účinkom na zdravie ľudí a životné prostredie, obmedzovať tieto účinky alebo znižovať ich na minimum. Vzhľadom na uvedenú skutočnosť by sa týmto nariadením mala zabezpečiť ochrana pred možnými škodlivými účinkami nebezpečných materiálov na palube všetkých lodí, ktoré využívajú prístav alebo kotvisko členského štátu, a súčasne zaručiť dodržiavanie ustanovení medzinárodného práva, ktoré sa na takéto materiály vzťahujú. S cieľom zabezpečiť monitorovanie dodržiavania požiadaviek tohto nariadenia týkajúcich sa nebezpečného materiálu by členské štáty mali uplatniť vnútroštátne ustanovenia na implementáciu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES (5). V súčasnosti je úlohou inšpektorov štátnej prístavnej kontroly inšpekcia osvedčenia a aktívne skúšky prítomnosti nebezpečných materiálov vrátane azbestu podľa Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori (ďalej len „SOLAS“). Harmonizovaný prístup k týmto činnostiam zabezpečuje Parížske memorandum o porozumení o štátnej prístavnej kontrole.
(7)
Účelom tohto nariadenia je tiež zmenšiť rozdiely medzi prevádzkovateľmi v Únii, krajinách OECD a relevantných tretích krajinách, pokiaľ ide o zdravie a bezpečnosť pri práci a environmentálne normy, a smerovať lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu do zariadení na recykláciu lodí, ktoré na demontáž lodí používajú bezpečné a environmentálne vhodné metódy, namiesto ich nasmerovania na nevyhovujúce miesta, čo je v súčasnosti praxou. Tiež by sa ním mala zvýšiť konkurencieschopnosť bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácie a spracúvania lodí v zariadeniach na recykláciu lodí nachádzajúcich sa v členskom štáte. Vytvorením európskeho zoznamu zariadení na recykláciu lodí (ďalej len „európsky zoznam“) spĺňajúcich požiadavky stanovené v tomto nariadení by sa tým, že sa členskému štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, uľahčí kontrola lodí, ktoré sa idú recyklovať, prispelo k týmto cieľom, ako aj k lepšiemu presadzovaniu. Tieto požiadavky na zariadenia na recykláciu lodí by mali vychádzať z požiadaviek Hongkonského dohovoru. Zariadenia na recykláciu lodí schválené podľa tohto nariadenia by v tomto ohľade mali spĺňať potrebné požiadavky na ochranu životného prostredia, zdravia a bezpečnosti pracovníkov a environmentálne vhodné zaobchádzanie s odpadom z recyklovaných lodí. V prípade zariadení na recykláciu lodí nachádzajúcich sa v tretej krajine by sa požiadavkami mala dosiahnuť vysoká úroveň ochrany zdravia ľudí a životného prostredia, ktorá bude v zásade rovnocenná s úrovňou v Únii. Zariadenia na recykláciu lodí, ktoré tieto minimálne požiadavky nespĺňajú, by preto nemali byť zaradené do európskeho zoznamu.
(8)
Mala by sa uplatňovať zásada rovnosti pred právom Únie a jej uplatňovanie by sa malo monitorovať najmä pri vypracúvaní a aktualizácii európskeho zoznamu pre zariadenia na recykláciu lodí nachádzajúce sa v členskom štáte a zariadenia na recykláciu lodí nachádzajúce sa v tretej krajine, ktoré spĺňajú požiadavky ustanovené v tomto nariadení.
(9)
Členské štáty sa nabádajú, aby prijali vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby lode vyňaté z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia konali v primeranom a uskutočniteľnom rozsahu spôsobom, ktorý je v súlade s týmto nariadením.
(10)
S cieľom predchádzať zdvojovaniu je potrebné vyňať lode, ktoré sa plavia pod vlajkou členského štátu a ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, z rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 1013/2006 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (6). Nariadenie (ES) č. 1013/2006 sa vzťahuje na prepravu odpadu z Únie s výhradou určitých kategórií odpadu, na ktoré sa vzťahuje alternatívny režim. Týmto nariadením sa lode, na ktoré sa vzťahuje, podrobujú kontrolám počas celého ich životného cyklu a jeho cieľom je zabezpečiť recykláciu takýchto lodí environmentálne vhodným spôsobom. Je preto primerané ustanoviť, aby sa loď, na ktorú sa počas celého jej životného cyklu vzťahuje alternatívny režim kontrol, nariadenie (ES) č. 1013/2006 nevzťahovalo. Na lode, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti Hongkonského dohovoru ani do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, a na akýkoľvek odpad na palube lode, ktorý nevznikol prevádzkou, by sa malo naďalej vzťahovať nariadenie (ES) č. 1013/2006 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES a 2008/99/ES (7).
(11)
Rovnako sa uznáva, že na lode sa naďalej vzťahujú ostatné medzinárodné dohovory, ktorými sa zaručuje ich bezpečná prevádzka na mori počas prevádzkovej etapy ich životného cyklu, a že napriek tomu, že majú určité navigačné práva a slobody, lode sú povinné vopred oznámiť svoj vstup do prístavov. Členské štáty by mali mať možnosť sa rozhodnúť, že budú v súlade s inými medzinárodnými zmluvami uplatňovať ďalšie kontroly. Ďalšie tranzitné kontroly sa preto nepovažujú podľa tohto nariadenia za potrebné.
(12)
Pri výklade požiadaviek tohto nariadenia by sa mali brať do úvahy usmernenia, ktoré vypracovala IMO (ďalej len „usmernenia IMO“) na podporu Hongkonského dohovoru.
(13)
Na účely tohto nariadenia by význam pojmu „recyklácia“ nemal mať rovnaký význam ako jeho vymedzenie v smernici 2008/98/ES. Týmto nariadením by sa preto malo zaviesť osobitné vymedzenie pojmu „recyklácia lodí“.
(14)
Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (8) sa na úrovni Únie vykonáva Globálny harmonizovaný systém klasifikácie a označovania chemických látok. Týmto nariadením sa spolu so smernicou Rady 67/548/EHS (9) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/45/ES (10) poskytujú užitočné usmernenia pri určovaní nebezpečnosti materiálu.
(15)
Vedenie zoznamu nebezpečných materiálov na palube lode počas jej celého životného cyklu je kľúčovou požiadavkou stanovenou v Hongkonskom dohovore a v tomto nariadení. V súlade s ustanovením 8 ods. 2 Hongkonského dohovoru by loď určená na recykláciu mala v období pred vstupom do zariadenia na recykláciu lodí minimalizovať objem prevádzkového odpadu. Ak sa má prevádzkový odpad dopraviť do zariadenia na recykláciu lodí spolu s loďou, jeho približné množstvo a umiestnenie by sa malo uviesť v časti II zoznamu.
(16)
Členské štáty by mali prijať opatrenia na zabránenie obchádzaniu pravidiel o recyklácii lodí a zvýšenie transparentnosti recyklácie lodí. Ako sa ustanovuje v Hongkonskom dohovore, členské štáty by mali oznamovať informácie o lodiach, ktorým bolo vydané osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov, lodiach, v prípade ktorých bolo doručené vyhlásenie o dokončení, a informácie o nezákonnej recyklácii lodí a o následných opatreniach, ktoré prijali.
(17)
Členské štáty by mali ustanoviť pravidlá o sankciách uplatniteľných v prípade porušovania tohto nariadenia a zabezpečiť, aby sa tieto sankcie uplatňovali a tak sa zabránilo obchádzaniu pravidiel o recyklácii lodí. Sankcie, ktoré môžu byť občianskej alebo správnej povahy, by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.
(18)
V súlade s judikatúrou Súdneho dvora sú súdy členských štátov povinné v čo najširšom rozsahu vykladať procesné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné splniť s cieľom zosúladiť správne alebo súdne konania s cieľmi článku 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru.
(19)
V záujme ochrany zdravia ľudí a životného prostredia a s ohľadom na zásadu „znečisťovateľ platí“ by Komisia mala posúdiť uskutočniteľnosť zriadenia finančného mechanizmu uplatniteľného na všetky lode využívajúce prístav alebo kotvisko členského štátu bez ohľadu na to, pod akou vlajkou sa plavia, ktorým by sa produkovali prostriedky na uľahčenie environmentálne vhodnej recyklácie a spracovania lodí bez toho, aby vznikala motivácia na zmenu vlajky.
(20)
S cieľom zohľadniť vývoj týkajúci sa Hongkonského dohovoru by sa na Komisiu mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o aktualizáciu príloh I a II k tomuto nariadeniu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Komisia by pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(21)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa na Komisiu mali preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (11).
(22)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zabrániť škodlivým účinkom na zdravie ľudí a životné prostredie spôsobeným recykláciou, prevádzkou a údržbou lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu, obmedziť tieto škodlivé účinky alebo ich odstrániť nemožno vzhľadom na medzinárodnú povahu lodnej dopravy a recyklácie lodí uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje toto nariadenia rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy a účel
Účelom tohto nariadenia je predchádzať nehodám, zraneniam a iným škodlivým účinkom na zdravie ľudí a životné prostredie spôsobeným recykláciou lodí, obmedzovať a minimalizovať ich a v uskutočniteľnej miere ich odstrániť. Účelom tohto nariadenia je zvýšiť bezpečnosť, ochrana zdravia ľudí a morského prostredia Únie počas celého životného cyklu lodí najmä s cieľom zabezpečiť, aby sa s nebezpečným odpadom z takejto recyklácie lodí zaobchádzalo environmentálne vhodným spôsobom.
Týmto nariadením sa tiež ustanovujú pravidlá na zabezpečenie riadneho zaobchádzania s nebezpečnými materiálmi na lodiach.
Cieľom tohto nariadenia je tiež uľahčiť ratifikáciu Hongkonského medzinárodného dohovoru o bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácii lodí (ďalej len „Hongkonský dohovor“).
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie sa s výnimkou článku 12 uplatňuje na lode, ktoré sa plavia pod vlajkou členského štátu.
Článok 12 sa uplatňuje na lode, ktoré sa plavia pod vlajkou tretej krajiny a využívajú prístav alebo kotvisko členského štátu.
2. Toto nariadenie sa neuplatňuje na:
a)
vojenské plavidlá, pomocné plavidlá alebo iné plavidlá, ktoré vlastní alebo prevádzkuje štát a ktoré sa v súčasnosti používajú len na vládne nekomerčné účely;
b)
lode s hrubou priestornosťou (GT) menšou ako 500 GT;
c)
lode pôsobiace počas celého svojho životného cyklu len vo vodách podliehajúcich zvrchovanej moci alebo jurisdikcii členského štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„loď“ je plavidlo akéhokoľvek druhu, ktoré je alebo bolo prevádzkované v morskom prostredí, a zahŕňa ponorky, plávajúce zariadenia, plávajúce plošiny, samozdvíhacie plošiny, plávajúce skladiská (FSU) a plávajúce výrobné, skladovacie a vykladacie jednotky (FPSO), ako aj lode zbavené výstroja alebo vlečené lode;
2.
„nová loď“ je loď:
a)
ktorej stavba sa objednala v deň začatia uplatňovania tohto nariadenia alebo po tomto dátume;
b)
ak objednávka stavby neexistuje, ktorej kýl sa položil alebo loď je v podobnom štádiu stavby šesť mesiacov po dni začatia uplatňovania tohto nariadenia alebo neskôr alebo
c)
ktorá sa dodá tridsať mesiacov po dni začatia uplatňovania tohto nariadenia alebo neskôr;
3.
„tanker“ je ropný tanker vymedzený v prílohe I k dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí (ďalej len „dohovor MARPOL“) alebo tanker na prepravu škodlivých kvapalných látok vymedzený v prílohe II k uvedenému dohovoru;
4.
„nebezpečný materiál“ je akýkoľvek materiál alebo látka, ktorá môže predstavovať nebezpečenstvo pre zdravie ľudí a/alebo životné prostredie;
5.
„prevádzkový odpad“ je odpadová voda a zvyšky z bežnej prevádzky lodí podľa požiadaviek dohovoru MARPOL;
6.
„recyklácia lode“ je úplná alebo čiastočná demontáž lode v zariadení na recykláciu lodí, ktorej cieľom je využiť jej súčasti a materiály na opätovné spracovanie, prípravu na opätovné využitie alebo opätovné využitie, pričom sa zabezpečí zaobchádzanie s nebezpečnými a inými materiálmi, a zahŕňa súvisiace činnosti ako uskladnenie a spracovanie súčastí a materiálov na mieste, nie však ich ďalšie spracovanie ani zaobchádzanie s nimi v samostatných zariadeniach;
7.
„zariadenie na recykláciu lodí“ je vymedzená oblasť, ktorou je lodenica alebo zariadenie umiestnené v členskom štáte alebo v tretej krajine a využívané na recykláciu lodí;
8.
„podnik na recykláciu lodí“ je vlastník zariadenia na recykláciu lodí alebo akákoľvek iná organizácia alebo osoba, ktorá prevzala zodpovednosť za prevádzku recyklácie lodí od vlastníka zariadenia na recykláciu lodí;
9.
„správny orgán“ je vládny orgán, ktorý členský štát poveril zodpovednosťou za plnenie povinností súvisiacich s loďami plaviacimi sa pod jeho vlajkou alebo loďami, ktorých prevádzka podlieha jeho právomoci;
10.
„uznaná organizácia“ je organizácia uznaná v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (12);
11.
„príslušný orgán“ je vládny orgán alebo orgány, ktoré členský štát alebo tretia krajina poverila zodpovednosťou za zariadenia na recykláciu lodí v rámci určenej zemepisnej oblasti alebo odbornosti vo vzťahu k všetkým prevádzkam v jurisdikcii daného štátu;
12.
„hrubá priestornosť“ je hrubá priestornosť (GT) vypočítaná v súlade s predpismi o vymeriavaní lodí uvedenými v prílohe I k Medzinárodnému dohovoru o vymeriavaní lodí z roku 1969 alebo v akomkoľvek nástupníckom dohovore;
13.
„spôsobilá osoba“ je osoba s vhodnou kvalifikáciou, odborným vzdelaním a dostatočnými znalosťami, skúsenosťami a zručnosťami na výkon konkrétnej práce;
14.
„vlastník lode“ je fyzická alebo právnická osoba zaregistrovaná ako vlastník lode vrátane fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá má loď vo vlastníctve na obmedzené obdobie do jej predaja alebo odovzdania do zariadenia na recykláciu lodí, alebo v prípade chýbajúcej registrácie fyzická alebo právnická osoba, ktorá loď vlastní, alebo akákoľvek iná organizácia alebo osoba, ako napríklad manažér alebo prenajímateľ lode bez posádky, ktorá prevzala zodpovednosť za prevádzku lode od vlastníka lode, a právnická osoba, ktorá prevádzkuje loď vo vlastníctve štátu;
15.
„nová inštalácia“ je inštalácia systémov, zariadenia, izolácie alebo iného materiálu na lodi po dátume začatia uplatňovania tohto nariadenia;
16.
„plán recyklácie lode“ je plán vypracovaný prevádzkovateľom zariadenia na recykláciu lodí pre každú konkrétnu loď, ktorá sa má recyklovať pod jeho zodpovednosťou, pričom sa v uvedenom pláne zohľadňujú príslušné usmernenia a rezolúcie IMO;
17.
„plán zariadenia na recykláciu lodí“ je plán vypracovaný prevádzkovateľom zariadenia na recykláciu lodí a schválený radou alebo patričným riadiacim orgánom podniku na recykláciu lodí, v ktorom sa opisujú prevádzkové procesy a postupy používané v zariadení na recykláciu lodí pri recyklácii lodí, ktorý obsahuje najmä informácie o bezpečnosti a odbornej príprave pracovníkov, ochrane zdravia ľudí a životného prostredia, úlohách a zodpovednosti personálu, pripravenosti a reakcii na núdzové situácie a systémoch monitorovania, podávania správ a vedenia záznamov a v ktorom sa zohľadňujú príslušné usmernenia a rezolúcie Medzinárodnej námornej organizácie (IMO);
18.
„bezpečnosť vstupu“ je vlastnosť priestoru, ktorý spĺňa všetky tieto kritériá:
a)
obsah atmosférického kyslíka a koncentrácia horľavých výparov neprekračuje bezpečné limity;
b)
toxické materiály v atmosfére neprekračujú prípustné koncentrácie;
c)
zvyškami alebo materiálmi súvisiacimi s prácou, ktorú povolila príslušná osoba, uchovávanými v súlade s inštrukciami, v daných atmosférických podmienkach nespôsobí nekontrolovaný únik toxických materiálov ani nebezpečnú koncentráciu horľavých výparov;
19.
„bezpečnosť práce s vysokými teplotami“ je vlastnosť priestoru, ktorý spĺňa všetky tieto kritériá:
a)
pri použití zariadenia na zváranie elektrickým oblúkom alebo plameňom, zariadenia na rezanie alebo horenie alebo iných foriem otvoreného ohňa a pri vykonávaní činností, ako je zahrievanie, brúsenie, a činností, pri ktorých dochádza k tvorbe iskier, je bezpečný a nevýbušný, čo zahŕňa aj neprítomnosť plynu;
b)
kritériá bezpečnosti vstupu stanovené v bode 18;
c)
v dôsledku práce s vysokými teplotami sa nezmenia dané atmosférické podmienky;
d)
všetky priľahlé priestory sú dostatočne vyčistené, v inertnom stave alebo dostatočne ošetrené, aby sa zabránilo vzniku alebo rozšíreniu požiaru;
20.
„vyhlásenie o dokončení“ je vyhlásenie, ktoré vydáva prevádzkovateľ zariadenia na recykláciu lodí a ktorým potvrdzuje, že recyklácia lode sa dokončila v súlade s týmto nariadením;
21.
„osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov“ je osvedčenie pre konkrétnu loď, ktoré sa vydáva lodiam plaviacim sa pod vlajkou členského štátu v súlade s článkom 9 a ktoré je doplnené zoznamom nebezpečných materiálov v súlade s článkom 5;
22.
„osvedčenia o pripravenosti na recykláciu“ je osvedčenie pre konkrétnu loď, ktoré sa vydáva lodiam plaviacim sa pod vlajkou členského štátu v súlade s článkom 9 ods. 9 a ktoré je doplnené zoznamom nebezpečných materiálov v súlade s článkom 5 ods. 7 a schváleným plánom recyklácie lode v súlade s článkom 7;
23.
„vyhlásenie o súlade“ je osvedčenie pre konkrétnu loď, ktoré sa vydáva lodiam plaviacim sa pod vlajkou tretej krajiny a ktoré je doplnené zoznamom nebezpečných materiálov v súlade s článkom 12;
24.
„výtlak prázdnej lode (ďalej len „LDT“)“ je hmotnosť lode v metrických tonách bez nákladu, pohonných látok, mazacích olejov v nádržiach, balastovej vody, pitnej vody, úžitkovej vody, spotrebného materiálu, cestujúcich, posádky a ich majetku a je súčtom hmotnosti trupu, konštrukcie, strojových zariadení, vybavenia a príslušenstva lode.
2. Na účely článku 7 ods. 2 písm. d) a článkov 13, 15 a 16:
a)
„odpad“, „nebezpečný odpad“, „spracovanie“ a „zaobchádzanie s odpadom“ majú rovnaký význam ako v článku 3 smernice 2008/98/ES;
b)
„inšpekcia na mieste“ je inšpekcia zariadenia na recykláciu lodí, ktorá preverí, či podmienky na mieste sú v súlade s tými, ktoré sú uvedené v príslušných dokladoch;
c)
„pracovník“ je každá osoba, ktorá vykonáva prácu pravidelne alebo dočasne, v kontexte zamestnaneckého vzťahu, vrátane personálu pracujúceho pre dodávateľov a subdodávateľov;
d)
„environmentálne vhodné zaobchádzanie“ je prijatie všetkých uskutočniteľných krokov na zabezpečenie toho, aby sa s odpadom a nebezpečnými materiálmi zaobchádzalo spôsobom, ktorým sa zdravie ľudí a životné prostredie chráni pred možnými škodlivými účinkami takýchto materiálov a odpadu.
3. Na účely odseku 1 bodu 13 môže spôsobilou osobou byť vyškolený pracovník alebo zamestnanec v riadiacej funkcii, ktorý je schopný rozpoznať a vyhodnotiť pracovné nebezpečenstvá a riziká a vystavenie zamestnancov potenciálne nebezpečným materiálom alebo podmienkam v zariadení na recykláciu lodí a ktorý dokáže špecifikovať potrebné ochranné a preventívne opatrenia, ktoré sa majú prijať na odstránenie alebo obmedzenie takýchto nebezpečenstiev, rizík alebo uvedeného vystavenia.
Bez toho, aby bola dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (13), príslušný orgán môže vymedziť vhodné kritériá určenia takýchto osôb a môže stanoviť povinnosti, ktoré im majú byť pridelené.
HLAVA II
LODE
Článok 4
Kontrola nebezpečných materiálov
Inštalácia alebo používanie nebezpečných materiálov uvedených v prílohe I na lodiach sa zakazuje alebo obmedzuje podľa prílohy I bez toho, aby boli dotknuté iné požiadavky relevantného práva Únie, ktorými sa môžu vyžadovať ďalšie opatrenia.
Článok 5
Zoznam nebezpečných materiálov
1. Na palube každej novej lode sa musí nachádzať zoznam nebezpečných materiálov, v ktorom sa uvádzajú aspoň nebezpečné materiály uvedené v prílohe II, ktoré obsahuje konštrukcia alebo vybavenie lode, miesto, kde sa nachádzajú, a ich približné množstvá.
2. S výhradou článku 32 ods. 2 písm. b) musia existujúce lode v uskutočniteľnom rozsahu spĺňať požiadavky odseku 1.
Lode určené na recykláciu musia v uskutočniteľnom rozsahu spĺňať požiadavky odseku 1 tohto článku odo dňa uverejnenia európskeho zoznamu zariadení na recykláciu lodí (ďalej len „európsky zoznam“) podľa článku 16 ods. 2.
S výhradou článku 32 ods. 2 písm. b) pri vypracúvaní zoznamu nebezpečných látok sa uvedú aspoň nebezpečné materiály, ktoré sú uvedené v prílohe I.
3. Zoznam nebezpečných materiálov:
a)
je osobitný pre každú loď;
b)
obsahuje dôkazy, že loď dodržiava zákaz alebo obmedzenia týkajúce sa inštalácie alebo používania nebezpečných materiálov v súlade s článkom 4;
c)
sa zostavuje s ohľadom na relevantné usmernenia IMO;
d)
overuje buď správny orgán, alebo ním oprávnená uznaná organizácia.
4. Navyše k odseku 3 sa pre existujúce lode vypracuje plán opisujúci vizuálnu kontrolu alebo kontrolu odobraním vzoriek, pomocou ktorej sa vypracuje zoznam nebezpečných materiálov, pričom sa zohľadňujú relevantné usmernenia IMO.
5. Zoznam nebezpečných materiálov pozostáva z troch častí:
a)
zoznam nebezpečných materiálov uvedených v prílohách I a II v súlade s ustanoveniami odsekov 1 a 2 tohto článku, ktoré obsahuje konštrukcia alebo vybavenie lode, s uvedením miesta, kde sa nachádzajú, a ich približného množstva (časť I);
b)
zoznam prevádzkového odpadu, ktorý sa nachádza na palube lode (časť II);
c)
zoznam spotrebného materiálu, ktorý sa nachádza na palube lode (časť III).
6. Časť I zoznamu nebezpečných materiálov sa riadne vedie a aktualizuje počas celého prevádzkového životného cyklu lode, pričom sa v ňom zaznamenávajú nové inštalácie obsahujúce akékoľvek nebezpečné materiály uvedené v prílohe II a príslušné zmeny konštrukcie a vybavenia lode.
7. Pred recykláciou sa s ohľadom na relevantné usmernenia IMO do zoznamu nebezpečných materiálov okrem riadne vedenej a aktualizovanej časti I začlení časť II, v ktorej sa uvádza prevádzkový odpad, a časť III týkajúca sa spotrebného materiálu, pričom zoznam overí správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia.
8. Komisia sa splnomocňuje prijímať delegované akty v súlade s článkom 24 na účely aktualizácie zoznamu položiek pre zoznam nebezpečných materiálov uvedený v prílohách I a II s cieľom zabezpečiť, aby zoznamy obsahovali aspoň látky uvedené v dodatkoch I a II k Hongkonskému dohovoru.
Komisia pre každú látku, ktorá sa má doplniť do prílohy I alebo II alebo sa z nich má vypustiť, prijme osobitný delegovaný akt.
Článok 6
Všeobecné požiadavky na vlastníkov lodí
1. Vlastníci lode pri príprave lode na recykláciu:
a)
poskytujú prevádzkovateľovi zariadenia na recykláciu lodí všetky informácie súvisiace s loďou, ktoré sú nevyhnutné na vypracovanie plánu recyklácie lode, ako sa stanovuje v článku 7;
b)
v lehote, ktorú určí príslušný správny orgán, písomne oznamujú uvedenému orgánu svoj úmysel recyklovať loď v konkrétnom zariadení alebo zariadeniach na recykláciu lodí. Oznámenie obsahuje aspoň:
i)
zoznam nebezpečných materiálov a
ii)
všetky informácie súvisiace s loďou poskytované podľa písmena a).
2. Vlastníci lodí zabezpečujú, aby lode určené na recykláciu:
a)
sa recyklovali len v zariadeniach na recykláciu lodí, ktoré sú uvedené v európskom zozname;
b)
v období pred vstupom do zariadenia na recykláciu sa prevádzkovali tak, aby sa objem zvyškov nákladu, zvyšného paliva a prevádzkového odpadu, ktorý zostal na palube, znížil na minimum;
c)
mali osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydané správnym orgánom alebo ním oprávnenou uznanou organizáciou pred akoukoľvek recykláciou lode a po doručení plánu recyklácie lode schváleného v súlade s článkom 7 ods. 3.
3. Vlastníci lodí zabezpečia, aby tankery prichádzali do zariadenia na recykláciu lodí s nákladnými cisternami a čerpadlovými priestormi v stave pripravenosti na vydanie osvedčenia potvrdzujúceho bezpečnosť práce s vysokými teplotami.
4. Vlastníci lodí poskytujú prevádzkovateľovi zariadenia na recykláciu lodí kópiu osvedčenia o pripravenosti na recykláciu vydaného v súlade s článkom 9.
5. Vlastníci lodí sú za loď zodpovední a zabezpečujú, aby sa udržiavala v súlade s požiadavkami správneho orgánu členského štátu, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, pokým zodpovednosť za loď neprijme prevádzkovateľ zariadenia na recykláciu lodí. Prevádzkovateľ zariadenia na recykláciu lodí môže zodpovednosť za loď určenú na recykláciu odmietnuť, ak jej stav v podstatnej miere nezodpovedá údajom uvedeným na osvedčení o zozname nebezpečných materiálov, a to aj ak časť I zoznamu nebezpečných materiálov nebola riadne vedená alebo aktualizovaná a nie sú v nej zaznamenané zmeny konštrukcie a vybavenia lode. Zodpovednosť za loď v takomto prípade ďalej nesie jej vlastník, ktorý o tejto skutočnosti bezodkladne informuje správny orgán.
Článok 7
Plán recyklácie lode
1. Pred každou recykláciou akejkoľvek lode sa pre danú loď vypracuje osobitný plán recyklácie lode. V pláne recyklácie lode sa uvedú všetky okolnosti špecifické pre danú loď, ktoré nie sú uvedené v pláne zariadenia na recykláciu lodí alebo ktoré si vyžadujú osobitné postupy.
2. Plán recyklácie lode:
a)
vypracúva prevádzkovateľ zariadenia na recykláciu lodí v súlade s príslušnými ustanoveniami Hongkonského dohovoru, pričom zohľadňuje príslušné usmernenia IMO a informácie týkajúce sa lode, ktoré poskytol vlastník lode v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. a) tak, aby ich obsah bol v súlade s informáciami uvedenými v zozname nebezpečných materiálov;
b)
obsahuje informácie o tom, či a v akom rozsahu sa mimo zariadenia na recykláciu lodí uvedeného v pláne recyklácie lode vykonávajú akékoľvek prípravné práce, ako napr. predspracovanie, identifikácia možných rizík a odstránenie spotrebného materiálu. Plán recyklácie lode by mal obsahovať miesto, kde sa loď bude nachádzať počas recyklácie, a stručný plán príchodu a bezpečného umiestnenia konkrétnej lode určenej na recykláciu;
c)
obsahuje informácie o vytvorení, udržiavaní a monitorovaní podmienok bezpečnosti vstupu a bezpečnosti práce s vysokými teplotami pre konkrétnu loď, zohľadňujúc pritom okolnosti, ako je jej konštrukcia, konfigurácia a predchádzajúci náklad, ako aj ďalšie potrebné informácie o spôsobe vykonávania plánu recyklácie lode;
d)
obsahuje informácie o druhu a množstve nebezpečných materiálov a odpadu, ktoré vznikli recykláciou konkrétnej lode vrátane tých materiálov a odpadu, ktoré sú uvedené v zozname nebezpečných materiálov, a informácie o tom, ako sa bude s nimi zaobchádzať a ako sa budú skladovať v zariadení na recykláciu lodí, ako aj v následných zariadeniach, a
e)
v prípade použitia viacerých zariadení na recykláciu lodí v zásade samostatne pripravuje pre každé zúčastnené zariadenie na recykláciu lodí a uvádza sa v ňom poradie použitia zariadení a povolené činnosti, ktoré sa v uvedených zariadeniach vykonajú.
3. Plán recyklácie lode schvaľuje explicitne alebo implicitne príslušný orgán v súlade s prípadnými požiadavkami štátu, v ktorom sa zariadenie na recykláciu lodí nachádza.
Explicitné schválenie znamená, že príslušný orgán pošle písomné oznámenie o svojom rozhodnutí o pláne recyklácie lode prevádzkovateľovi zariadenia na recykláciu lodí, vlastníkovi lode a správnemu orgánu.
Implicitné schválenie možno predpokladať, ak príslušný orgán prevádzkovateľovi zariadenia na recykláciu lodí, vlastníkovi lode a správnemu orgánu písomne neoznámi v prieskumnej lehote stanovenej v súlade s prípadnými požiadavkami štátu, v ktorom sa zariadenie na recykláciu lodí nachádza, námietku voči plánu recyklácie lode, čo sa oznámi v súlade s článkom 15 ods. 2 písm. b).
4. Členské štáty môžu od svojich správnych orgánov požadovať, aby príslušnému orgánu štátu, v ktorom sa zariadenie na recykláciu lodí nachádza, poslali informácie, ktoré poskytol vlastník lode v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. b), spolu s týmito údajmi:
i)
dátum registrácie lode v štáte, pod vlajkou ktorého sa loď plaví;
ii)
identifikačné číslo lode (číslo IMO);
iii)
číslo trupu na novopostavenej lodi;
iv)
názov a typ lode;
v)
prístav, v ktorom je loď zaregistrovaná;
vi)
meno/názov a adresa vlastníka lode a identifikačné číslo registrovaného vlastníka IMO;
vii)
názov a adresa podniku;
viii)
názvy všetkých klasifikačných spoločností, ktoré vykonali klasifikáciu lode;
ix)
hlavné údaje o lodi [celková dĺžka (LOA), šírka (v strede lode), výška boku (po hlavnú palubu), LDT, hrubá a čistá priestornosť a typ a výkon motora];
Článok 8
Prehliadky
1. Prehliadky lodí vykonávajú úradníci správneho orgánu alebo ním oprávnenej uznanej organizácie, pričom zohľadňujú relevantné usmernenia IMO.
2. Keď správny orgán využíva na prehliadky uznané organizácie podľa odseku 1, oprávňuje ich aspoň na to, aby mohli:
-
žiadať, aby nimi prehliadaná loď bola v súlade s týmto nariadením, a
-
vykonávať prehliadky na základe žiadosti príslušných orgánov členského štátu.
3. Lode sa podrobujú týmto prehliadkam:
a)
počiatočná prehliadka;
b)
obnovujúca prehliadka;
c)
dodatočná prehliadka;
d)
konečná prehliadka.
4. Počiatočná prehliadka novej lode sa vykonáva pred uvedením lode do prevádzky alebo pred vystavením osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov. V prípade už existujúcich lodí sa počiatočná prehliadka vykoná do 31. decembra 2020. Prehliadkou sa overí, či je časť I zoznamu nebezpečných látok v súlade s požiadavkami tohto nariadenia.
5. Obnovujúca prehliadka sa vykonáva v intervaloch stanovených správnym orgánom, ktoré však nesmú presiahnuť päť rokov. Obnovujúcou prehliadkou sa overí, či je časť I zoznamu nebezpečných látok v súlade s požiadavkami tohto nariadenia.
6. Dodatočná prehliadka, v závislosti od okolností úplná alebo čiastočná, sa vykonáva na žiadosť vlastníka lode po zmene, výmene alebo podstatnej oprave konštrukcie, vybavenia, systémov, príslušenstva, zariadení a materiálu s vplyvom na zoznam nebezpečných materiálov. Prehliadka sa vykoná tak, aby sa overilo, či sa všetky zmeny, výmeny alebo podstatné opravy vykonali takým spôsobom, ktorý zaručí, aby loď naďalej spĺňala požiadavky tohto nariadenia, a či sa časť I zoznamu nebezpečných materiálov potrebným spôsobom upravila.
7. Konečná prehliadka sa vykonáva pred vyradením lode z prevádzky a začatím recyklácie lode.
Uvedenou prehliadkou sa overí, či:
a)
je zoznam nebezpečných materiálov v súlade s požiadavkami článku 5;
b)
sa v pláne recyklácie lode riadne zaznamenávajú informácie uvedené v zozname nebezpečných materiálov a či je plán v súlade s požiadavkami článku 7;
c)
je zariadenie na recykláciu lodí, v ktorom sa má loď recyklovať, zahrnuté do európskeho zoznamu.
8. V prípade existujúcich lodí určených na recykláciu sa počiatočná a konečná prehliadka môže vykonať súčasne.
Článok 9
Vydávanie a schvaľovanie osvedčení
1. Správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia vydá po úspešnom dokončení počiatočnej alebo obnovujúcej prehliadky osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov. K tomuto osvedčeniu sa prikladá časť I zoznamu nebezpečných materiálov, ktorý je uvedený v článku 5 ods. 5 písm. a).
Ak sa počiatočná a konečná prehliadka vykonávajú súčasne podľa článku 8 ods. 8, vydáva sa len osvedčenie o pripravenosti na recykláciu uvedené v odseku 9 tohto článku.
Komisia prijíma vykonávacie akty s cieľom ustanoviť formát osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov a tak zaistiť jeho zhodu s dodatkom 3 k Hongkonskému dohovoru. Uvedené vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 25 tohto nariadenia.
2. Po úspešnom dokončení dodatočnej prehliadky v súlade s článkom 8 ods. 6 schvaľuje správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov na žiadosť vlastníka lode.
3. S výhradou odseku 4 správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia vydáva, prípadne schvaľuje osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov po úspešnom dokončení obnovujúcej prehliadky:
a)
v období troch mesiacov pred skončením platnosti posledného vydaného osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov a nové osvedčenie je platné od dátumu dokončenia obnovujúcej prehliadky do dátumu nepresahujúceho päť rokov od dátumu skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia;
b)
po dátume skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov a nové osvedčenie je platné od dátumu dokončenia obnovujúcej prehliadky do dátumu nepresahujúceho päť rokov od dátumu skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia;
c)
skôr ako tri mesiace pred skončením platnosti posledného vydaného osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov a nové osvedčenie je platné od dátumu dokončenia obnovujúcej prehliadky do dátumu nepresahujúceho päť rokov od dátumu dokončenia obnovujúcej prehliadky.
4. Ak sa obnovujúca prehliadka úspešne dokončila a nové osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov nemožno vydať ani ho umiestniť na palubu pred dátumom skončenia platnosti existujúceho osvedčenia, správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia potvrdí existujúce osvedčenie a takéto osvedčenie sa akceptuje ako platné na ďalšie obdobie nepresahujúce päť mesiacov od dátumu skončenia platnosti.
5. V prípade osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov vydaného na obdobie kratšie ako päť rokov môže správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia predĺžiť jeho platnosť na ďalšie obdobie nepresahujúce päť rokov.
6. Za osobitných okolností, ktoré určí správny orgán, nemusí nové osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov platiť od dátumu skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia, ako sa vyžaduje v odseku 3 písm. a) a b) a odsekoch 7 a 8. Za týchto okolností platí nové osvedčenie na obdobie nepresahujúce päť rokov od dátumu dokončenia obnovujúcej prehliadky.
7. Ak sa loď v čase skončenia platnosti osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov nenachádza v prístave ani na kotvisku, kde sa má podrobiť prehliadke, správny orgán môže v prípade vhodnosti predĺžiť platnosť osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov o obdobie nepresahujúce tri mesiace, aby mohla loď doplávať do prístavu, v ktorom sa má podrobiť prehliadke. Akékoľvek predĺženie sa podmieňuje tým, že loď zostane v dotknutom prístave až do ukončenia prehliadky. Loď, ktorej sa udelilo predĺženie, nemá na základe predĺženia po priplávaní do prístavu, v ktorom sa má podrobiť prehliadke, oprávnenie prístav opustiť bez nového osvedčenia. Po dokončení obnovujúcej prehliadky platí nové osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov na obdobie nepresahujúce päť rokov od dátumu skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia pred jeho predĺžením.
8. Správny orgán môže predĺžiť platnosť osvedčenia o zozname nebezpečných materiálov v prípade lode, ktorá vykonáva krátke plavby a ktorá sa nepredĺžila podľa podmienok uvedených v odseku 7, a to najviac o jeden mesiac od skončenia jeho platnosti. Po dokončení obnovujúcej prehliadky platí nové osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov na obdobie nepresahujúce päť rokov od dátumu skončenia platnosti posledného vydaného osvedčenia pred jeho predĺžením.
9. Po úspešnom dokončení konečnej prehliadky v súlade s článkom 8 ods. 7 správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia vydá osvedčenie o pripravenosti na recykláciu. K tomuto osvedčeniu sa prikladá zoznam nebezpečných materiálov a plán recyklácie lode.
Komisia prijíma vykonávacie akty s cieľom ustanoviť formát osvedčenia o pripravenosti na recykláciu a tak zaistiť jeho zhodu s dodatkom 4 k Hongkonskému dohovoru. Tieto vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 25 tohto nariadenia. Ostatné členské štáty uznávajú osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydané po konečnej prehliadke vykonanej v súlade s prvým pododsekom tohto odseku a na účely tohto nariadenia ho považujú za osvedčenie s rovnakou platnosťou ako osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydané nimi.
Článok 10
Trvanie a platnosť osvedčení
1. S výhradou článku 9 sa osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov vydáva na obdobie stanovené správnym orgánom, pričom toto obdobie nepresahuje päť rokov.
2. Osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov vydané alebo potvrdené podľa článku 9 prestáva platiť v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
a)
ak stav lode v podstatnej miere nezodpovedá údajom uvedeným v osvedčení o zozname nebezpečných materiálov vrátane prípadu, keď časť I zoznamu nebezpečných materiálov nebola riadne vedená ani aktualizovaná a neboli v nej zaznamenané zmeny konštrukcie a vybavenia lode, pričom sa zohľadňujú relevantné usmernenia IMO;
b)
ak sa obnovujúca prehliadka nevykoná v intervaloch uvedených v článku 8 ods. 5.
3. Osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydáva správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia na obdobie, ktoré nepresahuje tri mesiace.
4. Osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydané podľa článku 9 ods. 9 stráca platnosť, keď stav lode v podstatnej miere nezodpovedá údajom uvedeným v osvedčení o zozname nebezpečných materiálov.
5. Odchylne od odseku 3 môže správny orgán alebo ním oprávnená uznaná organizácia predĺžiť platnosť osvedčenia o pripravenosti na recykláciu na jedinú plavbu medzi dvoma bodmi do zariadenia na recykláciu lodí.
Článok 11
Štátna prístavná kontrola
1. Členské štáty uplatňujú na lode kontrolné ustanovenia v súlade so svojím vnútroštátnym právom, pričom prihliadajú na smernicu 2009/16/ES. S výhradou odseku 2 sú všetky takéto kontroly obmedzené na overenie toho, či sa na palube nachádza buď osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov, alebo osvedčenie o pripravenosti na recykláciu; ak sú tieto osvedčenia platné, považujú sa za dostatočné na schválenie kontroly.
2. Príslušný orgán vykonávajúci kontrolné činnosti prístavného štátu môže vykonať podrobnú inšpekciu zohľadňujúcu relevantné usmernenia IMO, ak sa na lodi platné osvedčenie nenachádza alebo existujú zrejmé dôvody domnievať sa, že:
a)
stav lode alebo jej vybavenia v podstatnej miere nezodpovedá údajom uvedeným v tomto osvedčení, časti I zoznamu nebezpečných materiálov alebo v oboch alebo
b)
na palube sa nevykonáva žiadny postup na udržiavanie časti I zoznamu nebezpečných materiálov.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 9, možno loď varovať, zadržať, prikázať jej, aby opustila prístav alebo námorný terminál, ktorý patrí do jurisdikcie členského štátu, alebo ju z neho vylúčiť, ak príslušným orgánom uvedeného členského štátu na ich žiadosť nepredloží kópiu osvedčenia o nebezpečných materiáloch, prípadne osvedčenia o pripravenosti na recykláciu. Členský štát, ktorý vykoná takéto opatrenie, o ňom bezodkladne informuje príslušný správny orgán. Neaktualizovanie zoznamu nebezpečných materiálov nepredstavuje nedostatok, ktorý by mohol viesť k zadržaniu lode, akékoľvek nezrovnalosti v zozname nebezpečných materiálov sa však hlásia príslušnému správnemu orgánu lode a odstránia sa počas nasledujúcej prehliadky.
4. V prípade zásahu vyššej moci, nadradených bezpečnostných dôvodov alebo v záujme zníženia alebo minimalizovania rizika znečistenia alebo odstránenia nedostatkov môže príslušný orgán členského štátu povoliť vstup do určitého prístavu alebo na kotvisko, a to za predpokladu, že vlastník, prevádzkovateľ alebo kapitán lode prijal náležité opatrenia na zaistenie bezpečnosti takéhoto vstupu, ktoré príslušný orgán uvedeného členského štátu považuje za uspokojivé.
Článok 12
Požiadavky na lode plaviace sa pod vlajkou tretej krajiny
1. S výhradou článku 32 ods. 2 písm. b) v prípade, keď loď plaviaca sa pod vlajkou tretej krajiny využíva prístav alebo kotvisko členského štátu, je povinná mať na palube zoznam nebezpečných materiálov, ktorý je v súlade s článkom 5 ods. 2.
Bez ohľadu na prvý pododsek v prípade zásahu vyššej moci, nadradených bezpečnostných dôvodov alebo v záujme zníženia alebo minimalizovania rizika znečistenia alebo odstránenia nedostatkov môže príslušný orgán členského štátu povoliť vstup do určitého prístavu alebo na kotvisko, a to za predpokladu, že vlastník, prevádzkovateľ alebo kapitán lode prijal náležité opatrenia na zaistenie bezpečnosti takéhoto vstupu, ktoré príslušný orgán uvedeného členského štátu považuje za uspokojivé.
2. Inštalácia nebezpečných materiálov uvedených v prílohe I na lodiach, ktoré sa plavia pod vlajkou tretej krajiny, v prístavoch alebo na kotviskách členských štátov je zakázaná alebo obmedzená podľa prílohy I.
Používanie nebezpečných materiálov uvedených v prílohe I na lodiach, ktoré sa plavia pod vlajkou tretej krajiny, v prístavoch alebo na kotviskách členských štátov je zakázaná alebo obmedzená podľa prílohy I bez toho, aby boli dotknuté výnimky a prechodné opatrenia uplatniteľné na tieto materiály podľa medzinárodného práva.
3. Zoznam nebezpečných materiálov je osobitný pre každú loď, vypracúva sa s ohľadom na relevantné usmernenia IMO a slúži na objasnenie, že loď je v súlade s odsekom 2 tohto článku. Pri vypracúvaní zoznamu nebezpečných látok sa uvedú aspoň nebezpečné materiály uvedené v prílohe I. Lode, ktoré sa plavia pod vlajkou tretej krajiny, vypracujú plán opisujúci vizuálnu kontrolu/kontrolu odobraním vzoriek, pomocou ktorej sa vypracuje zoznam nebezpečných materiálov, pričom sa zohľadňujú relevantné usmernenia IMO.
4. Zoznam nebezpečných materiálov sa počas celého prevádzkového životného cyklu lode riadne udržiava a aktualizuje a zaznamenávajú sa v ňom nové inštalácie, ktoré obsahujú akékoľvek nebezpečné materiály uvedené v prílohe II, ako aj zmeny konštrukcie alebo vybavenia lode, pričom sa zohľadňujú výnimky a prechodné opatrenia uplatniteľné na tieto materiály podľa medzinárodného práva.
5. Loď, ktorá sa plaví pod vlajkou tretej krajiny, možno varovať, zadržať, prikázať jej, aby opustila prístav alebo námorný terminál, ktorý patrí do jurisdikcie členského štátu, alebo ju z neho vylúčiť, ak príslušným orgánom tohto členského štátu na ich žiadosť nepredloží kópiu vyhlásenia v súlade s odsekmi 6 a 7, prípadne spoločne s osvedčením o nebezpečných materiáloch,. Členský štát, ktorý vykoná takéto opatrenie, o ňom bezodkladne informuje príslušné orgány tretej krajiny, pod ktorej vlajkou sa dotknutá loď plaví. Neaktualizovanie zoznamu nebezpečných materiálov nepredstavuje nedostatok, ktorý by mohol viesť k zadržaniu lode, všetky nezrovnalosti v zozname nebezpečných materiálov sa však hlásia príslušným orgánom tretej krajiny, pod ktorého vlajkou sa dotknutá loď plaví.
6. Vyhlásenie o súlade sa vydáva po tom, čo príslušné orgány tretej krajiny, pod ktorej vlajkou sa loď plaví, alebo nimi oprávnená uznaná organizácia overia zoznam v súlade s vnútroštátnymi požiadavkami. Ako vzor vyhlásenia o súlade možno použiť dodatok 3 k Hongkonskému dohovoru.
7. Vyhlásenie o súlade a zoznam nebezpečných materiálov sa vypracúvajú v úradnom jazyku vydávajúcich príslušných orgánov tretej krajiny, pod ktorej vlajkou sa loď plaví, a ak týmto jazykom nie je angličtina, francúzština ani španielčina, musia obsahovať preklad do jedného z uvedených jazykov.
8. S výhradou článku 32 ods. 2 písm. b) lode plaviace sa pod vlajkou tretej krajiny a žiadajúce o registráciu na plavbu pod vlajkou členského štátu musia zabezpečiť, aby sa na ich palube nachádzal zoznam nebezpečných materiálov podľa článku 5 ods. 2 alebo aby sa tento zoznam vypracoval buď do šiestich mesiacov od registrácie na plavbu pod vlajkou uvedeného členského štátu, alebo počas ktorejkoľvek z nasledujúcich prehliadok podľa článku 8 ods. 3, podľa toho, čo nastane skôr.
HLAVA III
ZARIADENIA NA RECYKLÁCIU LODÍ
Článok 13
Požiadavky nevyhnutné na zaradenie zariadení na recykláciu lodí do európskeho zoznamu
1. Do európskeho zoznamu možno začleniť len zariadenie na recykláciu lodí, ktoré v súlade s príslušnými ustanoveniami Hongkonského dohovoru a s ohľadom na relevantné usmernenia IMO, ILO, Bazilejského dohovoru, Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach a iných medzinárodných usmernení spĺňa tieto požiadavky:
a)
je oprávnené príslušnými orgánmi na výkon činností recyklácie lodí;
b)
je navrhnuté, postavené a prevádzkované bezpečným a environmentálne vhodným spôsobom;
c)
je prevádzkované zo stavieb;
d)
má zavedené systémy, postupy a techniky riadenia a monitorovania, ktorých účelom je zamedzenie, obmedzenie, minimalizácia a v uskutočniteľnej miere odstránenie:
i)
zdravotných rizík, ktoré hrozia dotknutým pracovníkom a obyvateľstvu v blízkosti zariadenia na recykláciu lodí a
ii)
škodlivých účinkov na životné prostredie, ktoré spôsobuje recyklácia lodí;
e)
má vypracovaný plán zariadenia na recykláciu lodí;
f)
predchádza škodlivým účinkom na zdravie ľudí a životné prostredie vrátane demonštrácie kontrolných opatrení v prípade úniku, a to najmä v prílivovo-odlivových zónach;
g)
zaisťuje bezpečné a environmentálne vhodné riadenie a skladovanie nebezpečných materiálov a odpadu vrátane:
i)
kontroly nad všetkými nebezpečnými materiálmi, ktoré sa nachádzajú na palube, počas celého procesu recyklácie lode, aby sa predišlo akémukoľvek úniku uvedených materiálov do životného prostredia; a okrem toho zaobchádzania s nebezpečnými materiálmi a odpadom, ktoré vzniknú počas procesu recyklácie lode, výlučne na nepriepustných plochách s účinnými odvodňovacími systémami;
ii)
zdokladovania všetkého odpadu, ktorý vznikol počas recyklačnej činnosti lode, ako aj jeho množstva, a jeho presunu výhradne do zariadení na zaobchádzanie s odpadom vrátane zariadení na recykláciu odpadu, ktoré sú oprávnené na ich spracovanie, a to bez ohrozenia zdravia ľudí a environmentálne vhodným spôsobom;
h)
má vypracovaný a udržiava plán pripravenosti a reakcie na núdzové situácie; zabezpečuje rýchly prístup do lode a všetkých priestorov zariadenia na recykláciu lodí pre zariadenia reakcie na núdzové situácie, ako je protipožiarne vybavenie a vozidlá, sanitky a žeriavy;
i)
zaisťuje bezpečnosť a odbornú prípravu pracovníkov vrátane zabezpečenia používania osobného ochranného vybavenia v prípade činností, ktoré si to vyžadujú;
j)
vyhotovuje záznamy o incidentoch, nehodách, chorobách z povolania a trvalých následkoch a na žiadosť jeho príslušných orgánov podáva správy o všetkých incidentoch, nehodách, chorobách z povolania alebo trvalých následkoch, ktoré predstavujú alebo môžu predstavovať riziká pre bezpečnosť pracovníkov, zdravie ľudí a životné prostredie;
k)
súhlasí s tým, že bude plniť požiadavky odseku 2.
2. Prevádzkovateľ zariadenia na recykláciu lodí je povinný:
a)
poslať plán recyklácie lode po jeho schválení v súlade s článkom 7 ods. 3 vlastníkovi lode a správnemu orgánu alebo ním oprávnenej uznanej organizácii;
b)
oznámiť správnemu orgánu, že zariadenie na recykláciu lodí je po každej stránke pripravené začať s recykláciou lodí;
c)
poslať po dokončení úplnej alebo čiastočnej recyklácie lode podľa tohto nariadenia do 14 dní od dátumu úplnej alebo čiastočnej recyklácie podľa plánu recyklácie lode správnemu orgánu, ktorý vydal osvedčenie o pripravenosti lode na recykláciu, vyhlásenie o dokončení. Vyhlásenie o dokončení obsahuje správu o prípadných incidentoch a nehodách, ktorými sa poškodilo zdravie ľudí a/alebo životné prostredie.
3. Komisia prijme vykonávacie akty na stanovenie formátu:
a)
správy požadovanej podľa odseku 2 písm. b) tohto článku, aby sa zaistil jej súlad s dodatkom 6 k Hongkonskému dohovoru, a
b)
vyhlásenia požadovaného podľa odseku 2 písm. c) tohto článku, aby sa zaistil jeho súlad s dodatkom 7 k Hongkonskému dohovoru.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25 tohto nariadenia.
Článok 14
Povoľovanie zariadení na recykláciu lodí, ktoré sa nachádzajú v členskom štáte
1. Bez toho, aby boli dotknuté iné relevantné ustanovenia práva Únie, príslušné orgány povoľujú vykonávanie recyklácie lodí pre zariadenia na recykláciu lodí, ktoré sa nachádzajú na ich území a spĺňajú požiadavky stanovené v článku 13. Tieto povolenia sa môžu vydávať jednotlivým zariadeniam na recykláciu lodí najviac na obdobie piatich rokov a možno ich obnovovať na rovnako dlhé obdobie.
Pod podmienkou splnenia požiadaviek tohto nariadenia možno akékoľvek povolenie vydané podľa iných príslušných ustanovení vnútroštátneho práva alebo práva Únie spájať s povolením podľa tohto článku do jedného povolenia, ak sa takýmto formátom odstráni zbytočná duplicita informácií a zdvojenie práce prevádzkovateľa zariadenia na recykláciu lodí alebo spoločnosti na recykláciu lodí alebo príslušného orgánu. V takýchto prípadoch možno povolenie predlžovať v súlade s povoľovacím režimom uvedeným v prvom pododseku, nesmie sa však prekročiť maximálne obdobie piatich rokov.
2. Členské štáty vypracujú a aktualizujú zoznam zariadení na recykláciu lodí, ktorým vydali povolenie v súlade s odsekom 1.
3. Komisii sa bezodkladne oznámi zoznam uvedený v odseku 2 najneskôr 31. marca 2015.
4. V prípade, že zariadenie na recykláciu lodí prestane spĺňať požiadavky stanovené v článku 13, členský štát, v ktorom sa nachádza zariadenie na recykláciu lodí, pozastaví alebo odníme povolenie, ktoré mu bolo vydané, alebo dotknuté zariadenie na recykláciu lodí požiada o vykonanie nápravných opatrení a bezodkladne o tom informuje Komisiu.
5. Ak sa v súlade s odsekom 1 povolilo zariadenie na recykláciu lodí, členský štát o tom bezodkladne informuje Komisiu.
Článok 15
Zariadenia na recykláciu lodí nachádzajúce sa v tretej krajine
1. Podnik na recykláciu lodí, ktorý vlastní zariadenie na recykláciu lodí nachádzajúce sa v tretej krajine a ktorý chce recyklovať lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu, predloží Komisii žiadosť o zaradenie tohto zariadenia na recykláciu lodí do európskeho zoznamu.
2. Žiadosť uvedená v odseku 1 musí byť doplnená o dôkazy, že dotknuté zariadenie na recykláciu lodí spĺňa požiadavky týkajúce sa vykonávania recyklácie lodí stanovené v článku 13, a požiadavky týkajúce sa zaradenia do európskeho zoznamu podľa článku 16.
Podnik na recykláciu lodí najmä:
a)
uvedie povolenie, licenciu alebo oprávnenie, ktoré mu udelili príslušné orgány na vykonávanie recyklácie lodí, a prípadne povolenie, licenciu alebo oprávnenie, ktoré príslušné orgány udelili všetkým jeho dodávateľom a subdodávateľom, ktorí sa priamo podieľajú na procese recyklácie lodí, a uvedie všetky informácie uvedené v článku 16 ods. 2;
b)
uvedie, či príslušný orgán schváli plán recyklácie lode implicitne alebo explicitne, prípadne prieskumnú lehotu na implicitné schválenie v súlade s vnútroštátnymi požiadavkami;
c)
potvrdí, že prijme loď, ktorá sa plaví pod vlajkou členského štátu, na recykláciu iba v súlade s týmto nariadením;
d)
poskytne dôkazy, že zariadenie na recykláciu lodí je schopné zaviesť, zachovávať a monitorovať kritériá bezpečnosti práce s vysokými teplotami a bezpečnosti vstupu počas procesu recyklácie lode;
e)
priloží mapu s hranicami zariadenia na recykláciu lodí a miestami, na ktorých sa vykonávajú operácie recyklácie lode;
f)
pre každý nebezpečný materiál uvedený v prílohe I a ďalší nebezpečný materiál, ktorý by mohla obsahovať konštrukcia lode, uvedie:
i)
či je zariadenie na recykláciu lodí oprávnené vykonávať odstraňovanie nebezpečného materiálu. Ak je takto oprávnené, uvedie sa príslušný personál oprávnený na odstraňovanie nebezpečného materiálu a predložia sa dôkazy o jeho spôsobilosti;
ii)
aký spôsob zaobchádzania s odpadom sa použije, či už v zariadení na recykláciu lodí, alebo mimo neho, napr. spálenie, uloženie na skládku alebo iná metóda zaobchádzania s odpadom, názov a adresu zariadenia na spracovanie iného odpadu, ako je zariadenie na recykláciu lodí, a poskytne dôkazy, že uplatňovaný postup sa bude vykonávať bez ohrozenia zdravia ľudí a environmentálne vhodným spôsobom;
g)
potvrdí, že prijal plán zariadenia na recykláciu lodí, zohľadňujúc relevantné usmernenia IMO;
h)
poskytne informácie potrebné na identifikáciu zariadenia na recykláciu lodí.
3. Komisia je splnomocnená prijímať vykonávacie akty s cieľom určiť formát informácií potrebných na identifikáciu zariadenia na recykláciu lodí. Uvedené vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 25.
4. S cieľom zaradiť zariadenia na recykláciu lodí, ktoré sa nachádzajú v tretích krajinách, do európskeho zoznamu, osvedčuje dodržiavanie požiadaviek uvedených v článku 13 nezávislý overovateľ s primeranou kvalifikáciou po inšpekcii na mieste. Zariadenie na recykláciu lodí predkladá osvedčenie Komisii spolu so žiadosťou o zaradenie do európskeho zoznamu a potom každých päť rokov pri obnove zaradenia do tohto zoznamu. Prvé zaradenie do zoznamu a jeho obnovenie dopĺňa preskúmanie súladu s požiadavkami článku 13 v polovici trvania.
Podniky na recykláciu lodí, ktoré požiadajú o zaradenie do európskeho zoznamu, akceptujú možnosť, že dotknuté zariadenie na recykláciu lodí sa podrobí inšpekcii na mieste Komisiou alebo zástupcami konajúcimi v jej mene pred zaradením alebo po zaradení do európskeho zoznamu s cieľom overiť, či dodržiava požiadavky stanovené v článku 13. Na účely vykonávania uvedených inšpekcií na mieste spolupracuje nezávislý overovateľ, Komisia alebo zástupcovia konajúci v jej mene s príslušnými orgánmi tretej krajiny, v ktorej sa zariadenie na recykláciu lodí nachádza.
Komisia môže v záujme zjednodušenia osvedčovania vydať technické usmernenia.
5. Na účely článku 13, pokiaľ ide o dotknutú operáciu zhodnocovania odpadu alebo zaobchádzania s ním, možno považovať, že environmentálne vhodné riadenie je zavedené, ak podnik na recykláciu lodí môže preukázať, že zariadenie na zaobchádzanie s odpadom, ktoré prijíma odpad, bude prevádzkované podľa noriem ochrany zdravia ľudí a životného prostredia, ktoré sú v zásade rovnocenné s príslušnými medzinárodnými normami a normami Únie.
6. Podnik na recykláciu lodí v prípade akýchkoľvek zmien informácií, ktoré poskytol Komisii, bezodkladne poskytuje aktualizované dôkazy a v každom prípade tri mesiace pred skončením každého päťročného obdobia zaradenia do európskeho zoznamu vyhlási, že:
a)
dôkazy, ktoré predložil, sú úplné a aktuálne;
b)
zariadenie na recykláciu lodí naďalej plní a bude plniť požiadavky článku 13.
Článok 16
Vypracovanie a aktualizácia európskeho zoznamu
1. Komisia prijme vykonávacie akty s cieľom vypracovať európsky zoznam zariadení na recykláciu lodí, ktoré:
a)
sa nachádzajú v Únii a o ktorých členské štáty informovali v súlade s článkom 14 ods. 3;
b)
sa nachádzajú v tretej krajine a o ktorých zaradení sa rozhoduje na základe posúdenia informácií a sprievodných dôkazov poskytnutých alebo získaných v súlade s článkom 15.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.
2. Európsky zoznam sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a na webovej stránke Komisie najneskôr 31. decembra 2016. Je rozdelený do dvoch čiastkových zoznamov, ktoré zahŕňajú zariadenia na recykláciu lodí nachádzajúce sa v členských štátoch a zariadenia na recykláciu lodí nachádzajúce sa v tretej krajine.
Európsky zoznam obsahuje všetky tieto informácie o zariadení na recykláciu lodí:
a)
spôsob recyklácie;
b)
druh a veľkosť lodí, ktoré možno recyklovať;
c)
všetky obmedzenia a podmienky, za akých sa zariadenie na recykláciu lodí prevádzkuje, a to aj pokiaľ ide o zaobchádzanie s nebezpečným odpadom;
d)
podrobnosti o príslušnom postupe schválenia (explicitného alebo implicitného), ako sa uvádza v článku 7 ods. 3, na základe ktorého sa zariadenie na recykláciu lodí schváli;
e)
maximálny ročný objem recyklácie lodí.
3. V európskom zozname sa uvádza dátum, kedy sa skončí platnosť zaradenia zariadenia na recykláciu lodí do zoznamu. Zaradenie platí najviac päť rokov a možno ho obnoviť.
4. Komisia prijme vykonávacie akty na pravidelnú aktualizáciu európskeho zoznamu s cieľom:
a)
zaradiť do európskeho zoznamu zariadenie na recykláciu lodí, ak:
i)
bolo povolené v súlade s článkom 14 alebo
ii)
sa o jeho zaradení do európskeho zoznamu rozhodlo v súlade s odsekom 1 písm. b) tohto článku;
b)
vyňať zariadenie na recykláciu lodí z európskeho zoznamu, ak:
i)
zariadenie na recykláciu lodí prestane spĺňať požiadavky stanovené v článku 13 alebo
ii)
sa aspoň tri mesiace pred skončením päťročného obdobia zaradenia do zoznamu neposkytnú aktualizované dôkazy v súlade s odsekom 3 tohto článku.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.
5. Komisia pri vypracúvaní a aktualizácii európskeho zoznamu koná v súlade so zásadami ukotvenými v zmluvách a v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie.
6. Členské štáty oznámia Komisii všetky informácie, ktoré môžu byť v súvislosti s aktualizáciou európskeho zoznamu relevantné. Komisia postúpi všetky relevantné informácie ostatným členským štátom.
HLAVA IV
VŠEOBECNÉ ADMINISTRATÍVNE USTANOVENIA
Článok 17
Jazyk
1. Plán recyklácie lode uvedený v článku 7 sa vypracúva v jazyku, ktorý akceptuje štát, ktorý povoľuje zariadenie na recykláciu lodí. Ak týmto jazykom nie je angličtina, francúzština ani španielčina, plán recyklácie lode sa do jedného z uvedených jazykov preloží okrem prípadov, keď to podľa správneho orgánu nie je potrebné.
2. Osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov a osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vydané podľa článku 9 sa vypracúvajú v úradnom jazyku vydávajúceho správneho orgánu. Ak týmto jazykom nie je angličtina, francúzština ani španielčina, osvedčenie musí obsahovať preklad do jedného z uvedených jazykov.
Článok 18
Určovanie príslušných orgánov a správnych orgánov
1. Členské štáty určia príslušné orgány a správne orgány zodpovedné za uplatňovanie tohto nariadenia a o určených orgánoch informujú Komisiu. Členské štáty bezodkladne informujú Komisiu o všetkých zmenách týchto údajov.
2. Komisia na svojej webovej stránke uverejní zoznamy určených príslušných orgánov a správnych orgánov a podľa potreby uvedené zoznamy aktualizuje.
Článok 19
Určenie kontaktných osôb
1. Členské štáty a Komisia určia jednu alebo viac kontaktných osôb, ktoré sú zodpovedné za informovanie fyzických alebo právnických osôb, ktoré požadujú informácie, alebo za poskytovanie poradenstva týmto osobám. Kontaktná osoba Komisie zasiela kontaktným osobám členských štátov všetky doručené otázky, ktoré sa týkajú týchto členských štátov, a naopak.
2. Členské štáty informujú Komisiu o určení kontaktných osôb. Členské štáty bezodkladne informujú Komisiu o všetkých zmenách uvedených údajov.
3. Komisia na svojej webovej stránke uverejní zoznamy určených kontaktných osôb a podľa potreby uvedené zoznamy aktualizuje.
Článok 20
Stretnutie kontaktných osôb
Komisia na žiadosť členských štátov, alebo ak to považuje za potrebné, pravidelne organizuje stretnutie kontaktných osôb s cieľom diskutovať o otázkach, ktoré vznikli v súvislosti s vykonávaním tohto nariadenia. Ak sa všetky členské štáty a Komisia dohodnú, že je to vhodné, na takéto stretnutia alebo ich časti sa prizývajú relevantné zainteresované strany.
HLAVA V
PODÁVANIE SPRÁV A PRESADZOVANIE
Článok 21
Podávanie správ členskými štátmi
1. Každý členský štát posiela Komisii správu, ktorá obsahuje tieto informácie:
a)
zoznam lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, ktorým bolo vystavené osvedčenie o pripravenosti na recykláciu, názov podniku na recykláciu lodí a miesto, kde sa nachádza zariadenie na recykláciu lodí, ako sa uvádza v osvedčení o pripravenosti na recykláciu;
b)
zoznam lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, pre ktoré bolo doručené vyhlásenie o dokončení;
c)
informácie o nezákonnej recyklácii lode, sankciách a následných krokoch, ktoré podnikol členský štát.
2. Členské štáty zasielajú Komisii každé tri roky elektronicky správu, najneskôr do deviatich mesiacov od konca trojročného obdobia, na ktoré sa správa vzťahuje.
Prvá elektronická správa sa vzťahuje na obdobie od dátumu začatia uplatňovania tohto nariadenia po koniec prvého pravidelného trojročného nahlasovacieho obdobia ustanoveného v článku 5 smernice Rady 91/692/EHS (14), ktoré pripadne po začiatočnom dátume prvého nahlasovacieho obdobia.
Komisia najneskôr do deviatich mesiacov po doručení správ od členských štátov uverejní správu o uplatňovaní tohto nariadenia.
3. Komisia uvedie tieto informácie v elektronickej databáze, ktorá je neustále prístupná verejnosti.
Článok 22
Presadzovanie v členských štátoch
1. Členské štáty určia sankcie za porušovanie tohto nariadenia a prijmú všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili ich vykonávanie. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
2. Členské štáty navzájom spolupracujú na bilaterálnej alebo multilaterálnej úrovni s cieľom uľahčiť prevenciu a odhaľovanie potenciálneho obchádzania a porušovania tohto nariadenia.
3. Členské štáty určia členov svojho stáleho personálu, ktorí zodpovedajú za spoluprácu uvedenú v odseku 2. Tieto informácie sa pošlú Komisii, ktorá rozošle týmto členom personálu súhrnný zoznam.
4. Členské štáty oznamujú Komisii ustanovenia o svojom vnútroštátnom práve týkajúcom sa presadzovania tohto nariadenia a o uplatniteľných sankciách.
Článok 23
Žiadosť o konanie
1. Fyzické alebo právnické osoby, ktoré sú alebo by mohli byť dotknuté porušením článku 13 v spojení s článkom 15 a článkom 16 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia alebo majú dostatočný záujem na rozhodovaní v oblasti životného prostredia v súvislosti s porušením článku 13 v spojení s článkom 15 a článkom 16 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, majú právo požiadať Komisiu, aby v súvislosti s takýmto porušením alebo jeho bezprostrednou hrozbou konala podľa tohto nariadenia.
Záujem akejkoľvek mimovládnej organizácie, ktorá podporuje ochranu životného prostredia a spĺňa požiadavky ustanovené v článku 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 (15), sa na účely prvého pododseku považuje za dostatočný.
2. K žiadosti o konanie sa prikladajú relevantné informácie a údaje, ktorými sa uvedená žiadosť podporuje.
3. Ak sa žiadosťou o konanie a sprievodnými informáciami a údajmi hodnoverným spôsobom preukáže, že bol porušený článok 13 v spojení s článkom 15 a článkom 16 ods. 1 písm. b) alebo že takéto porušenie bezprostredne hrozí, Komisia zváži všetky takéto žiadosti o konanie a informácie a údaje. Komisia za takýchto okolností dotknutému podniku na recykláciu lodí umožní, aby sa k žiadosti o konanie a sprievodným informáciám a údajom vyjadril.
4. Komisia bezodkladne a v súlade s príslušnými ustanoveniami právnych predpisov Únie informuje osoby, ktoré predložili žiadosť podľa odseku 1, o svojom rozhodnutí súhlasiť so žiadosťou o konanie alebo ju zamietnuť a svoje rozhodnutie odôvodní.
HLAVA VI
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 24
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 ods. 8 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 30. decembra 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 5 ods. 8 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 ods. 8 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 25
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 26
Prechodné ustanovenie
Počnúc dátumom uverejnenia európskeho zoznamu môžu členské štáty pred dátumom začatia uplatňovania tohto nariadenia povoľovať recykláciu lodí v zariadeniach na recykláciu lodí, ktoré sú zaradené v európskom zozname. V takýchto prípadoch sa nariadenie (ES) č. 1013/2006 neuplatňuje.
Článok 27
Zmena nariadenia (ES) č. 1013/2006
V článku 1ods. 3 nariadenia (ES) č. 1013/2006 sa dopĺňa tento bod:
„i)
lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu patriace do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1257/2013 (16).
Článok 28
Zmena smernice 2009/16/ES
V prílohe IV sa dopĺňa tento bod:
„49.
Osvedčenie o zozname nebezpečných materiálov, prípadne vyhlásenie o súlade podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1257/2013 (17).
Článok 29
Finančná motivácia
Do 31. decembra 2016 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uskutočniteľnosti zavedenia finančného nástroja, ktorým by sa uľahčila bezpečná a vhodná recyklácia lodí, prípadne sprevádzanú legislatívnym návrhom.
Článok 30
Preskúmanie
1. Komisia posúdi, ktoré porušenia tohto nariadenia by sa mali začleniť do rozsahu pôsobnosti smernice 2008/99/ES, aby sa docielila rovnocennosť ustanovení týkajúcich sa porušovania medzi týmto nariadením a nariadením (ES) č. 1013/2006. Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade do 31. decembra 2014 správu o svojich zisteniach, prípadne sprevádzanú legislatívnym návrhom.
2. Komisia toto nariadenie preskúma najneskôr 18 mesiacov pred dátumom nadobudnutia platnosti Hongkonského dohovoru a v tejto súvislosti prípadne súčasne predloží akékoľvek príslušné legislatívne návrhy. V rámci tohto preskúmania sa posúdi zaradenie zariadení na recykláciu lodí povolených podľa Hongkonského dohovoru do európskeho zoznamu s cieľom predísť zdvojovaniu práce a administratívnemu zaťaženiu.
3. Komisia toto nariadenie sústavne skúma a prípadne predkladá včasné návrhy, ktorými sa podľa potreby reaguje na vývoj medzinárodných dohovorov vrátane bazilejského dohovoru.
4. Bez ohľadu na odsek 2 Komisia do piatich rokov odo dňa začatia uplatňovania tohto nariadenia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia, prípadne sprevádzanú legislatívnymi návrhmi, ktorými sa zaistí plnenie jeho cieľov, ako aj to, že jeho účinky sú zabezpečené a opodstatnené.
Článok 31
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 32
Uplatňovanie
1. Toto nariadenie sa uplatňuje od toho z nasledujúcich dvoch dátumov, ktorý bude skôr, nie však skôr ako od 31. decembra 2015:
a)
šesť mesiacov od dátumu, v ktorom kombinovaný maximálny ročný objem recyklácie lodí zariadení na recykláciu lodí, ktoré sú v európskom zozname, dosiahne výšku alebo prekročí 2,5 milióna ton výtlaku prázdnej lode (LDT). Maximálny ročný objem recyklácie lodí sa počíta ako súčet hmotností lodí v LDT, ktoré sa v danom roku zrecyklovali v dotknutom zariadení na recykláciu lodí. Maximálny ročný objem recyklácie lodí sa určuje zvolením najvyššej hodnoty za predchádzajúcich 10 rokov pre každé zariadenie na recykláciu lodí alebo v prípade novopovoleného zariadenia na recykláciu lodí zvolením najvyššej ročnej hodnoty, ktorú dotknuté zariadenie dosiahlo, alebo
b)
31. decembra 2018.
2. Vo vzťahu k nasledujúcim ustanoveniam sa však uplatňujú tieto dátumy uplatňovania:
a)
článok 2, článok 5 ods. 2 druhý pododsek, články 13, 14, 15, 16, 25 a 26 sa uplatňujú od 31. decembra 2014;
b)
článok 5 ods. 2 prvý a tretí pododsek a článok 12 ods. 1 a 8 od 31. decembra 2020.
3. Komisia po splnení podmienok uvedených v odseku 1 písm. a) uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie oznámenie o dátume začatia uplatňovania tohto nariadenia.
4. Ak členský štát uzavrel svoj vnútroštátny register lodí, ak sa počas trojročného obdobia nezaregistrovala na plavbu pod jeho vlajkou žiadna loď a ak na plavbu pod jeho vlajkou nie je registrovaná žiadna loď, môže sa od ustanovení tohto nariadenia odchýliť okrem článkov 4, 5, 11, 12, 13, 14, článku 16 ods. 6, článkov 18, 19, 20, 21 a 22. Ak chce členský štát túto výnimku využiť, oznámi to Komisii najneskôr v deň začatia uplatňovania tohto nariadenia. Všetky následné zmeny sa tiež oznamujú Komisii.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 20. novembra 2013