NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/159
ze dne 27. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2532/98 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 132 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34.3 tohoto statutu,
s ohledem na doporučení Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (3),
v souladu s postupem stanoveným v čl. 129 odst. 4 Smlouvy a článku 41 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2532/98 (4) vychází z čl. 132 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a článku 34.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut“), jež svěřují Radě pravomoc stanovit meze a podmínky, za nichž je Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí. Obsah nařízení (ES) č. 2532/98 by proto měl být omezen na porušení nařízení a rozhodnutí přijatých ECB. Pro porušení přímo použitelných právních předpisů Unie jiných, než jsou nařízení a rozhodnutí přijatá ECB, by se měla použít příslušná ustanovení nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (5).
(2)
ECB uplatňuje nařízení (ES) č. 2532/98 při ukládání sankcí v různých oblastech své působnosti, a to zejména v oblasti provádění měnové politiky v Unii, provozování platebních systémů a shromažďování statistických informací.
(3)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 svěřilo ECB některé úkoly v oblasti dohledu a opravňuje ji ukládat úvěrovým institucím, nad nimiž vykonává dohled: a) správní peněžité sankce, poruší-li tyto instituce požadavek vyplývající z přímo použitelných právních předpisů Unie, v souvislosti s nímž mají příslušné orgány podle příslušnýchprávních předpisů Unie k dispozici správní peněžité sankce, a b) sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98 v případě porušení nařízení či rozhodnutí ECB (společně dále jen „správní sankce“).
(4)
V čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013 se stanoví, že ECB může za účelem plnění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny, v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB uložit sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98.
(5)
V této souvislosti nejsou některá ustanovení nařízení (ES) č. 2532/98 konzistentní s celou řadou ustanovení obsažených v nařízení (EU) č. 1024/2013, která se přímo týkají pravomoci ECB ukládat sankce v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Proto je nezbytné určit, která z pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 2532/98 by měla být změněna, odkazuje-li se na ukládání sankcí ze strany ECB v případě porušení jejích nařízení nebo rozhodnutí týkajících se jejích úkolů v oblasti dohledu.
(6)
Na základě pravomoci provádět úkoly v oblasti dohledu, které ECB svěřují Smlouvy, jak ji stanoví článek 34 Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, přijala ECB nařízení (EU) č. 468/2014 (6). Za účelem vymezení úkolu ECB spočívajícího v zajišťování souladu s pravidly obsaženými v přímo použitelných právních předpisech Unie stanoví nařízení (EU) č. 468/2014 dále v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 a základními právy a zásadami obsaženými v Listině základních práv Evropské unie rámec pro správní sankce podle článku 18 nařízení (EU) č. 1024/2013. Zavádí rovněž pravidla týkající se ukládání správních sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Nařízení (EU) č. 468/2014 je aktem provádějícím sekundární právní předpis. V případě rozporu mezi jeho ustanoveními a nařízením (ES) č. 2532/98 tak má přednost nařízení (ES) č. 2532/98.
(7)
ECB by měla zveřejňovat rozhodnutí o uložení sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, ledaže by toto zveřejnění ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo by způsobilo, pokud to lze zjistit, dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
(8)
K zajištění jednotného zacházení v případě stejně závažných protiprávních jednání by se horní mez pokuty, kterou ECB může podniku uložit za nedodržování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, neměla lišit od horní meze pokuty, kterou ECB může uložit podniku za porušení přímo použitelných právních předpisů Unie. Na všechny pokuty, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, by se proto měly vztahovat stejné horní meze.
(9)
ECB by měla mít možnost uložit podnikům penále s cílem přinutit je k dodržování nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu anebo k ukončení trvajícího protiprávního jednání spočívajícího v porušování těchto nařízení či rozhodnutí ECB. Horní mez penále by měla být úměrná horní mezi, která se uplatňuje v případě pokut v oblasti dohledu.
(10)
Článek 25 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví zásadu oddělení funkcí, podle které ECB provádí úkoly, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Tuto zásadu je nutné bez omezení dodržovat u všech úkolů, které ECB provádí. V zájmu jejího důsledného uplatňování byla v souladu článkem 26 nařízení (EU) č. 1024/2013 zřízena Rada dohledu, která odpovídá mimo jiné za přípravu konečných návrhů rozhodnutí Rady guvernérů ECB v oblasti dohledu. Rozhodnutí Rady guvernérů ECB dále podléhají za podmínek stanovených v článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013 přezkumu správní revizní komisí. S ohledem na zásadu oddělení funkcí a na zřízení Rady dohledu a správní revizní komise by se měly uplatňovat dva odlišné postupy: a) zvažuje-li ECB uložení správní sankce při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Rada guvernérů ECB na základěkonečného návrhu rozhodnutí Rady dohledu a tato rozhodnutí podléhají přezkumu správní revizní komisí, a b) zvažuje-li ECB uložení sankce při plnění svých úkolů v oblastech, které se netýkají dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Výkonná rada ECB a tato rozhodnutí podléhají přezkumu Radou guvernérů ECB.
(11)
Vzhledem ke složitosti vyšetřování případů protiprávního jednání v oblasti dohledu by se na výkon pravomoci uložit a vymáhat sankce v souvislosti s úkoly ECB v oblasti dohledu měly uplatňovat delší lhůty, než jaké jsou stanoveny v případě sankcí v souvislosti s úkoly ECB v oblastech, které se netýkají dohledu. Odpovídajícím způsobem by mělo být upraveno stavění a přerušení běhu těchto lhůt, a to i s přihlédnutím k tomu, že se řízení o sankcích v oblasti dohledu může překrývat s vyšetřováním trestného činu a trestním řízením vedeným na základě stejných skutečností.
(12)
Nařízení (ES) č. 2532/98 by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2532/98 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
bod 6 se nahrazuje tímto:
„6.
‚penále‘ rozumí peněžní částky, které musí platit podnik v případě trvajícího protiprávního jednání jako trest nebo které mají přinutit dotyčné osoby k tomu, aby dodržovaly nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Penále se počítají za každý celý den trvání protiprávního jednání:
a)
od okamžiku, kdy byl podnik postupem podle čl. 3 odst. 1 druhého pododstavce vyrozuměn o rozhodnutí, jímž se nařizuje ukončení protiprávního jednání, nebo
b)
v případě, že trvající protiprávní jednání spadá do oblasti působnosti čl. 18 odst. 7 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (7), v souladu s postupem podle článku 4b tohoto nařízení;
;
b)
bod 7 se nahrazuje tímto:
„7.
‚sankcí‘ rozumí pokuty a penále.“
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 1a
Všeobecné zásady a oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ukládání sankcí podnikům ze strany ECB za neplnění povinností vyplývajících z rozhodnutí nebo nařízení ECB.
2. Pravidla vztahující se na ukládání sankcí ze strany ECB při plnění úkolů v oblasti dohledu v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB se použijí odchylně od pravidel stanovených v článcích 2 až 4 v rozsahu stanoveném v článcích 4a až 4c.
3. ECB zveřejní jakékoli rozhodnutí o uložení sankcí podniku v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na to, zda proti němu byl podán opravný prostředek či nikoli.
ECB toto zveřejnění učiní na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co dané rozhodnutí oznámila dotyčnému podniku. Zveřejňované informace zahrnují druh a povahu porušení a totožnost dotyčného podniku, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě pominou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce po tuto dobu odložit.
Bylo-li proti rozhodnutí o sankcích podáno odvolání k Soudnímu dvoru, zveřejní ECB bez zbytečného odkladu na svých oficiálních internetových stránkách rovněž informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle tohoto odstavce byly na jejích oficiálních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.“
3)
V článku 2 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Spočívá-li protiprávní jednání v opomenutí, nezbavuje uložení sankce podnik plnění jeho povinností, nestanoví-li rozhodnutí přijaté podle čl. 3 odst. 4 nebo článku 4b výslovně jinak.“
4)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první věta nahrazuje tímto:
„1. Rozhodnutí o tom, zda má být zahájeno řízení o sankcích, přijímá ECB z vlastního podnětu nebo na základě žádosti národní centrální banky členského státu, v jehož soudní pravomoci k údajnému protiprávnímu jednání došlo.“
;
b)
odstavec 10 se nahrazuje tímto:
„10. Pokud protiprávní jednání souvisí výlučně s úkolem, který je podle Smlouvy a statutu svěřen ESCB nebo ECB, lze řízení o sankcích zahájit výhradně podle tohoto nařízení, bez ohledu na to, zda vnitrostátní právní předpisy stanoví jiné řízení. Pokud protiprávní jednání souvisí s jednou nebo více oblastí, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, není právem příslušného vnitrostátního orgánu zahájit zvláštní řízení v souvislosti s oblastmi, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, dotčeno právo zahájit řízení o sankcích podle tohoto nařízení. Tímto ustanovením není dotčeno uplatňování trestního práva a vnitrostátních právních předpisů týkajících se pravomocí v oblasti obezřetnostního dohledu v zúčastněných členských státech podle nařízení (EU) č. 1024/2013.“
5)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 4a
Zvláštní pravidla týkající se horních mezí sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou meze, v nichž ECB může ukládat pokuty a penále v případě protiprávních jednání týkajících se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, tyto:
a)
U pokut činí horní mez dvojnásobek zisku, kterého bylo dosaženo v důsledku protiprávního jednání, nebo ztráty, které bylo v důsledku protiprávního jednání zabráněno, jestliže je lze určit, nebo 10 % celkového ročního obratu podniku.
b)
U penále činí: horní mez 5 % průměrného denního obratu za každý den protiprávního jednání. Penále mohou být ukládána po dobu nejvýše šesti měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí, kterým byla uložena.
2. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
‚ročním obratem‘ roční obrat dotyčného podniku v předcházejícím hospodářském roce, jak je vymezen v příslušných právních předpisech Unie, a pokud tento obrat není k dispozici, obrat podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby. Je-li dotyčný podnik dceřiným podnikem mateřského podniku, je příslušným celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední dostupné konsolidované roční účetní závěrky v předcházejícím hospodářském roce, a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby;
b)
‚průměrným denním obratem‘ roční obrat, jak je vymezen v písmenu a), dělený 365.
Článek 4b
Zvláštní procesní pravidla týkající se sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 až 8 tohoto nařízení se na protiprávní jednání týkající se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, uplatní pravidla stanovená v tomto článku.
2. Má-li ECB při plnění svých úkolů podle nařízení (EU) č. 1024/2013 za to, že existuje důvodné podezření, že se podnik s ústředím v členském státě eurozóny dopouští nebo dopustil jednoho nebo několika porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB, jak je uvedeno v čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, provede příslušné vyšetřování v souladu s následujícími ustanoveními.
3. Po skončení vyšetřování a předtím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyrozumí ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu písemně dotyčný podnik o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
V oznámení podle prvního pododstavce ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik informuje o právu předložit jí písemné připomínky týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro předložení těchto připomínek. ECB není povinna zohlednit písemné připomínky, jež byly předloženy po uplynutí lhůty, kterou v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu stanovila.
V návaznosti na oznámení ve smyslu prvního pododstavce může ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik rovněž vyzvat k účasti na ústním jednání. Strany, které jsou předmětem vyšetřování, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání jsou neveřejná.
Je zaručeno právo dotyčného podniku, který je předmětem vyšetřování, na přístup ke spisu. Toto právo se nevztahuje na důvěrné informace.
4. Rada dohledu předloží Radě guvernérů konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotyčný podnik dopustil porušení či nikoli, a uvede sankce, které mají být případně uloženy, postupem podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013.
5. Dotyčný podnik má právo požádat o přezkum rozhodnutí, které Rada guvernérů přijala podle odstavce 4, správní revizní komisí postupem podle článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013.
Článek 4c
Zvláštní lhůty v případě sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od článku 4 zaniká právo rozhodnout o uložení sankce v případě porušení rozhodnutí nebo nařízení ECB týkajícího se jejích úkolů v oblasti dohledu pět let poté, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání pět let poté, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
2. Běh lhůty stanovené v odstavci 1 přerušuje jakýkoli úkon, který ECB učiní pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká protiprávního jednání. Běh promlčecí lhůty se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu. Po každém přerušení této lhůty začne běžet lhůta nová. Lhůta však nepřesáhne dobu 10 let od okamžiku, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání 10 let od okamžiku, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
3. Lhůty uvedené v předchozích odstavcích lze prodloužit, pokud:
a)
je rozhodnutí Rady guvernérů předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem Evropské unie nebo
b)
je proti dotyčnému podniku vedeno trestní řízení v souvislosti se stejnými skutečnostmi. V takovém případě se lhůty uvedené v předchozích odstavcích prodlužují o dobu, po kterou trvá přezkum rozhodnutí před správní revizní komisí nebo Soudním dvorem, nebo do ukončení trestního řízení proti dotyčnému podniku.
4. Právo ECB vymáhat rozhodnutí o uložení sankce zaniká pět let po přijetí daného rozhodnutí. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání přerušuje jakýkoli úkon ECB, jehož účelem je vymáhání platby nebo platebních podmínek uložené sankce.
5. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání sankcí se staví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení uložené sankce;
b)
pokud je vymáhání platby uložené sankce pozastaveno na základě rozhodnutí Rady guvernérů nebo Soudního dvora.“
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 27. ledna 2015.
NARIADENIE RADY (EÚ) 2015/159
z 27. januára 2015,
ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2532/98 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 132 ods. 3,
so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 343,
so zreteľom na odporúčanie Európskej centrálnej banky (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2),
so zreteľom na stanovisko Európskej komisie (3),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 129 ods. 4 zmluvy a v článku 41 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky,
keďže:
(1)
Nariadenie (ES) č. 2532/98 (4) sa zakladá na článku 132 ods. 3 ZFEÚ a článku 34.3 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút“), ktorými sa Rada oprávňuje stanovovať medze a podmienky, za ktorých je Európska centrálna banka (ďalej len „ECB“) oprávnená ukladať pokuty alebo pravidelné penále podnikom za neplnenie záväzkov vyplývajúcich z jej nariadení a rozhodnutí. Obsah nariadenia (ES) č. 2532/98 by sa preto mal obmedziť na porušenia nariadení a rozhodnutí, ktoré prijala ECB. Na porušenia iného priamo uplatniteľného práva Únie ako nariadení a rozhodnutí, ktoré prijala ECB, by sa mali uplatňovať relevantné ustanovenia stanovené v nariadení (EÚ) č. 1024/2013 (5).
(2)
ECB uplatňuje nariadenie (ES) č. 2532/98 na ukladanie sankcií v rôznych oblastiach svojej právomoci vrátane vykonávania menovej politiky Únie, prevádzkovania platobných systémov a zberu štatistických informácií.
(3)
Nariadením (EÚ) č. 1024/2013 sa ECB udeľujú niektoré úlohy dohľadu a ECB sa oprávňuje ukladať úverovým inštitúciám, nad ktorými vykonáva dohľad: a) administratívne peňažné sankcie, ak tieto inštitúcie porušia požiadavku priamo uplatniteľného práva Únie, v súvislosti s ktorým majú príslušné orgány k dispozícii administratívne peňažné sankcie podľa príslušného práva Únie; a b) sankcie v súlade s nariadením (ES) č. 2532/98 v prípade, keď dôjde k porušeniu nariadení alebo rozhodnutí ECB (ďalej spoločne ako „administratívne sankcie“).
(4)
V článku 18 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 sa ustanovuje, že na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje uvedeným nariadením, môže ECB v prípade porušenia nariadení a rozhodnutí ukladať sankcie v súlade s nariadením (ES) č. 2532/98.
(5)
V tomto ohľade niektoré ustanovenia nariadenia (ES) č. 2532/98 nie sú v súlade so širokým rozsahom ustanovení uvedených v nariadení (EÚ) č. 1024/2013, ktoré sú priamo relevantné pre právomoci ECB ukladať sankcie v prípade porušenia nariadení a rozhodnutí ECB. Je preto potrebné určiť tie pravidlá stanovené v nariadení (ES) č. 2532/98, ktoré by sa mali zmeniť, ak sa odkazuje na ukladanie sankcií zo strany ECB v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB v súvislosti s jej úlohami dohľadu.
(6)
ECB na základe právomoci vykonávať úlohy dohľadu, ktoré jej boli pridelené v zmluvách a stanovené v článku 34 Protokolu (č. 4) o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, prijala nariadenie (EÚ) č. 468/2014 (6). S cieľom organizovať úlohu ECB, ktorou je zabezpečiť súlad s pravidlami uvedenými v priamo uplatniteľnom práve Únie, sa v nariadení (EÚ) č. 468/2014 v súlade s článkom 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a v súlade so základnými právami a zásadami stanovenými v Charte základných práv Európskej únie ďalej špecifikuje rámec administratívnych sankcií stanovených v článku 18 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013. Stanovujú sa v ňom aj pravidlá pre ukladanie administratívnych sankcií v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB. Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 je nástrojom, ktorým sa vykonávajú sekundárne právne predpisy. Na základe toho teda v prípade konfliktu medzi ustanoveniami uvedenými v danom nariadení a ustanoveniami nariadenia (ES) č. 2532/98 má prednosť nariadenie (ES) č. 2532/98.
(7)
ECB by mala uverejniť rozhodnutia, ktorými sa ukladajú sankcie v prípade porušenia nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu okrem prípadu, keď by takéto uverejnenie ohrozilo stabilitu finančných trhov alebo by - ak je to možné stanoviť - neprimerane poškodilo dotknutý podnikateľský subjekt.
(8)
V záujme zabezpečenia konzistentnosti postupu pri rovnako závažných porušeniach by sa horný limit pokuty, ktorú môže ECB uložiť podnikateľskému subjektu za nedodržanie ustanovení nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu, nemal odlišovať od horného limitu pokuty, ktorú môže ECB uložiť podnikateľskému subjektu za porušenie priamo uplatniteľného práva Únie. Všetky pokuty, ktoré ECB ukladá pri plnení svojich úloh dohľadu, by preto mali mať stanovený rovnaký horný limit.
(9)
ECB by mala mať možnosť ukladať podnikateľským subjektom periodické sankčné platby, aby ich prinútila dodržiavať nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu alebo ukončiť pokračujúce porušovanie takýchto nariadení alebo rozhodnutí. Horný limit periodických sankčných platieb by mal zodpovedať hornému limitu pokút uplatniteľných v oblasti dohľadu.
(10)
V článku 25 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 sa stanovuje zásada oddelenia, podľa ktorej ECB vykonáva úlohy, ktorými bola poverená v nariadení (EÚ) č. 1024/2013 bez toho, aby boli dotknuté jej úlohy týkajúce sa menovej politiky a akékoľvek iné úlohy, a oddelene od týchto úloh. Táto zásada sa má bez obmedzenia dodržiavať pri všetkých úlohách, ktoré vykonáva ECB. V záujme posilnenia zásady oddelenia bola v zmysle článku 26 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 zriadená rada pre dohľad, ktorá je okrem iného zodpovedná za vypracovanie konečných návrhov rozhodnutí pre Radu guvernérov ECB v oblasti dohľadu. Rozhodnutia prijaté Radou guvernérov ECB okrem toho podliehajú preskúmaniu zo strany administratívneho revízneho výboru za podmienok stanovených v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013. Zohľadňujúc zásadu oddelenia a zriadenie rady pre dohľad a administratívneho revízneho výboru by sa mali uplatňovať dva odlišné postupy: a) ak ECB v rámci plnenia svojich úloh dohľadu zvažuje uloženie administratívnych sankcií, rozhodnutia na tento účel prijíma Rada guvernérov ECB na základe konečného návrhu rozhodnutia od rady pre dohľad a s výhradou preskúmania administratívnym revíznym výborom; a b) ak ECB v rámci plnenia svojich úloh, ktoré nie sú úlohami dohľadu, zvažuje uloženie sankcií, rozhodnutia na tento účel prijíma Výkonná rada ECB, a to s výhradou preskúmania zo strany Rady guvernérov ECB.
(11)
Vzhľadom na zložitosť vyšetrovania porušení v oblasti dohľadu by pre právomoc ukladať a vymáhať administratívne sankcie v súvislosti s úlohami ECB v oblasti dohľadu mali platiť dlhšie lehoty, ako sú lehoty ustanovené pre sankcie týkajúce sa úloh ECB, ktoré nie sú úlohami dohľadu. Zodpovedajúcim spôsobom by malo byť upravené pozastavenie a prerušenie týchto lehôt by malo byť upravené, a to aj s prihliadnutím na skutočnosť, že postupy dohľadu v prípade porušení sa môžu prekrývať s vyšetrovaním trestných činov a trestným konaním založeným na tých istých skutočnostiach.
(12)
Nariadenie (ES) č. 2532/1998 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Zmeny
Nariadenie (ES) č. 2532/98 sa mení takto:
1.
Článok 1 sa mení takto:
a)
bod 6 sa nahrádza takto:
„6.
‚periodické sankčné platby‘ sú peňažné sumy, ktoré je podnikateľský subjekt povinný zaplatiť ako sankciu v prípade pokračujúceho porušovania alebo s cieľom prinútiť dotknuté osoby, aby dodržiavali nariadenia a rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu. Periodické sankčné platby sa počítajú za každý celý deň pokračujúceho porušovania:
a)
od oznámenia informujúceho podnikateľský subjekt o rozhodnutí, v ktorom sa vyžaduje ukončenie tohto porušovania, v súlade s postupom ustanoveným v článku 3 ods. 1 druhom pododseku, alebo
b)
ak pokračujúce porušovanie patrí do rozsahu pôsobnosti článku 18 ods. 7 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 (7), v súlade s postupom ustanoveným v článku 4b tohto nariadenia;
;
b)
bod 7 sa nahrádza takto:
„7.
‚sankcie‘ sú pokuty a periodické sankčné platby.“
2.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 1a
Všeobecné zásady a rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie sa uplatňuje na sankcie, ktoré ECB ukladá podnikateľským subjektom pre nedodržanie povinností vyplývajúcich z rozhodnutí alebo nariadení ECB.
2. Pravidlá uplatňované na ukladanie sankcií v prípade porušenia nariadení a rozhodnutí ECB, ktoré ECB ukladá pri plnení svojich úloh dohľadu, sa odchyľujú od pravidiel ustanovených v článkoch 2 až 4 v rozsahu ustanovenom v článkoch 4a až 4c.
3. ECB uverejní všetky rozhodnutia o uložení sankcií podnikateľskému subjektu v prípade porušenia nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu bez ohľadu na to, či sa podnikateľský subjekt voči rozhodnutiu odvolal alebo neodvolal.
ECB pristúpi k bezodkladnému uverejneniu rozhodnutia na svojej webovej stránke po tom, ako ho oznámi dotknutému podnikateľskému subjektu. Pri uverejnení sa uvedú informácie o type a povahe porušenia a o totožnosti dotknutého podnikateľského subjektu s výnimkou prípadu, keď by uverejnenie rozhodnutia takýmto spôsobom mohlo buď:
a)
ohroziť stabilitu finančných trhov alebo prebiehajúce vyšetrovanie trestného činu, alebo
b)
spôsobiť dotknutému podnikateľskému subjektu neúmernú škodu - ak je možné ju stanoviť.
Za týchto okolností sa rozhodnutia o sankciách uverejňujú anonymne. Prípadne, ak takéto okolnosti pravdepodobne prestanú po uplynutí primeraného času existovať, uverejnenie podľa tohto odseku sa odloží na takéto obdobie.
Ak odvolanie pred Súdnym dvorom v súvislosti s rozhodnutím o uložení sankcie prebieha, ECB tiež na svojej oficiálnej webovej stránke bezodkladne uverejní informácie o stave dotknutého odvolania a jeho výsledku.
ECB zabezpečí, aby informácie uverejnené podľa tohto odseku zostali na jej oficiálnej webovej stránke aspoň päť rokov.“
3.
V článku 2 sa odsek 4 nahrádza takto:
„4. Keď porušenie spočíva v nesplnení povinnosti, uplatnenie sankcie neoslobodzuje podnikateľský subjekt od jej splnenia, ak sa v rozhodnutí prijatom v súlade s článkom 3 ods. 4 alebo článkom 4b explicitne neustanovuje opak.“
4.
Článok 3 sa mení takto:
a)
v odseku 1 sa prvá veta nahrádza takto:
„1. Rozhodnutie začať alebo nezačať postup spojený s porušením prijíma ECB, konajúca z vlastnej iniciatívy alebo na základe pokynu v tom smere, ktorý jej adresovala národná centrálna banka členského štátu, v ktorého jurisdikcii konštatované porušenie nastalo.“
;
b)
odsek 10 sa nahrádza takto:
„10. Ak sa porušenie týka výlučne úlohy, ktorou je ESCB poverený alebo ECB poverená na základe zmluvy a štatútu, postup spojený s porušením možno iniciovať len na základe tohto nariadenia, a to bez ohľadu na existenciu akéhokoľvek vnútroštátneho zákona alebo predpisu, ktorým by sa ustanovoval osobitný postup. Ak sa porušenie týka tiež jednej alebo viacerých oblastí mimo právomoci ESCB alebo ECB, právo iniciovať postup spojený s porušením na základe tohto nariadenia je nezávislé od akéhokoľvek práva príslušného vnútroštátneho orgánu iniciovať osobitné postupy vo vzťahu k takýmto oblastiam mimo právomoci ESCB alebo ECB. Týmto ustanovením nie je dotknuté uplatňovanie trestného práva a vnútroštátneho práva v súvislosti s právomocou prudenciálneho dohľadu v účastníckych členských štátoch v súlade s nariadením (EÚ) č. 1024/2013.“
5.
Vkladajú sa tieto články:
„Článok 4a
Osobitné pravidlá týkajúce sa horných limitov sankcií, ktoré ECB ukladá pri plnení svojich úloh dohľadu
1. Odchylne od článku 2 ods. 1 platia v prípade porušení súvisiacich s rozhodnutiami a nariadeniami, ktoré prijala ECB pri plnení svojich úloh dohľadu, tieto limity, v rámci ktorých môže ECB uložiť pokuty a periodické sankčné platby:
a)
pre pokuty horný limit predstavuje dvojnásobok sumy dosiahnutého zisku v dôsledku porušenia alebo straty, ktorej sa uvedeným porušením zabránilo, ak takýto zisk alebo takúto stratu možno stanoviť, alebo 10 % celkového ročného obratu podnikateľského subjektu;
b)
pre periodické sankčné platby horný limit predstavuje 5 % priemerného denného obratu za každý deň porušenia. Periodické sankčné platby sa môžu ukladať počas obdobia maximálne šiestich mesiacov od dátumu uvedeného v rozhodnutí o uložení periodickej sankčnej platby.
2. Na účely odseku 1:
a)
‚ročný obrat‘ je ročný obrat dotknutého podnikateľského subjektu za predchádzajúci obchodný rok, ako sa vymedzuje v príslušnom práve Únie, a ak nie je známy, ročný obrat podľa najnovšej dostupnej ročnej účtovnej závierky takejto osoby. Ak je dotknutý podnikateľský subjekt dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti, príslušným celkovým ročným obratom je celkový ročný obrat vyplývajúci z najnovšej dostupnej konsolidovanej ročnej účtovnej závierky za predchádzajúci obchodný rok, a ak tento nie je k dispozícii, celkový ročný obrat podľa najnovšej dostupnej ročnej účtovnej závierky takejto osoby;
b)
‚priemerný denný obrat‘ je ročný obrat, ako sa vymedzuje v písmene a), vydelený číslom 365.
Článok 4b
Osobitné procesné pravidlá týkajúce sa sankcií, ktoré ECB ukladá pri plnení svojich úloh dohľadu
1. Odchylne od článku 3 ods. 1 až 8 tohto nariadenia sa pravidlá stanovené v tomto článku uplatňujú na porušenia súvisiace s rozhodnutiami a nariadeniami, ktoré ECB prijíma pri plnení svojich úloh dohľadu.
2. Ak ECB pri vykonávaní svojich úloh podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 dospeje k záveru, že existuje dôvod domnievať sa, že došlo alebo dochádza k jednému alebo viacerým porušeniam nariadenia alebo rozhodnutia ECB, ako sa uvádza v článku 18 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013, zo strany podnikateľského subjektu, ktorého ústredie sa nachádza v členskom štáte, ktorý patrí do eurozóny, ECB vykoná príslušné vyšetrovanie v súlade s nasledujúcimi ustanoveniami.
3. Po ukončení vyšetrovania a pred vypracovaním návrhu na konečný návrh rozhodnutia a jeho predložením rade pre dohľad ECB vo svojej funkcii vyšetrovateľa porušení v oblasti dohľadu písomne oznámi dotknutému podnikateľskému subjektu zistenia vyplývajúce z vykonaného vyšetrovania a všetky s ním súvisiace vznesené výhrady.
V oznámení uvedenom v prvom pododseku ECB vo svojej funkcii vyšetrovateľa porušení v oblasti dohľadu informuje dotknutý podnikateľský subjekt o jeho práve podať ECB písomné stanoviská v súvislosti s faktickými výsledkami a výhradami vznesenými proti subjektu v danom oznámení, vrátane konkrétnych ustanovení, ktorých porušenie sa konštatovalo, a stanoví primeranú lehotu na predloženie takýchto stanovísk. ECB nie je povinná zohľadniť takéto písomné stanoviská, ak boli predložené po uplynutí lehoty, ktorú ECB stanovila vo svojej funkcii vyšetrovateľa porušení v oblasti dohľadu.
ECB vo svojej funkcii vyšetrovateľa porušení v oblasti dohľadu zároveň môže po oznámení v súlade s prvým pododsekom pozvať dotknutý podnikateľský subjekt na ústne vypočutie. Účastníci vyšetrovania môžu byť na vypočutí zastúpení a/alebo sprevádzaní právnikmi alebo inými kvalifikovanými osobami. Ústne pojednávania nie sú verejné.
Zaručuje sa právo dotknutého podnikateľského subjektu na prístup k spisu. Toto právo sa nevzťahuje na dôverné informácie.
4. Rada pre dohľad predloží Rade guvernérov konečný návrh rozhodnutia, v ktorom sa stanoví, či došlo k porušeniu zo strany dotknutého podnikateľského subjektu, a uvedú sa konkrétne sankcie, ak sa ukladajú, v súlade s postupom podľa článku 26 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.
5. Dotknutý podnikateľský subjekt má právo požiadať administratívny revízny výbor o revíziu rozhodnutia prijatého Radou guvernérov podľa odseku 4, v súlade s postupom ustanoveným v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.
Článok 4c
Osobitné lehoty pre sankcie, ktoré ECB ukladá pri plnení svojich úloh dohľadu
1. Odchylne od článku 4 právo prijať rozhodnutie o uložení sankcie v prípade porušenia rozhodnutia alebo nariadenia ECB v súvislosti s jej úlohami dohľadu prestane existovať po uplynutí piatich rokov od vzniku porušenia alebo - v prípade pokračujúceho porušovania - piatich rokov od skončenia porušovania.
2. Plynutie lehoty ustanovenej v odseku 1 sa preruší akýmkoľvek úkonom, ktorý ECB uskutoční za účelom vyšetrovania alebo konania, ktoré sa týka porušenia. Plynutie premlčacej lehoty sa preruší s účinnosťou od dátumu oznámenia úkonu dotknutému subjektu podliehajúcemu dohľadu. Po každom prerušení začne plynúť nová lehota. Lehota však nepresiahne obdobie desiatich rokov odkedy došlo k porušeniu, alebo - v prípade pokračujúceho porušovania - desiatich rokov od skončenia porušovania.
3. Lehoty uvedené v predchádzajúcich odsekoch možno predĺžiť, ak:
a)
rozhodnutie Rady guvernérov je predmetom revízie pred administratívnym revíznym výborom alebo odvolacieho konania pred Súdnym dvorom Európskej únie, alebo
b)
prebieha trestné konanie proti dotknutému podnikateľskému subjektu v súvislosti s rovnakými skutočnosťami. V takom prípade sa lehoty uvedené v predchádzajúcich odsekoch predĺžia o dobu, počas ktorej administratívny revízny výbor alebo Súdny dvor preskúmava rozhodnutie, alebo do skončenia trestného konania proti dotknutému podnikateľskému subjektu.
4. Právo ECB presadzovať rozhodnutie o uložení sankcie zaniká po uplynutí piatich rokov od prijatia takéhoto rozhodnutia. Plynutie premlčacej lehoty pre vymáhanie sankcií sa preruší akýmkoľvek úkonom ECB, ktorého účelom je vymáhanie platby alebo platobných podmienok uloženej sankcie.
5. Premlčacia lehota pre vymáhanie sankcií sa pozastaví:
a)
do uplynutia lehoty na zaplatenie uloženej sankcie;
b)
ak je vymáhanie zaplatenia uloženej sankcie pozastavené na základe rozhodnutia Rady guvernérov alebo Súdneho dvora.“
Článok 2
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Bruseli 27. januára 2015