ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 26. marca 2013
o stanovení ročne pridelených emisných kvót členských štátov na roky 2013 až 2020 podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
[oznámené pod číslom C(2013) 1708]
(2013/162/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 406/2009/ES z 23. apríla 2009 o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov s cieľom splniť záväzky Spoločenstva týkajúce sa zníženia emisií skleníkových plynov do roku 2020 (1), a najmä na jeho článok 3 ods. 2 štvrtý pododsek,
keďže:
(1)
Emisie skleníkových plynov zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (2) a ktoré boli stanovené na základe registra Únie, rozhodnutí Komisie, národných alokačných plánov a oficiálnej korešpondencie medzi Komisiou a príslušnými členskými štátmi, predstavujú overené emisné údaje v zmysle článku 3 ods. 2 štvrtého pododseku rozhodnutia č. 406/2009/ES.
(2)
Celkové emisie skleníkových plynov pochádzajúce z plynov a činností vymedzených v článku 2 ods. 1 rozhodnutia č. 406/2009/ES, ktoré boli predložené v roku 2012 v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (3) a ktoré boli stanovené po prvotnom preskúmaní vykonanom Komisiou v roku 2012 na základe Usmernení pre technické preskúmanie inventúry emisií skleníkových plynov v roku 2012 (4), predstavujú preskúmané údaje emisií skleníkových plynov za roky 2005, 2008, 2009 a 2010 v zmysle článku 3 ods. 2 štvrtého pododseku rozhodnutia č. 406/2009/ES.
(3)
S cieľom zabezpečiť súlad medzi určovaním ročne pridelených emisných kvót a každoročne nahlasovanými emisiami skleníkových plynov by sa ročne pridelené emisné kvóty členských štátov mali vypočítať aj s pomocou hodnôt potenciálu globálneho otepľovania uvedených vo 4. hodnotiacej správe Medzivládneho panelu o zmene klímy (IPCC) prijatej rozhodnutím 15/CP.17. Ročne pridelené emisné kvóty vypočítané týmto spôsobom by sa mali uplatňovať od prvého roka, v ktorom sa začne povinne uplatňovať nahlasovanie inventúry skleníkových plynov na základe týchto nových hodnôt potenciálu globálneho otepľovania podľa článku 3 rozhodnutia č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje, ktoré sa v súčasnosti nahlasujú do národných inventúr emisií skleníkových plynov, národných registrov a registra Únie, nie sú postačujúce to, aby sa na úrovni členských štátov dali určiť vnútroštátne emisie CO2 z civilnej leteckej dopravy, na ktoré sa nevzťahuje smernica 2003/87/ES. Emisie CO2 z letov, na ktoré sa nevzťahuje smernica 2003/87/ES, predstavujú iba veľmi malý podiel na celkových emisiách skleníkových plynov a zhromažďovanie dodatočných informácií o týchto emisiách by spôsobilo neprimeranú administratívnu záťaž. Množstvo emisií CO2 v inventarizačnej kategórii „1.A.3.A civilné letectvo“ by sa preto na účely stanovovania ročne pridelených emisných kvót malo považovať za nulové.
(5)
Ročne pridelené emisné kvóty pre členské štáty na rok 2020 by sa mali vypočítať tak, že množstvo overených emisií skleníkových plynov zo zariadení, ktoré existovali v roku 2005, sa odpočíta od preskúmaných emisií skleníkových plynov za rok 2005 a výsledok sa upraví o percentuálny podiel stanovený v prílohe II k rozhodnutiu č. 406/2009/ES.
(6)
Množstvo overených emisií skleníkových plynov zo zariadení by sa malo určiť týmto spôsobom:
-
v prípade členských štátov, ktoré sa na systéme obchodovania s emisiami zúčastňovali od roku 2005: množstvo emisií v roku 2005 zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES, upravené o množstvo emisií skleníkových plynov z tých zariadení, ktoré boli v rokoch 2008 až 2012 začlenené do systému obchodovania s emisiami alebo z neho boli vylúčené vzhľadom na úpravu rozsahu pôsobnosti vykonanú členskými štátmi, a o množstvo emisií skleníkových plynov zo zariadení, ktoré boli v roku 2005 dočasne vylúčené zo systému obchodovania s emisiami, ale neboli z neho vylúčené v rokoch 2008 až 2012,
-
v prípade členských štátov, ktoré sa na systéme obchodovania s emisiami zúčastňovali od roku 2007: množstvo emisií skleníkových plynov v roku 2007 zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES,
-
v prípade členských štátov, ktoré sa na systéme obchodovania s emisiami zúčastňovali od roku 2013: množstvo emisií skleníkových plynov v roku 2005 zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES (podľa údajov nahlásených príslušnými členskými štátmi a preskúmaných Komisiou).
(7)
Priemerné množstvo emisií skleníkových plynov v roku 2009 členského štátu s kladným limitom emisií skleníkových plynov podľa prílohy II k rozhodnutiu č. 406/2009/ES by sa malo vypočítať tak, že sa priemerné množstvo overených emisií skleníkových plynov zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES, v rokoch 2008, 2009 a 2010 v príslušnom členskom štáte odpočíta od priemeru jeho celkových preskúmaných emisií skleníkových plynov v rokoch 2008, 2009 a 2010.
(8)
Ročne pridelená emisná kvóta pre členský štát s kladným limitom emisií skleníkových plynov podľa prílohy II k rozhodnutiu č. 406/2009/ES na roky 2013 až 2019 by sa mala vymedziť lineárnou trajektóriou počnúc priemerným množstvom emisií skleníkových plynov daného členského štátu v roku 2009 a končiac jeho ročne pridelenou emisnou kvótou na rok 2020.
(9)
Ročne pridelená emisná kvóta pre členský štát so záporným limitom emisií skleníkových plynov podľa prílohy II k rozhodnutiu č. 406/2009/ES na rok 2013 by sa mala vypočítať tak, že sa priemerné množstvo overených emisií skleníkových plynov zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES, v rokoch 2008, 2009 a 2010 v príslušnom členskom štáte odpočíta od priemeru jeho celkových preskúmaných emisií skleníkových plynov za roky 2008, 2009 a 2010.
(10)
Ročne pridelená emisná kvóta pre členský štát so záporným limitom emisií skleníkových plynov podľa prílohy II k rozhodnutiu č. 406/2009/ES na roky 2014 až 2019 by sa mala vymedziť lineárnou trajektóriou počnúc priemerným množstvom emisií skleníkových plynov daného členského štátu za rok 2013 a končiac jeho ročne pridelenou emisnou kvótou na rok 2020.
(11)
Overené emisie skleníkových plynov zo zariadení jednostranne začlenených do systému obchodovania s emisiami v súlade s článkom 24 smernice 2003/87/ES počas obdobia rokov 2008 až 2012 by sa nemali započítať do priemerného množstva overených emisií skleníkových plynov zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica 2003/87/ES, za roky 2008, 2009 a 2010, pretože by to viedlo k dvojitému započítaniu emisií skleníkových plynov pri budúcich úpravách ročne pridelených emisných kvót podľa článku 10 rozhodnutia č. 406/2009/ES.
(12)
Vzhľadom na pristúpenie Chorvátska k Únii by sa jeho ročne pridelená emisná kvóta na každý rok v období rokov 2013 až 2020 mala určiť pomocou rovnakej metódy ako v prípade ostatných členských štátov. Tieto hodnoty by sa mali začať uplatňovať od dátumu pristúpenia Chorvátska.
(13)
Vzhľadom na prijatie rozhodnutia Európskej rady 2012/419/EÚ z 11. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa štatút Mayotte vo vzťahu k Európskej únii od roku 2014, sa ročne pridelené emisné kvóty pre Francúzsko od roku 2014 vypočítavajú zohľadňujúc príslušné preskúmané emisie skleníkových plynov (5).
(14)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Výboru pre zmenu klímy,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Ročne pridelené emisné kvóty pre každý členský štát na každý rok v období rokov 2013 až 2020 sú stanovené v prílohe I a uplatňujú sa s výhradou akýchkoľvek úprav uverejnených podľa článku 10 rozhodnutia č. 406/2009/ES.
Článok 2
Bez ohľadu na článok 1, pokiaľ sa v akte prijatom podľa článku 3 rozhodnutia č. 280/2004/ES stanovuje, že členské štáty predložia inventúry emisií skleníkových plynov stanovené pomocou hodnôt potenciálu globálneho otepľovania uvedených vo 4. hodnotiacej správe IPCC prijatej rozhodnutím15/CP.17 na konferencii strán Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy, ročne pridelené emisné kvóty stanovené v prílohe II sa uplatňujú od prvého roka, v ktorom sa začne povinne uplatňovať takéto nahlasovanie inventúr skleníkových plynov.
Článok 3
Ročne pridelené emisné kvóty pre Chorvátsko stanovené v prílohe I sa uplatňujú od dátumu nadobudnutia platnosti Zmluvy o pristúpení Chorvátska.
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 26. marca 2013