SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/26/EU
ze dne 26. února 2014
o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k právům k užití hudebních děl online na vnitřním trhu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50 odst. 1, a čl. 53 odst. 1 a článek 62 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Unie, které byly přijaty v oblasti autorského práva a práv s ním souvisejících, poskytují již nyní nositelům práv vysokou úroveň ochrany a nabízejí rámec, v němž může být využíván obsah chráněný těmito právy. Tyto směrnice přispívají k rozvoji a udržování tvořivosti. Na vnitřním trhu, kde nedochází k narušování hospodářské soutěže, podporuje ochrana inovací a duševní tvorby rovněž investice do inovačních služeb a produktů.
(2)
Pro šíření obsahu, který je chráněn autorskými právy a právy s nimi souvisejícími, včetně knih, audiovizuální produkce a hudebních nahrávek, a související služby je třeba od různých nositelů autorských práv a souvisejících práv, jako jsou autoři, výkonní umělci, producenti a vydavatelé, obdržet licence k právům. Nositel práv si v souladu s právními předpisy Unie a s mezinárodními závazky Unie a jejích členských států běžně volí mezi individuální nebo kolektivní správou svých práv, pokud členské státy nestanoví jinak. Správa autorských práv a práv s nimi souvisejícími zahrnuje udělování licencí uživatelům a provádění auditu u nich, sledování užití práv, prosazování autorského práva a práv s ním souvisejících, vybírání příjmů z výkonu práv pocházejících z využívání práv a rozdělení částek příslušejících nositelům práv. Organizace kolektivní správy umožňují nositelům práv, aby získali odměnu za užití práv, která by sami nemohli kontrolovat nebo prosazovat, a to i na zahraničních trzích.
(3)
Podle článku 167 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Unie v rámci své činnosti zohledňovat kulturní rozmanitost, přispívat k rozkvětu kultur členských států a respektovat přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovat společné kulturní dědictví. Organizace kolektivní správy hrají jako propagátoři rozmanitosti kulturních projevů důležitou úlohu, v rámci které umožňují přístup nejmenšímu a méně rozšířenému repertoáru na trh a poskytují sociální, kulturní a vzdělávací služby ve prospěch svých nositelů práv a ve prospěch veřejnosti a kterou by měly plnit i nadále.
(4)
Organizace kolektivní správy, které se usadí v Unii, by měly mít možnost při zastupování nositelů práv, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech, nebo při udělování licencí uživatelům, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech, využívat svobod, jež poskytují Smlouvy.
(5)
Existují významné rozdíly ve vnitrostátních pravidlech upravujících fungování organizací kolektivní správy, zejména pokud jde o jejich transparentnost a odpovědnost vůči svým členům a nositelům práv. To vedlo v řadě případů k problémům při výkonu práv, zejména v případě zahraničních nositelů práv, a k nekvalitní finanční správě vybraných příjmů. Problémy s fungováním organizací kolektivní správy vedou k neefektivnímu využívání autorských práv a práv s nimi souvisejících na vnitřním trhu na úkor členů těchto organizací, nositelů práv a uživatelů.
(6)
Již v doporučení Komise 2005/737/ES (3) se zjistilo, že je zapotřebí zlepšit fungování organizací kolektivní správy. V tomto doporučení je uvedena celá řada zásad, jako je svoboda nositelů práv vybrat si svou organizaci kolektivní správy, rovné zacházení s kategoriemi nositelů práv a spravedlivé rozdělení licenčních odměn. Doporučení rovněž vyzývá organizace kolektivní správy, aby uživatelům poskytly před jednáním s nimi dostatečné informace o sazbách a repertoáru. Obsahuje také doporučení týkající se odpovědnosti, zastoupení nositelů práv v rozhodovacích orgánech organizací kolektivní správy a řešení sporů. Doporučení však nebylo zohledněno všemi stejnou měrou.
(7)
V zájmu zajištění rovnocenných záruk v celé Unii vyžaduje ochrana zájmů členů organizací kolektivní správy, nositelů práv a třetích stran, aby byly právní předpisy členských států týkající se správy autorských práv a udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online koordinovány. Právním základem by pro tuto směrnici tedy měl být čl. 50 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(8)
Cílem této směrnice je koordinace vnitrostátních předpisů týkajících se přístupu k činnosti organizací kolektivní správy v oblasti správy autorských práv a práv s nimi souvisejících, způsobu jejich správy a jejich dozorčího rámce, a proto by za právní základ měla mít rovněž čl. 53 odst. 1Smlouvy o fungování EU. Protože se kromě toho jedná o odvětví nabízející služby v celé Unii, měla by tato směrnice mít za právní základ článek 62 Smlouvy o fungování EU.
(9)
Cílem této směrnice je stanovit požadavky, které by se vztahovaly na organizace kolektivní správy, aby byla zajištěna vysoká úroveň správy, finančního řízení, transparentnosti a podávání zpráv. To by však nemělo členským státům bránit v tom, aby v případě organizací kolektivní správy usazených na jejich území zachovaly nebo zavedly přísnější normy, než jsou normy stanovené v hlavě II této směrnice, pokud jsou tyto přísnější normy v souladu s právními předpisy Unie.
(10)
Žádné ustanovení této směrnice by nemělo členskému státu bránit v tom, aby na organizace kolektivní správy usazené mimo Unii, které však působí v daném členském státě, uplatňoval stejná nebo obdobná ustanovení.
(11)
Žádné ustanovení této směrnice by nemělo organizacím kolektivní správy bránit v tom, aby v souladu s pravidly hospodářské soutěže stanovenými články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU uzavíraly v oblasti správy práv smlouvy o zastupování s dalšími organizacemi kolektivní správy s cílem usnadnit, zlepšit a zjednodušit postupy pro udělování licencí uživatelům, a to i pro účely jediné fakturace, za rovných, nediskriminačních a transparentních podmínek a nabízet licence pro více území také v jiných oblastech, než jsou uvedeny v hlavě III této směrnice.
(12)
Přestože se tato směrnice vztahuje na všechny organizace kolektivní správy s výjimkou hlavy III, která se vztahují pouze na organizace kolektivní správy, jež spravují autorská práva k užití hudebních děl online pro více území, není v rozporu s opatřeními týkajícími se správy práv v členských státech, jako je individuální správa práv, rozšířená působnost smlouvy mezi zastupující organizací kolektivní správy a uživatelem, tj. rozšířené kolektivní licence, povinná kolektivní správa, právní domněnky zastoupení a převod práv na organizaci kolektivní správy.
(13)
Tato směrnice se nedotýká možnosti členských států stanovit na základě zákona, správního předpisu nebo jakéhokoli jiného specifického mechanismu spravedlivou odměnu za výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES (4) a odměnu vyplácenou nositelům práv za výjimky z výlučného práva, pokud jde o veřejné půjčování podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES (5) vztahujících se na jejich území, a také podmínky platné pro jejich výběr.
(14)
Tato směrnice nevyžaduje, aby měly organizace kolektivní správy určitou právní formu. V praxi působí tyto organizace na základě nejrůznějších právních forem, jako jsou sdružení, družstva nebo společnosti s ručením omezeným, které ovládají nebo vlastní nositelé autorských práv a práv s nimi souvisejících, nebo subjekty, které tyto nositele práv zastupují. V některých výjimečných případech však není kvůli právní formě organizace kolektivní správy prvek vlastnictví nebo ovládání přítomen. To se týká například nadací, které nemají členy. Ustanovení této směrnice by se však měla vztahovat i na tyto organizace. Stejně tak by měly členské státy přijmout vhodná opatření, která by zabránila obcházení povinností podle této směrnice na základě určité zvolené právní formy. Je třeba mít na paměti, že subjekty zastupující nositele práv, které jsou členy organizací kolektivní správy práv, mohou být jinou organizací kolektivní správy práv, sdružením nositelů práv, svazem nebo jinou organizací
(15)
Nositelé práv by měli mít možnost pověřit správou svých práv nezávislé správce práv. Tito nezávislí správci práv jsou komerčními subjekty, které se od organizací kolektivní správy liší mimo jiné tím, že je nevlastní ani neovládají nositelé práv. Pokud však tito nezávislí správci práv provozují stejnou činnost jako organizace kolektivní správy, měli by mít povinnost poskytovat nositelům práv, které zastupují, organizacím kolektivní správy, uživatelům a veřejnosti určité informace.
(16)
Producenti audiovizuálních děl a hudebních nahrávek a vysílací organizace poskytují na svá práva licence, v některých případech i na práva, která na ně převedli například výkonní umělci, na základě individuálně sjednaných dohod, a jednají ve svém vlastním zájmu. Vydavatelé knih a novin a hudební vydavatelství udělují licence k právům, která na ně byla převedena, na základě individuálně sjednaných dohod a jednají ve svém vlastním zájmu. Proto nelze producenty audiovizuálních děl a hudebních nahrávek, vysílací organizace ani vydavatele považovat za „nezávislé správce práv“. Kromě toho nelze za „nezávislé správce práv“ považovat ani manažery a agenty autorů a výkonných umělců, kteří jednají jako zprostředkovatelé a zastupují nositele práv v jejich vztahu k organizacím kolektivní správy, jelikož nespravují tato práva ve smyslu stanovování sazeb, udělování licencí nebo vybírání peněz od uživatelů.
(17)
Organizace kolektivní správy by měly mít možnost zadat některé své činnosti, jako je vystavování faktur uživatelům a rozdělování částek příslušejících nositelům práv, dceřiným společnostem či jiným subjektům, které ovládají. V těchto případech by se ustanovení této směrnice, která by se použila, pokud by příslušnou činnost vykonávala přímo organizace kolektivní správy, měla použít na činnost těchto dceřiných společností či jiných subjektů.
(18)
V zájmu zajištění toho, aby nositelé autorských práv a práv s nimi souvisejících mohli využívat veškerých výhod vnitřního trhu, jsou-li jejich práva spravována kolektivně, a aby jejich svoboda vykonávat svá práva nebyla nepřiměřeně dotčena, je nezbytné zajistit, aby stanovy organizací kolektivní správy obsahovaly vhodné záruky. Kromě toho by organizace kolektivní správy neměly při poskytování svých správních služeb přímo ani nepřímo diskriminovat nositele práv na základě jejich státní příslušnosti, místa bydliště nebo místa usazení.
(19)
S ohledem na svobody zakotvené ve Smlouvě o fungování EU by kolektivní správa autorských práv a práv s nimi souvisejících měla zahrnovat možnost nositele práv svobodně si vybrat organizaci kolektivní správy pro správu svých práv, ať už se jedná o práva týkající se sdělení díla veřejnosti nebo o práva na rozmnožování díla či o kategorie práv týkající se formy využívání děl, jako je vysílání, divadelní představení nebo rozmnožení díla za účelem jeho distribuce prostřednictvím internetu, a to za předpokladu, že organizace kolektivní správy, kterou si nositel práv vybere, tato práva nebo kategorie práv již spravuje.
Práva, kategorie práv či druhy děl a další předměty ochrany, které jsou spravovány danou organizací kolektivní správy, by měly být stanoveny valným shromážděním členů této organizace, pokud již nejsou stanoveny v jejích stanovách nebo v právních předpisech. Je důležité, aby práva a kategorie práv byly stanoveny takovým způsobem, který by zajistil rovnováhu mezi svobodou nositelů práv nakládat se svými díly a dalšími předměty ochrany a možností dané organizace účinně spravovat práva při současném zohlednění zejména kategorie práv spravovaných organizací a tvůrčího odvětví, v němž organizace provozuje svou činnost. S řádným přihlédnutím k této rovnováze by nositelé práv měli mít možnost organizaci kolektivní správy snadno odejmout svá práva nebo kategorie práv a spravovat je individuálně nebo svěřit či převést správu všech práv nebo jejich části na jinou organizaci kolektivní správy nebo jiný subjekt bez ohledu na členský stát státní příslušnosti, bydliště nebo usazení organizace kolektivní správy, jiného subjektu či nositele práv. Pokud v souladu s právními předpisy Unie a mezinárodními závazky Unie a jejích členských států zavedl členský stát povinnou kolektivní správu práv, je možnost volby v případě nositele práv omezena na jiné organizace kolektivní správy.
Tuto flexibilitu, pokud jde o správu různých druhů děl a jiných předmětů ochrany, by organizace kolektivní správy, které spravují různé druhy děl a jiné předměty ochrany, jako jsou literární, hudební nebo fotografická díla, měly nositelům práv rovněž umožnit. Pokud jde o nekomerční užití děl, měly by členské státy stanovit, že organizace kolektivní správy mají přijmout nezbytné kroky, aby zajistily, že jejich nositelé práv budou mít právo udělovat licence k tomuto užití děl. Mezi tyto kroky by mělo patřit mimo jiné rozhodnutí organizace kolektivní správy týkající se podmínek, za nichž lze toto právo vykonávat, jakož i poskytování informací členům dané organizace o uvedených podmínkách. Organizace kolektivní správy by měly informovat nositele práv o této možnosti a umožnit jim vykonávat práva, která se pojí s těmito možnostmi, co nejjednodušším způsobem. Nositelé práv, kteří již pověřili organizace kolektivní správy správou svých práv, mohou být informováni prostřednictvím internetových stránek dané organizace. Požadavek uvedený v pověření týkající se souhlasu nositele práv se správou každého jednotlivého práva, kategorie práv nebo druhu děl a jiných předmětů ochrany by neměl nositelům práv bránit v přijímání navrhovaných dalších změn tohoto pověření na základě tichého souhlasu v souladu s ustanoveními právních předpisů členských států. Tato směrnice nijak nebrání smluvním ujednáním, podle nichž by ukončení nebo odnětí práv nositeli práv mělo okamžitý dopad na licence udělené před ukončením nebo odnětím práv, ani na smluvní ujednání, podle nichž by to na tyto licence po určitou dobu po ukončení nebo odnětí práv vliv nemělo. Tato ujednání by však neměla být překážkou řádného uplatňování této směrnice. Touto směrnicí by neměla být dotčena možnost nositelů práv spravovat si svá práva individuálně, i pro nekomerční účely.
(20)
Členství v organizacích kolektivní správy by mělo být založeno na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích, i pokud jde o vydavatele, kteří mají na základě smlouvy o využívání práv nárok na podíl z příjmu z práv spravovaných organizacemi kolektivní správy a na výběr tohoto příjmu od organizací kolektivní správy. Tato kritéria by neměla organizacím kolektivní správy ukládat povinnost přijímat za členy subjekty, v jejichž případě jde správa práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany nad rámec činnosti těchto organizací. Záznamy organizací kolektivní správy práv by měly umožňovat zjištění a dohledání jejích členů a nositelů práv, jejichž práva organizace zastupuje na základě pověření těchto nositelů.
(21)
S cílem chránit nositele práv, jejichž práva zastupuje organizace kolektivní správy přímo, kteří však nesplňují požadavky na členství, je vhodné požadovat, aby se některá ustanovení této směrnice vztahující se na členy těchto organizací vztahovala i na tyto nositele práv. Členské státy by měly mít také možnost těmto nositelům práv udělit právo účastnit se rozhodování v rámci organizace kolektivní správy.
(22)
Organizace kolektivní správy by měly jednat v nejlepším kolektivním zájmu nositelů práv, které zastupují. Je proto důležité stanovit systémy, které členům organizací kolektivní správy umožní vykonávat svá členská práva prostřednictvím účasti v rozhodovacím procesu organizace. Některé organizace kolektivní správy mají různé kategorie členů, kteří mohou zastupovat různé druhy nositelů práv, jako jsou producenti a výkonní umělci. Zastoupení těchto různých kategorií členů v rozhodovacím procesu by mělo být spravedlivé a vyvážené. Účinnost pravidel týkajících se valného shromáždění členů organizací kolektivní správy by byla oslabena, pokud by se nestanovilo, jakým způsobem má valné shromáždění probíhat. Je tedy třeba zajistit, aby se valné shromáždění konalo pravidelně, nejméně jednou ročně, a aby se na něm přijímala nejvýznamnější rozhodnutí organizace kolektivní správy.
(23)
Všichni členové organizace kolektivní správy by měli mít možnost účastnit se valného shromáždění členů a hlasovat na něm. Na výkon těchto práv by se měla vztahovat pouze spravedlivá a přiměřená omezení. V některých výjimečných případech jsou organizace kolektivní správy zřízeny v právní formě nadace, tudíž nemají žádné členy. V takovýchto případech by pravomoci valného shromáždění členů měl vykonávat subjekt, jemuž byla svěřena dozorčí funkce. Pokud mají organizace kolektivní správy jako své členy subjekty zastupující nositele práv, jako tomu může být v případě, kdy je organizace kolektivní správy společností s ručením omezeným a jejími členy jsou sdružení nositelů práv, měly by mít členské státy možnost stanovit, že veškeré pravomoci valného shromáždění členů nebo jejich část má vykonávat shromáždění těchto nositelů práv. Valné shromáždění členů by mělo mít alespoň pravomoc stanovit rámec pro činnosti v oblasti správy, především pokud jde o využití příjmů z výkonů práv ze strany organizace kolektivní správy. To by však nemělo mít vliv na možnost členských států stanovit přísnější pravidla například pro investice, fúze nebo využívání půjček, včetně zákazu každé takovéto transakce. Organizace kolektivní správy by měly podporovat aktivní účast svých členů na valném shromáždění. Výkon hlasovacích práv by měl být usnadněn v případě členů, kteří jsou přítomni na valném shromáždění, a také v případě členů, kteří přítomni nejsou. Kromě možnosti výkonu svých práv elektronickou formou by členům mělo být umožněno účastnit se valného shromáždění a hlasovat na něm prostřednictvím zmocněné osoby. Hlasování prostřednictvím zmocněné osoby by mělo být v případě střetu zájmů omezeno. Zároveň by členské státy měly stanovit omezení týkající se zmocněné osoby, pouze pokud to nebrání řádné a účinné účasti členů v rozhodovacím procesu. Jmenování zmocněných osob přispívá zejména k vhodnému a účinnému zapojení členů do rozhodovacího procesu a umožňuje nositelům práv skutečně se rozhodnout pro organizaci kolektivní správy podle své volby nehledě na členský stát, v němž je daná organizace usazena.
(24)
Členům by mělo být umožněno podílet se na soustavném sledování správy organizací kolektivní správy. Za tímto účelem by tyto organizace měly mít dozorčí funkci vhodnou pro jejich organizační strukturu a měly by umožnit členům zastoupení v orgánu, který tuto funkci vykonává. V závislosti na organizační struktuře organizace kolektivní správy může dozorčí funkci vykonávat samostatný subjekt, jako je například dozorčí orgán, nebo někteří či všichni členové vedení, kteří neřídí činnost organizace kolektivní správy. Požadavek na spravedlivé a vyvážené zastoupení členů by neměl bránit organizacím kolektivní správy, aby do subjektu vykonávajícího dozorčí funkci volily třetí strany, včetně osob s příslušnými odbornými zkušenostmi, a nositele práv, kteří nesplňují požadavky pro členství nebo nejsou přímo zastoupeni danou organizací, ale prostřednictvím subjektu, který je členem organizace kolektivní správy.
(25)
Z důvodů řádné správy musí být vedení organizace kolektivní správy nezávislé. Vedoucí pracovníci, ať už se jedná o volené členy vedení nebo o osoby najaté nebo zaměstnané danou organizací na základě smlouvy, by měli kolektivnímu správci předtím, než se ujmou dané funkce, a poté každoročně předkládat prohlášení, v němž uvedou případný střet mezi svými zájmy a zájmy nositelů práv, kteří jsou zastoupeni organizací kolektivní správy. Toto každoroční prohlášení předkládají rovněž osoby vykonávající dozorčí funkci. Členské státy by měly mít možnost požadovat, aby organizace kolektivní správy tato prohlášení zveřejňovaly nebo je předkládaly orgánům veřejné správy.
(26)
Organizace kolektivní správy vybírají, spravují a rozdělují příjmy z využívání práv, která jim byla nositeli práv svěřena. Tento příjem náleží především nositelům práv, kteří mohou mít přímý právní vztah s organizací, nebo mohou být zastoupeni prostřednictvím subjektu, který je členem organizace kolektivní správy, nebo prostřednictvím dohody o zastupování. Je proto důležité, aby organizace kolektivní správy při výběru, správě a rozdělování těchto příjmů postupovaly s nejvyšší péčí. Přesné rozdělování těchto příjmů je možné pouze v případě, že organizace kolektivní správy vede řádné záznamy o členství, licencích a užití děl a jiných předmětů ochrany. Nositelé práv a uživatelé by měli rovněž poskytovat příslušné údaje, které jsou zapotřebí z hlediska účinné kolektivní správy a které organizace kolektivní správy ověří.
(27)
Vybrané částky příslušející nositelům práv by se měly na účtech zaznamenávat odděleně od veškerých jiných aktiv, které organizace vlastní. Aniž by byla dotčena možnost členských států stanovit přísnější předpisy týkající se investování, včetně zákazu investování příjmů z výkonu práv, pokud k těmto investicím dochází, měly by být prováděny v souladu s obecnou strategií organizace kolektivní správy v oblasti investic a řízení rizik. V zájmu zachování vysoké úrovně ochrany práv nositelů práv a zajištění, že se každý příjem, který lze získat z využívání těchto práv, připíše v jejich prospěch, by se investice provedené a držené organizací kolektivní správy měly spravovat v souladu s kritérii, která by od dané organizace vyžadovala, aby jednala obezřetně, a zároveň by jí umožňovala, aby se rozhodla pro tu nejbezpečnější a nejúčinnější investiční politiku. Tím by se organizaci kolektivní správy mělo umožnit, aby zvolila takové rozvržení aktiv, které přesně vyhovuje povaze investovaných příjmů z výkonu práv a době trvání jejich vystavení riziku a nepřiměřeně neohrozí příjmy z práv, jež nositelům práv dluží.
(28)
Jelikož mají nositelé práv nárok na odměnu za využívání svých práv, je důležité, aby úhrada nákladů na správu práv nepřesáhla odůvodněné náklady na správu práv a aby o všech jiných srážkách, než je úhrada nákladů na správu práv, například o srážkách pro sociální, kulturní a vzdělávací účely, rozhodovali všichni členové organizace kolektivní správy. Organizace kolektivní správy by měly být vůči nositelům práv transparentní, pokud jde o pravidla, jimiž se takové srážky řídí. Stejné požadavky by se měly vztahovat na veškerá rozhodnutí týkající se kolektivního rozdělení příjmů z výkonu práv například pro účely stipendií. Žádný nositel práv by neměl být v přístupu k sociálním, kulturním nebo vzdělávacím službám financovaným prostřednictvím těchto srážek diskriminován. Tato směrnice by neměla ovlivnit srážky podle vnitrostátního práva, jako jsou srážky na poskytování sociálních služeb ze strany organizací kolektivní správy nositelům práv, v žádném z aspektů, které nejsou touto směrnicí upraveny, pokud jsou tyto srážky v souladu s právními předpisy Unie.
(29)
Rozdělení a vyplácení částek příslušejících jednotlivým nositelům práv, případně kategoriím nositelů práv, by mělo probíhat včas a v souladu s obecnou politikou rozdělování dotčené organizace kolektivní správy, a to i pokud jej provádí jiný subjekt zastupující nositele práv. Zpožděné rozdělení a vyplácení částek příslušejících nositelům práv je odůvodněné pouze v případě objektivních důvodů, nad nimiž organizace kolektivní správy nemá kontrolu. Proto případ, kdy se čeká na splatnost investovaných příjmů z výkonu práv, by neměl být oprávněným důvodem pro takové zpoždění. Rozhodování o předpisech, které by zajistily včasné rozdělování příjmů a účinné vyhledávání a zjišťování nositelů práv v případech, kdy nastanou tyto objektivní důvody, by mělo být ponecháno na členských státech. V zájmu zajištění náležitého a účinného rozdělování částek příslušejících nositelům práv je nezbytné požadovat, aby organizace kolektivní správy přijaly s náležitou péčí a v dobré víře přiměřená opatření ke zjištění a dohledání příslušných nositelů práv, aniž by byla omezena možnost, aby členské státy přijaly přísnější předpisy. Je také vhodné, pokud to umožňují právní předpisy daného členského státu, aby o využívání částek, které není možné rozdělit vzhledem k tomu, že nositele práv, kteří mají na tyto částky nárok, nelze zjistit či dohledat, rozhodovali členové organizací kolektivní správy.
(30)
Organizace kolektivní správy by měly mít možnost spravovat práva a vybírat příjmy z jejich využívání na základě smluv o zastupování s jinými organizacemi. V zájmu ochrany práv členů jiných organizací kolektivní správy by organizace kolektivní správy neměla rozlišovat mezi právy, která spravuje na základě smlouvy o zastupování, a právy, která spravuje přímo pro své nositele práv. Organizaci kolektivní správy by ani nemělo být umožněno, aby uplatňovala srážky na příjmy z výkonu práv vybírané jménem jiné organizace kolektivní správy jiné než je úhrada nákladů na správu práv, bez jejího výslovného souhlasu. Je také vhodné požadovat, aby organizace kolektivní správy rozdělovaly příjmy a vyplácely částky jiným organizacím na základě smluv o zastupování nejpozději v okamžiku, kdy rozdělují příjmy a vyplácejí částky svým vlastním členům a nositelům práv (nečlenům), které zastupují. Kromě toho by organizace, která tyto platby získá, měla naopak okamžitě rozdělit částky příslušející nositelům práv, které zastupuje.
(31)
Je obzvláště důležité, aby obchodní podmínky v oblasti udělování licencí byly spravedlivé a nediskriminační, aby se zajistilo, že uživatelé mohou získat licence k dílům a jiným předmětům ochrany, ke kterým zastupuje práva organizace kolektivní správy, a aby se zajistila příslušná odměna pro nositele práv. Organizace kolektivní správy a uživatelé by proto měli vést jednání o udělování licencí v dobré víře a uplatňovat sazby, které by měly být stanoveny na základě objektivních a nediskriminačních kritérií. Je vhodné požadovat, aby licenční odměna, kterou stanovily organizace kolektivní správy, byly přiměřené mimo jiné ekonomické hodnotě využívání práv v daném kontextu. A konečně by organizace kolektivní správy měly bez odkladu reagovat na žádosti uživatelů o licence.
(32)
V digitálním prostředí jsou organizace kolektivní správy neustále nuceny poskytovat licence ke svému repertoáru pro zcela nové způsoby využívání a obchodní modely. V takových případech a za účelem co možná nejrychlejšího vybudování prostředí, které by vedlo k rozvoji těchto licencí, by organizace kolektivní správy měly mít nezbytnou míru pružnosti k tomu, aby co nejrychleji poskytovaly individualizované licence pro zcela nové internetové služby bez rizika, že by podmínky těchto licencí mohly být použity jako precedens pro určení podmínek jiných licencí.
(33)
Aby bylo zajištěno, že organizace kolektivní správy budou plnit povinnosti stanovené v této směrnici, měly by jim uživatelé poskytovat příslušné informace o využívání práv, která daná organizace zastupuje. Tato povinnost by se neměla vztahovat na fyzické osoby, které jednají za účelem nesouvisejícím s jejich obchodem, živností, řemeslem nebo výkonem svobodného povolání, jež proto nespadají do definice uživatele stanovené v této směrnici. Informace požadované organizacemi kolektivní správy by se měly navíc omezovat na to, co je přiměřené, a co mají uživatelé k dispozici, aby mohly tyto organizace plnit svou funkci, s přihlédnutím ke specifické situaci malých a středních podniků. Tato povinnost by mohla být součástí smlouvy mezi organizací kolektivní správy a uživatelem; takové zahrnutí však neomezuje zákonem stanovená práva členských států na informace. Lhůty, v nichž musejí uživatelé poskytnout tyto informace, by měly umožnit organizacím kolektivní správy dodržet lhůty stanovené k rozdělení vybraných částek nositelům práv. Touto směrnicí není dotčena možnost členských států, aby vyžadovaly od organizací kolektivní správy usazených na jejich území, aby vystavovaly společné faktury.
(34)
K posílení důvěry nositelů práv, uživatelů i jiných organizací kolektivní správy v oblasti správy práv ze strany těchto organizací by měla každá organizace kolektivní správy dodržovat zvláštní požadavky týkající se transparentnosti. Každá organizace kolektivní správy nebo její členové, jakožto subjekt odpovědný za přidělování nebo vyplácení částek příslušejících nositelům práv, by proto měli mít povinnost poskytovat alespoň jednou v roce jednotlivým nositelům práv určité informace, například o částkách, které jim byly přiděleny nebo vyplaceny, a o příslušných srážkách. Organizace kolektivní správy by měly být rovněž povinny poskytnout jiným organizacím kolektivní správy, jejichž práva spravují prostřednictvím smluv o zastupování, dostatečné informace, včetně finančních informací.
(35)
Aby zajistila, že nositele práv, jiné organizace kolektivní správy a uživatelé budou mít přístup k informacím o rozsahu činnosti organizace kolektivní správy a o dílech či jiných předmětech ochrany, které zastupuje, měla by tato organizace poskytnout na náležitě odůvodněnou žádost tyto informace. Otázku, zda a nakolik by mělo být možné požadovat za poskytnutí těchto služeb přiměřenou odměnu, by měly řešit předpisy členských států. Každá organizace kolektivní správy by měla zveřejňovat také informace o své struktuře a o tom, jak vykonává svou činnost, zejména o svých stanovách a o obecné strategii týkající se úhrad na správu práv, srážek a sazeb.
(36)
Aby nositelé práv byli schopni sledovat a srovnávat příslušnou výkonnost organizací kolektivní správy, měly by tyto organizace zveřejňovat výroční zprávu o transparentnosti obsahující srovnatelné finanční informace po provedeném auditu, které se týkají jejich konkrétních činností. Organizace kolektivní správy by rovněž měly každoročně zveřejnit zvláštní zprávu o použití částky určené na sociální, kulturní a vzdělávací služby, která by byla součástí výroční zprávy o transparentnosti. Tato směrnice by neměla organizacím kolektivní správy bránit ve zveřejňování informací požadovaných výroční zprávou o transparentnosti v jediném dokumentu, který by byl například součástí každoročních finančních výkazů, nebo v samostatných zprávách.
(37)
Poskytovatelé online hudebních služeb, kteří využívají hudební díla, například hudební služby, které spotřebitelům umožňují stahovat hudbu nebo ji poslouchat ve streamingovém režimu, jakož i další služby, které poskytují přístup k filmům nebo hrám, v nichž je hudba důležitým prvkem, musí nejprve získat právo k užití těchto děl. Směrnice 2001/29/ES požaduje, aby byla pro každé z práv k využívání hudebních děl online získána licence. Z hlediska autorů jsou těmito právy výlučné právo na rozmnožování a výlučné právo na sdělování hudebních děl veřejnosti, které zahrnuje právo na zpřístupnění. Tato práva mohou spravovat sami jednotliví nositelé práv, jako jsou autoři nebo hudební vydavatelé, nebo organizace kolektivní správy, které poskytují nositelům práv služby kolektivní správy práv. Autorská práva na rozmnožování a na sdělování veřejnosti mohou spravovat různé organizace kolektivní správy. Kromě toho existují případy, kdy práva k témuž dílu vlastní několik nositelů práv a kdy tito nositelé případně zmocnili různé organizace kolektivní správy k udělování licencí k příslušnému podílu práv k dílu. Každý uživatel, jenž chce poskytovat služby online, které spotřebitelům nabízejí široký výběr hudebních děl, musí získat práva k dílům od všech jednotlivých nositelů práv a organizací kolektivní správy.
(38)
Přestože Internet nezná hranic, trh s online hudebními službami je v Unii stále roztříštěný a jednotný digitální trh dosud není plně dokončen. V mnohých případech prohloubila roztříštěnost evropského digitálního trhu s online hudebními službami složitost a náročnost kolektivní správy práv v Evropě. Tato situace je v hlubokém rozporu s rychle narůstající poptávkou spotřebitelů po přístupu k digitálnímu obsahu a souvisejícím inovativním službám, včetně služeb přeshraničních.
(39)
Doporučení 2005/737/ES podpořilo nové regulační prostředí, lépe přizpůsobené správě autorského práva a práv s ním souvisejících na úrovni Unie, pokud jde o poskytování zákonných online hudebních služeb. Doporučení uznalo, že v době využívání hudebních děl online potřebují komerční uživatelé licenční politiku, která by odpovídala všudypřítomnosti internetového prostředí a je použitelná na více územích. Doporučení však nedocílilo toho, aby se udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online všeobecně rozšířilo ani aby se řešily specifické požadavky udělování licencí pro více území.
(40)
V online hudebním odvětví, v němž normou zůstává kolektivní správa autorských práv na územní bázi, je nezbytné v rozšiřujícím se přeshraničním kontextu vytvořit předpoklady pro co nejúčinnější postupy udělování licencí organizacemi kolektivní správy. Je proto vhodné stanovit soubor pravidel stanovících základní podmínky pro poskytování licencí pro více území k autorským právům k užití hudebních děl online, včetně textů, organizacemi kolektivní správy. Stejná pravidla by měla platit pro udělování těchto licencí pro všechna hudební díla, včetně hudebních děl, která jsou součástí audiovizuálních děl. Tato pravidla by se však neměla vztahovat na služby online, které poskytují přístup pouze k hudebním dílům formou hudebnin. Ustanovení této směrnice by měla zajistit nezbytnou minimální kvalitu přeshraničních služeb poskytovaných organizacemi kolektivní správy, zejména pokud jde o transparentnost zastoupeného repertoáru a přesnost finančních toků spojených s užitím práv. Měla by rovněž stanovit rámec pro usnadnění dobrovolného slučování hudebního repertoáru a práv, a snížit tak počet licencí, které uživatel potřebuje k provozování služby pro více území a různý repertoár. Tato ustanovení by měla umožnit organizaci kolektivní správy, která sama nemůže tyto požadavky splnit nebo si to nepřeje, aby požádala jinou organizaci o zastupování svého repertoáru pro více území. Pokud žádaná organizace již sloučila repertoár a nabízí nebo uděluje licence pro více území, měla by mít povinnost přijmout mandát žádající organizace. Rozvoj zákonných hudebních služeb online v rámci Unie by měl přispět i k boji proti porušování autorského práva online.
(41)
Dostupnost přesných a úplných informací o hudebních dílech, nositelích práv a právech, která je každá organizace kolektivní správy zmocněna zastupovat na daném území, má zvláštní význam pro efektivní a transparentní udělování licencí, pro následné zpracování hlášení uživatelů a související fakturaci poskytovatelů služeb, a pro rozdělení splatných částek. Z tohoto důvodu by organizace kolektivní správy, které udělují licence pro více území k hudebním dílům, měly být schopny tyto podrobné údaje rychle a přesně zpracovat. To vyžaduje používání databází pro vlastnická práva, k nimž jsou uděleny licence pro více území, obsahujících údaje, které umožňují určení děl, práv a nositelů práv, které je organizace kolektivní správy zmocněna zastupovat, a určení území, na něž se toto zmocnění vztahuje. Mělo by se bez prodlení přihlížet k veškerým změnám těchto informací a databáze by se měly neustále aktualizovat. Tyto databáze by měly rovněž přispět ke sladění informací o dílech s informacemi o zvukových záznamech nebo jiných záznamech, do nichž je dílo začleněno. Je rovněž důležité zajistit, aby budoucí uživatelé a nositelé práv, jakož i organizace kolektivní správy měli přístup k informacím, které potřebují k určení repertoáru, jejž tyto organizace zastupují. Organizace kolektivní správy by měly mít možnost přijímat opatření na ochranu přesnosti a úplnosti údajů, kontrolu jejich opakovaného použití a na ochranu obchodně citlivých informací.
(42)
V zájmu zajištění co největší přesnosti údajů o hudebním repertoáru, jež zpracovávají, by organizace kolektivní správy, které udělují licence pro více území k hudebním dílům, měly mít povinnost neustále a bez prodlení své databáze podle potřeby aktualizovat. Měly by zavést snadno dostupné postupy, které umožní poskytovatelům online služeb a také nositelům práv a jiným organizacím kolektivní správy, aby je informovali o jakýchkoli nepřesnostech, které databáze těchto organizací mohou obsahovat, pokud jde o díla, jež vlastní nebo mají pod kontrolou, včetně práv (v celém rozsahu nebo zčásti), a území, pro něž zmocnili příslušnou organizaci kolektivní správy k jednání, aniž by přitom došlo k ohrožení pravdivosti a úplnosti údajů, které uchovává organizace kolektivní správy. Jelikož směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) přiznává každému subjektu údajů právo na opravu, výmaz nebo blokování nepřesných nebo neúplných údajů, tato směrnice by měla rovněž zajistit, že nepřesné informace týkající se nositelů práv nebo jiných organizací kolektivní správy v případě licencí pro více území je třeba opravit bez zbytečného prodlení. Organizace kolektivní správy by měly mít rovněž kapacitu elektronicky zpracovávat registraci děl a zmocnění ke správě práv. Vzhledem k významu automatizace informací pro rychlé a efektivní zpracování údajů by organizace kolektivní správy měly zavést použití elektronických prostředků pro strukturované sdělování uvedených informací nositeli práv. Organizace kolektivní správy by pokud možno měly zajistit, aby tyto elektronické prostředky zohledňovaly příslušná dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie.
(43)
Pro zefektivnění výměny údajů mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli jsou nezbytná odvětvová pravidla pro užití hudby, podávání hlášení o prodeji a vystavování faktur. Při sledování užívání licencí by měla být dodržována základní práva, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů. Aby se zajistilo, že zefektivnění povede k rychlejšímu finančnímu zpracování a v konečném důsledku k dřívějším platbám nositelům práv, mělo by se od organizací kolektivní správy vyžadovat, aby bez prodlení vystavily fakturu poskytovatelům služeb a rozdělily částky příslušející nositelům práv. To vyžaduje, aby uživatelé poskytovali organizacím kolektivní správy přesná a včasná hlášení o užívání děl. Organizace kolektivní správy by neměly být povinny přijímat hlášení uživatelů v chráněném formátu, pokud jsou k dispozici běžně používaná odvětvová pravidla. Organizacím kolektivní správy by nemělo být bráněno ve využívání externího zajišťování služeb souvisejících s udělováním licencí k právům k hudebním dílům online platných pro více území. Společné využívání nebo sloučení správních kapacit by organizacím kolektivní správy mělo pomoci při zlepšování správních služeb a racionalizaci investic do nástrojů ke správě údajů.
(44)
Slučování různých hudebních repertoárů pro udělování licencí pro více území usnadňuje postup udělování licencí a tím, že se všechny repertoáry zpřístupní trhu s udělováním licencí pro více území, posiluje kulturní rozmanitost a přispívá ke snižování počtu transakcí, které potřebuje poskytovatel online služeb k jejich poskytování. Toto slučování repertoárů by mělo usnadnit rozvoj nových online služeb a vést ke snížení nákladů na transakce, které se přenášejí na spotřebitele. Organizace kolektivní správy, které nejsou ochotny nebo schopny udělovat licence pro více území přímo v rámci svého vlastního hudebního repertoáru, by měly být podporovány v tom, aby dobrovolně pověřovaly jiné organizace kolektivní správy úkolem spravovat jejich repertoár za nediskriminačních podmínek. Ustanovení o výlučnosti ve smlouvách o licencích pro více území by omezovala možnosti výběru pro uživatele, kteří si chtějí opatřit licenci pro více území, i pro organizace kolektivní správy, které potřebují přeshraniční administrativní služby pro svůj repertoár pro více území. Všechny smlouvy o zastupování mezi organizacemi kolektivní správy udělujícími licence pro více území by proto měly být uzavřeny bez ustanovení o výlučnosti.
(45)
Pro členy organizací kolektivní správy má mimořádný význam transparentnost podmínek, za nichž organizace kolektivní správy spravují práva k užití online, pro která jsou zmocněny zastupovat nositele práv. Organizace kolektivní správy by proto měly svým členům poskytnout dostatečné informace o hlavních podmínkách každé smlouvy, kterou se pověřuje jiná organizace kolektivní správy zastupováním práv těchto členů k hudebním dílům online pro účely udělování licencí pro více území.
(46)
Rovněž je důležité požadovat, aby organizace kolektivní správy, které nabízejí nebo udělují licence pro více území, souhlasily se zastupováním repertoáru jiných organizací kolektivní správy, které se rozhodly neučinit tak přímo. Aby se zajistilo, že tento požadavek nebude nepřiměřený a nepřekročí rámec toho, co je nezbytné, měla by mít dožádaná organizace kolektivní správy povinnost přijmout zastoupení pouze v případě, že se žádost omezuje na právo k užití online nebo na kategorie práv k užití online, které sama zastupuje. Tento požadavek by se měl navíc vztahovat pouze na organizace kolektivní správy, které slučují repertoár, a neměl by se rozšířit na organizace kolektivní správy, které poskytují licence pro více území jen pro svůj vlastní repertoár. Neměl by se vztahovat ani na organizace kolektivní správy, které slučují práva k týmž dílům pouze proto, aby mohly u těchto děl udělit licenci společně k právu na rozmnožování i k právu na sdělování těchto děl veřejnosti. Aby bylo možné chránit zájmy nositelů práv pověřující organizace kolektivní správy a zajistit, aby se na vnitřní trh dostal za stejných podmínek i malý a méně známý repertoár v členských státech, je důležité, aby byl repertoár pověřující organizace spravován za stejných podmínek jako repertoár pověřené organizace kolektivní správy a aby to bylo součástí nabídek, které pověřená organizace předkládá poskytovatelům online služeb. Náklady na správu práv účtované pověřenou organizací kolektivní správy by měly této organizaci umožnit vynahradit si nezbytné a přiměřené prostředky, které investovala. Smlouva, na jejímž základě organizace kolektivní správy pověřuje jinou organizaci nebo jiné organizace udělováním licencí pro více území ke svému vlastnímu hudebnímu repertoáru k užití online, by neměla bránit pověřující organizaci v tom, aby nadále udělovala licence omezené na území členského státu, v němž je usazena, ke svému repertoáru a všem ostatním repertoárům, které může na základě zmocnění na daném území zastupovat.
(47)
Pokud by nositelé práv nemohli vykonávat svá práva na licence pro více území v případech, kdy organizace kolektivní správy, jíž svá práva udělili, neudělila nebo nenabídla udělování licencí pro více území a navíc tím nechtěla pověřit jinou organizaci kolektivní správy, byly by ve značné míře ohroženy cíle a účinnost pravidel pro udělování licencí pro více území organizacím kolektivní správy. Z tohoto důvodu by bylo důležité, aby nositelé práv mohli za takových okolností právo na udělování licencí pro více území, které potřebují poskytovatelé online služeb, vykonávat sami nebo prostřednictvím jiné strany či stran tím, že by své původní organizaci kolektivní správy odejmuli dle potřeby práva na udělování licencí na užití děl online pro více území a ponechali jí stejná práva pro účely udělování licencí pro jedno území.
(48)
Vysílací organizace se při vysílání svých vlastních rozhlasových a televizních programů, které zahrnují hudební díla, obvykle spoléhají na licenci od místní organizace kolektivní správy. Tato licence je často omezena na vysílání. K tomu, aby byl tento druh televizního nebo rozhlasového vysílání dostupný též online, by byla nezbytná licence k právům k hudebním dílům online. Za účelem snadnějšího udělování licencí k právům k hudebním dílům online pro účely souběžného i pozdějšího online přenosu televizního a rozhlasového vysílání je nezbytné stanovit výjimku z pravidel, která by se jinak na udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online uplatňovala. Tato výjimka by měla být omezena na to, co je nezbytné k umožnění přístupu k televizním nebo rozhlasovým programům online a k materiálu, který má jednoznačně podřadný vztah k původnímu vysílání, vyrobenému pro účely, jakými jsou doplnění, upoutávky nebo recenze dotyčného televizního nebo rozhlasového programu. Neměla by vést k narušení hospodářské soutěže ve vztahu k jiným službám, které poskytují spotřebitelům přístup k jednotlivým hudebním nebo audiovizuálním dílům online, ani k restriktivním praktikám, např. rozdělení trhu nebo zákazníků, které by byly v rozporu s články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU.
(49)
Je nezbytné zajistit účinné prosazování ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice. Organizace kolektivní správy by měly svým členům nabídnout zvláštní postupy pro vyřizování stížností. Tyto postupy by měly být k dispozici rovněž dalším nositelům práv, které organizace kolektivní správy přímo zastupuje, a také organizacím kolektivní správy, jejichž jménem spravuje práva na základě smlouvy o zastupování. Kromě toho by měly mít členské státy možnost stanovit, že spory mezi organizacemi kolektivní správy, jejich členy, nositeli práv nebo uživateli, pokud jde o uplatňování této směrnice, mohou podléhat rychlému, nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů. Pokud by se spory mezi organizacemi kolektivní správy a jinými stranami neřešily rychle a účinně, mohlo by dojít zejména k oslabení účinnosti pravidel pro udělování licencí k právům k užití hudebních děl online platných pro více území. Aniž je dotčeno právo na přístup k soudu, je v důsledku toho vhodné stanovit pro řešení střetů mezi organizacemi kolektivní správy udělujícími licence pro více území na jedné straně a poskytovateli hudebních služeb online, nositeli práv nebo jinými organizacemi kolektivní správy na straně druhé možnost snadno přístupného, účinného a nestranného mimosoudního postupu, jako je mediační nebo rozhodčí řízení. Tato směrnice nepředepisuje, jakým konkrétním způsobem by se mělo organizovat alternativní řešení sporů, ani nestanovuje, který orgán by to měl provádět, pokud je zaručena jeho nezávislost, nestrannost a účinnost. A konečně je také vhodné požadovat, aby členské státy měly zavedeny nezávislé, nestranné a účinné postupy schopné řešit prostřednictvím orgánů s odbornými znalostmi v oblasti práva duševního vlastnictví nebo prostřednictvím soudů obchodní spory mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli, které by se týkaly platných nebo navrhovaných licenčních podmínek nebo porušení smlouvy.
(50)
Členské státy by měly zavést vhodné postupy, které by umožnily sledovat dodržování této směrnice ze strany organizací kolektivní správy. Není vhodné, aby tato směrnice omezovala možnost volby členských států, pokud je o příslušné orgány, ani pokud jde o předběžné či následné kontroly organizací kolektivní správy, je však nutné zajistit, aby tyto orgány byly schopny zabývat se účinně a včas veškerými otázkami, které by mohly vzniknout při uplatňování této směrnice. Členské státy by neměly být povinny zřizovat nové příslušné orgány. Mělo by kromě toho být možné, aby členové organizací kolektivní správy, nositelé práv, uživatelé, organizace kolektivní správy a další zúčastněné strany informovali příslušné orgány o činnosti nebo okolnostech, které podle jejich mínění představují porušení práv ze strany organizací kolektivní správy, případně uživatelů. Členské státy by měly zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat sankce nebo přijímat opatření v případech, kdy dochází k porušování právních předpisů členských států, kterými se provádí tato směrnice. Tato směrnice nestanovuje konkrétní sankce nebo opatření, pokud jsou účinné, přiměřené a odrazující. Tyto sankce nebo opatření mohou zahrnovat příkaz k propuštění členů vedení, kteří jednali v nedbalosti, k provedení kontrol v prostorách organizace kolektivní správy, nebo k odnětí povolení k činnosti, pokud se toto povolení vydává k tomu, aby mohla organizace provozovat svou činnost. Tato směrnice by měla zůstat neutrální, pokud jde o předchozí systémy vydávání povolení a provádění kontrol v členských státech, včetně požadavku na reprezentativnost organizací kolektivní správy, pokud jsou tyto systémy v souladu s právními předpisy Unie a nevytvářejí překážky bránící uplatňování této směrnice v plném rozsahu.
(51)
Aby se zajistilo, že budou požadavky týkající se udělování licencí pro více území dodržovány, měla by být přijata zvláštní ustanovení o sledování jejich provádění. Příslušné orgány členských států a Komise by měly za tímto účelem navzájem spolupracovat. Členské státy by si měly na základě výměny informací mezi svými příslušnými orgány poskytovat vzájemnou pomoc, tak aby usnadnily sledování činnosti organizací kolektivní správy.
(52)
Je důležité, aby organizace kolektivní správy dodržovaly právo na soukromý život a na ochranu osobních údajů nositelů práv, členů, uživatelů a ostatních osob, jejichž osobní údaje zpracovávají. Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s touto směrnicí a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých orgánů veřejné správy určených členskými státy, se řídí směrnicí 95/46/ES. Nositelé práv by měli být v souladu se směrnicí 95/46/ES patřičně informováni o zpracování svých údajů, příjemcích těchto údajů, lhůtách pro uchovávání těchto údajů v jakékoli databázi a způsobu, jakým mohou uplatňovat svá práva na přístup ke svým osobním údajům, jejich opravu nebo výmaz. Jako k osobním údajům ve smyslu uvedené směrnice by se mělo přistupovat zejména k jedinečným identifikátorům, které umožňují nepřímou identifikaci osoby.
(53)
Ustanoveními o opatřeních k prosazování tohoto předpisu by neměly být dotčeny pravomoci vnitrostátních nezávislých orgánů veřejné správy zřízených členskými státy podle směrnice 95/46/ES ke sledování dodržování vnitrostátních předpisů přijatých k provedení uvedené směrnice.
(54)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Ustanovení této směrnice týkající se řešení sporů by neměla stranám sporu bránit ve výkonu jejich práva na přístup k soudu, které zaručuje Listina.
(55)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zlepšení schopnosti členů organizací kolektivní správy vykonávat kontrolu nad činností těchto organizací, zaručení dostatečné transparentnosti ze strany organizací kolektivní správy a zlepšení udělování licencí pro více území k autorským právům k užití hudebních děl online, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(56)
Ustanoveními této směrnice není dotčeno použití právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže a dalších právních předpisů příslušných pro jiné oblasti zahrnující důvěrnost údajů, obchodní tajemství, soukromí, přístup k dokumentům, smluvní právo a mezinárodní právo soukromé týkající se kolizních norem a příslušnosti soudů, ani svoboda sdružování pracovníků a zaměstnavatelů a jejich právo organizovat se.
(57)
V souladu se společným politickým prohlášením ze dne 28. září 2011 členských států a Komise k informativním dokumentům (7) se členské státy zavázaly v odůvodněných případech přikládat k oznámení svých prováděcích opatření jeden či více dokumentů vysvětlujících vztah mezi prvky směrnice a odpovídajícími částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(58)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (8) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který dne 9. října 2012 vydal stanovisko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanovuje požadavky, které jsou nezbytné k zajištění řádného výkonu správy autorských práv a práv s nimi souvisejících organizacemi kolektivní správy. Stanovuje rovněž požadavky na udělování licencí k autorským právům k užití hudebních děl online na více územích organizacemi kolektivní správy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Hlavy I, II, IV a V s výjimkou čl. 34 odst. 2 a článku 38 se použijí na všechny organizace kolektivní správy usazené v Unii.
2. Hlava III a čl. 34 odst. 2 a článek 38 se vztahují na organizace kolektivní správy usazené v Unii, které spravují autorská práva k užití hudebních děl online pro více území.
3. Příslušná ustanovení této směrnice se vztahují na subjekty přímo či nepřímo, v celém rozsahu nebo zčásti, vlastněné či ovládané organizací kolektivní správy, jestliže tyto subjekty vykonávají činnost, na kterou by se ustanovení této směrnice vztahovala, pokud by ji vykonávala organizace kolektivní správy.
4. Ustanovení čl. 16 odst. 1, článků 18 a 20, čl. 21 odst. 1 písm. a), b), c), e), f) a g) a článků 36 a 42 se vztahují na všechny nezávislé správce práv usazené v Unii.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„organizací kolektivní správy“ organizace, která je ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání oprávněna spravovat jménem více než jednoho nositele práv autorská práva nebo práva s nimi související k prospěchu nositelů práv jako svým jediným a hlavním účelem, a která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií:
i)
je vlastněna nebo ovládána svými členy,
ii)
je svou podstatou neziskovou organizací;
b)
„nezávislým správcem práv“ organizace, která je ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání oprávněna spravovat jménem více než jednoho nositele práv autorská práva nebo práva s nimi související ke prospěchu nositelů práv jako svým jediným a hlavním účelem a která:
i)
není přímo či nepřímo, v celém rozsahu ani zčásti, vlastněna ani ovládána nositeli práv a
ii)
je svou podstatou ziskovou organizací;
c)
„nositelem práv“ jakákoli osoba nebo subjekt, jiný než organizace kolektivní správy, který je nositelem autorských práv nebo práva s nimi souvisejících nebo který má podle dohody o výkonu práv nebo ze zákona nárok na podíl z příjmů z výkonu těchto práv;
d)
„členem“ nositel práv nebo subjekt zastupující nositele práv, včetně jiných organizací kolektivní správy a sdružení nositelů práv, který splňuje požadavky na členství v organizaci kolektivní správy a je touto organizací přijat;
e)
„stanovami“ zakladatelská smlouva a stanovy, statut, pravidla nebo doklad o založení organizace kolektivní správy;
f)
„valným shromážděním členů“ orgán organizace kolektivní správy, jehož se účastní členové a v němž vykonávají svá hlasovací práva, bez ohledu na právní formu organizace;
g)
„členem vedení“:
i)
člen správní rady - pokud vnitrostátní právní předpisy nebo stanovy organizace kolektivní správy stanovují monistický systém řízení,
ii)
člen představenstva nebo dozorčí rady - pokud vnitrostátní právní předpisy nebo stanovy organizace kolektivní správy stanovují dualistický systém řízení;
h)
„příjmy z výkonu práv“ příjmy vybrané organizací kolektivní správy jménem nositelů práv, ať už na základě výlučného práva, práva na odměnu nebo práva na náhradní odměnu;
i)
„úhradou nákladů na správu práv“ částky, které si organizace kolektivní správy účtuje, odečte nebo započte z příjmů z výkonu práv nebo z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv za účelem pokrytí svých nákladů na správu autorských práv nebo práv s nimi souvisejících;
j)
„smlouvou o zastupování“ jakákoli smlouva mezi organizacemi kolektivní správy, kterou jedna organizace kolektivní správy pověří jinou organizaci kolektivní správy správou práv, která zastupuje, včetně smlouvy uzavřené podle článků 29 a 30;
k)
„uživatelem“ osoba nebo subjekt, který provádí úkony, jež vyžadují svolení nositelů práv, odměnu nositelům práv nebo zaplacení náhradní odměny nositelům práv, a který nejedná jako spotřebitel;
l)
„repertoárem“ díla, k nimž práva spravuje organizace kolektivní správy;
m)
„licencí pro více území“ licence, která se vztahuje na území více než jednoho členského státu;
n)
„právy k hudebním dílům online“ práva autora k hudebnímu dílu podle článků 2 a 3 směrnice 2001/29/ES, která jsou nezbytná k poskytování služby online.
HLAVA II
ORGANIZACE KOLEKTIVNÍ SPRÁVY
KAPITOLA 1
Zastupování nositelů práv a členství a uspořádání organizací kolektivní správy
Článek 4
Obecné zásady
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy jednaly v nejlepším zájmu nositelů práv, jejichž práva zastupují, a neukládaly jim žádné povinnosti, které nejsou objektivně nezbytné pro ochranu jejich práv a zájmů nebo pro účinnou správu jejich práv.
Článek 5
Práva nositelů práv
1. Členské státy zajistí, aby nositelé práv měli práva stanovená v odstavcích 2 až 8 a aby tato práva byla uvedena ve stanovách nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy.
2. Nositelé práv mají právo zmocnit organizaci kolektivní správy podle své volby ke správě práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany dle své volby pro území podle svého výběru, bez ohledu na členský stát, jehož je organizace kolektivní správy či nositel práv státním příslušníkem, v němž má bydliště nebo místo usazení. Pokud správa takových práv spadá do rozsahu působnosti dané organizace kolektivní správy a pokud nemá tato organizace kolektivní správy objektivní důvody k odmítnutí správy práv, je povinna tato práva, kategorie práv nebo druhy děl a jiné předměty ochrany spravovat.
3. Nositelé práv mají právo udělovat licence pro nekomerční užití jimi zvolených práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany.
4. Nositelé práv mají právo v přiměřené výpovědní lhůtě nepřesahující šest měsíců ukončit zmocnění ke správě práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany, které udělili organizaci kolektivní správy, nebo organizaci kolektivní správy odejmout jakékoli z těchto práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany, jak jsou vymezeny podle odstavce 2, pro území podle svého výběru. Organizace kolektivní správy může rozhodnout, že toto ukončení nebo odnětí má nabýt účinku až na konci účetního období.
5. Existují-li částky příslušející nositeli práv za užití, ke kterému došlo před ukončením zmocnění nebo před tím, než nabylo účinku odnětí práv, nebo v rámci licence poskytnuté před tím, než nabylo účinku ukončení či odnětí, ponechává si nositel práv svá práva podle článků 12, 13, 18, 20, 28 a 33.
6. Organizace kolektivní správy nesmí omezovat výkon práv uvedených v odstavcích 4 a 5 tím, že bude požadovat za podmínku k výkonu práv, aby byla správa práv nebo kategorií práv nebo druhů děl a jiného předmětu ochrany, na které se vztahuje ukončení nebo odnětí, svěřena jiné organizaci kolektivní správy.
7. Pokud nositel práv zmocní organizaci kolektivní správy ke správě svých práv, dá nositel práv souhlas konkrétně pro každé právo nebo kategorii práv nebo druh děl a jiný předmět ochrany, kterým organizaci kolektivní správy zmocňuje ke správě. Každý takový souhlas je doložen v listinné podobě.
8. Organizace kolektivní správy informuje nositele práv o jejich právech podle odstavců 1 až 7 a o jakýchkoli podmínkách, které se vztahují k právu stanovenému v odstavci 3, před obdržením jejich souhlasu se správou práva nebo kategorie práv nebo druhu děl a jiného předmětu ochrany.
Organizace kolektivní správy informuje nositele práv, kteří ji již zmocnili, o jejich právech podle odstavců 1 až 7 a o podmínkách, které se vztahují k právu stanovenému v odstavci 3, nejpozději do 10. října 2016.
Článek 6
Podmínky členství v organizacích kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5.
2. Organizace kolektivní správy přijmou nositele práv a subjekty zastupující nositele práv, včetně jiných organizací kolektivní správy a sdružení nositelů práv, za členy, pokud splňují požadavky na členství založené na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích. Tyto požadavky jsou obsaženy ve stanovách organizace kolektivní správy nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy a jsou veřejně přístupné. Pokud organizace kolektivní správy odmítne přijmout žádost o členství, poskytne nositeli práv jasné zdůvodnění tohoto rozhodnutí.
3. Stanovy organizace kolektivní správy stanovují vhodný a účinný mechanismus pro účast svých členů v rozhodovacím procesu organizace. Zastoupení jednotlivých kategorií členů v rozhodovacím procesu musí být spravedlivé a vyvážené.
4. Organizace kolektivní správy umožní svým členům komunikovat s ní elektronickými prostředky i pro účely výkonu členských práv.
5. Organizace kolektivní správy uchovávají záznamy o svých členech a pravidelně je aktualizují.
Článek 7
Práva nositelů práv, kteří nejsou členy organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v čl. 6 odst. 4, článku 20, čl. 29 odst. 2 a článku 33, pokud jde o nositele práv, kteří mají s organizacemi kolektivní správy přímý právní vztah ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání, ale nejsou jejich členy.
2. Členské státy mohou na nositele práv uvedené v odstavci 1 uplatňovat i další ustanovení této směrnice.
Článek 8
Valné shromáždění členů organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby valné shromáždění členů bylo organizováno v souladu s pravidly stanovenými v odstavcích 2 až 10.
2. Valné shromáždění členů se svolává nejméně jednou ročně.
3. Valné shromáždění členů rozhoduje o změnách stanov a podmínek členství v organizaci kolektivní správy, pokud tyto podmínky nejsou upraveny stanovami.
4. Valné shromáždění členů rozhoduje o jmenování nebo odvolání členů vedení, obecně sleduje jejich plnění funkce a schvaluje jejich odměnu a jiné výhody, jako například peněžní a nepeněžní výhody, důchodové dávky a nároky, práva na další dávky a práva na odstupné.
V organizaci kolektivní správy s dualistickou strukturou valné shromáždění členů nerozhoduje o jmenování nebo odvolání členů představenstva nebo o schválení jejich odměn a dalších výhod, pokud je pravomoc přijímat tato rozhodnutí přenesena na dozorčí radu.
5. V souladu s ustanoveními stanovenými v kapitole 2 hlavy II rozhoduje valné shromáždění členů alespoň o těchto otázkách:
a)
obecném způsobu rozdělení částek příslušejících nositelům práv;
b)
obecném způsobu použití nerozdělitelných částek;
c)
obecné investiční politice, pokud jde o příjmy z výkonu práv a o veškeré příjmy z investování příjmů z výkonu práv;
d)
obecné politice týkající se srážek z příjmů z výkonu práv a srážek z veškerých příjmů z investování příjmů z výkonu práv;
e)
použití nerozdělitelných částek;
f)
politice řízení rizik;
g)
schvalování každého nabytí, prodeje nebo zastavení nemovitého majetku;
h)
schvalování fúzí a aliancí, zakládání dceřiných společností a pořizování jiných subjektů nebo podílů nebo práv v jiných subjektech;
i)
schvalování návrhů k čerpání půjček, poskytnutí půjček nebo poskytnutí záruky za půjčky.
6. Valné shromáždění členů může prostřednictvím usnesení nebo prostřednictvím ustanovení ve stanovách přenést pravomoci uvedené v odst. 5 písm. f), g), h) a i) na subjekt, který vykonává dozorčí funkci.
7. Pro účely odst. 5 písm. a) až d) mohou členské státy po valném shromáždění členů požadovat, aby stanovilo podrobnější podmínky použití příjmů z výkonů práv a příjmů z investování příjmů z výkonu práv.
8. Valné shromáždění členů kontroluje činnost organizace kolektivní správy alespoň tím, že rozhoduje o jmenování a odvolání auditora a schvaluje výroční zprávu o transparentnosti uvedenou v článku 22.
Členské státy mohou povolit alternativní systémy nebo způsoby jmenování a odvolání auditora za předpokladu, že tyto systémy nebo způsoby zajistí nezávislost auditora na osobách, které řídí činnost organizace kolektivní správy.
9. Všichni členové organizace kolektivní správy mají právo účastnit se valného shromáždění členů a hlasovat na něm. Členské státy však mohou umožnit omezení práva členů organizace kolektivní správy práv na účast a výkon hlasovacích práv na valném shromáždění členů na základě jednoho nebo obou z těchto kritérií:
a)
doba trvání členství;
b)
částky, které člen obdržel, nebo mu jsou splatné,
pokud jsou tato kritéria určena a uplatňována spravedlivým a přiměřeným způsobem.
Kritéria stanovená v prvním pododstavci písm. a) a b) jsou obsažena ve stanovách nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy a jsou zveřejněna v souladu s články 19 a 21.
10. Každý člen organizace kolektivní správy má právo zmocnit jakoukoli jinou osobu nebo subjekt, aby se jeho jménem účastnil valného shromáždění členů a hlasoval na něm, pokud toto zmocnění nevede ke střetu zájmů, jenž by mohl nastat například tehdy, pokud by zmocňující člen a zmocněná osoba patřili v rámci organizace kolektivní správy do různých kategorií nositelů práv.
Členské státy však mohou umožnit omezení zmocnění a výkon hlasovacích práv členů, které zmocněné osoby zastupují, pokud tímto omezením není dotčena vhodná a efektivní účast členů v rozhodovacím procesu organizace kolektivní správy.
Každé zmocnění platí pro jedno valné shromáždění členů. Zmocněná osoba má na valném shromáždění členů stejná práva jako člen, který zmocnění udělil. Zmocněná osoba je povinna hlasovat v souladu s pokyny, jež mu dal člen, který jej zmocnil.
11. Členské státy mohou rozhodnout, že pravomoci valného shromáždění členů může vykonávat shromáždění delegátů volených nejméně každé čtyři roky členy organizace kolektivní správy, a to za předpokladu, že:
a)
je zajištěna vhodná a účinná účast členů na rozhodování organizace kolektivní správy a
b)
zastoupení jednotlivých kategorií členů ve shromáždění delegátů je spravedlivé a vyvážené.
Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 10 se použijí obdobně na shromáždění delegátů.
12. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud organizace kolektivní správy vzhledem ke své právní formě nemá valné shromáždění členů, pravomoci uvedeného shromáždění má plnit orgán, který vykonává dozorčí funkci. Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5, 7 a 8 se na tento orgán, který vykonává dozorčí funkci, použijí obdobně.
13. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud má organizace kolektivní správy členy, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, mají všechny nebo některé pravomoci valného shromáždění členů vykonávat shromáždění těchto nositelů práv. Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 10 se použijí obdobně na shromáždění nositelů práv.
Článek 9
Dozorčí funkce
1. Členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy měla dozorčí funkci pro nepřetržité sledování činností a plnění povinností osob, které řídí činnost organizace.
2. Jednotlivé kategorie členů organizace kolektivní správy jsou v orgánu vykonávajícím dozorčí funkci spravedlivě a vyváženě zastoupeny.
3. Každá osoba vykonávající dozorčí funkci předloží valnému shromáždění členů roční individuální prohlášení o střetu zájmů, které obsahuje informace uvedené v čl. 10 odst. 2 druhém pododstavci.
4. Orgán vykonávající dozorčí funkci se pravidelně schází a má alespoň tyto pravomoci:
a)
vykonávat pravomoci, které mu udělilo valné shromáždění členů, a to i podle čl. 8 odst. 4 a 6;
b)
sledovat činnost a plnění povinností osob uvedených v článku 10, včetně provádění rozhodnutí valného shromáždění členů, a zejména provádění obecných politik uvedených v čl. 8 odst. 5 písm. a) až d).
5. Orgán vykonávající dozorčí funkci podává valnému shromáždění členů alespoň jednou ročně zprávu o výkonu svých pravomocí.
Článek 10
Povinnosti osob, které řídí činnost organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy přijala veškerá nezbytná opatření k tomu, aby osoby, které řídí její činnost, tak činily řádně, obezřetně a náležitě pomocí řádných správních a účetních postupů a vnitřních kontrolních mechanismů.
2. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy zavedly a uplatňovaly postupy, které zamezí střetům zájmů, a pokud těmto střetům zamezit nelze, aby nastalé i potenciální střety zájmů identifikovaly, řešily, sledovaly a zveřejňovaly, s cílem zabránit tomu, aby negativně ovlivnily kolektivní zájmy nositelů práv, které organizace zastupuje.
Postupy uvedené v prvním pododstavci zahrnují roční individuální prohlášení všech osob uvedených v odstavci 1 určené valnému shromáždění členů, které obsahuje tyto informace:
a)
všechny zájmy v rámci organizace kolektivní správy;
b)
všechny odměny přijaté v předchozím účetním období od organizace kolektivní správy, též ve formě důchodových systémů, věcných dávek a jiných druhů výhod;
c)
všechny částky získané v předchozím účetním období v postavení nositele práv od organizace kolektivní správy;
d)
prohlášení týkající se nastalého nebo potenciálního střetu mezi osobními zájmy a zájmy organizace kolektivní správy nebo mezi závazky vůči organizaci kolektivní správy a povinností vůči jiné fyzické nebo právnické osobě.
KAPITOLA 2
Správa příjmů z výkonu práv
Článek 11
Výběr a použití příjmů z výkonu práv
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5.
2. Organizace kolektivní správy vybírá a spravuje příjmy z výkonu práv s náležitou péčí.
3. Organizace kolektivní správy vede na svých účtech odděleně:
a)
příjmy z výkonu práv a veškeré příjmy z investování příjmů z výkonu práv a
b)
veškerá případná vlastní aktiva a příjmy pocházející z těchto aktiv, z úhrad nákladů na správu práv nebo z jiných činností.
4. Organizace kolektivní správy nesmí využívat příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv k jiným účelům, než je rozdělení nositelům práv, s výjimkou případů, kdy je možné odečíst nebo započíst její náklady na správu práv v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 8 odst. 5 písm. d) nebo využívat příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 8 odst. 5.
5. Investuje-li organizace kolektivní správy příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv, činí tak v nejlepším zájmu nositelů práv, jejichž práva zastupuje, v souladu s obecnou investiční politikou a politikou řízení rizik uvedenou v čl. 8 odst. 5 písm. c) a f) a s ohledem na tato pravidla:
a)
pokud existuje potenciální střet zájmů, organizace kolektivní správy zajistí, aby byly investice prováděny výhradně v zájmu těchto nositelů práv;
b)
aktiva se investují tak, aby se zajistila bezpečnost, kvalita, likvidita a ziskovost celého portfolia;
c)
aktiva musí být náležitě diverzifikována, aby se zabránilo nadměrné závislosti na jakémkoli konkrétním aktivu a kumulaci rizik v celém portfoliu.
Článek 12
Srážky
1. Členské státy zajistí, aby v případě, že nositel práv zmocní organizaci kolektivní správy ke správě svých práv, byla organizace kolektivní správy povinna poskytnout nositeli práv informace o úhradě nákladů na správu a jiných srážkách z příjmů z výkonu práv a z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv před tím, než od něj získá souhlas, aby spravovala jeho práva.
2. Srážky musí být přiměřené a musí odpovídat službám, které organizace kolektivní správy poskytuje nositelům práv, včetně případných služeb uvedených v odstavci 4, a musí být stanoveny na základě objektivních kritérií.
3. Úhrada nákladů na správu práv nepřesáhne odůvodněné a doložené náklady, které organizaci kolektivní správy vznikly v souvislosti se správou autorských práv a práv s nimi souvisejících.
Členské státy zajistí, aby se požadavky platné pro použití a transparentnost použití částek odečtených nebo započtených k úhradě nákladů na správu práv uplatňovaly i na jakékoli jiné srážky sloužící k pokrytí nákladů za správu autorských práv a práv s nimi souvisejících.
4. Pokud organizace kolektivní správy poskytuje sociální, kulturní nebo vzdělávací služby financované prostřednictvím srážek z příjmů z výkonu práv nebo z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv, jsou tyto služby poskytovány na základě spravedlivých kritérií, zejména pokud jde o přístup k těmto službám a jejich rozsah.
Článek 13
Rozdělení částek příslušejících nositelům práv
1. Aniž jsou dotčeny čl. 15 odst. 3 a článek 28, členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy pravidelně, s náležitou péčí a přesně rozdělovala a vyplácela částky příslušející nositelům práv, a to v souladu s obecným způsobem rozdělení částek uvedeným v čl. 8 odst. 5 písm. a).
Členské státy rovněž zajistí, aby organizace kolektivní správy nebo jejich členové, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, rozdělovaly a vyplácely tyto částky nositelům práv co nejdříve, avšak nejpozději do devíti měsíců od konce účetního období, v němž byly vybrány příjmy z výkonu práv, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy nebo případně jejím členům v dodržení této lhůty.
2. Pokud nemohou být částky příslušející nositelům práv rozděleny v rámci lhůty stanovené v článku 1, protože příslušní nositelé práv nemohou být určeni nebo vyhledáni a výjimka z uvedené lhůty se nepoužije, jsou tyto částky v účetnictví organizace kolektivní správy vedeny odděleně.
3. Organizace kolektivní správy přijmou veškerá nezbytná opatření, která jsou v souladu s článkem 1, jejichž cílem je určit a vyhledat nositele práv. Zejména nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, organizace kolektivní správy zpřístupní informace o dílech a jiných předmětech ochrany, u nichž nebyl určen ani vyhledán jeden nebo více nositelů práv:
a)
nositelům práv, jež zastupuje, nebo subjektům zastupujícím nositele práv, pokud jsou tyto subjekty členy organizace kolektivní správy, a
b)
všem organizacím kolektivní správy, s nimiž uzavřela smlouvy o zastupování.
Informace uvedené v prvním pododstavci zahrnují, pokud jsou dostupné:
a)
název díla nebo jiného předmětu ochrany;
b)
jméno nositele práv;
c)
jméno příslušného vydavatele či producenta a
d)
jakékoli další relevantní dostupné informace, jež by mohly pomoci určit nositele práv.
Organizace kolektivní správy rovněž ověří záznamy zmiňované v čl. 6 odst. 5 a v jiných dosažitelných záznamech. Pokud výše uvedená opatření nepřinesou výsledky, organizace kolektivní správy zveřejní tyto dostupné informace nejpozději jeden rok po uplynutí tohoto tříměsíčního období.
4. Pokud nelze částky příslušející nositelům práv rozdělit do tří let od konce účetního období, v němž došlo k výběru příjmů z výkonu práv, a za předpokladu, že organizace kolektivní správy přijala veškerá nezbytná opatření, jejichž cílem je určit a vyhledat nositele práv, jak je stanoveno v odstavci 3, považují se tyto částky za nerozdělitelné.
5. Valné shromáždění členů organizace kolektivní správy rozhodne o použití těchto nerozdělitelných částek v souladu s čl. 8 odst. 5 písm. b), aniž je dotčeno právo nositelů práv uplatnit nárok na tyto částky u organizace kolektivní správy v souladu s právními předpisy členských států týkajícími se promlčení.
6. Členské státy mohou omezit nebo stanovit povolené způsoby použití nerozdělitelných částek mimo jiné tím, že zajistí, aby tyto částky byly použity odděleně a nezávisle k financování sociálních, kulturních a vzdělávacích činností ve prospěch nositelů práv.
KAPITOLA 3
Správa práv jménem jiných organizací kolektivní správy
Článek 14
Práva spravovaná v rámci smluv o zastupování
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy neznevýhodňovala žádné nositele práv, jejichž práva spravuje podle smlouvy o zastupování, zejména pokud jde o použitelné sazby, úhradu nákladů na správu práv a podmínky výběru příjmů z výkonu práv a rozdělení částek příslušejících nositelům práv.
Článek 15
Srážky a platby ve smlouvách o zastupování
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy neuplatňovala na příjmy z výkonu práv pocházející z práv, která spravuje na základě smlouvy o zastupování, ani na jakékoli příjmy z investování těchto příjmů z výkonu práv jiné srážky než na úhradu nákladů na správu práv, ledaže jiná organizace kolektivní správy, která je stranou smlouvy o zastupování, výslovně vyjádří souhlas s těmito srážkami.
2. Organizace kolektivní správy rozděluje a vyplácí částky splatné jiným organizacím kolektivní správy pravidelně, s náležitou péčí a přesně.
3. Organizace kolektivní správy uskuteční tato rozdělení a platby jiné organizaci kolektivní správy co nejdříve, avšak nejpozději do devíti měsíců od konce účetního období, v němž byly vybrány příjmy z výkonu práv, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy v dodržení této lhůty.
Jiná organizace kolektivní správy, nebo pokud má členy, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, tito členové, rozdělí a vyplatí tyto částky nositelům práv co nejdříve, avšak nejpozději do šesti měsíců od obdržení těchto částek, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy nebo případně jejím členům v dodržení této lhůty.
KAPITOLA 4
Vztahy s uživateli
Článek 16
Udělování licencí
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy a uživatelé vedli jednání o udělování licencí k právům v dobré víře. Organizace kolektivní správy a uživatelé si navzájem poskytují veškeré nezbytné informace.
2. Licenční podmínky musí být založeny na objektivních a nediskriminačních kritériích. Při udělování licencí k právům není organizace kolektivní správy povinna použít jako precedens pro jiné online služby podmínky licence dohodnuté s uživatelem, pokud tento uživatel poskytuje nový typ služby online, který je k dispozici veřejnosti v Unii po dobu kratší než tři roky.
Nositelé práv obdrží za užití svých práv příslušnou odměnu. Sazby za výlučná práva a práva na odměnu musí být přiměřené, mimo jiné vzhledem k hospodářské hodnotě obchodního využívání těchto práv, přičemž se zohlední povaha a rozsah užití děl a jiných předmětů ochrany, jakož i hospodářská hodnota služeb poskytovaných organizací kolektivní správy. Organizace kolektivní správy informují dotčeného uživatele o kritériích použitých pro stanovení těchto sazeb.
3. Organizace kolektivní správy bez zbytečného odkladu odpoví na žádosti uživatelů a uvedou mimo jiné informace, které tato organizace kolektivní správy pro nabídku licence potřebuje.
Po obdržení všech relevantních informací organizace kolektivní správy buď licenci bez zbytečného odkladu nabídne, nebo poskytne uživateli zdůvodnění, proč nemá v úmyslu udělit licenci k určité službě.
4. Organizace kolektivní správy umožní uživatelům komunikovat s ní elektronickými prostředky, případně i pro účely podávání hlášení o využívání licence.
Článek 17
Povinnosti uživatelů
Členské státy přijmou ustanovení s cílem zajistit, aby uživatelé poskytli organizaci kolektivní správy v dohodnutém nebo předem stanoveném časovém období a v dohodnuté či předem stanovené podobě informace, jež mají k dispozici o užití práv, která zastupují organizace kolektivní správy, a jež jsou nezbytné k výběru příjmu z výkonu práv a k jejich rozdělení a výplatě příslušným nositelům práv. Při rozhodování o formátu pro poskytování těchto informací zohlední organizace kolektivní správy a uživatelé v nejvyšší možné míře dobrovolná odvětvová pravidla.
KAPITOLA 5
Transparentnost a podávání zpráv
Článek 18
Informace poskytované nositelům práv o správě jejich práv
1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku a článek 19 a čl. 28 odst. 2, zajistí členské státy, aby organizace kolektivní správy každému nositeli práv, kterému v období, jehož se dotčené informace týkají, přidělila příjmy z výkonu práv či v jehož prospěch provedla platbu, poskytla nejméně jednou ročně přinejmenším tyto informace:
a)
veškeré kontaktní údaje, které nositel práv povolil organizaci kolektivní správy používat, za účelem určení a vyhledání nositele práv;
b)
příjmy z výkonu práv přidělené nositeli práv;
c)
částky, které organizace kolektivní správy vyplatila nositeli práv, podle kategorie spravovaných práv a podle způsobu užití;
d)
období, během něhož došlo k užití, za něž byly nositeli práv přiděleny a vyplaceny částky, ledaže organizaci kolektivní správy brání v poskytnutí těchto informací objektivní důvody související s podáváním hlášení uživateli;
e)
srážky za úhradu nákladů na správu práv;
f)
srážky pro jiný účel než na úhradu nákladů na správu práv, včetně srážek, které může požadovat vnitrostátní právní předpis za poskytování sociálních, kulturních nebo vzdělávacích služeb;
g)
všechny příjmy z výkonu práv přidělené nositeli práv, které za jakékoli období nebyly dosud vyrovnány;
2. V případech, v nichž organizace kolektivní správy přiděluje příjmy z výkonu práv a má za členy subjekty, jež jsou odpovědné za přidělení příjmů z výkonu práv nositelům práv, poskytne organizace kolektivní správy těmto subjektům informace uvedené v odstavci 1 za předpokladu, že tyto subjekty nedisponují uvedenými informacemi. Členské státy zajistí, aby tyto subjekty zpřístupnily alespoň informace uvedené v odstavci 1, a to nejméně jednou ročně, každému nositeli práv, jemuž přidělily příjmy z výkonu práv nebo provedly platby v období, k němuž se vztahují tyto informace.
Článek 19
Informace poskytované jiným organizacím kolektivní správy o správě práv v rámci smluv o zastupování
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy poskytla elektronickými prostředky alespoň jednou ročně organizaci kolektivní správy, jejímž jménem spravuje práva v rámci smlouvy o zastupování, přinejmenším tyto informace za období, k němuž se vztahují:
a)
přidělené příjmy z výkonu práv, částky vyplacené organizací kolektivní správy podle kategorie spravovaných práv, způsobu užití pro práva, která spravuje v rámci smlouvy o zastupování, a jakékoli přidělené příjmy z výkonu práv, které za jakékoli období nebyly dosud vyrovnány;
b)
srážky na úhradu nákladů na správu práv;
c)
srážky provedené pro jakýkoli jiný účel než na úhradu nákladů na správu práv, jak je stanoveno v článku 15;
d)
informace o licencích udělených či odmítnutých s ohledem na díla a jiné předměty ochrany, na něž se vztahuje smlouva o zastupování;
e)
usnesení přijatá valným shromážděním členů, pokud se tato usnesení vztahují ke správě práv podle smlouvy o zastupování.
Článek 20
Informace poskytované na žádost nositelům práv, jiným organizacím kolektivní správy a uživatelům
Aniž je dotčen článek 25, zajistí členské státy, aby na základě řádně odůvodněné žádosti organizace kolektivní správy zpřístupnila elektronickými prostředky kterékoli organizaci kolektivní správy, jejímž jménem spravuje práva v rámci smlouvy o zastupování, nebo kterémukoli nositeli práv či kterémukoli uživateli bez zbytečného odkladu přinejmenším tyto informace:
a)
díla nebo jiné předměty ochrany, které zastupuje, práva, která spravuje, a to přímo či v rámci smluv o zastoupení, a území, jichž se správa týká, nebo
b)
pokud není možné vzhledem k rozsahu působnosti organizace kolektivní správy určit tato díla nebo jiné předměty ochrany, druhy děl nebo jiných předmětů ochrany, které zastupuje, práva, která spravuje, a území, jichž se správa týká.
Článek 21
Zveřejňování informací
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy zveřejnila přinejmenším tyto informace:
a)
své stanovy;
b)
své podmínky členství a podmínky ukončení platnosti zmocnění ke správě práv, nejsou-li obsaženy ve stanovách;
c)
vzorové licenční smlouvy a standardní používané sazby, včetně slev;
d)
seznam osob uvedených v článku 10;
e)
svou obecný způsob rozdělování částek příslušejících nositelům práv;
f)
svou obecnou politiku pro úhradu nákladů na správu práv;
g)
svou obecnou politiku pro srážky z příjmů z výkonu práv a z příjmů z investování příjmů z výkonu práv pro jiné účely než na úhradu nákladů na správu práv, včetně srážek pro účely sociálních, kulturních a vzdělávacích služeb;
h)
seznam smluv o zastupování, které uzavřela, a jména organizací kolektivní správy, s nimiž byly uzavřeny tyto smlouvy o zastupování;
i)
obecný způsob použití nerozdělitelných částek;
j)
postupy vyřizování stížností a řešení sporů, které jsou k dispozici podle článků 33, 34 a 35.
2. Informace uvedené v odstavci 1 organizace kolektivní správy zveřejní a aktualizuje na svých veřejných internetových stránkách.
Článek 22
Výroční zpráva o transparentnosti
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy bez ohledu na svou právní formu podle vnitrostátního práva vypracovala a zveřejnila pro každé účetní období nejpozději do osmi měsíců po jeho skončení výroční zprávu o transparentnosti, jejíž součástí je zvláštní zpráva uvedená v odstavci 3.
Výroční zprávu o transparentnosti zveřejní organizace kolektivní správy na svých internetových stránkách, přičemž zpráva zůstane na těchto stránkách veřejně přístupná po dobu alespoň pěti let.
2. Výroční zpráva o transparentnosti musí obsahovat alespoň informace uvedené v příloze.
3. Zvláštní zpráva se zabývá použitím částek sražených pro účely sociálních, kulturních a vzdělávacích služeb a musí obsahovat alespoň informace uvedené v bodě 3 přílohy.
4. Účetní údaje obsažené ve výroční zprávě o transparentnosti musí být auditovány jednou nebo několika osobami zmocněnými zákonem k provádění auditu účtů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (9).
Zpráva auditora včetně případných výhrad se v plném znění uvede ve výroční zprávě o transparentnosti.
Pro účely tohoto odstavce zahrnují účetní údaje finanční výkazy uvedené v bodě 1 písm. a) přílohy a finanční údaje uvedené v bodě 1 písm. g) a h) a bodě 2 přílohy.
HLAVA III
UDĚLOVÁNÍ LICENCÍ PRO VÍCE ÚZEMÍ K PRÁVŮM K HUDEBNÍM DÍLŮM ONLINE ORGANIZACEMI KOLEKTIVNÍ SPRÁVY
Článek 23
Udělování licencí pro více území na vnitřním trhu
Členské státy zajistí, aby při udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online splňovaly organizace kolektivní správy usazené na jejich území požadavky této hlavy.
Článek 24
Kapacita k vyřizování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, která uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, měla dostatečnou kapacitu k účinnému a transparentnímu elektronickému zpracování údajů potřebných pro správu takových licencí, včetně pro účely identifikace repertoáru a sledování jeho užití, fakturace uživatelů, výběru příjmů z výkonu práv a rozdělování částek příslušejících nositelům práv.
2. Pro účely odstavce 1 musí organizace kolektivní správy splňovat alespoň tyto podmínky:
a)
je schopna přesně identifikovat, v celém rozsahu nebo zčásti, ta hudební díla, která je organizace kolektivní správy, oprávněna zastupovat;
b)
je schopna přesně identifikovat, v celém rozsahu nebo zčásti, a ve vztahu ke každému příslušnému území práva a jejich příslušné nositele ke každému hudebnímu dílu či jeho části, které je organizace kolektivní správy oprávněna zastupovat;
c)
používá jednoznačné identifikační kódy k určení nositelů práv a hudebních děl, přičemž v co největší míře zohlední dobrovolná odvětvová pravidla a postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie;
d)
používá odpovídající prostředky k rozpoznání a účinnému a včasnému řešení nesrovnalostí v údajích, jimiž disponují jiné organizace kolektivní správy udělující licence pro více území k právům k hudebním dílům online.
Článek 25
Transparentnost informací o repertoáru pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, poskytovala poskytovatelům online služeb, nositelům práv, jejichž práva zastupuje, a ostatním organizacím kolektivní správy elektronickými prostředky a na základě řádně odůvodněné žádosti aktuální informace umožňující identifikaci online hudebního repertoáru, který zastupuje. Tyto informace zahrnují:
a)
zastupovaná hudební díla;
b)
práva zastupovaná v celém rozsahu nebo zčásti a
c)
dotčená území.
2. Organizace kolektivní správy může v případě potřeby přijmout přiměřená opatření na ochranu přesnosti a úplnosti údajů, ke kontrole jejich opětovného použití a na ochranu osobních údajů a na ochranu obchodně citlivých informací.
Článek 26
Přesnost informací o repertoáru pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, měla zavedeny postupy, které nositelům práv, jiným organizacím kolektivní správy a poskytovatelům online služeb umožní požádat o opravu údajů uvedených v seznamu podmínek podle čl. 24 odst. 2 nebo informací poskytovaných podle článku 25, pokud se tito nositelé práv, organizace kolektivní správy a poskytovatelé online služeb na základě přiměřených důkazů domnívají, že údaje nebo informace jsou ve vztahu k jejich právům k hudebním dílům online nepřesné. Jsou-li námitky dostatečně opodstatněné, organizace kolektivní správy zajistí, aby údaje nebo informace byly bez zbytečného odkladu opraveny.
2. Organizace kolektivní správy poskytne nositelům práv, jejichž hudební díla jsou součástí jejího vlastního hudebního repertoáru a nositelům práv, kteří jí svěřili správu svých práv k hudebním dílům online v souladu s článkem 31, v elektronické podobě informace týkající se jejich hudebních děl, jejich práv vztahujících se k těmto dílům a území, pro něž tito nositelé práv tuto organizaci zmocňují. Organizace kolektivní správy a nositelé práv přitom v co nejvyšší míře zohlední dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy pro výměnu údajů, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie a které nositelům práv umožní přesně určit hudební dílo v celém rozsahu nebo zčásti, práva k užití díla online v celém rozsahu nebo zčásti a území, pro něž zmocňují tuto organizaci.
3. Pokud organizace kolektivní správy pověří udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům l online podle článků 29 a 30 jinou organizaci kolektivní správy, pověřená organizace kolektivní správy uplatní odstavec 2 tohoto článku rovněž na nositele práv, jejichž hudební díla jsou součástí repertoáru pověřující organizace kolektivní správy, nedohodnou-li se tyto organizace kolektivní správy jinak.
Článek 27
Přesné a včasné podávání hlášení a fakturace
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy sledovala užití práv online k hudebním dílům, která zastupuje v celém rozsahu nebo zčásti, poskytovateli online služeb, kterým udělila licence pro více území k uvedeným právům.
2. Organizace kolektivní správy nabídne poskytovatelům online služeb možnost podávání hlášení o skutečném užití práv online k hudebním dílům elektronickými prostředky a poskytovatelé online služeb podávají přesná hlášení o skutečném užití těchto děl. Organizace kolektivní správy nabídne k podávání hlášení alespoň jednu metodu, která zohledňuje dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy pro elektronickou výměnu takových údajů, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie. Organizace kolektivní správy může odmítnout přijetí hlášení poskytovatelem online služeb v chráněném formátu, pokud organizace umožňuje použít k podávání hlášení odvětvová pravidla pro elektronickou výměnu údajů.
3. Organizace kolektivní správy vystaví fakturu poskytovateli online služeb elektronicky. Organizace kolektivní správy nabídne použití alespoň jednoho formátu, jenž zohledňuje dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie. Na faktuře se na základě údajů uvedených na seznamu podmínek podle čl. 24 odst. 2 uvedou díla a práva, k nimž byla udělena licence v celém rozsahu nebo zčásti, a odpovídající skutečná užití, pokud je to na základě informací poskytnutých poskytovatelem online služeb a formátu použitého k poskytnutí informací možné. Poskytovatel online služeb nemůže odmítnout fakturu kvůli jejímu formátu, pokud organizace kolektivní správy používá odvětvová pravidla.
4. Organizace kolektivní správy vystaví fakturu poskytovateli online služeb s přesnými údaji a neprodleně po podání hlášení o skutečném užití práv k hudebním dílům online, ledaže to není možné z důvodů na straně poskytovatele online služeb.
5. Organizace kolektivní správy musí mít zavedeny vhodné postupy, které umožní poskytovateli online služeb zpochybnit správnost faktury, včetně případu, kdy poskytovatel online služeb obdrží faktury od jedné nebo více organizací kolektivní správy za tatáž práva k hudebnímu dílu online.
Článek 28
Přesná a včasná platba nositelům práv
1. Aniž je dotčen odstavec 3, členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, rozdělovala částky příslušející nositelům práv, které získá z těchto licencí, přesně a neprodleně po podání hlášení o skutečném užití díla, ledaže to není možné z důvodů na straně poskytovatele online služeb.
2. Aniž je dotčen odstavec 3, organizace kolektivní správy poskytne nositeli práv společně s každou platbou, kterou provede podle odstavce 1, alespoň tyto informace:
a)
období, během něhož došlo k užití, za něž nositeli práv tyto částky přísluší, a území, na nichž k užití došlo;
b)
vybrané částky, provedené srážky a částky rozdělené organizací kolektivní správy u každého práva k hudebnímu dílu online, k jehož zastupování v celém rozsahu nebo zčásti zmocnil nositel práv organizaci kolektivní správy;
c)
částky vybrané pro nositele práv, provedené srážky a částky rozdělené organizací kolektivní správy s ohledem na každého poskytovatele online služeb.
3. Pokud organizace kolektivní správy pověří udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům online podle článků 29 a 30 jinou organizaci kolektivní správy, pověřená organizace kolektivní správy rozdělí částky uvedené v odstavci 1 přesně a neprodleně a poskytne informace uvedené v odstavci 2 pověřující organizaci kolektivní správy. Pověřující organizace kolektivní správy je odpovědná za následné rozdělení těchto částek a poskytnutí těchto informací nositelům práv, nedohodnou-li se tyto organizace kolektivní správy jinak.
Článek 29
Smlouvy mezi organizacemi kolektivní správy o udělování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby každá smlouva o zastupování mezi organizacemi kolektivní správy, kterou jedna organizace kolektivní správy pověřuje jinou organizaci kolektivní správy udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům online ze svého vlastního hudebního repertoáru, měla nevýhradní povahu. Pověřená organizace kolektivní správy spravuje tato práva k užití online nediskriminačním způsobem.
2. Pověřující organizace kolektivní správy informuje své členy o hlavních podmínkách smlouvy, včetně doby jejího trvání a nákladů na služby poskytované pověřenou organizací kolektivní správy.
3. Pověřená organizace kolektivní správy informuje pověřující organizaci kolektivní správy o hlavních podmínkách, za nichž se licence k jejím právům k užití online uděluje, včetně způsobu užití, všech ustanovení, která se týkají licenční odměny nebo která ji ovlivňují, časového rozsahu licence, účetních období a území, na něž se licence vztahuje.
Článek 30
Povinnost zastupovat jinou organizaci kolektivní správy při udělování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby v případě, kdy organizace kolektivní správy, která neuděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online ze svého vlastního repertoáru ani nenabízí jejich udělování, požádá jinou organizaci kolektivní správy o uzavření smlouvy o zastupování za účelem zastupování uvedených práv, dožádaná organizace kolektivní správy byla povinna takové žádosti vyhovět, pokud již uděluje licence pro více území nebo nabízí jejich udělování pro tutéž kategorii práv k hudebním dílům online v repertoáru jedné nebo více organizací kolektivní správy.
2. Dožádaná organizace kolektivní správy odpoví žádající organizaci kolektivní správy písemně a bez zbytečného odkladu.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 5 a 6, dožádaná organizace kolektivní správy spravuje zastupovaný repertoár žádající organizace kolektivní správy za stejných podmínek jako těch, které se použijí na správu vlastního repertoáru.
4. Dožádaná organizace kolektivní správy zahrne zastupovaný repertoár žádající organizace kolektivní správy do všech nabídek, které předkládá poskytovatelům online služeb.
5. Úhrada nákladů na správu práv za služby poskytované dožádanou organizací kolektivní správy žádající organizaci nesmí překročit náklady, které odůvodněně vznikly dožádané organizaci kolektivní správy.
6. Žádající organizace kolektivní správy poskytne dožádané organizaci kolektivní správy informace týkající se jejího vlastního hudebního repertoáru, které jsou zapotřebí pro poskytnutí licence pro více území k právům k hudebním dílům online. Pokud jsou informace nedostatečné nebo v podobě, která neumožňuje dožádané organizaci kolektivní správy splnit požadavky této hlavy, má dožádaná organizace kolektivní správy nárok na úhradu nákladů, které odůvodněně vznikly při plnění těchto požadavků, nebo na vyloučení děl, u nichž jsou informace nedostatečné nebo je nelze použít.
Článek 31
Přístup k udělování licencí pro více území
Členské státy zajistí, aby v případě, kdy organizace kolektivní správy do 10. dubna 2017 neudělí licence pro více území k právům k hudebním dílům online ani nenabídne jejich udělování a ani neumožní, aby jiná organizace kolektivní správy zastupovala uvedená práva za tímto účelem, mohli nositelé práv, kteří zmocnili tuto organizaci kolektivní správy k zastupování svých práv k hudebním dílům online, odejmout této organizaci kolektivní správy práva k hudebním dílům online za účelem udělování licencí pro veškerá území, aniž by museli odejmout práva k hudebním dílům online za účelem udělování licencí pro jednotlivá území, a mohli tak udělovat licence pro více území ke svým právům k hudebním dílům online sami nebo prostřednictvím jiné strany, kterou k tomu zmocní, nebo prostřednictvím jakékoli organizace kolektivní správy, která splňuje ustanovení této hlavy.
Článek 32
Výjimka týkající se práv k hudebním dílům online pro rozhlasové a televizní programy
Požadavky podle této hlavy se nevztahují na organizace kolektivní správy, pokud na základě dobrovolného sloučení požadovaných práv v souladu s pravidly hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU udělují licence pro více území k právům k hudebním dílům online požadované vysílatelem ke sdělování nebo zpřístupňování veřejnosti jeho rozhlasových nebo televizních programů veřejnosti současně s jeho původním vysíláním nebo po jeho skončení, jakož i online materiálu, včetně upoutávek, vyrobeného tímto vysílatelem nebo pro něj a který je doplňkem původního vysílání jeho rozhlasového nebo televizního programu.
HLAVA IV
OPATŘENÍ K PROSAZOVÁNÍ TOHOTO PŘEDPISU
Článek 33
Postup pro vyřizování stížností
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy poskytly svým členům a organizacím kolektivní správy, jejichž jménem spravují práva na základě smlouvy o zastupování, účinné a včasné postupy pro vyřizování stížností, zejména v souvislosti se zmocněním ke správě práv, ukončením zmocnění nebo odnětím práv, podmínkami členství, vybíráním částek příslušejících nositelům práv, srážkami a rozdělováním.
2. Na stížnosti členů nebo organizací kolektivní správy, jejichž jménem spravují práva na základě smlouvy o zastupování, odpovídají organizace kolektivní správy písemně. Pokud organizace kolektivní správy stížnost zamítne, musí uvést důvody.
Článek 34
Postupy pro alternativní řešení sporů
1. Členské státy mohou stanovit, aby spory mezi organizacemi kolektivní správy, členy organizací kolektivní správy, nositeli práv nebo uživateli, které se týkají ustanovení vnitrostátního práva přijatých podle požadavků této směrnice, podléhaly rychlému, nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů.
2. Členské státy zajistí, aby pro účely hlavy III následující spory týkající se organizace kolektivní správy usazené na jejich území, která uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online nebo nabízí jejich udělování, podléhaly nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů:
a)
spory se současným nebo potenciálním poskytovatelem online služeb týkající se použití článků 16, 25, 26 a 27;
b)
spory s jedním nebo více nositeli práv ohledně použití článků 25, 26, 27, 28, 29, 30 a 31;
c)
spory s jinou organizací kolektivní správy týkající se použití článků 25, 26, 27, 28, 29 a 30.
Článek 35
Řešení sporů
1. Členské státy zajistí, aby spory mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli, které se týkají především stávajících a navrhovaných podmínek udělování licencí nebo porušení smlouvy, bylo možno předložit soudu nebo případně jinému nezávislému a nestrannému orgánu pro řešení sporů, jenž má odborné znalosti v oblasti práva duševního vlastnictví.
2. Články 33 a 34 a odstavcem 1 tohoto článku není dotčeno právo smluvních stran prosazovat a hájit svá práva soudní cestou.
Článek 36
Dodržování předpisů
1. Členské státy zajistí, aby na to, zda organizace kolektivní správy usazené na jejich území dodržují ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatá podle požadavků stanovených v této směrnici, dohlížely příslušné orgány určené pro tento účel.
2. Členské státy zajistí, aby byly pro členy organizace kolektivní správy, nositele práv, uživatele, organizace kolektivní správy a další zúčastněné strany zavedeny postupy umožňující ohlašovat příslušným orgánům určeným pro tento účel činnosti nebo okolnosti, které podle jejich názoru představují porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě požadavků stanovených v této směrnici.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány určené pro tento účel měly pravomoc ukládat přiměřené sankce nebo přijímat vhodná opatření v případě, že nejsou dodržena ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatá k provedení této směrnice. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi do 10. dubna 2016 příslušné orgány uvedené v tomto článku a ve článcích 37 a 38. Komise obdržené informace zveřejní.
Článek 37
Výměna informací mezi příslušnými orgány
1. K usnadnění dohledu nad uplatňováním této směrnice zajistí každý členský stát, aby na žádost o informace obdrženou od příslušného orgánu jiného členského státu, který je k tomuto účelu příslušný, týkající se záležitostí souvisejících s uplatňováním této směrnice, zejména pokud jde o činnost organizací kolektivní správy usazených na území dožádaného členského státu, odpovídal příslušný orgán určený za tímto účelem bez zbytečného odkladu, pokud je tato žádost řádně odůvodněna.
2. Pokud se příslušný orgán domnívá, že organizace kolektivní správy usazená v jiném členském státě, která však provozuje činnost na jeho území, nedodržuje ustanovení vnitrostátních právních předpisů daného členského státu, v němž je tato organizace kolektivní správy usazena, přijatá v souladu s požadavky této směrnice, může předat veškeré relevantní údaje příslušnému orgánu členského státu, v němž je tato organizace kolektivní správy usazena, přičemž k těmto informacím případně připojí žádost adresovanou uvedenému orgánu, aby v rámci svých pravomocí přijal vhodná opatření. Dožádaný příslušný orgán poskytne do tří měsíců odůvodněnou odpověď.
3. Záležitost uvedenou v odstavci 2 může příslušný orgán podávající žádost rovněž postoupit odborné skupině zřízené v souladu s článkem 41.
Článek 38
Spolupráce za účelem rozvoje udělování licencí pro více území
1. Komise podporuje pravidelnou výměnu informací o situaci a vývoji v oblasti udělování licencí pro více území mezi příslušnými orgány k tomuto účelu určenými v členských státech a mezi těmito orgány a Komisí.
2. Komise vede se zástupci nositelů práv, organizací kolektivní správy, uživatelů, spotřebitelů a dalších zúčastněných stran pravidelné konzultace o jejich zkušenostech s používáním ustanovení hlavy III této směrnice. Komise poskytne v rámci výměny informací stanovené v odstavci 1 příslušným orgánům veškeré příslušné informace vyplývající z těchto konzultací.
3. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány do 10. října 2017 poskytly Komisi zprávu o situaci a vývoji v oblasti udělování licencí pro více území. Zpráva obsahuje informace zejména o dostupnosti licencí pro více území v dotčeném členském státu a dodržování ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých při provádění hlavy III této směrnice organizacemi kolektivní správy a zároveň hodnocení rozvoje udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online ze strany uživatelů, spotřebitelů, nositelů práv a jiných zúčastněných stran.
4. Na základě zpráv obdržených podle odstavce 3 a informací získaných podle odstavců 1 a 2 zhodnotí Komise používání hlavy III této směrnice. V případě potřeby a případně na základě zvláštní zprávy zváží další kroky s cílem řešit jakékoli zjištěné problémy. Toto hodnocení se vztahuje zejména na tyto případy:
a)
počet organizací kolektivní správy, které splňují požadavky hlavy III;
b)
uplatňování článků 29 a 30, včetně počtu smluv o zastupování, které uzavřely organizace kolektivní správy podle těchto článků;
c)
podíl repertoáru v členských státech, který je k dispozici pro udělování licencí pro více území.
HLAVA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Poskytování informací o organizacích kolektivní správy
Do 10. dubna 2016 členské státy poskytnou Komisi na základě informací, které mají k dispozici, seznam organizací kolektivní správy usazených na jejich území.
Členské státy oznámí Komisi bez zbytečného odkladu jakékoli změny tohoto seznamu.
Komise tyto informace zveřejní a průběžně je aktualizuje.
Článek 40
Zpráva
Do 10. dubna 2021 zhodnotí Komise používání této směrnice a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice. Tato zpráva zahrnuje posouzení dopadu této směrnice na rozvoj přeshraničních služeb a kulturní rozmanitost, na vztahy mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli a na činnosti organizací kolektivní správy, usazených mimo Unii, které v Unii působí, a případně potřeby přezkumu. Ke zprávě Komise případně připojí legislativní návrh.
Článek 41
Odborná skupina
Zřizuje se odborná skupina. Skládá se ze zástupců příslušných orgánů členských států. Odborné skupině předsedá zástupce Komise a zasedá z podnětu předsedy nebo na žádost delegace členského státu. Úkoly skupiny jsou následující:
a)
posuzovat dopad provedení této směrnice do vnitrostátního práva na fungování organizací kolektivní správy a nezávislých správců práv v rámci vnitřního trhu a upozorňovat na jakékoli problémy;
b)
organizovat konzultace týkající se veškerých otázek vyplývajících z používání této směrnice;
c)
usnadňovat výměnu informací ohledně souvisejícího vývoje právních předpisů a judikatury a hospodářského, společenského, kulturního a technologického vývoje, především na digitálním trhu s díly a jinými předměty ochrany.
Článek 42
Ochrana osobních údajů
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí 95/46/ES.
Článek 43
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 10. dubna 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 44
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 45
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2014/26/EÚ
z 26. februára 2014
o kolektívnej správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom a o poskytovaní multiteritoriálnych licencií na práva na hudobné diela na online využívanie na vnútornom trhu
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 50 ods. 1, článok 53 ods. 1 a článok 62,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Smernice Únie, ktoré boli prijaté v oblasti autorského práva a práv súvisiacich s autorským právom, už poskytujú vysokú úroveň ochrany pre nositeľov práv, a teda aj rámec, v ktorom sa môže uskutočňovať využívanie obsahu chráneného týmito právami. Uvedené smernice prispievajú k rozvoju a zachovaniu kreativity. Vnútorný trh, na ktorom nedochádza k narušeniu hospodárskej súťaže, ochrana inovácie a intelektuálnej tvorby takisto povzbudzuje investície do inovatívnych služieb a výrobkov.
(2)
Šírenie obsahu, ktorý je chránený autorským právom a právom súvisiacim s autorským právom vrátane kníh, audiovizuálnej tvorby a hudobných nahrávok a s tým súvisiace služby, vyžaduje poskytovanie licencií na práva rôznych nositeľov autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom, ako sú napríklad autori, výkonní umelci, producenti a vydavatelia. Nositeľ práv si bežne vyberá buď individuálnu, alebo kolektívnu správu svojich práv, pokiaľ členské štáty neustanovia inak, v súlade s právom Únie a medzinárodnými záväzkami Únie a jej členských štátov. Správa autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom zahŕňa poskytovanie licencií používateľom, kontrolu používateľov, monitorovanie využívania práv, presadzovanie autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom, vyberanie finančných príjmov získaných na základe využívania práv a rozdeľovanie súm splatných nositeľom práv. Organizácie kolektívnej správy umožňujú, aby nositeľom práv bola vyplácaná odmena za používanie diel, ktoré by sami nemohli kontrolovať či presadzovať, a to aj na iných než domácich trhoch.
(3)
Podľa článku 167 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) musí Únia pri vykonávaní svojich opatrení zohľadňovať kultúrnu rozmanitosť a prispievať k rozkvetu kultúr členských štátov, pričom musí rešpektovať ich národnú a regionálnu rozmanitosť a zároveň zdôrazňovať spoločné kultúrne dedičstvo. Organizácie kolektívnej správy zohrávajú a aj naďalej by mali zohrávať dôležitú úlohu ako podporovatelia rozmanitosti kultúrneho prejavu tým, že najmenšiemu a menej populárnemu repertoáru umožnia prístup na trh, a tým, že poskytnú sociálne, kultúrne a vzdelávacie služby v prospech nositeľov práv a verejnosti.
(4)
Organizácie kolektívnej správy, ktoré vzniknú v Únii, by mali mať možnosť využívať slobody stanovené zmluvami pri zastupovaní nositeľov práv, ktorí majú bydlisko alebo sú usadení v iných členských štátoch, alebo pri poskytovaní licencií používateľom, ktorí majú bydlisko alebo sú usadení v iných členských štátoch.
(5)
Existujú značné rozdiely medzi vnútroštátnymi pravidlami upravujúcimi fungovanie organizácií kolektívnej správy, predovšetkým pokiaľ ide o ich transparentnosť a zodpovednosť voči svojim členom a nositeľom práv. V niekoľkých prípadoch to viedlo k ťažkostiam, najmä pre zahraničných nositeľov práv, keď chcú vykonávať ich práva, a k nedostatočnému finančnému spravovaniu vybraných príjmov. Problémy s fungovaním organizácií kolektívnej správy vedú k nedostatkom pri využívaní autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom na vnútornom trhu na škodu členov organizácií kolektívnej správy, nositeľov práv a používateľov.
(6)
Potreba zlepšiť fungovanie organizácií kolektívnej správy sa uviedla už v odporúčaní Komisie 2005/737/ES (3). Uvedené odporúčanie stanovuje viacero zásad, napríklad slobodu nositeľa práv pri výbere svojej organizácie kolektívnej správy, rovnaké zaobchádzanie s kategóriami nositeľov práv a spravodlivé rozdeľovanie autorských odmien. Organizácie kolektívnej správy sa v ňom vyzývajú, aby používateľom poskytli pred vzájomnými rokovaniami dostatočné informácie o sadzbách a repertoári. Obsahuje tiež odporúčania týkajúce sa zodpovednosti, zastupovania nositeľov práv v rozhodovacích orgánoch organizácií kolektívnej správy a riešenia sporov. Odporúčanie sa však neuplatňovalo rovnomerne.
(7)
Ochrana záujmov členov organizácií kolektívnej správy, nositeľov práv a tretích strán vyžaduje koordináciu právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa správy autorských práv a poskytovania multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela so zreteľom na zaistenie rovnakých záruk v celej Únii. Právnym základom tejto smernice by preto mal byť článok 50 ods. 1 ZFEÚ.
(8)
Cieľom tejto smernice je zabezpečiť koordináciu vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa prístupu k činnosti organizácií kolektívnej správy v rámci správy autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom, spôsobov ich riadenia, ako aj ich rámec dohľadu, a preto by jej právnym základom mal byť tiež článok 53 ods. 1 ZFEÚ. Navyše, keďže ide o odvetvie ponúkajúce služby v celej Únii, právnym základom tejto smernice by mal byť článok 62 ZFEÚ.
(9)
Cieľom tejto smernice je ustanoviť požiadavky uplatniteľné na organizácie kolektívnej správy s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň správy, finančného hospodárenia, transparentnosti a predkladania správ. Nemalo by to však členským štátom brániť v tom, aby zachovali alebo zaviedli v súvislosti s organizáciami kolektívnej správy so sídlom na ich území prísnejšie normy než tie, ktoré sú ustanovené v hlave II tejto smernice, za predpokladu, že takéto prísnejšie normy sú zlučiteľné s právom Únie.
(10)
Nič v tejto smernici by nemalo brániť tomu, aby členský štát uplatňoval rovnaké alebo podobné ustanovenia na organizácie kolektívnej správy so sídlom mimo Únie, ktoré však vykonávajú činnosť v danom členskom štáte.
(11)
Nič v tejto smernici by nemalo brániť tomu, aby organizácie kolektívnej správy uzatvárali dohody o zastúpení s inými organizáciami kolektívnej správy - v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže ustanovenými v článkoch 101 a 102 ZFEÚ - v oblasti správy práv s cieľom uľahčiť, zlepšiť a zjednodušiť postupy poskytovania licencií používateľom, a to aj na účely jednej fakturácie, na základe rovnakých, nediskriminačných a transparentných podmienok a poskytovať multiteritoriálne licencie aj v iných oblastiach ako v tých, ktoré sú uvedené v hlave III tejto smernice.
(12)
Aj keď sa táto smernica uplatňuje na všetky organizácie kolektívnej správy s výnimkou hlavy III, ktorá sa vzťahuje iba na organizácie kolektívnej správy, ktoré spravujú autorské práva na hudobné diela na online využívanie na multiteritoriálnom základe, nenarúša úpravy týkajúce sa spravovania práv v členských štátoch, ako sú napríklad individuálna správa, rozšírená pôsobnosť dohody medzi zastupujúcou organizáciou kolektívnej správy a používateľom, t. j. rozšírené kolektívne licencie, povinná kolektívna správa, právne predpoklady zastúpenia a prevod práv na organizácie kolektívnej správy.
(13)
Táto smernica nemá vplyv na možnosť členských štátov stanoviť zákonom, iným právnym predpisom alebo iným osobitným mechanizmom na tento účel spravodlivú náhradu odmeny nositeľov práv za výnimky alebo obmedzenia, pokiaľ ide o právo na rozmnožovanie stanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (4), a odmenu nositeľov práv za obmedzenia výhradného práva v súvislosti s verejným vypožičiavaním ustanoveného v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES (5), uplatniteľné na ich území, ako aj podmienky týkajúce sa ich vyberania.
(14)
Táto smernica nevyžaduje, aby organizácie kolektívnej správy prijali osobitnú právnu formu. V praxi tieto organizácie fungujú v rôznych právnych formách, ako sú združenia, družstvá alebo spoločnosti s ručením obmedzeným, ktoré riadia alebo vlastnia nositelia autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom alebo subjekty zastupujúce týchto nositeľov práv. V niektorých výnimočných prípadoch však v dôsledku právnej formy organizácie kolektívnej správy nie je prítomný aspekt vlastníctva alebo riadenia. Je to tak napríklad v prípade nadácií, ktoré nemajú členov. Ustanovenia tejto smernice by sa však mali vzťahovať aj na tieto organizácie. Členské štáty by mali obdobne prijať vhodné opatrenia na zabránenie obchádzaniu povinností vyplývajúcich z tejto smernice prostredníctvom voľby právnej formy. Malo by sa poznamenať, že subjektmi, ktoré zastupujú nositeľov práv a ktoré sú členmi organizácií kolektívnej správy, môžu byť iné organizácie kolektívnej správy, združenia nositeľov práv, odborové zväzy alebo iné organizácie.
(15)
Nositeľom práv by malo byť umožnené poveriť správou svojich práv nezávislé subjekty správy. Takéto nezávislé subjekty správy sú komerčnými subjektmi, ktoré sa odlišujú od organizácií kolektívnej správy, a to okrem iného tým, že ich nositelia práv nevlastnia ani neriadia. V rozsahu, v akom takéto nezávislé subjekty správy vykonávajú rovnaké činnosti ako organizácie kolektívnej správy, by však mali byť povinné poskytovať určité informácie nositeľom práv, ktorých zastupujú, organizáciám kolektívnej správy, používateľom a verejnosti.
(16)
Audiovizuálni producenti, producenti nahrávok a vysielatelia poskytujú licencie na svoje vlastné práva, v niektorých prípadoch spolu s právami, ktoré na nich preniesli napríklad výkonní umelci na základe individuálne uzavretých dohôd, a konajú vo vlastnom záujme. Vydavatelia kníh, hudobné vydavateľstvá alebo vydavatelia novín poskytujú licencie na práva, ktoré boli na nich prenesené na základe individuálne uzavretých dohôd, a konajú vo vlastnom záujme. Audiovizuálni producenti, producenti nahrávok, vysielatelia a vydavatelia by sa teda nemali pokladať za „nezávislé subjekty správy“. Okrem toho by sa manažéri a agenti autorov a výkonných umelcov, konajúci ako sprostredkovatelia a zastupujúci nositeľov práv v ich vzťahoch s organizáciami kolektívnej správy, nemali pokladať za „nezávislé subjekty správy“, keďže nespravujú práva v zmysle stanovovania sadzieb, poskytovania licencií alebo vyberania finančných prostriedkov od používateľov.
(17)
Organizáciám kolektívnej správy by malo byť umožnené si zvoliť, aby niektoré z ich činností, napríklad fakturáciu používateľov alebo rozdeľovanie súm náležiacich jednotlivým nositeľom práv, vykonávali dcérske spoločnosti či iné subjekty, ktoré tieto organizácie riadia. V takýchto prípadoch by ustanovenia tejto smernice, ktoré by sa uplatnili, ak by príslušnú činnosť vykonávala priamo organizácia kolektívnej správy, mali byť uplatniteľné na činnosti týchto dcérskych spoločností či iných subjektov.
(18)
V záujme zaistenia plného využitia výhod vnútorného trhu nositeľmi autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom v prípade, že sa ich práva spravujú kolektívne, a v záujme zaistenia, aby nebola neprimerane ovplyvnená ich sloboda vykonávať tieto práva, je potrebné, aby štatút organizácií kolektívnej správy obsahoval primerané záruky. Okrem toho by organizácia kolektívnej správy nemala pri poskytovaní svojich služieb spravovania priamo ani nepriamo diskriminovať nositeľov práv na základe ich štátnej príslušnosti, miesta pobytu alebo sídla.
(19)
Vzhľadom na slobody stanovené v ZFEÚ by kolektívna správa autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom mala znamenať, že nositeľovi práv je umožnené slobodne si vybrať organizáciu kolektívnej správy, ktorá bude spravovať jeho práva, či už týmito právami sú práva týkajúce sa verejného prenosu, alebo práva na rozmnožovanie, alebo kategórie práv súvisiacich s formami využívania, napríklad vysielanie, divadelné predstavenie alebo rozmnožovanie na šírenie internetom, za predpokladu, že organizácia kolektívnej správy, ktorú si nositeľ práv chce vybrať, takéto práva alebo kategórie práv už spravuje.
Práva, kategórie práv alebo druhy diel a iné predmety ochrany spravované organizáciou kolektívnej správy by sa mali určiť na valnom zhromaždení členov uvedenej organizácie, ak už neboli určené v jej štatúte alebo stanovené zákonom. Je dôležité, aby sa práva a kategórie práv určovali tak, že sa zachová rovnováha medzi slobodou nositeľov práv na nakladanie s ich dielami a inými predmetmi ochrany a schopnosťou organizácie účinne spravovať práva, berúc do úvahy predovšetkým kategóriu práv spravovaných organizáciou a kreatívne odvetvie, v ktorom funguje. S ohľadom na túto rovnováhu by nositelia práv mali mať možnosť bez problémov odňať tieto práva alebo kategórie práv organizácii kolektívnej správy a spravovať tieto práva individuálne alebo zveriť všetky práva alebo ich časť inej organizácii kolektívnej správy alebo inému subjektu alebo na túto organizáciu či subjekt preniesť ich správu, bez ohľadu na štátnu príslušnosť k členskému štátu, pobyt alebo sídlo v členskom štáte, či už organizácie kolektívnej správy, iného subjektu alebo nositeľa práv. Ak členský štát v súlade s právom Únie a medzinárodnými záväzkami Únie a jej členských štátov ustanoví povinnú kolektívnu správu práv, nositelia práv si budú môcť zvoliť iba iné organizácie kolektívnej správy.
Túto flexibilitu, pokiaľ ide o spravovanie rôznych druhov diel a iných predmetov ochrany, by nositeľom práv mali takisto ponúkať organizácie kolektívnej správy spravujúce rôzne druhy diel a iné predmety ochrany, napríklad literárne, hudobné či fotografické diela. V prípade nekomerčných použití by členské štáty mali ustanoviť, že organizácie kolektívnej správy prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby ich nositelia práv mohli vykonávať právo na poskytovanie licencií pre takéto použitia. Takéto opatrenia by mali okrem iného zahŕňať rozhodnutie organizácie kolektívnej správy o podmienkach spojených s vykonávaním tohto práva, ako aj poskytovanie informácií o týchto podmienkach ich členom. Organizácie kolektívnej správy by mali informovať nositeľov práv o ich možnostiach a umožniť im čo najjednoduchšie vykonávanie práv týkajúcich sa týchto možností. Nositeľov práv, ktorí už poverili organizáciu kolektívnej správy, možno informovať prostredníctvom internetovej stránky tejto organizácie. Požiadavka súhlasu nositeľov práv v poverení na spravovanie jednotlivých práv, kategórií práv alebo druhov diel a iných predmetov ochrany by nositeľom práv nemala brániť v tom, aby prijali navrhované následné zmeny tohto poverenia tichým súhlasom v súlade s podmienkami stanovenými vo vnútroštátnom práve. Táto smernica nebráni ani zmluvným dohodám, podľa ktorých má vypovedanie alebo odňatie poverenia nositeľmi práv bezprostredný vplyv na licencie udelené pred takýmto vypovedaním alebo odňatím poverenia, ani zmluvným dohodám, podľa ktorých by takéto licencie mali zostať počas určitého obdobia po takomto vypovedaní alebo odňatí poverenia nedotknuté. Takéto dohody by však nemali vytvárať prekážku plnému uplatňovaniu tejto smernice. Touto smernicou by nemala byť dotknutá možnosť nositeľov práv spravovať si svoje práva individuálne vrátane nekomerčného využívania.
(20)
Členstvo v organizáciách kolektívnej správy by malo byť založené na objektívnych, transparentných a nediskriminačných kritériách vrátane vydavateľov, ktorí sú na základe dohody o využívaní práv oprávnení na podiel na príjmoch z práv spravovaných organizáciami kolektívnej správy a vyberať takéto príjmy od organizácií kolektívnej správy. Uvedené kritériá by nemali zaväzovať organizácie kolektívnej správy prijať členov, v prípade ktorých správa práv, kategórií práv alebo druhov diel či iných predmetov ochrany nepatrí do ich rozsahu činnosti. Záznamy vedené organizáciou kolektívnej správy by mali umožňovať určenie a vyhľadanie jej členov a nositeľov práv, ktorých práva táto organizácia zastupuje na základe poverení poskytnutých týmito nositeľmi práv.
(21)
S cieľom chrániť tých nositeľov práv, ktorých práva sú priamo zastupované organizáciou kolektívnej správy, ale ktorí nespĺňajú jej požiadavky na členstvo, je vhodné vyžadovať, aby sa určité ustanovenia tejto smernice týkajúce sa členov vzťahovali aj na takýchto nositeľov práv. Členské štáty by takisto mali mať možnosť poskytnúť takýmto nositeľom práv právo zúčastňovať sa na rozhodovacom procese organizácie kolektívnej správy.
(22)
Organizácie kolektívnej správy by mali konať v najlepšom kolektívnom záujme nositeľov práv, ktorých zastupujú. Preto je dôležité zabezpečiť systémy, ktoré umožnia členom organizácií kolektívnej správy vykonávať členské práva formou účasti na rozhodovacom procese organizácie. Niektoré organizácie kolektívnej správy majú rôzne kategórie členov, ktorí môžu zastupovať rôzne typy nositeľov práv, napríklad producentov a výkonných umelcov. Zastúpenie týchto rôznych kategórií členov v rozhodovacom procese by malo byť spravodlivé a vyvážené. Ak nebudú existovať žiadne ustanovenia o spôsobe uskutočnenia valného zhromaždenia členov organizácií kolektívnej správy, oslabila by sa účinnosť pravidiel týkajúcich sa valného zhromaždenia. Preto je potrebné zabezpečiť, aby sa valné zhromaždenie zvolávalo pravidelne aspoň raz za rok a aby prijímalo najdôležitejšie rozhodnutia v organizácii kolektívnej správy.
(23)
Všetci členovia organizácií kolektívnej správy by mali mať právo zúčastniť sa a hlasovať na valnom zhromaždení členov. Výkon týchto práv by mal podliehať len spravodlivým a primeraným obmedzeniam. Organizácie kolektívnej správy v niektorých výnimočných prípadoch majú pri zriaďovaní právnu formu nadácie, a teda nemajú členov. V týchto prípadoch by právomoci valného zhromaždenia členov mal vykonávať orgán poverený funkciou dohľadu. Ak sú členmi organizácií kolektívnej správy subjekty zastupujúce nositeľov práv ako svojich členov, čo môže nastať napríklad v prípade, keď je organizácia kolektívnej správy spoločnosťou s ručením obmedzeným a jej členmi sú združenia nositeľov práv, členským štátom by malo byť umožnené stanoviť, že niektoré alebo všetky právomoci valného zhromaždenia členov má vykonávať zhromaždenie týchto nositeľov práv. Valné zhromaždenie členov by malo mať aspoň právomoc na určenie rámca činností správy, najmä čo sa týka využívania príjmov z práv organizáciou kolektívnej správy. Nemalo by to však mať vplyv na možnosť členských štátov ustanoviť prísnejšie pravidlá týkajúce sa napríklad investícií, fúzií alebo prijímania úverov vrátane zákazu všetkých takýchto transakcií. Organizácie kolektívnej správy by mali podporovať aktívnu účasť svojich členov na valnom zhromaždení. Výkon hlasovacích práv by sa mal uľahčiť pre členov, ktorí sa zúčastňujú na valnom zhromaždení, ako aj pre členov, ktorí sa na ňom nezúčastňujú. Okrem možnosti vykonávania svojich práv elektronickými prostriedkami by členovia mali mať možnosť zúčastňovať sa a hlasovať na valnom zhromaždení členov prostredníctvom splnomocnenca. Hlasovanie prostredníctvom splnomocnenca by sa malo obmedziť v prípadoch konfliktu záujmov. Členské štáty by pritom mali stanoviť obmedzenia týkajúce sa splnomocnencov iba vtedy, ak to nemá vplyv na primeranú a účinnú účasť členov na rozhodovacom procese. Vymenovanie splnomocnencov prispieva predovšetkým k primeranej a účinnej účasti členov na rozhodovacom procese a poskytuje nositeľom práv skutočnú možnosť zvoliť si organizáciu kolektívnej správy podľa svojho výberu bez ohľadu na to, v ktorom členskom štáte má daná organizácia sídlo.
(24)
Členovia by mali mať právo podieľať sa na stálom monitorovaní riadenia organizácií kolektívnej správy. V tejto súvislosti by tieto organizácie mali mať funkciu dohľadu zodpovedajúcu ich organizačnej štruktúre a mali by umožniť členom zastúpenie v orgáne, ktorý túto funkciu vykonáva. V závislosti od organizačnej štruktúry organizácie kolektívnej správy môže funkciu dohľadu vykonávať osobitný orgán, ako napríklad dozorná rada, alebo niektorí či všetci členovia správnej rady, ktorí neriadia činnosť hospodárenia organizácie kolektívnej správy. Požiadavka spravodlivého a vyváženého zastúpenia členov by nemala organizáciám kolektívnej správy brániť v tom, aby vymenovali na výkon funkcie dohľadu tretie strany vrátane osôb s príslušnými odbornými znalosťami a nositeľov práv, ktorí nespĺňajú požiadavky členstva alebo ktorých organizácia nezastupuje priamo, ale prostredníctvom subjektu, ktorý je členom organizácie kolektívnej správy.
(25)
Riadenie organizácie kolektívnej správy musí byť z dôvodu riadneho hospodárenia nezávislé. Vedúci pracovníci, či už boli zvolení ako riaditelia, alebo ich organizácia najala či zamestnala na základe zmluvy, by mali pred prevzatím svojej funkcie a následne každoročne oznamovať prípadné konflikty svojich záujmov so záujmami nositeľov práv, ktorých organizácia kolektívnej správy zastupuje. Takéto ročné vyhlásenia by mali predkladať aj osoby vykonávajúce funkciu dohľadu. Členské štáty by mali mať možnosť požadovať, aby organizácie kolektívnej správy tieto vyhlásenia zverejňovali alebo ich predkladali orgánom verejnej správy.
(26)
Organizácie kolektívnej správy vyberajú, spravujú a rozdeľujú príjmy z využívania práv, ktoré im zverili nositelia týchto práv. Tieto príjmy náležia predovšetkým nositeľom práv, ktorí môžu mať priamy právny vzťah k organizácii alebo môžu byť zastúpení subjektom, ktorý je členom organizácie kolektívnej správy, alebo na základe dohody o zastúpení. Preto je dôležité, aby organizácia kolektívnej správy postupovala pri vyberaní, spravovaní a prideľovaní týchto príjmov s maximálnou starostlivosťou. Presné rozdeľovanie príjmov je možné iba vtedy, keď organizácia kolektívnej správy vedie riadne záznamy o členstve, licenciách a využívaní diel a iných predmetov ochrany. Príslušné údaje potrebné na efektívnu kolektívnu správu práv by mali poskytovať aj nositelia práv a používatelia a mala by ich overovať organizácia kolektívnej správy.
(27)
Vybrané sumy splatné nositeľom práv by sa mali spravovať na účtoch oddelene od vlastných aktív, ktorými môže organizácia disponovať. Investovanie týchto súm by sa malo bez toho, aby to malo vplyv na možnosť členských štátov stanoviť prísnejšie pravidlá o investíciách vrátane zákazu investovania príjmu z práv, vykonávať v súlade so všeobecnou politikou organizácie kolektívnej správy týkajúcou sa investovania a riadenia rizík. Na zachovanie vysokej úrovne ochrany práv nositeľov práv a na zaistenie toho, aby sa každý príjem, ktorý sa môže získať z využívania takých práv, pripísal v ich prospech, by sa investície vykonané a držané organizáciou kolektívnej správy mali riadiť v súlade s kritériami, ktoré by od organizácie vyžadovali, aby konala obozretne, a zároveň by organizácii umožňovali, aby rozhodovala o najbezpečnejšej a najúčinnejšej investičnej politike. To by malo umožniť, aby organizácia kolektívnej správy zvolila rozdelenie aktív, ktoré presne vyhovuje povahe a dĺžke trvania vystavenia akýchkoľvek investícií príjmu z práv rizikám, a ktorým nenáležite neohrozí žiadne príjmy z práv dlžné nositeľom práv.
(28)
Keďže nositelia práv majú nárok na odmenu za využívanie svojich práv, je dôležité, aby poplatky za správu nepresahovali oprávnené náklady na správu práv a aby o všetkých zrážkach, iných než v súvislosti s poplatkami za správu, napríklad zrážkach na sociálne, kultúrne alebo vzdelávacie účely, rozhodovali členovia organizácie kolektívnej správy. Organizácie kolektívnej správy by mali byť transparentné so zreteľom na nositeľov práv, pokiaľ ide o pravidlá upravujúce takéto zrážky. Rovnaké požiadavky by sa mali uplatňovať na akékoľvek rozhodnutie použiť príjmy z práv na kolektívne rozdeľovanie, napríklad na štipendiá. Nositelia práv by nemali byť diskriminovaní z hľadiska prístupu k sociálnym, kultúrnym či vzdelávacím službám financovaným z takýchto zrážok. Táto smernica by nemala ovplyvniť zrážky podľa vnútroštátneho práva, napríklad zrážky na poskytovanie sociálnych služieb organizáciami kolektívnej správy pre nositeľov práv, pokiaľ ide o akýkoľvek aspekt, ktorý nie je touto smernicou regulovaný, za predpokladu, že takéto zrážky sú v súlade s právom Únie.
(29)
Rozdeľovanie a úhrada súm náležiacich jednotlivým nositeľom práv alebo v určitých prípadoch kategóriám nositeľov práv by sa mali vykonávať včas a v súlade so všeobecnou politikou rozdeľovania dotknutej organizácie kolektívnej správy, a to aj vtedy, keď ich vykonáva iný subjekt zastupujúci nositeľov práv. Iba objektívne dôvody, ktoré organizácia kolektívnej správy nemôže ovplyvniť, môžu odôvodniť oneskorenie v rozdeľovaní a úhrade súm náležiacich nositeľom práv. Okolnosti, ako napríklad skutočnosť, že príjmy z práv boli investované s určitým dátumom splatnosti, by preto nemali byť oprávnenými dôvodmi takéhoto oneskorenia. Je vhodné ponechať na členské štáty, aby rozhodovali o pravidlách zabezpečujúcich včasné rozdeľovanie súm a účinné hľadanie a identifikáciu nositeľov práv v prípadoch, keď sa takéto objektívne dôvody vyskytnú. V záujme zaistenia primeraného a účinného rozdeľovania súm náležiacich nositeľom práv je bez toho, aby to malo vplyv na možnosť členských štátov ustanoviť prísnejšie pravidlá, potrebné požadovať od organizácií kolektívnej správy, aby na základe dobrej viery prijali primerané a dôsledné opatrenia na určenie a vyhľadanie príslušných nositeľov práv. Je takisto vhodné, aby členovia organizácie kolektívnej správy v rozsahu, ktorý umožňuje vnútroštátne právo, rozhodovali o použití všetkých súm, ktoré nemožno rozdeliť v situáciách, keď nie je možné určiť ani vyhľadať nositeľov práv, ktorí majú na tieto sumy nárok.
(30)
Organizáciám kolektívnej správy by malo byť umožnené spravovať práva a vyberať príjmy z ich využívania na základe dohôd o zastúpení s inými organizáciami. V záujme ochrany práv členov inej organizácie kolektívnej správy by organizácia kolektívnej správy nemala rozlišovať medzi právami, ktoré spravuje na základe dohôd o zastúpení, a právami, ktoré spravuje priamo pre svojich nositeľov práv. Organizácia kolektívnej správy by nemala mať možnosť uplatňovať zrážky na príjmy z práv vybrané v mene inej organizácie kolektívnej správy, ktoré nie sú zrážkami súvisiace s poplatkami za správu, bez výslovného súhlasu tejto inej organizácie. Je takisto vhodné požadovať, aby organizácie kolektívnej správy rozdeľovali a vyplácali platby iným organizáciám na základe takýchto dohôd o zastúpení najneskôr vtedy, keď rozdeľujú a vyplácajú platby vlastným členom a nositeľom práv, ktorí nie sú ich členmi a ktorých zastupujú. Okrem toho by prijímajúca organizácia mala bezodkladne rozdeliť sumy náležiace nositeľom práv, ktorých zastupuje.
(31)
Spravodlivé a nediskriminačné komerčné podmienky poskytovania licencií majú mimoriadny význam s cieľom zaistiť, aby používatelia mohli získavať licencie na diela a iné predmety ochrany, v súvislosti s ktorými organizácia kolektívnej správy zastupuje práva, a zaistiť primeranú odmenu pre nositeľov práv. Organizácie kolektívnej správy a používatelia by preto mali rokovať o poskytovaní licencií v dobrej viere a uplatňovať sadzby, ktoré by mali byť určené na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií. Je vhodné vyžadovať, aby licenčné poplatky či odmeny určené organizáciami kolektívnej správy boli primerané okrem iného vo vzťahu k ekonomickej hodnote využívania práv v konkrétnom kontexte. Organizácie kolektívnej správy by napokon mali bez zbytočného odkladu reagovať na žiadosti používateľov o licencie.
(32)
V digitálnom prostredí sa od organizácií kolektívnej správy pravidelne požaduje, aby poskytovali licencie na svoj repertoár pre úplne nové podoby využívania a obchodné modely. V takýchto prípadoch a v záujme podpory priaznivého prostredia pre rozvoj takýchto licencií by bez toho, aby to malo vplyv na uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže, organizácie kolektívnej správy by mali mať potrebnú pružnosť na to, aby mohli čo najrýchlejšie poskytovať individualizované licencie na inovatívne online služby bez rizika, že by podmienky týchto licencií mohli byť použité ako vzor na určenie podmienok ďalších licencií.
(33)
S cieľom zabezpečiť, aby organizácie kolektívnej správy mohli plniť povinnosti stanovené v tejto smernici, by používatelia mali týmto organizáciám poskytnúť príslušné informácie o využívaní práv, ktoré zastupujú organizácie kolektívnej správy. Táto povinnosť by sa nemala vzťahovať na fyzické osoby konajúce na účely, ktoré sú mimo rámca ich obchodu, podnikateľskej činnosti, remesla alebo povolania, a ktoré preto nepatria do vymedzenia používateľa ustanoveného v tejto smernici. Informácie požadované organizáciami kolektívnej správy by okrem toho mali byť obmedzené na to, čo je primerané, potrebné a k dispozícii pre používateľov, aby tieto organizácie mohli vykonávať svoje funkcie, s ohľadom na osobitnú situáciu malých a stredných podnikov. Uvedená povinnosť by mohla byť zahrnutá do dohody medzi organizáciou kolektívnej správy a používateľom, pričom týmto zahrnutím nie sú dotknuté vnútroštátne zákonné práva na informácie. Lehoty týkajúce sa poskytovania informácií používateľmi by mali byť také, aby organizáciám kolektívnej správy umožňovali splniť termíny stanovené na rozdeľovanie súm náležiacich nositeľom práv. Touto smernicou by nemala byť dotknutá možnosť členských štátov vyžadovať od organizácií kolektívnej správy so sídlom na ich území vystavovanie spoločných faktúr.
(34)
S cieľom prehĺbiť dôveru nositeľov práv, používateľov a ostatných organizácií kolektívnej správy k spravovaniu práv organizáciami kolektívnej správy by sa každá organizácia kolektívnej správy mala riadiť osobitnými požiadavkami týkajúcimi sa transparentnosti. Každá organizácia kolektívnej správy alebo jej člen, ktorý je subjektom zodpovedným za prideľovanie alebo úhradu súm náležiacich nositeľom práv, by preto mali aspoň raz ročne poskytovať určité informácie jednotlivým nositeľom práv, napríklad o sumách, ktoré im boli pridelené alebo vyplatené, ako aj o vykonaných zrážkach. Organizácie kolektívnej správy by takisto mali byť povinné poskytovať dostatočné informácie vrátane finančných informácií ostatným organizáciám kolektívnej správy, ktorých práva spravujú na základe dohôd o zastúpení.
(35)
S cieľom zabezpečiť, aby nositelia práv, ostatné organizácie kolektívnej správy a používatelia mali prístup k informáciám o rozsahu činnosti organizácie a dielach alebo iných predmetoch ochrany, ktoré zastupuje, by organizácia kolektívnej správy mala na základe riadne odôvodnenej žiadosti poskytovať informácie o týchto otázkach. Otázka, či a v akom rozsahu možno vyberať primerané poplatky za poskytovanie tejto služby, by sa mala ponechať na vnútroštátne právo. Každá organizácia kolektívnej správy by takisto mala zverejňovať informácie o svojej štruktúre a spôsobe vykonávania svojich činností, a to predovšetkým o svojom štatúte a všeobecnej politike týkajúcej sa poplatkov za správu, zrážok a sadzieb.
(36)
S cieľom zaistiť, aby nositelia práv mali možnosť monitorovať a porovnávať príslušný výkon organizácií kolektívnej správy, by tieto organizácie mali zverejňovať výročné správy o transparentnosti, ktoré budú obsahovať porovnateľné finančné informácie po uskutočnenom audite špecifické pre ich činnosti. Organizácie kolektívnej správy by mali takisto zverejňovať osobitné výročné správy tvoriace súčasť výročnej správy o transparentnosti, o použití súm určených na sociálne, kultúrne a vzdelávacie služby. Táto smernica by nemala organizácii kolektívnej správy brániť v tom, aby zverejňovala informácie potrebné pre výročnú správu o transparentnosti v jednom dokumente, napríklad ako súčasť jej ročných finančných výkazov, alebo v osobitných správach.
(37)
Poskytovatelia online služieb, ktoré využívajú hudobné diela, napríklad hudobných služieb umožňujúcich spotrebiteľom sťahovať hudbu alebo ju počúvať v režime prenosu údajov, ako aj ďalších služieb umožňujúcich prístup k filmom či hrám, v ktorých je hudba dôležitým prvkom, musia najskôr získať práva na využívanie takýchto diel. Smernicou 2001/29/ES sa v rámci využívania hudobných diel online požaduje, aby sa získala licencia na všetky jednotlivé práva. V prípade autorov ide o výhradné právo rozmnožovania a výhradné právo verejného prenosu hudobných diel, ktoré zahŕňa právo sprístupňovania verejnosti. Uvedené práva môžu spravovať jednotliví nositelia práv, napríklad autori alebo hudobné vydavateľstvá, alebo organizácie kolektívnej správy, ktoré poskytujú nositeľom práv služby kolektívnej správy. Jednotlivé organizácie kolektívnej správy môžu spravovať autorské práva týkajúce sa rozmnožovania a verejného prenosu. Navyše sa vyskytujú prípady, keď majú niekoľkí nositelia práv práva na rovnaké dielo a poveria rôzne organizácie, aby poskytovali licencie na príslušný podiel práv v rámci daného diela. Každý používateľ, ktorý chce poskytovať online služby ponúkajúce spotrebiteľom široký výber hudobných diel, musí zlúčiť práva na diela od rôznych nositeľov práv a organizácií kolektívnej správy.
(38)
Internet síce nepozná hranice, ale online trh s hudobnými službami v Únii zostáva fragmentovaný a jednotný digitálny trh sa zatiaľ nedosiahol v plnej miere. V mnohých prípadoch prehĺbila fragmentáciu európskeho digitálneho trhu s online hudobnými službami zložitosť a náročnosť kolektívnej správy práv v Európe. Táto situácia je v ostrom rozpore s rýchlo rastúcim dopytom na strane spotrebiteľov po prístupe ku digitálnemu obsahu a k súvisiacim inovačným službám vrátane cezhraničných.
(39)
Odporúčaním 2005/737/ES sa podporilo nové regulačné prostredie, ktoré bude lepšie vyhovovať správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom na úrovni Únie na účely poskytovania oprávnených online hudobných služieb. Uznalo sa v ňom, že v epoche využívania hudobných diel online komerční používatelia potrebujú takú politiku poskytovania licencií, ktorá zodpovedá všadeprítomnosti online prostredia a ktorá je multiteritoriálna. Odporúčanie však nedokázalo podnietiť rozsiahle poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela ani uspokojiť osobitné potreby poskytovania multiteritoriálnych licencií.
(40)
V online hudobnom odvetví, v ktorom zostáva normou kolektívna správa autorských práv na územnom základe, je nevyhnutne potrebné vytvoriť také podmienky, ktoré prispejú k najúčinnejším postupom poskytovania licencií organizáciami kolektívnej správy v rozširujúcom sa cezhraničnom kontexte. Preto je vhodné vypracovať súbor pravidiel, ktorými sa ustanovia základné podmienky poskytovania multiteritoriálnych kolektívnych licencií organizáciami kolektívnej správy na autorské práva na hudobné diela na online využívanie vrátane textov. Rovnaké pravidlá by sa mali vzťahovať na takéto poskytovanie licencií na všetky hudobné diela vrátane hudobných diel začlenených do audiovizuálnych diel. Nemali by sa však vzťahovať na online služby, ktoré poskytujú prístup k hudobným dielam iba vo forme notového zápisu. Ustanovenia tejto smernice by mali zabezpečiť potrebnú minimálnu kvalitu cezhraničných služieb poskytovaných organizáciami kolektívnej správy, predovšetkým z hľadiska transparentnosti zastupovaného repertoáru a presnosti finančných tokov súvisiacich s využívaním práv. Mali by takisto stanoviť rámec na zjednodušenie dobrovoľného zlučovania hudobného repertoáru a práv, a znížiť tak počet licencií, ktoré používateľ potrebuje na prevádzkovanie multiteritoriálnej, multirepertoárovej služby. Uvedené ustanovenia by mali umožniť organizácii kolektívnej správy, ktorá sama nemôže alebo nechce splniť požiadavky, aby požiadala inú organizáciu o zastupovanie svojho repertoáru na multiteritoriálnom základe. Požiadaná organizácia by mala byť povinná prijať splnomocnenie žiadajúcej organizácie pod podmienkou, že už zlučuje repertoár a ponúka alebo poskytne multiteritoriálne licencie. Rozvoj zákonných online hudobných služieb v celej Únii by mal prispieť aj k boju proti porušovaniu autorských práv na internete.
(41)
Dostupnosť presných a súhrnných informácií o hudobných dielach, nositeľoch práv a právach, ktoré jednotlivé organizácie kolektívnej správy môžu zastupovať na danom území, má veľký význam pre účinné a transparentné poskytovanie licencií, následné spracúvanie správ používateľov, ako aj pre súvisiacu fakturáciu poskytovateľov služieb a rozdeľovanie splatných súm. Z uvedeného dôvodu by organizácie kolektívnej správy poskytujúce multiteritoriálne licencie na hudobné diela mali byť schopné rýchlo a presne spracovať takéto podrobné údaje. To vyžaduje používanie databáz o vlastníctve práv, na ktoré sa poskytujú multiteritoriálne licencie, obsahujúcich údaje, ktoré umožňujú určenie diel, práv a nositeľov práv, ktorých je organizácia kolektívnej správy oprávnená zastupovať, a území, na ktoré sa toto poverenie vzťahuje. Akékoľvek zmeny týchto informácií by sa mali zohľadňovať bez zbytočného oneskorenia a databázy by sa mali neustále aktualizovať. Tieto databázy by mali takisto pomôcť zosúladiť informácie o dielach s informáciami o zvukových záznamoch alebo iných záznamoch, do ktorých je dielo začlenené. Takisto je dôležité zabezpečiť, aby budúci používatelia a nositelia práv, ako aj organizácie kolektívnej správy mali prístup k informáciám, ktoré potrebujú na určenie repertoáru, ktorý tieto organizácie zastupujú. Organizácie kolektívnej správy by mali mať možnosť prijať opatrenia na ochranu presnosti a celistvosti údajov, kontrolu ich opätovného využívania alebo na ochranu komerčne citlivých informácií.
(42)
Od organizácií kolektívnej správy poskytujúcich multiteritoriálne licencie na hudobné diela by sa malo požadovať, aby na účely zaistenia čo najväčšej presnosti údajov o hudobnom repertoári, ktoré spracúvajú, v prípade potreby nepretržite a bezodkladne aktualizovali svoje databázy. Mali by zaviesť jednoducho dostupné postupy, ktoré umožnia poskytovateľom online služieb, ako aj nositeľom práv a ďalším organizáciám kolektívnej správy, aby ich informovali o možných nepresnostiach v databázach organizácií, pokiaľ ide o diela, ktoré vlastnia alebo spravujú vrátane práv (všetkých alebo ich časti) a území, v súvislosti s ktorými splnomocnili príslušnú organizáciu kolektívnej správy, aby konala, avšak bez toho, aby bola ohrozená pravdivosť a celistvosť údajov uchovávaných organizáciou kolektívnej správy. Keďže smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (6) udeľuje každej osobe, ktorej sa údaje týkajú, právo na opravu, vymazanie alebo zablokovanie nepresných alebo neúplných údajov, táto smernica by tiež mala zabezpečiť povinnosť bez zbytočného odkladu opraviť nepresné informácie týkajúce sa nositeľov práv alebo iných organizácií kolektívnej správy v prípade multiteritoriálnych licencií. Organizácie kolektívnej správy by takisto mali byť schopné elektronicky spracovať registráciu diel a oprávnení spravovať práva. Vzhľadom na význam informačnej automatizácie pre rýchle a účinné spracovanie údajov by organizácie kolektívnej správy mali umožňovať nositeľom práv používanie elektronických prostriedkov na štruktúrované oznamovanie uvedených informácií. Organizácie kolektívnej správy by mali v čo najširšej miere zaistiť, aby uvedené elektronické prostriedky zohľadnili príslušné dobrovoľné odvetvové normy alebo postupy vypracované na medzinárodnej úrovni alebo na úrovni Únie.
(43)
Odvetvové normy pre využívanie hudby, oznámenia o predaji a fakturácia pomáhajú pri zlepšovaní efektívnosti výmeny údajov medzi organizáciami kolektívnej správy a používateľmi. Monitorovanie používania licencií by malo rešpektovať základné práva vrátane práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života a práva na ochranu osobných údajov. S cieľom zabezpečiť, aby sa zefektívnenie prejavilo v rýchlejšom finančnom spracovaní a v konečnom dôsledku vo včasnejších platbách nositeľom práv, by sa od organizácií kolektívnej správy mala požadovať bezodkladná fakturácia poskytovateľov služieb a bezodkladné rozdeľovanie súm náležiacich nositeľom práv. V záujme účinnosti tejto požiadavky je nevyhnutné, aby používatelia poskytovali organizáciám kolektívnej správy presné a včasné správy o využívaní diel. Ak sú k dispozícii široko používané odvetvové normy, od organizácií kolektívnej správy by sa nemalo požadovať, aby prijímali správy používateľov v špeciálnych formátoch. Organizáciám kolektívnej správy by sa nemalo brániť v tom, aby využívali služby iných strán týkajúce sa poskytovania multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela. Spoločné využívanie alebo konsolidácia kapacít zázemia („back office“) by mali organizáciám pomôcť zlepšiť správcovské služby a racionalizovať investície do nástrojov na spravovanie údajov.
(44)
Zlúčením rôzneho hudobného repertoáru pre poskytovanie multiteritoriálnych licencií sa zjednodušuje postup poskytovania licencií, a sprístupňovaním celého repertoáru na trhu s poskytovaním multiteritoriálnych licencií sa prehlbuje kultúrna rozmanitosť a prispieva sa k znižovaniu počtu transakcií, ktoré poskytovateľ online služieb potrebuje na to, aby ponúkal služby. Toto zlučovanie repertoáru by malo zjednodušiť rozvoj nových online služieb a viesť k zníženiu nákladov na transakcie, ktoré sa prenášajú na spotrebiteľov. Organizácie kolektívnej správy, ktoré nie sú ochotné alebo schopné poskytovať multiteritoriálne licencie priamo na svoj vlastný hudobný repertoár, by sa preto mali podnecovať, aby dobrovoľne splnomocnili iné organizácie kolektívnej správy spravovaním svojho repertoáru na nediskriminačnom základe. Výhradnosť dohôd o multiteritoriálnych licenciách by obmedzila možnosti dostupné pre používateľov, ktorí sa snažia získať multiteritoriálne licencie, ako aj obmedzila možnosti výberu dostupné pre organizácie kolektívnej správy, ktoré hľadajú administratívne služby pre svoj repertoár na multiteritoriálnom základe. Všetky dohody o zastúpení medzi organizáciami kolektívnej správy týkajúce sa poskytovania multiteritoriálnych licencií by sa teda mali uzatvárať na nevýhradnom základe.
(45)
Pre členov organizácií kolektívnej správy má mimoriadny význam transparentnosť podmienok, za ktorých organizácie kolektívnej správy spravujú online práva. Organizácie kolektívnej správy by teda mali svojim členom poskytnúť dostatočné informácie o hlavných podmienkach každej dohody splnomocňujúcej inú organizáciu kolektívnej správy, aby zastupovala online práva na hudobné diela týchto členov na účely poskytovania multiteritoriálnych licencií.
(46)
Rovnako je dôležité požadovať od všetkých organizácií kolektívnej správy, ktoré ponúkajú alebo poskytujú multiteritoriálne licencie, aby súhlasili so zastupovaním repertoáru iných organizácií kolektívnej správy, ktoré sa rozhodli, že tento repertoár nebudú priamo zastupovať. S cieľom zaistiť, že táto požiadavka nebude neprimeraná a neprekročí rámec toho, čo je nevyhnutné, by sa od oslovenej organizácie kolektívnej správy malo požadovať prijatie zastúpenia len vtedy, keď je žiadosť obmedzená na právo online alebo na kategórie práv online, ktoré sama zastupuje. Navyše by sa táto požiadavka mala uplatňovať len na organizácie kolektívnej správy, ktoré zlučujú repertoár, a nemala by sa rozširovať na organizácie kolektívnej správy poskytujúce multiteritoriálne licencie výlučne na vlastný repertoár. Nemala by sa týkať ani organizácií kolektívnej správy, ktoré zlučujú práva na rovnaké diela iba preto, aby mohli poskytnúť spoločnú licenciu na právo na rozmnožovanie a právo na verejný prenos takýchto diel. V záujme ochrany záujmov nositeľov práv splnomocňujúcej organizácie kolektívnej správy a s cieľom zabezpečiť, aby malé a menej známe repertoáre v členských štátoch mohli mať prístup na vnútorný trh za rovnakých podmienok, je dôležité, aby repertoár splnomocňujúcej organizácie kolektívnej správy bol spravovaný za rovnakých podmienok ako repertoár splnomocnenej organizácie kolektívnej správy a aby bol začlenený do ponúk, ktoré splnomocnená organizácia kolektívnej správy predkladá poskytovateľom online služieb. Poplatok za správu, ktorý splnomocnená organizácia kolektívnej správy vyberá, by mal tejto organizácii umožňovať náhradu jej potrebných a primeraných investícií. Žiadna dohoda, ktorou organizácia kolektívnej správy splnomocňuje inú organizáciu alebo organizácie poskytovaním multiteritoriálnych licencií na svoj vlastný hudobný repertoár na použitie online, by jej nemala brániť v tom, aby naďalej poskytovala licencie obmedzené na územie členského štátu, v ktorom má sídlo, na svoj vlastný repertoár a na akýkoľvek iný repertoár, ktorý môže na základe poverenia zastupovať na uvedenom území.
(47)
Keby nositelia práv nemohli vykonávať tieto práva v súvislosti s multiteritoriálnymi licenciami v prípadoch, keď organizácia kolektívnej správy, ktorej poskytli svoje práva, neposkytla či neponúkla multiteritoriálne licencie a okrem toho nechcela splnomocniť touto činnosťou inú organizáciu kolektívnej správy, boli by výrazne ohrozené ciele a účinnosť pravidiel poskytovania multiteritoriálnych licencií organizáciami kolektívnej správy. Z uvedeného dôvodu by bolo dôležité, aby nositelia práv mohli za takýchto okolností vykonávať právo na poskytovanie multiteritoriálnych licencií požadované poskytovateľmi online služieb buď sami, alebo prostredníctvom inej strany či strán tým, že by svojej pôvodnej organizácii kolektívnej správy odňali svoje práva v takom rozsahu, v akom je to potrebné na poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online využívanie, a ponechali svojej pôvodnej organizácii rovnaké práva na účely poskytovania monoteritoriálnych licencií.
(48)
Vysielacie organizácie sa pri vysielaní vlastných televíznych a rozhlasových programov obsahujúcich hudobné diela všeobecne spoliehajú na licencie od miestnej organizácie kolektívnej správy. Táto licencia sa často obmedzuje na vysielacie činnosti. Licencia na online práva na hudobné diela by sa mala vyžadovať s cieľom umožniť prevádzkovateľom televízneho alebo rozhlasového vysielania dostupnosť online. S cieľom zjednodušiť poskytovanie licencií na online práva na hudobné diela na účely súbežného a neskoršieho online prenosu televízneho a rozhlasového vysielania je nevyhnutné udeliť výnimku z pravidiel, ktoré by sa inak uplatňovali na poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela. Takáto výnimka by mala byť obmedzená na to, čo je potrebné na umožnenie prístupu k televíznym alebo rozhlasovým programom online a k materiálu s jasným podriadeným vzťahom k pôvodnému vysielaniu produkovanému na také účely, ako je doplnenie, upútavky alebo recenzie príslušného televízneho alebo rozhlasového programu. Táto výnimka by nemala porušovať hospodársku súťaž s inými službami, ktoré poskytujú spotrebiteľom online prístup k jednotlivým hudobným alebo audiovizuálnym dielam, ani viesť k reštriktívnym postupom, napríklad rozdeleniu trhu či spotrebiteľov, ktoré by boli v rozpore s článkami 101 alebo 102 ZFEÚ.
(49)
Je nevyhnutné zabezpečiť účinné presadzovanie ustanovení vnútroštátneho práva prijatého na základe tejto smernice. Organizácie kolektívnej správy by mali svojim členom ponúknuť osobitné postupy vybavovania sťažností. Uvedené postupy by mali byť dostupné aj ostatným nositeľom práv, ktorých organizácia priamo zastupuje, ako aj iným organizáciám kolektívnej správy, v mene ktorých spravuje práva na základe dohody o zastupovaní. Ďalej by členské štáty mali mať možnosť ustanoviť, aby spory medzi organizáciami kolektívnej správy, ich členmi, nositeľmi práv alebo používateľmi týkajúce sa uplatňovania tejto smernice mohli podliehať rýchlemu, nezávislému a nestrannému postupu alternatívneho riešenia sporov. Keby sa spory medzi organizáciami kolektívnej správy a inými stranami neriešili rýchlo a účinne, mohlo by to predovšetkým oslabiť účinnosť pravidiel poskytovania multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela. V dôsledku toho je vhodné ustanoviť možnosť jednoducho dostupného, efektívneho a nestranného mimosúdneho konania, ako je mediácia alebo rozhodcovské konanie, na riešenie konfliktov medzi organizáciami kolektívnej správy poskytujúcimi multiteritoriálne licencie na jednej strane a poskytovateľmi online služieb, nositeľmi práv alebo inými organizáciami kolektívnej správy na druhej strane bez toho, aby tým bolo dotknuté právo na súdne konanie. Táto smernica neustanovuje osobitnú formu, v ktorej by sa takéto alternatívne riešenie sporov malo uskutočňovať, ani neurčuje, aký orgán by ho mal vykonávať za predpokladu, že je zaručená jeho nezávislosť, nestrannosť a efektívnosť. Napokon je takisto vhodné vyžadovať, aby členské štáty mali k dispozícii nezávislé, nestranné a účinné postupy riešenia sporov prostredníctvom orgánov s odbornými znalosťami v oblasti práv duševného vlastníctva alebo prostredníctvom súdov vhodných na urovnanie obchodných sporov medzi organizáciami kolektívnej správy a používateľmi týkajúce sa existujúcich alebo navrhovaných licenčných podmienok či porušenia zmluvy.
(50)
Členské štáty by mali stanoviť vhodné postupy umožňujúce monitorovať, či sa organizácie kolektívnej správy riadia touto smernicou. Nie je vhodné, aby táto smernica obmedzovala voľbu členských štátov, pokiaľ ide o príslušné orgány ani pokiaľ ide o ex ante alebo ex post povahu kontroly nad organizáciami kolektívnej správy, a zároveň by sa malo zabezpečiť, aby takéto orgány boli schopné účinne a včas riešiť všetky otázky, ktoré môžu pri uplatňovaní tejto smernice vzniknúť. Členské štáty by nemali byť povinné zriaďovať nové príslušné orgány. Okrem toho by členovia organizácie kolektívnej správy, nositelia práv, používatelia, organizácie kolektívnej správy a iné zainteresované strany mali mať možnosť informovať príslušný orgán o činnostiach alebo okolnostiach, ktoré sú podľa ich názoru porušením práva zo strany organizácií kolektívnej správy a prípadne používateľov. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby príslušné orgány mali právomoc ukladať sankcie alebo prijímať opatrenia v prípadoch, keď sa nedodržiavajú ustanovenia vnútroštátneho práva vykonávajúceho túto smernicu. Táto smernica neustanovuje osobitné druhy sankcií alebo opatrení za predpokladu, že sú účinné, primerané a odrádzajúce. Takéto sankcie alebo opatrenia môžu zahŕňať príkazy na odvolanie riaditeľov, ktorí sa dopustili nedbanlivosti, inšpekcie v priestoroch organizácie kolektívnej správy alebo v prípadoch, keď sa niektorej organizácii vydá oprávnenie na činnosť, odňatie takéhoto oprávnenia. Táto smernica by mala zostať neutrálna, čo sa týka systémov predchádzajúceho schválenia a dohľadu v členských štátoch vrátane požiadavky na reprezentatívnosť organizácie kolektívnej správy, ak sú tieto systémy v súlade s právom Únie a nevytvárajú prekážku plnému uplatňovaniu tejto smernice.
(51)
S cieľom zabezpečiť splnenie požiadaviek poskytovania multiteritoriálnych licencií by sa mali prijať osobitné ustanovenia o monitorovaní ich plnenia. Na tento účel by mali spolupracovať príslušné orgány členských štátov a Komisia. Členské štáty by si mali vzájomne pomáhať prostredníctvom výmeny informácií medzi svojimi príslušnými orgánmi s cieľom uľahčiť monitorovanie organizácií kolektívnej správy.
(52)
Je dôležité, aby organizácie kolektívnej správy rešpektovali právo na súkromný život a ochranu osobných údajov každého nositeľa práv, člena, používateľa a ostatných osôb, ktorých osobné údaje spracúvajú. Smernica 95/46/ES upravuje spracúvanie osobných údajov vykonávané v členských štátoch v kontexte uvedenej smernice a pod dohľadom príslušných orgánov členských štátov, predovšetkým verejných nezávislých orgánov určených členskými štátmi. Nositeľom práv by sa mali poskytnúť vhodné informácie o spracovaní ich údajov, príjemcoch týchto údajov, lehotách uchovávania takýchto údajov vo všetkých databázach, a o spôsobe, akým nositelia práv môžu vykonávať svoje práva na prístup, opravu či odstránenie ich osobných údajov, ktoré sa ich týkajú v súlade so smernicou 95/46/ES. Najmä s jedinečnými identifikátormi, ktoré umožňujú nepriamu identifikáciu osoby, je potrebné zaobchádzať ako s osobnými údajmi v zmysle uvedenej smernice.
(53)
Ustanoveniami o opatreniach na presadzovanie by nemali byť dotknuté právomocí vnútroštátnych nezávislých orgánov verejnej moci zriadených členskými štátmi podľa smernice 95/46/ES, ktoré monitorujú súlad s vnútroštátnymi ustanoveniami prijatými pri vykonávaní uvedenej smernice.
(54)
Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady zakotvené v Charte základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“). Ustanovenia tejto smernice týkajúce sa riešenia sporov by nemali brániť stranám vo vykonávaní ich práva na prístup k súdu, ktoré zaručuje charta.
(55)
Keďže ciele tejto smernice, a to zlepšiť možnosti členov vykonávať kontrolu činností organizácií kolektívnej správy, zaručiť dostatočnú transparentnosť organizácií kolektívnej správy a zlepšiť poskytovanie multiteritoriálnych licencií na autorské práva na hudobné diela na online využívanie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu ich rozsahu a dôsledkov ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(56)
Ustanovenia tejto smernice sa nedotýkajú uplatňovania pravidiel hospodárskej súťaže ani žiadnych iných príslušných právnych predpisov v iných oblastiach vrátane dôvernosti, obchodného tajomstva, súkromia, prístupu k dokumentom, zmluvného práva a medzinárodného súkromného práva, pokiaľ ide o konflikt právnych poriadkov a súdnu jurisdikciu, a ani slobody združovania pracovníkov a zamestnancov a ich práva organizovať sa.
(57)
V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom (7) sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch pripoja k oznámeniu o transpozičných opatreniach jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich súvislosť medzi zložkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. Zákonodarca považuje prenos takýchto dokumentov v súvislosti s touto smernicou za odôvodnený.
(58)
Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov bol konzultovaný v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (8) a vydal stanovisko 9. októbra 2012,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
HLAVA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
V tejto smernici sa stanovujú požiadavky potrebné na zabezpečenie riadneho fungovania správy autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom organizáciami kolektívnej správy. Ustanovujú sa ňou aj požiadavky na poskytovanie multiteritoriálnych licencií organizáciami kolektívnej správy na autorské práva na hudobné diela na online využívanie.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Hlavy I, II, IV a V okrem článku 34 ods. 2 a článku 38 sa vzťahujú na všetky organizácie kolektívnej správy so sídlom v Únii.
2. Hlava III a článok 34 ods. 2 a článok 38 sa vzťahujú na organizácie kolektívnej správy so sídlom v Únii, ktoré spravujú autorské práva na hudobné diela na online využívanie na multiteritoriálnom základe.
3. Príslušné ustanovenia tejto smernice sa vzťahujú na subjekty, ktoré priamo alebo nepriamo vlastní alebo kontroluje, či už úplne, alebo čiastočne, organizácia kolektívnej správy za predpokladu, že takéto subjekty vykonávajú činnosť, na ktorú by sa, ak by ju vykonávala organizácia kolektívnej správy, vzťahovali ustanovenia tejto smernice.
4. Článok 16 ods. 1, článok 18, článok 20, článok 21 ods. 1 písm. a), b), c), e), f) a g) a články 36 a 42 sa uplatňujú na všetky nezávislé subjekty správy so sídlom v Únii.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„organizácia kolektívnej správy“ je každá organizácia, ktorá je oprávnená na základe zákona, alebo postúpenia, licencie či inej zmluvnej dohody spravovať autorské práva alebo práva súvisiace s autorskými právami v mene viacerých nositeľov práv a v záujme spoločného prospechu týchto nositeľov práv ako svoj jediný alebo hlavný účel a ktorá spĺňa jedno alebo oboje z týchto kritérií:
i)
je vo vlastníctve alebo pod kontrolou svojich členov;
ii)
má štruktúru na neziskovom základe;
b)
„nezávislý subjekt správy“ je každá organizácia, ktorá je oprávnená na základe zákona, alebo postúpenia, licencie či inej zmluvnej dohody spravovať autorské práva alebo práva súvisiace s autorskými právami v mene viacerých nositeľov práv a v záujme spoločného prospechu týchto nositeľov práv ako svoj jediný alebo hlavný účel a ktorá:
i)
nie je vo vlastníctve ani pod kontrolou, či už priamo alebo nepriamo, úplne alebo čiastočne, nositeľov práv a
ii)
má štruktúru na základe ziskovosti;
c)
„nositeľ práv“ je každá osoba alebo subjekt, ktorý nie je organizáciou kolektívnej správy a ktorý je nositeľom autorských práv alebo práv súvisiacich s autorským právom alebo ktorý je na základe dohody o využívaní práv alebo zo zákona oprávnený podieľať sa na príjmoch z týchto práv;
d)
„člen“ je nositeľ práv alebo subjekt zastupujúci nositeľov práv vrátane iných organizácií kolektívnej správy a združení nositeľov práv, ktoré spĺňajú podmienky členstva v organizácii kolektívnej správy a táto organizácia ich povolila;
e)
„štatút“ je memorandum a stanovy združenia, štatút, vnútorné pravidlá alebo zakladajúce listiny organizácie kolektívnej správy;
f)
„valné zhromaždenie členov“ je orgán v rámci organizácie kolektívnej správy, na ktorom sa zúčastňujú členovia a vykonávajú svoje hlasovacie práva bez ohľadu na právnu formu organizácie;
g)
„riaditeľ“ je:
i)
každý člen správnej rady, pokiaľ vnútroštátne právo alebo štatút organizácie kolektívnej správy stanovujú monistický systém;
ii)
každý člen správnej rady alebo dozornej rady, pokiaľ vnútroštátne právo alebo štatút organizácie kolektívnej správy stanovujú dualistický systém;
h)
„príjem z práv“ znamená príjem, ktorý v mene nositeľov práv vyberie organizácia kolektívnej správy, či už na základe výhradného práva, práva na odmenu alebo práva na náhradu odmeny;
i)
„poplatky za správu“ sú sumy, ktoré vyberá, zráža alebo započíta organizácia kolektívnej správy z finančného príjmu z práv alebo z akéhokoľvek výnosu plynúceho z investovania príjmu z práv na pokrytie nákladov na svoju správu autorských práv alebo práv súvisiacich s autorským právom;
j)
„dohoda o zastúpení“ je akákoľvek dohoda medzi organizáciami kolektívnej správy, ktorou jedna organizácia kolektívnej správy splnomocňuje inú organizáciu kolektívnej správy spravovaním práv, ktoré zastupuje, vrátane dohody uzavretej podľa článkov 29 a 30;
k)
„používateľ“ je akákoľvek osoba alebo subjekt, ktorý vykonáva činnosti podliehajúce povereniu nositeľov práv, vypláca odmenu alebo náhradu odmeny nositeľom práv a nekoná z pozície spotrebiteľa;
l)
„repertoár“ sú diela, ku ktorým práva spravuje organizácia kolektívnej správy;
m)
„multiteritoriálna licencia“ je licencia, ktorá sa vzťahuje na územie viac než jedného členského štátu;
n)
„online práva na hudobné diela“ sú akékoľvek práva autora na hudobné dielo stanovené v článkoch 2 a 3 smernice 2001/29/ES, ktoré sa vyžadujú na poskytovanie online služby.
HLAVA II
ORGANIZÁCIE KOLEKTÍVNEJ SPRÁVY
KAPITOLA 1
Zastupovanie nositeľov práv a členstvo a štruktúra organizácií kolektívnej správy
Článok 4
Všeobecné zásady
Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy konali v najlepšom záujme nositeľov práv, ktorých práva zastupujú, a aby im neukladali žiadne povinnosti, ktoré nie sú objektívne nevyhnutné na ochranu ich práv a záujmov alebo na účinnú správu ich práv.
Článok 5
Práva nositeľov práv
1. Členské štáty zabezpečia, aby nositelia práv mali práva stanovené v odsekoch 2 až 8 a aby tieto práva boli uvedené v štatúte alebo v podmienkach členstva v organizácii kolektívnej správy.
2. Nositelia práv majú právo poveriť organizáciu kolektívnej správy podľa svojho výberu správou svojich práv, kategórií práv alebo druhov diel a iných predmetov ochrany podľa svojho výberu na územiach podľa svojho výberu, bez ohľadu na štátnu príslušnosť a členský štát pobytu alebo sídla, či už organizácie kolektívnej správy, alebo nositeľa práv. Pokiaľ organizácia kolektívnej správy objektívne neodôvodnila odmietnutie správy, je povinná spravovať takéto práva, kategórie práv alebo druhy diel a iných predmetov ochrany, za predpokladu, že ich správa patrí do rozsahu jej činnosti.
3. Nositelia práv majú právo poskytovať licencie na nekomerčné využívanie akýchkoľvek práv, kategórií práv alebo druhov diel a iných predmetov ochrany, ktoré si môžu vybrať.
4. Nositelia práv majú právo vypovedať poverenie na spravovanie práv, kategórií práv alebo druhov diel a iných predmetov ochrany, ktoré udelili organizácii kolektívnej správy, alebo odňať organizácii kolektívnej správy poverenie na správu určitých práv, kategórií práv alebo druhov diel a iných predmetov ochrany podľa svojho výberu, ako je stanovené v odseku 2, na územiach podľa svojho výberu na základe výpovede s primeranou výpovednou lehotou nie dlhšou ako šesť mesiacov. Organizácia kolektívnej správy môže rozhodnúť, že takéto vypovedanie alebo odňatie poverenia má nadobudnúť účinnosť až na konci finančného roku.
5. Ak sa majú nositeľovi práv vyplatiť určité sumy na základe aktov využívania, ktoré sa vyskytli pred tým, než nadobudlo účinnosť vypovedanie poverenia alebo odňatie poverenia na správu určitých práv, alebo na základe licencie poskytnutej pred tým, než nadobudlo účinnosť takéto vypovedanie alebo odňatie poverenia, nositeľovi práv zostávajú jeho práva zachované podľa článkov 12, 13, 18, 20, 28 a 33.
6. Organizácia kolektívnej správy nesmie obmedzovať výkon práv stanovených v odsekoch 4 a 5 požiadavkou, ako podmienkou pre výkon uvedených práv, aby bola správa práv alebo kategórií práv či druhov diel a iných predmetov ochrany, na ktoré sa vzťahuje vypovedanie alebo odňatie poverenia, zverená inej organizácii kolektívnej správy.
7. V prípadoch, keď nositeľ práv poveruje organizáciu kolektívnej správy správou svojich práv, vyjadrí osobitne pre každé právo alebo kategóriu práv alebo pre každý druh diel a iných predmetov ochrany súhlas, ktorým poverí jeho správou organizáciu kolektívnej správy. Každý takýto súhlas je zaznamenaný v podobe dokumentu.
8. Organizácia kolektívnej správy pred získaním súhlasu so svojou správou akéhokoľvek práva alebo kategórie práv či druhu diel a iných predmetov ochrany poskytne nositeľom práv informácie o ich právach podľa odsekov 1 až 7, ako aj o všetkých podmienkach spojených s právom stanoveným v odseku 3.
Organizácia kolektívnej správy poskytne nositeľom práv, ktorí ju už poverili, informácie o ich právach podľa odsekov 1 až 7, ako aj o všetkých podmienkach spojených s právom stanoveným v odseku 3, do 10. októbra 2016.
Článok 6
Pravidlá členstva v organizáciách kolektívnej správy
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy konali v súlade s pravidlami stanovenými v odsekoch 2 až 5.
2. Organizácia kolektívnej správy prijme nositeľov práv a subjekty zastupujúce nositeľov práv vrátane iných organizácií kolektívnej správy a združení nositeľov práv za členov, ak splnia požiadavky na členstvo založené na objektívnych, transparentných a nediskriminačných kritériách. Tieto požiadavky na členstvo sú uvedené v štatúte alebo v podmienkach členstva organizácie kolektívnej správy a sú verejne prístupné. V prípadoch, keď organizácia kolektívnej správy odmietne prijať žiadosť o členstvo, poskytne nositeľovi práv jasné vysvetlenie dôvodov svojho rozhodnutia.
3. Štatút organizácie kolektívnej správy stanoví primeraný a účinný mechanizmus účasti svojich členov na rozhodovacom procese organizácie. Zastúpenie jednotlivých kategórií členov v rozhodovacom procese musí byť spravodlivé a vyvážené.
4. Organizácia kolektívnej správy povolí svojim členom s ňou komunikovať pomocou elektronických prostriedkov, a to aj na účely výkonu ich práv.
5. Organizácia kolektívnej správy vedie záznamy o svojich členoch a pravidelne ich aktualizuje.
Článok 7
Práva nositeľov práv, ktorí nie sú členmi organizácie kolektívnej správy
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy konali v súlade s pravidlami ustanovenými v článku 6 ods. 4, článku 20, článku 29 ods. 2 a článku 33, pokiaľ ide o nositeľov práv, ktorí majú priamy právny vzťah k týmto organizáciám na základe zákona, alebo postúpenia, licencie či inej zmluvnej dohody, ktorí však nie sú ich členmi.
2. Členské štáty môžu uplatňovať ďalšie ustanovenia tejto smernice na nositeľov práv uvedených v odseku 1.
Článok 8
Valné zhromaždenie členov organizácie kolektívnej správy
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa valné zhromaždenie členov konalo v súlade s pravidlami stanovenými v odsekoch 2 až 10.
2. Valné zhromaždenie členov sa zvoláva najmenej raz ročne.
3. Valné zhromaždenie členov rozhoduje o všetkých zmenách štatútu a podmienok členstva v organizácii kolektívnej správy, ak tieto podmienky nie sú upravené v štatúte.
4. Valné zhromaždenie členov rozhoduje o vymenovaní alebo odvolaní riaditeľov, hodnotí ich celkovú výkonnosť a schvaľuje ich odmenu a ďalšie výhody, ako sú peňažné a nepeňažné výhody, priznanie dôchodku a nárok na dôchodok, práva na iné odmeny a práva na odstupné.
V organizácii kolektívnej správy s dualistickým systémom valné zhromaždenie členov nerozhoduje o vymenovaní alebo odvolaní členov správnej rady alebo schvaľovaní ich odmien a ďalších výhod, ak právomoc prijímať takéto rozhodnutia bola delegovaná na dozornú radu.
5. V súlade s ustanoveniami hlavy II kapitoly 2 valné zhromaždenie členov rozhoduje prinajmenšom o týchto otázkach:
a)
všeobecná politika rozdeľovania súm náležiacich nositeľom práv;
b)
všeobecná politika používania nerozdeliteľných súm;
c)
všeobecná investičná politika v súvislosti s príjmom z práv a akýmkoľvek príjmom plynúcim z investovania príjmu z práv;
d)
všeobecná politika v súvislosti so zrážkami z príjmu z práv a z akéhokoľvek príjmu plynúceho z investovania príjmu z práv;
e)
používanie nerozdeliteľných súm;
f)
politika riadenia rizík;
g)
schvaľovanie každého nadobudnutia alebo predaja nehnuteľného majetku alebo zaťaženia tohto majetku hypotekárnym úverom;
h)
schvaľovanie fúzií a aliancií, vytváranie dcérskych spoločností a získavanie iných subjektov alebo podielov či práv v iných subjektoch;
i)
schvaľovanie návrhov na prijatie úverov, poskytnutie úverov alebo poskytnutie záruk za úvery.
6. Valné zhromaždenie členov môže prostredníctvom uznesenia alebo ustanovenia v štatúte delegovať právomoci uvedené v odseku 5 písm. f), g), h) a i) orgánu vykonávajúcemu funkciu dohľadu.
7. Na účely odseku 5 písm. a) až d) môžu členské štáty požadovať, aby valné zhromaždenie členov určilo podrobnejšie podmienky používania príjmu z práv a príjmu plynúceho z investovania príjmu z práv.
8. Valné zhromaždenie členov kontroluje činnosti organizácie kolektívnej správy prinajmenšom rozhodovaním o vymenovaní a odvolaní audítora a schvaľovaním výročnej správy o transparentnosti uvedenej v článku 22.
Členské štáty môžu povoliť alternatívne systémy alebo spôsoby vymenovania a odvolania audítora, za predpokladu, že tieto systémy alebo spôsoby sú navrhnuté tak, aby zabezpečili nezávislosť audítora od osôb, ktoré riadia hospodárenie organizácie kolektívnej správy.
9. Všetci členovia organizácie kolektívnej správy majú právo zúčastniť sa na valnom zhromaždení členov a právo na ňom hlasovať. Členské štáty však môžu povoliť obmedzenia práva členov organizácie kolektívnej správy zúčastniť sa na valnom zhromaždení členov a vykonávať na ňom hlasovacie právo, a to na základe jedného či oboch týchto kritérií:
a)
dĺžka trvania členstva;
b)
sumy vyplatené alebo náležiace členovi,
za predpokladu, že tieto kritériá sa stanovia a uplatňujú spravodlivým a primeraným spôsobom.
Kritériá stanovené v písmenách a) a b) prvého pododseku sa zahrnú do štatútu alebo podmienok členstva organizácie kolektívnej správy a sú verejne dostupné v súlade s článkami 19 a 21.
10. Každý člen organizácie kolektívnej správy má právo menovať akúkoľvek inú osobu alebo subjekt, aby sa ako splnomocnenec v jeho mene zúčastnila valného zhromaždenia členov a hlasovala na ňom, za predpokladu, že takéto vymenovanie nevedie ku konfliktu záujmov, ktorý by mohol nastať napríklad v prípade, keď splnomocňujúci člen a splnomocnenec patria do rôznych kategórií nositeľov práv v rámci organizácie kolektívnej správy.
Členské štáty však môžu ustanoviť obmedzenia týkajúce sa menovania splnomocnencov a výkonu hlasovacích práv členov, ktorých zastupujú, ak takéto obmedzenia nemajú vplyv na primeranú a účinnú účasť členov na rozhodovacom procese organizácie kolektívnej správy.
Každé splnomocnenie je platné na jedno valné zhromaždenie členov. Splnomocnenec má rovnaké práva na valnom zhromaždení členov, na aké by bol oprávnený splnomocňujúci člen. Splnomocnenec hlasuje v súlade s pokynmi vydanými splnomocňujúcim členom.
11. Členské štáty môžu rozhodnúť, že právomoci valného zhromaždenia členov môže vykonávať zhromaždenie delegátov volených najmenej každé štyri roky členmi organizácie kolektívnej správy, a to za predpokladu, že:
a)
je zabezpečená primeraná a účinná účasť členov v rozhodovacom procese organizácie kolektívnej správy a
b)
zastúpenie jednotlivých kategórií členov v zhromaždení delegátov je spravodlivé a vyvážené.
Pravidlá ustanovené v odsekoch 2 až 10 sa mutatis mutandis uplatňujú na zhromaždenie delegátov.
12. Členské štáty môžu rozhodnúť, že pokiaľ organizácia kolektívnej správy z dôvodu svojej právnej formy nemá valné zhromaždenie členov, právomoci uvedeného zhromaždenia má vykonávať orgán vykonávajúci funkciu dohľadu. Pravidlá stanovené v odsekoch 2 až 5, 7 a 8 sa mutatis mutandis uplatňujú na takýto orgán vykonávajúci funkciu dohľadu.
13. Členské štáty môžu rozhodnúť, že pokiaľ organizácia kolektívnej správy má ako svojich členov subjekty zastupujúce nositeľov práv, všetky alebo niektoré právomoci valného zhromaždenia členov má vykonávať zhromaždenie týchto nositeľov práv. Pravidlá stanovené v odsekoch 2 až 10 sa mutatis mutandis uplatňujú na zhromaždenie nositeľov práv.
Článok 9
Funkcia dohľadu
1. Členské štáty zabezpečia, aby každá organizácia kolektívnej správy mala zavedenú funkciu dohľadu na sústavné monitorovanie činnosti a vykonávanie povinností osôb riadiacich hospodárenie organizácie.
2. Jednotlivé kategórie členov organizácie kolektívnej správy musia mať spravodlivé a vyvážené zastúpenie v orgáne, ktorý vykonáva funkciu dohľadu.
3. Každá osoba vykonávajúca funkciu dohľadu predloží valnému zhromaždeniu členov každoročné individuálne vyhlásenie o konfliktoch záujmu, ktoré obsahuje informácie uvedené v článku 10 ods. 2 druhom pododseku.
4. Orgán vykonávajúci funkciu dohľadu zasadá pravidelne a má prinajmenšom tieto právomoci:
a)
vykonávať právomoci, ktoré naň delegovalo valné zhromaždenie členov, a to aj podľa článku 8 ods. 4 a 6;
b)
monitorovať činnosti a vykonávanie úloh osôb uvedených v článku 10 vrátane vykonávania rozhodnutí valného zhromaždenia členov, a najmä všeobecných politík uvedených v článku 8 ods. 5 písm. a) až d).
5. Orgán vykonávajúci funkciu dohľadu informuje valné zhromaždenie členov najmenej raz ročne o vykonávaní svojich právomocí.
Článok 10
Povinnosti osôb, ktoré riadia hospodárenie organizácie kolektívnej správy
1. Členské štáty zabezpečia, aby každá organizácia kolektívnej správy prijala všetky potrebné opatrenia na to, aby osoby, ktoré riadia jej hospodárenie, tak robili spoľahlivým, obozretným a náležitým spôsobom s využitím riadnych administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly.
2. Členské štáty zabezpečia, že organizácie kolektívnej správy zavedú a uplatnia postupy na predchádzanie konfliktom záujmov a v prípade, že týmto konfliktom nemožno zabrániť, postupy na zistenie, riadenie, monitorovanie a zverejnenie súčasných alebo potenciálnych konfliktov záujmov tak, aby sa zabránilo ich negatívnemu vplyvu na kolektívne záujmy nositeľov práv, ktorých organizácia zastupuje.
Postupy uvedené v prvom pododseku zahŕňajú každoročné individuálne vyhlásenie každej z osôb uvedených v odseku 1 predkladané valnému zhromaždeniu členov a obsahujúce tieto informácie:
a)
všetky záujmy v organizácii kolektívnej správy;
b)
všetky odmeny, ktoré v predchádzajúcom finančnom roku dostali od organizácie kolektívnej správy, a to aj vo forme dôchodkových plánov, vecných dávok a ďalších druhov výhod;
c)
všetky sumy, ktoré v predchádzajúcom finančnom roku dostali ako nositelia práv od organizácie kolektívnej správy;
d)
vyhlásenie o akomkoľvek súčasnom alebo potenciálnom konflikte medzi akýmikoľvek osobnými záujmami a záujmami organizácie kolektívnej správy alebo medzi akýmikoľvek záväzkami voči organizácii kolektívnej správy a akýmikoľvek povinnosťami voči ktorejkoľvek inej fyzickej alebo právnickej osobe.
KAPITOLA 2
Spravovanie príjmu z práv
Článok 11
Výber a použitie príjmu z práv
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy konali v súlade s pravidlami stanovenými v odsekoch 2 až 5.
2. Organizácia kolektívnej správy dôsledne vykonáva výber a spravovanie príjmu z práv.
3. Organizácia kolektívnej správy na svojich účtoch oddelene vedie:
a)
príjem z práv a akýkoľvek príjem plynúci z investovania príjmu z práv, a
b)
akékoľvek prípadné vlastné aktíva a príjem plynúci z takýchto aktív, z poplatkov za správu alebo z iných činností.
4. Organizácia kolektívnej správy nesmie použiť príjem z práv ani akýkoľvek výnos plynúci z investovania príjmu z práv na iné účely ako rozdelenie nositeľom práv, okrem prípadu, keď má povolené si zraziť alebo zaúčtovať svoje poplatky za správu v súlade s rozhodnutím prijatým podľa článku 8 ods. 5 písm. d) alebo použiť príjem z práv alebo akýkoľvek výnos plynúci z investovania príjmu z práv v súlade s rozhodnutím prijatým podľa článku 8 ods. 5.
5. V prípade, že organizácia kolektívnej správy investuje finančný príjem z práv alebo akýkoľvek príjem plynúci z investovania finančného príjmu z práv, musí tak urobiť v najlepšom záujme nositeľov práv, ktorých práva zastupuje, v súlade so všeobecnou investičnou politikou a politikou riadenia rizík uvedenou v článku 8 ods. 5 písm. c) a f) a s ohľadom na tieto pravidlá:
a)
v prípade akéhokoľvek potenciálneho konfliktu záujmov organizácia kolektívnej správy zabezpečí, že investícia sa vykoná výhradne v záujme týchto nositeľov práv;
b)
aktíva sa investujú, aby bola zaistená bezpečnosť, kvalita, likvidita a ziskovosť portfólia ako celku;
c)
aktíva sa primerane diverzifikujú, aby sa predišlo nadmernej závislosti od určitého konkrétneho aktíva a hromadeniu rizík v portfóliu ako celku.
Článok 12
Zrážky
1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že nositeľ práv poverí organizáciu kolektívnej správy správou jeho práv, táto organizácia kolektívnej správy pred získaním súhlasu so správou jeho práv musí poskytnúť nositeľovi práv informácie o poplatkoch za správu a iných zrážkach z príjmu z práv a z akéhokoľvek výnosu plynúceho z investovania príjmu z práv.
2. Zrážky musia byť primerané, súvisieť so službami, ktoré organizácia kolektívnej správy poskytla nositeľom práv, v náležitom prípade aj so službami uvedenými v odseku 4, a byť stanovené na základe objektívnych kritérií.
3. Výška poplatkov za správu nepresiahne výšku oprávnených a zdokumentovaných nákladov, ktoré organizácii kolektívnej správy vznikli pri spravovaní autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom.
Členské štáty zabezpečia, aby sa požiadavky týkajúce sa používania a transparentnosti používania súm, ktoré sa zrážajú alebo zaúčtujú v súvislosti s poplatkami za správu, vzťahovali na akékoľvek iné zrážky vykonané s cieľom pokryť náklady na správu autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom.
4. V prípadoch, keď organizácia kolektívnej správy poskytuje sociálne, kultúrne a vzdelávacie služby financované prostredníctvom zrážok z príjmu z práv alebo z výnosu plynúceho z investovania príjmu z práv, takéto služby sa poskytujú na základe spravodlivých kritérií, najmä pokiaľ ide o prístup k týmto službám a ich rozsah.
Článok 13
Rozdeľovanie súm náležiacich nositeľom práv
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 15 ods. 3 a článok 28, členské štáty zabezpečia, aby každá organizácia kolektívnej správy pravidelne, dôsledne a presne rozdeľovala a vyplácala sumy náležiace nositeľom práv v súlade so všeobecnou politikou rozdeľovania uvedenou v článku 8 ods. 5 písm. a).
Členské štáty takisto zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy alebo ich členovia, ktorí sú subjektmi zastupujúcimi nositeľov práv, rozdeľovali a vyplácali tieto sumy nositeľom práv čo najskôr, najneskôr však do deviatich mesiacov od skončenia finančného roka, v ktorom príjem z práv vybrali, pokiaľ organizácii kolektívnej správy alebo prípadne jej členom nezabránia v dodržaní tejto lehoty objektívne dôvody týkajúce sa predovšetkým oznámenia zo strany používateľov, určenia práv, nositeľov práv alebo zosúladenia informácií o dielach a iných predmetoch ochrany s nositeľmi práv.
2. Ak v lehote stanovenej v odseku 1 nie je možné sumy náležiace nositeľom práv rozdeliť, pretože príslušných nositeľov práv nemožno určiť ani vyhľadať, a výnimka z tejto lehoty sa neuplatňuje, tieto sumy sa spravujú oddelene na účtoch organizácie kolektívnej správy.
3. Organizácia kolektívnej správy prijme v súlade s odsekom 1 všetky potrebné opatrenia na určenie a vyhľadanie nositeľov práv. Predovšetkým najneskôr tri mesiace po uplynutí lehoty stanovenej v odseku 1 organizácia kolektívnej správy poskytne informácie o dielach a iných predmetoch ochrany, v súvislosti s ktorými jeden alebo viacero nositeľov práv nebolo určených alebo nájdených:
a)
nositeľom práv, ktorých zastupuje, alebo subjektom zastupujúcim nositeľov práv, ak takéto subjekty sú členmi organizácie kolektívnej správy, a
b)
všetkým organizáciám kolektívnej správy, s ktorými uzavrela dohody o zastúpení.
Informácie uvedené v prvom pododseku zahŕňajú, pokiaľ sú k dispozícii:
a)
názov diela alebo iného predmetu ochrany;
b)
meno nositeľa práv;
c)
názov príslušného vydavateľa alebo producenta a
d)
všetky ďalšie relevantné dostupné informácie, ktoré by mohli pomôcť pri určení nositeľa práv.
Organizácia kolektívnej správy takisto overí záznamy uvedené v článku 6 ods. 5 a ďalšie ľahko dostupné záznamy. Ak uvedené opatrenia neprinesú výsledky, organizácia kolektívnej správy tieto informácie poskytne verejnosti najneskôr jeden rok po uplynutí tohto trojmesačného obdobia.
4. Ak ani po troch rokoch od skončenia finančného roka, v ktorom bol príjem z práv vybraný, nie je možné sumy náležiace nositeľom práv rozdeliť a ak organizácia kolektívnej správy podnikla všetky potrebné opatrenia na určenie a vyhľadanie nositeľov práv uvedené v odseku 3, tieto sumy sa považujú za nerozdeliteľné.
5. Valné zhromaždenie členov organizácie kolektívnej správy rozhodne o použití nerozdeliteľných súm v súlade s článkom 8 ods. 5 písm. b) bez toho, aby tým bolo dotknuté právo nositeľov práv uplatňovať si nárok na tieto sumy v organizácii kolektívnej správy v súlade so zákonmi členských štátov o požiadavkách súvisiacich s premlčaním nárokov.
6. Členské štáty môžu obmedziť alebo určiť povolené použitie nerozdeliteľných súm okrem iného zabezpečením toho, že takéto sumy sa budú používať oddeleným a nezávislým spôsobom na financovanie sociálnych, kultúrnych a vzdelávacích činností v prospech nositeľov práv.
KAPITOLA 3
Spravovanie práv v mene iných organizácií kolektívnej správy
Článok 14
Práva spravované na základe dohôd o zastúpení
Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy neznevýhodňovala žiadneho nositeľa práv, ktorého práva spravuje na základe dohody o zastúpení, najmä v súvislosti s príslušnými sadzbami, poplatkami za správu a podmienkami výberu príjmu z práv a rozdeľovania súm náležiacich nositeľom práv.
Článok 15
Zrážky a platby v dohodách o zastúpení
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy neuplatňovala na príjem z práv, ktoré spravuje na základe dohody o zastúpení, ani na žiaden výnos plynúci z investovania takéhoto príjmu z práv žiadne iné zrážky než zrážky týkajúce sa poplatkov za správu, pokiaľ iná organizácia kolektívnej správy, ktorá je zmluvnou stranou tejto dohody o zastúpení, nevyjadrí výslovný súhlas s takýmito zrážkami.
2. Organizácia kolektívnej správy pravidelne, dôsledne a presne rozdeľuje a vypláca sumy náležiace iným organizáciám kolektívnej správy.
3. Organizácia kolektívnej správy vykoná takéto rozdeľovanie a vyplatenie inej organizácii kolektívnej správy čo najskôr, najneskôr však do deviatich mesiacov od skončenia finančného roka, v ktorom bol príjem z práv vybraný, pokiaľ organizácii kolektívnej správy nezabránia v dodržaní tejto lehoty objektívne dôvody týkajúce sa predovšetkým oznámenia zo strany používateľov, určenia práv, nositeľov práv alebo zosúladenia informácií o dielach a iných predmetoch ochrany s nositeľmi práv.
Iná organizácia kolektívnej správy alebo v prípade, že jej členmi sú subjekty zastupujúce nositeľov práv, títo členovia, rozdeľujú a vyplácajú sumy náležiace nositeľom práv čo najskôr, najneskôr však do šiestich mesiacov od prijatia týchto súm, pokiaľ organizácii kolektívnej správy alebo prípadne jej členom nezabránia v dodržaní tejto lehoty objektívne dôvody týkajúce sa predovšetkým oznámenia zo strany používateľov, určenia práv, nositeľov práv alebo zosúladenia informácií o dielach a iných predmetoch ochrany s nositeľmi práv.
KAPITOLA 4
Vzťahy s používateľmi
Článok 16
Poskytovanie licencií
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy a používatelia viedli rokovania o poskytovaní licencií na práva v dobrej viere. Organizácie kolektívnej správy a používatelia sú povinní si navzájom poskytovať všetky potrebné informácie.
2. Podmienky poskytovania licencií sú založené na objektívnych a nediskriminačných kritériách. Organizácie kolektívnej správy pri poskytovaní licencií na práva nie sú povinné použiť ako vzor pre iné druhy online služieb podmienky poskytovania licencií dohodnuté s používateľom, ak používateľ poskytuje nový druh online služby, ktorý je verejnosti v Únii prístupný počas obdobia kratšieho ako tri roky.
Nositelia práv majú právo na primeranú odmenu za využívanie ich práv. Sadzby za výhradné práva a práva na odmenu sú primerané okrem iného vo vzťahu k ekonomickej hodnote používania týchto práv v obchode, pričom sa zohľadňuje povaha a rozsah používania diel a iných predmetov ochrany, ako aj vo vzťahu k ekonomickej hodnote služieb, ktoré poskytuje organizácia kolektívnej správy. Organizácie kolektívnej správy informujú dotknutých používateľov o kritériách použitých na stanovenie týchto sadzieb.
3. Organizácie kolektívnej správy bez zbytočného odkladu odpovedia na žiadosti používateľov a uvedú okrem iného informácie, ktoré organizácia kolektívnej správy potrebuje na vyhotovenie návrhu licencie.
Po prijatí všetkých príslušných informácií organizácia kolektívnej správy bez zbytočného odkladu buď vyhotoví návrh licencie, alebo poskytne používateľovi odôvodnené stanovisko s vysvetlením, prečo nemá v úmysle udeliť licenciu na konkrétnu službu.
4. Organizácia kolektívnej správy povolí používateľom komunikáciu s ňou prostredníctvom elektronických prostriedkov, v prípade potreby aj na účely podávania správ o používaní licencie.
Článok 17
Povinnosti používateľov
Členské štáty prijmú ustanovenia s cieľom zabezpečiť, aby používatelia poskytovali organizácii kolektívnej správy v dohodnutej alebo vopred stanovenej lehote a v dohodnutej alebo vopred stanovenej forme také relevantné dostupné informácie o využívaní práv, ktoré zastupuje organizácia kolektívnej správy, ktoré sú potrebné na výber príjmu z práv a na rozdelenie a vyplatenie súm náležiacich nositeľom práv. Pri rozhodovaní o forme poskytovania týchto informácií organizácie kolektívnej správy a používatelia podľa možností zohľadnia dobrovoľné odvetvové normy.
KAPITOLA 5
Transparentnosť a podávanie správ
Článok 18
Informácie poskytované nositeľom práv o spravovaní ich práv
1. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku a článok 19 a článok 28 ods. 2, členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy sprístupnila najmenej raz ročne každému nositeľovi práv, ktorému priznala príjem z práv alebo vyplatila finančné prostriedky v období, na ktoré sa informácie vzťahujú, aspoň tieto informácie:
a)
všetky kontaktné údaje, ktoré nositeľ práv dovolil organizácii kolektívnej správy používať na jeho určenie a vyhľadanie;
b)
príjem z práv, ktorý bol priznaný nositeľovi práv;
c)
sumy, ktoré organizácia kolektívnej správy vyplatila nositeľovi práv, podľa kategórie spravovaných práv a podľa druhu použitia;
d)
obdobie, počas ktorého došlo k používaniu, za ktoré boli nositeľovi práv priznané a vyplatené sumy, pokiaľ objektívne dôvody súvisiace s vykazovaním zo strany používateľov nebránia organizácii kolektívnej správy poskytnúť tieto informácie;
e)
zrážky, ktoré boli vykonané v súvislosti s poplatkami za správu;
f)
zrážky vykonané na akýkoľvek iný účel než týkajúci sa poplatkov za správu vrátane tých, ktoré sa môžu vyžadovať na základe vnútroštátneho práva na poskytovanie akýchkoľvek sociálnych, kultúrnych alebo vzdelávacích služieb;
g)
všetky príjmy z práv priznané nositeľovi práv, ktoré zostali v ktoromkoľvek období nevyplatené.
2. V prípade, že organizácia kolektívnej správy priznáva príjmy z práv a jej členovia sú subjekty zodpovedné za rozdeľovanie príjmov z práv nositeľom práv, organizácia kolektívnej správy poskytne informácie uvedené v odseku 1 týmto subjektom, za predpokladu, že nemajú uvedené informácie k dispozícii. Členské štáty zabezpečia, aby subjekty poskytli aspoň informácie uvedené v odseku 1 najmenej raz za rok každému nositeľovi práv, ktorému priznali príjmy z práv alebo vyplatili finančné prostriedky v období, na ktoré sa informácie vzťahujú.
Článok 19
Informácie poskytované iným organizáciám kolektívnej správy o spravovaní práv na základe dohôd o zastúpení
Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy sprístupnila elektronickými prostriedkami najmenej raz ročne organizáciám kolektívnej správy, v mene ktorých spravuje práva na základe dohody o zastúpení, na obdobie, na ktoré sa informácie vzťahujú, aspoň tieto informácie:
a)
priznané príjmy z práv, sumy vyplatené organizáciou kolektívnej správy za práva, ktoré spravuje na základe dohody o zastúpení, podľa kategórie spravovaných práv a podľa druhu použitia, a všetky priznané príjmy z práv, ktoré neboli v ktoromkoľvek období vyplatené;
b)
zrážky, ktoré boli vykonané v súvislosti s poplatkami za správu;
c)
zrážky, ktoré boli vykonané na akýkoľvek iný účel než v súvislosti s poplatkami za správu, ako sa uvádza v článku 15;
d)
informácie o všetkých udelených alebo zamietnutých licenciách týkajúcich sa diel a iných predmetov ochrany, na ktoré sa vzťahuje dohoda o zastúpení;
e)
uznesenia prijaté valným zhromaždením členov, pokiaľ sú tieto uznesenia relevantné pre správu práv na základe dohody o zastúpení.
Článok 20
Informácie poskytované na požiadanie nositeľom práv, iným organizáciám kolektívnej správy a používateľom
Bez toho, aby bol dotknutý článok 25, členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy na základe riadne odôvodnenej žiadosti elektronickými prostriedkami a bez zbytočného odkladu sprístupnila každej organizácii kolektívnej správy, v mene ktorej spravuje práva na základe dohody o zastúpení, alebo každému nositeľovi práv, či každému používateľovi aspoň tieto informácie:
a)
diela alebo iné predmety ochrany, ktoré zastupuje, práva, ktoré spravuje, či priamo alebo na základe dohôd o zastúpení, a príslušné územia, alebo
b)
ak vzhľadom na rozsah činnosti organizácie kolektívnej správy nie je možné tieto diela alebo iné predmety ochrany určiť, druhy diel alebo iných predmetov ochrany, ktoré zastupuje, práva, ktoré spravuje, a územia, ktorých sa to týka.
Článok 21
Poskytovanie informácií verejnosti
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy zverejnila aspoň tieto informácie:
a)
svoj štatút;
b)
svoje podmienky členstva a podmienky pre vypovedanie poverenia na správu práv, ak nie sú uvedené v štatúte;
c)
štandardné licenčné zmluvy a štandardné príslušné sadzby vrátane zliav;
d)
zoznam osôb uvedených v článku 10;
e)
svoju všeobecnú politiku rozdeľovania súm náležiacich nositeľom práv;
f)
svoju všeobecnú politiku týkajúcu sa poplatkov za správu;
g)
svoju všeobecnú politiku týkajúcu sa iných zrážok, než v súvislosti s poplatkami za správu, z príjmu z práv a z akéhokoľvek výnosu plynúceho z investovania príjmu z práv vrátane zrážok na účely sociálnych, kultúrnych a vzdelávacích služieb;
h)
zoznam dohôd o zastúpení, ktoré uzavrela, a názvy organizácií kolektívnej správy, s ktorými boli tieto dohody o zastúpení uzavreté;
i)
všeobecnú politiku používania nerozdeliteľných súm;
j)
postupy vybavovania sťažností a riešenia sporov, ktoré sú dostupné v súlade s článkami 33, 34 a 35.
2. Organizácia kolektívnej správy uverejňuje a aktualizuje na svojej verejne dostupnej internetovej stránke informácie uvedené v odseku 1.
Článok 22
Výročná správa o transparentnosti
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy, bez ohľadu na svoju právnu formu podľa vnútroštátneho práva, vypracovala a zverejnila výročnú správu o transparentnosti vrátane osobitnej správy uvedenej v odseku 3 za každý finančný rok najneskôr do ôsmich mesiacov od skončenia daného finančného roka.
Organizácia kolektívnej správy uverejňuje na svojej internetovej stránke výročnú správu o transparentnosti, ktorá zostáva na tejto internetovej stránke prístupná verejnosti počas obdobia najmenej piatich rokov.
2. Výročná správa o transparentnosti obsahuje aspoň informácie uvedené v prílohe.
3. Osobitná správa sa zaoberá použitím prostriedkov zrazených na účely sociálnych, kultúrnych a vzdelávacích služieb a obsahuje aspoň informácie stanovené v odseku 3 prílohy.
4. Účtovné informácie uvedené vo výročnej správe o transparentnosti musia byť overené jednou alebo viacerými osobami oprávnenými podľa zákona na overenie účtovných závierok v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES (9).
Úplná správa o audite vrátane všetkých výhrad k nemu sa uvedie vo výročnej správe o transparentnosti.
Účtovné informácie na účely tohto odseku obsahujú finančné výkazy uvedené v bode 1 písm. a) prílohy a všetky finančné informácie uvedené v bode 1 písm. g) a h) a v bode 2 prílohy.
HLAVA III
POSKYTOVANIE MULTITERITORIÁLNYCH LICENCIÍ NA ONLINE PRÁVA NA HUDOBNÉ DIELA ORGANIZÁCIAMI KOLEKTÍVNEJ SPRÁVY
Článok 23
Poskytovanie multiteritoriálnych licencií na vnútornom trhu
Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy so sídlom na ich území pri poskytovaní multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela spĺňali požiadavky uvedené v tejto hlave.
Článok 24
Spôsobilosť na spracovanie multiteritoriálnych licencií
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy, ktorá poskytuje multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela, mala dostatočnú spôsobilosť na efektívne a transparentné elektronické spracovanie údajov potrebných na správu takýchto licencií vrátane na určenie repertoáru a monitorovanie jeho používania, vystavovanie faktúr používateľom, výber príjmov z práv a prideľovanie súm náležiacich nositeľom práv.
2. Na účely odseku 1 musí organizácia kolektívnej správy spĺňať prinajmenšom tieto podmienky:
a)
byť schopná presne určiť hudobné diela, úplne alebo čiastočne, ktoré je organizácia kolektívnej správy oprávnená zastupovať;
b)
byť schopná presne určiť, úplne alebo čiastočne, pre každé hudobné dielo alebo jeho časť, ktoré je organizácia kolektívnej správy oprávnená zastupovať, práva a príslušných nositeľov práv vo vzťahu ku každému príslušnému územiu;
c)
používať jednoznačný identifikačný znak na určenie nositeľov práv a hudobných diel, a zároveň v čo najväčšej možnej miere zohľadňovať dobrovoľné odvetvové normy a postupy, ktoré boli vypracované na medzinárodnej úrovni alebo na úrovni Únie;
d)
používať vhodné prostriedky na včasné a účinné určenie a riešenie nezrovnalostí v údajoch, ktoré majú k dispozícii iné organizácie kolektívnej správy poskytujúce multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela.
Článok 25
Transparentnosť informácií o multiteritoriálnom repertoári
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy, ktorá poskytuje multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela, poskytovala poskytovateľom online služieb, nositeľom práv, ktorých práva zastupuje, a iným organizáciám kolektívnej správy na základe riadne odôvodnenej žiadosti elektronickými prostriedkami aktuálne informácie umožňujúce určenie online hudobného repertoáru, ktorý zastupuje. Tieto informácie zahŕňajú:
a)
zastupované hudobné diela;
b)
úplne alebo čiastočne zastupované práva a
c)
pokryté územia.
2. Organizácia kolektívnej správy môže v prípade potreby prijať primerané opatrenia na ochranu presnosti a integrity údajov, na kontrolu ich opätovného používania a na ochranu informácií citlivých z obchodného hľadiska.
Článok 26
Presnosť informácií o multiteritoriálnom repertoári
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy, ktorá poskytuje multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela, mala zavedené postupy, ktoré umožňujú nositeľom práv, iným organizáciám kolektívnej správy a poskytovateľom online služieb požadovať opravu údajov uvedených v zozname podmienok podľa článku 24 ods. 2 alebo informácií poskytovaných podľa článku 25, ak sa títo nositelia práv, organizácie kolektívnej správy a poskytovatelia online služieb na základe primeraného dôkazu domnievajú, že údaje alebo informácie sú vo vzťahu k ich online právam na hudobné diela nepresné. Ak sú tieto tvrdenia dostatočne opodstatnené, organizácia kolektívnej správy bez zbytočného odkladu zabezpečí opravu údajov alebo informácií.
2. Organizácia kolektívnej správy poskytne nositeľom práv, ktorých hudobné diela sú zahrnuté do jej vlastného hudobného repertoáru, a nositeľom práv, ktorí jej zverili správu svojich online práv na hudobné diela v súlade s článkom 31, prostriedky na to, aby jej elektronickou formou predkladali informácie o svojich hudobných dielach, svojich právach na tieto diela a územiach, v súvislosti s ktorými nositelia práv túto organizáciu poverili. Organizácie kolektívnej správy a nositelia práv pri tom v najväčšej možnej miere zohľadňujú dobrovoľné odvetvové normy alebo postupy pre výmenu údajov, ktoré boli vypracované na medzinárodnej úrovni alebo na úrovni Únie, čo nositeľom práv umožňuje špecifikovať hudobné dielo, úplne alebo čiastočne, online práva, úplne alebo čiastočne, a územia, v súvislosti s ktorými organizáciu poverili.
3. V prípade, že organizácia kolektívnej správy splnomocní inú organizáciu kolektívnej správy poskytovaním multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela podľa článkov 29 a 30, splnomocnená organizácia kolektívnej správy uplatňuje aj odsek 2 tohto článku v súvislosti s nositeľmi práv, ktorých hudobné diela sú zahrnuté do repertoáru splnomocňujúcej organizácie kolektívnej správy, pokiaľ sa organizácie kolektívnej správy nedohodnú inak.
Článok 27
Presné a včasné podávanie informácií a fakturácia
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy monitorovala používanie online práv na hudobné diela, ktoré zastupuje, úplne alebo čiastočne, poskytovateľmi online služieb, ktorým poskytla multiteritoriálnu licenciu na uvedené práva.
2. Organizácia kolektívnej správy umožní poskytovateľom online služieb podávať elektronickými prostriedkami informácie o skutočnom používaní online práv na hudobné diela a poskytovatelia online služieb presne informujú o skutočnom používaní týchto diel. Organizácia kolektívnej správy umožní používať aspoň jednu metódu podávania informácií zohľadňujúcu dobrovoľné odvetvové normy alebo postupy pre elektronickú výmenu takýchto údajov, ktoré boli vypracované na medzinárodnej úrovni alebo na úrovni Únie. Organizácia kolektívnej správy môže odmietnuť prijímanie informácií poskytovateľmi online služieb v chránenom formáte, ak organizácia umožňuje podávanie informácií s použitím odvetvovej normy pre elektronickú výmenu údajov.
3. Organizácia kolektívnej správy vystaví faktúru poskytovateľovi online služieb elektronickými prostriedkami. Organizácia kolektívnej správy umožní používať aspoň jeden formát zohľadňujúci dobrovoľné odvetvové normy alebo postupy, ktoré boli vypracované na medzinárodnej úrovni alebo na úrovni Únie. Faktúra musí identifikovať diela a práva, na ktoré bola poskytnutá licencia, úplne alebo čiastočne, na základe údajov uvedených v zozname podmienok podľa článku 24 ods. 2 a zodpovedajúce skutočné použitie, ak je to možné na základe informácií, ktoré poskytol poskytovateľ online služieb, a vo formáte, ktorý použil na poskytnutie týchto informácií. Poskytovateľ online služieb nesmie odmietnuť prijatie faktúry z dôvodu jej formátu, ak organizácia kolektívnej správy používa odvetvovú normu.
4. Organizácia kolektívnej správy vystaví faktúru poskytovateľovi online služieb presne a bezodkladne po oznámení skutočného použitia online práv na dané hudobné dielo, s výnimkou prípadu, keď to nie je možné z dôvodov, ktoré sa dajú pripísať poskytovateľovi online služieb.
5. Organizácia kolektívnej správy musí mať zavedené primerané postupy, ktoré umožňujú poskytovateľovi online služieb spochybniť presnosť faktúry vrátane prípadu, keď poskytovateľ online služieb dostáva faktúry od jednej alebo viacerých organizácií kolektívnej správy za rovnaké online práva na rovnaké hudobné dielo.
Článok 28
Presné a včasné platby nositeľom práv
1. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, členské štáty zabezpečia, aby organizácia kolektívnej správy, ktorá poskytuje multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela, rozdeľovala sumy náležiace nositeľom práv plynúce z takýchto licencií presne a bezodkladne po oznámení skutočného použitia diela, s výnimkou prípadu, keď to nie je možné z dôvodov, ktoré sa dajú pripísať poskytovateľovi online služieb.
2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, organizácia kolektívnej správy poskytne nositeľovi práv spolu s každou platbou, ktorú uskutočňuje podľa odseku 1, aspoň tieto informácie:
a)
obdobie, počas ktorého došlo k používaniu, za ktoré nositeľovi práv prináležia príslušné sumy, a územia, na ktorých došlo k používaniu;
b)
sumy vybraté, zrážky vykonané a sumy rozdelené organizáciou kolektívnej správy pre každé online právo na akékoľvek hudobné dielo, zastupovaním ktorého nositelia práv poverili organizáciu kolektívnej správy úplne alebo čiastočne;
c)
sumy vybraté pre nositeľov práv, zrážky vykonané a sumy rozdelené organizáciou kolektívnej správy pre každého poskytovateľa online služieb.
3. Ak organizácia kolektívnej správy splnomocní inú organizáciu kolektívnej správy, aby poskytovala multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela podľa článkov 29 a 30, splnomocnená organizácia kolektívnej správy presne a bezodkladne rozdeľuje sumy uvedené v odseku 1 a poskytuje informácie uvedené v odseku 2 splnomocňujúcej organizácii kolektívnej správy. Splnomocňujúca organizácia kolektívnej správy je zodpovedná za následné rozdeľovanie týchto súm nositeľom práv a za poskytovanie takýchto informácií nositeľom práv, pokiaľ sa organizácie kolektívnej správy nedohodnú inak.
Článok 29
Dohody medzi organizáciami kolektívnej správy o poskytovaní multiteritoriálnych licencií
1. Členské štáty zabezpečia, aby žiadna dohoda o zastúpení medzi organizáciami kolektívnej správy, na základe ktorej organizácia kolektívnej správy splnomocní inú organizáciu kolektívnej správy, aby poskytovala multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela vo svojom vlastnom repertoári hudobných diel, nemala výhradný charakter. Splnomocnená organizácia kolektívnej správy spravuje tieto online práva na nediskriminačnom základe.
2. Splnomocňujúca organizácia kolektívnej správy informuje svojich členov o hlavných podmienkach dohody vrátane jej doby trvania a o nákladoch na služby poskytované splnomocnenou organizáciou kolektívnej správy.
3. Splnomocnená organizácia kolektívnej správy informuje splnomocňujúcu organizáciu kolektívnej správy o hlavných podmienkach, za ktorých sa licencie splnomocňujúcej organizácie kolektívnej správy na online práva poskytujú, vrátane charakteru využívania, všetkých ustanovení, ktoré sa týkajú licenčného poplatku alebo ktoré ho ovplyvňujú, dĺžky trvania licencie, účtovných období a území, ktorých sa splnomocnenie týka.
Článok 30
Povinnosť zastupovania inej organizácie kolektívnej správy pri poskytovaní multiteritoriálnych licencií
1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, keď organizácia kolektívnej správy, ktorá neposkytuje ani neponúka poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela vo svojom vlastnom repertoári, požiada inú organizáciu kolektívnej správy o uzavretie dohody o zastupovaní na zastupovanie týchto práv, požiadaná organizácia kolektívnej správy je povinná takejto žiadosti vyhovieť, ak už poskytuje alebo ponúka poskytovanie multiteritoriálnych licencií na rovnakú kategóriu online práv na hudobné diela v repertoári jednej alebo viacerých iných organizácií kolektívnej správy.
2. Požiadaná organizácia kolektívnej správy odpovie žiadajúcej organizácii kolektívnej správy písomne a bez zbytočného odkladu.
3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 5 a 6, požiadaná organizácia kolektívnej správy spravuje repertoár požadujúcej organizácie kolektívnej správy, ktorý zastupuje, za rovnakých podmienok, aké uplatňuje na správu svojho vlastného repertoáru.
4. Požiadaná organizácia kolektívnej správy zahrnie zastupovaný repertoár požadujúcej organizácie kolektívnej správy do všetkých ponúk, ktoré predkladá poskytovateľom online služieb.
5. Poplatky za správu v súvislosti so službami, ktoré poskytuje požiadaná organizácia kolektívnej správy požadujúcej organizácii, nepresiahnu náklady primerane vzniknuté požiadanej organizácii kolektívnej správy.
6. Požadujúca organizácia kolektívnej správy umožní požiadanej organizácii kolektívnej správy prístup k informáciám o svojom vlastnom repertoári hudobných diel, potrebným na poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela. Ak sú informácie nedostatočné, alebo sú sprístupnené v podobe, ktorá neumožňuje požiadanej organizácii kolektívnej správy splniť požiadavky uvedené v tejto hlave, požiadaná organizácia kolektívnej správy má nárok na úhradu nákladov primerane vzniknutých pri plnení týchto požiadaviek alebo na vylúčenie tých diel, o ktorých sú informácie nedostatočné alebo nepoužiteľné.
Článok 31
Prístup k poskytovaniu multiteritoriálnych licencií
Členské štáty zabezpečia, že ak organizácia kolektívnej správy neposkytuje ani neponúka poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela ani neumožňuje inej organizácii kolektívnej správy zastupovať tieto práva na takýto účel do 10. apríla 2017, nositelia práv, ktorí poverili túto organizáciu kolektívnej správy zastupovaním svojich online práv na hudobné diela, môžu tejto organizácii kolektívnej správy odňať online práva na hudobné diela na účely poskytovania multiteritoriálnych licencií pre všetky územia bez toho, aby jej museli odňať online práva na hudobné diela na účely poskytovania monoteritoriálnych licencií, a teda môžu poskytovať multiteritoriálne licencie na svoje online práva na hudobné diela sami alebo prostredníctvom inej strany, ktorú tým poveria, alebo prostredníctvom organizácie kolektívnej správy, ktorá spĺňa ustanovenia tejto hlavy.
Článok 32
Výnimky týkajúce sa online hudobných práv požadovaných pre rozhlasové a televízne programy
Požiadavky stanovené v tejto hlave neplatia pre organizácie kolektívnej správy, ktoré poskytujú na základe dobrovoľného zlúčenia požadovaných práv v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ multiteritoriálne licencie na online práva na hudobné diela požadované vysielateľom na oznámenie alebo sprístupnenie jeho rozhlasových alebo televíznych programov súbežne s pôvodným vysielaním, alebo po jeho skončení, ako aj akékoľvek online materiály vrátane upútaviek vyrobené vysielateľom alebo pre vysielateľa, ktoré sú pridružené k pôvodnému vysielaniu jeho rozhlasového alebo televízneho programu.
HLAVA IV
OPATRENIA NA PRESADZOVANIE
Článok 33
Postupy podávania sťažností
1. Členské štáty zabezpečia, aby organizácie kolektívnej správy sprístupnili svojim členom a organizáciám kolektívnej správy, v mene ktorých spravujú práva na základe vzájomnej dohody o zastúpení, účinné a včasné postupy vybavovania sťažností, najmä v súvislosti s poverením správou práv a vypovedaním alebo odňatím poverenia práv, podmienkami členstva, výberom súm náležiacich nositeľom práv, so zrážkami a s rozdeľovaním.
2. Organizácie kolektívnej správy musia písomne odpovedať na sťažnosti členov alebo organizácií kolektívnej správy, v mene ktorých spravujú práva na základe dohody o zastúpení. Ak organizácia kolektívnej správy sťažnosť zamietne, musí uviesť dôvody.
Článok 34
Postupy alternatívneho riešenia sporov
1. Členské štáty môžu ustanoviť, že spory medzi organizáciami kolektívnej správy, členmi organizácií kolektívnej správy, nositeľmi práv alebo používateľmi, ktoré sa týkajú ustanovení vnútroštátneho práva prijatého podľa požiadaviek tejto smernice, môžu podliehať rýchlemu, nezávislému a nestrannému postupu alternatívneho riešenia sporov.
2. Členské štáty zabezpečia na účely hlavy III, aby sa v rámci nezávislého a nestranného postupu alternatívneho riešenia sporov mohli predkladať nasledujúce spory týkajúce sa organizácie kolektívnej správy so sídlom na ich území, ktorá poskytuje alebo ponúka poskytovanie multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela:
a)
spory so súčasným alebo potenciálnym poskytovateľom online služieb o uplatňovaní článkov 16, 25, 26 a 27;
b)
spory s jedným alebo viacerými nositeľmi práv o uplatňovaní článkov 25, 26, 27, 28, 29, 30 a 31;
c)
spory s inou organizáciou kolektívnej správy o uplatňovaní článkov 25, 26, 27, 28, 29 a 30.
Článok 35
Riešenie sporov
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa spory medzi organizáciami kolektívnej správy a používateľmi, ktoré sa týkajú najmä existujúcich a navrhovaných licenčných podmienok alebo porušenia zmluvy, mohli predložiť súdu alebo podľa okolností inému nezávislému a nestrannému orgánu riešenia sporov, ak takýto orgán má odborné znalosti v oblasti práva duševného vlastníctva.
2. Článkami 33 a 34 a odsekom 1 tohto článku nie je dotknuté právo strán presadzovať a hájiť svoje práva súdnou cestou.
Článok 36
Súlad
1. Členské štáty zaistia, aby súlad organizácií kolektívnej správy, ktoré majú sídlo na ich území, s ustanoveniami vnútroštátneho práva prijatého podľa požiadaviek stanovených v tejto smernici, bol monitorovaný príslušnými orgánmi určenými na tento účel.
2. Členské štáty zabezpečia, aby boli zavedené postupy umožňujúce členom organizácie kolektívnej správy, nositeľom práv, používateľom, organizáciám kolektívnej správy a ďalším zainteresovaným stranám informovať príslušné orgány určené na tento účel o činnostiach alebo okolnostiach, ktoré sú podľa ich názoru porušením ustanovení vnútroštátneho práva prijatých na základe požiadaviek stanovených v tejto smernici.
3. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány určené na tento účel boli oprávnené v prípade porušenia ustanovení vnútroštátneho práva prijatého pri vykonávaní tejto smernice uložiť vhodné sankcie alebo prijať primerané opatrenia. Uvedené sankcie a opatrenia musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Členské štáty oznámia Komisii príslušné orgány uvedené v tomto článku a v článkoch 37 a 38 do 10. apríla 2016. Komisia uverejní informácie získané v tejto súvislosti.
Článok 37
Výmena informácií medzi príslušnými orgánmi
1. S cieľom uľahčiť monitorovanie uplatňovania tejto smernice každý členský štát zabezpečí, aby na žiadosť príslušného orgánu iného členského štátu určeného na tento účel o informácie týkajúce sa otázok súvisiacich s uplatňovaním tejto smernice, najmä v súvislosti s činnosťami organizácií kolektívnej správy so sídlom na území dožiadaného členského štátu, bez zbytočného odkladu reagoval príslušný orgán určený na tento účel, za predpokladu, že žiadosť je riadne odôvodnená.
2. V prípade, že sa príslušný orgán domnieva, že organizácia kolektívnej správy so sídlom v inom členskom štáte, ktorá však pôsobí na jeho území, nedodržiava ustanovenia vnútroštátneho práva členského štátu, v ktorom má táto organizácia kolektívnej správy sídlo, prijaté na základe požiadaviek stanovených v tejto smernici, môže postúpiť všetky relevantné informácie príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom má organizácia kolektívnej správy sídlo, a doplniť ich prípadne o žiadosť adresovanú tomuto orgánu, aby prijal vhodné opatrenie v rámci jeho právomoci. Dožiadaný príslušný orgán poskytne primeranú odpoveď v lehote troch mesiacov.
3. Príslušný orgán, ktorý takúto žiadosť predkladá, môže záležitosti uvedené v odseku 2 postúpiť aj skupine expertov stanovenej v súlade s článkom 41.
Článok 38
Spolupráca pri rozvoji multiteritoriálnych licencií
1. Komisia podporuje pravidelnú výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi určenými na tento účel v členských štátoch a medzi týmito orgánmi a Komisiou o situácii a vývoji v oblasti poskytovania multiteritoriálnych licencií.
2. Komisia vedie pravidelné konzultácie so zástupcami nositeľov práv, organizácií kolektívnej správy, používateľov, spotrebiteľov a iných zainteresovaných strán o ich skúsenostiach s uplatňovaním ustanovení hlavy III tejto smernice. Komisia poskytuje príslušným orgánom všetky relevantné informácie, ktoré vyplynú z týchto konzultácií, v rámci výmeny informácií stanovenej v odseku 1.
3. Členské štáty zabezpečia, aby do 10. októbra 2017 ich príslušné orgány predložili Komisii správu o situácii a vývoji v oblasti poskytovania multiteritoriálnych licencií na ich území. Správa musí obsahovať informácie predovšetkým o dostupnosti multiteritoriálnych licencií v dotknutom členskom štáte a plnení ustanovení vnútroštátneho práva prijatého pri vykonávaní hlavy III tejto smernice organizáciami kolektívnej správy spolu s hodnotením rozvoja multiteritoriálnych licencií na online práva na hudobné diela zo strany používateľov, spotrebiteľov, nositeľov práv a ďalších zainteresovaných strán.
4. Na základe správ získaných podľa odseku 3 a informácií získaných podľa odsekov 1 a 2 zhodnotí Komisia uplatňovanie hlavy III tejto smernice. V prípade potreby a kde to bude vhodné na základe prípadnej osobitnej správy zváži ďalšie kroky na riešenie akýchkoľvek zistených problémov. Toto hodnotenie sa týka predovšetkým týchto ukazovateľov:
a)
počet organizácií kolektívnej správy, ktoré spĺňajú požiadavky hlavy III;
b)
uplatňovanie článkov 29 a 30 vrátane počtu dohôd o zastúpení uzavretých organizáciami kolektívnej správy podľa týchto článkov;
c)
podiel repertoáru v členských štátoch, ktorý je k dispozícii na poskytnutie licencie na multiteritoriálnom základe.
HLAVA V
PREDLOŽENIE SPRÁVY A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 39
Informovanie o organizáciách kolektívnej správy
Členské štáty do 10. apríla 2016 na základe informácií, ktoré majú k dispozícii, poskytnú Komisii zoznam organizácií kolektívnej správy so sídlom na ich území.
Členské štáty bez zbytočného odkladu informujú Komisiu o všetkých zmenách tohto zoznamu.
Komisia tieto informácie zverejní a pravidelne aktualizuje.
Článok 40
Správa
Komisia do 10. apríla 2021 posúdi uplatňovanie tejto smernice a predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice. Uvedená správa zahŕňa posúdenie vplyvu tejto smernice na rozvoj cezhraničných služieb, kultúrnu rozmanitosť, vzťahy medzi organizáciami kolektívnej správy a používateľmi a na fungovanie v rámci Únie organizácií kolektívnej správy so sídlom mimo Únie a prípadne na potrebu preskúmania. Správu Komisie v prípade potreby doplní legislatívny návrh.
Článok 41
Skupina expertov
Týmto sa zriaďuje skupina expertov. Skladá sa zo zástupcov príslušných orgánov členských štátov. Skupine expertov predsedá zástupca Komisie a zasadá buď z iniciatívy predsedu, alebo na žiadosť delegácie členského štátu. Úlohou skupiny je:
a)
skúmať vplyv transpozície tejto smernice na fungovanie organizácií kolektívnej správy a nezávislých subjektov správy na vnútornom trhu a upozorňovať na všetky prípadné ťažkosti;
b)
organizovať konzultácie o všetkých otázkach vyplývajúcich z uplatňovania tejto smernice;
c)
uľahčovať výmenu informácií o relevantnom vývoji právnych predpisov a judikatúry, ako aj o príslušnom hospodárskom, sociálnom a technologickom rozvoji, najmä týkajúcom sa digitálneho trhu s dielami a inými predmetmi ochrany.
Článok 42
Ochrana osobných údajov
Spracúvanie osobných údajov uskutočňované v rámci tejto smernice podlieha smernici 95/46/ES.
Článok 43
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 10. apríla 2016. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 44
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 45
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 26. februára 2014