ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EÚ
z 21. novembra 2012
o Európskom roku občanov (2013)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 21 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Únia je založená na nedeliteľných a univerzálnych hodnotách ľudskej dôstojnosti, slobody, rovnosti a solidarity a vychádza zo zásad demokracie a právneho štátu. Tieto zásady majú pre členské štáty zásadný význam v spoločnostiach, ktoré sa vyznačujú pluralizmom, nediskrimináciou, toleranciou, spravodlivosťou, solidaritou a rovnosťou medzi ženami a mužmi. Všetci občania Únie požívajú práva, ktoré sú stanovené v Zmluve o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“), Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a Charte základných práv Európskej únie, a mali by mať možnosť tieto práva uplatňovať.
(2)
Maastrichtskou zmluvou bola v roku 1993 zavedená koncepcia občianstva Únie. Práva spojené s občianstvom Únie boli ďalej posilnené Amsterdamskou zmluvou z roku 1999 a Lisabonskou zmluvou z roku 2009. V roku 2013 si pripomenieme dvadsiate výročie ustanovenia občianstva Únie. V článku 1 bode 12 a v článku 2 bode 34 Lisabonskej zmluvy (teraz článok 9 Zmluvy o EÚ a článok 20 ZFEÚ) sa ustanovuje, že každá osoba, ktorá má štátnu príslušnosť členského štátu, je občanom Únie, že občianstvo Únie dopĺňa, avšak nenahrádza štátne občianstvo členského štátu a že občania Únie požívajú práva a podliehajú povinnostiam ustanoveným v zmluvách. V článku 2 bode 35 Lisabonskej zmluvy (teraz článok 21 ZFEÚ) je zakotvené právo občanov Únie na slobodný pohyb a pobyt.
(3)
Štokholmský program - otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich (3) stavia občana do centra európskych politík v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Svoje akcie zameriava na „budovanie Európy občanov“, a to aj prostredníctvom presadzovania práv občanov, najmä práva na slobodu pohybu a práv, ktoré občanom Únie umožňujú aktívne sa zúčastňovať na demokratickom živote Únie.
(4)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 15. decembra 2010 o situácii v oblasti základných práv v Európskej únii (2009) - účinné uplatňovanie po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy (4) vyzval Komisiu, aby rok 2013 vyhlásila za Európsky rok občanov s cieľom podnietiť diskusiu o občianstve Únie vrátane diskusie o jeho terminológii, obsahu a rozsahu a informovať občanov Únie o ich právach, najmä nových právach vyplývajúcich z nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy, a o prostriedkoch dostupných na uplatňovanie týchto práv.
(5)
Rok 2013 by mal byť vyhlásený za Európsky rok občanov. Európsky rok občanov by bol vhodnou príležitosťou na zvýšenie informovanosti širokej verejnosti o právach a povinnostiach spojených s občianstvom Únie. Európsky rok občanov by mal mať za cieľ aj zvýšenie informovanosti občanov o ich právach vyplývajúcich z občianstva Únie v prípadoch, keď uplatňujú svoje právo na slobodný pohyb a pobyt v inom členskom štáte, napríklad ako študenti, pracovníci, uchádzači o prácu, dobrovoľníci, spotrebitelia, podnikatelia, mládež alebo dôchodcovia. V tomto kontexte by sa zvyšovanie informovanosti malo uskutočňovať na geografickom, demografickom a sociálnom základe a malo by sa zameriavať aj na odstraňovanie zostávajúcich prekážok, ktoré bránia uplatňovaniu práv vyplývajúcich z občianstva Únie. Mala by sa pritom sprostredkovať myšlienka, že aj samotní občania Únie zohrávajú zásadnú úlohu pri posilňovaní týchto práv, a to prostredníctvom ich zapojenia sa do činností občianskej spoločnosti a prostredníctvom účasti na demokratickom živote.
(6)
Aby sa občania Únie mohli informovane rozhodnúť o tom, či uplatnia svoje právo na slobodu pohybu, nestačí zvýšiť len ich informovanosť o tomto práve. Je nevyhnutné, aby občania Únie boli primerane informovaní aj o ďalších právach, ktoré môžu využívať na základe práva Únie v cezhraničných situáciách. Tieto informácie by im umožnili v plnej miere uplatňovať aj tieto ďalšie práva, ak sa rozhodnú využiť svoje právo na slobodu pohybu.
(7)
Právo na slobodu pohybu a pobytu ako jedna zo štyroch základných slobôd zavedených Rímskou zmluvou v roku 1958 preukázalo svoju hodnotu ako jeden z pilierov na vytvorenie vnútorného trhu v prospech hospodárstiev členských štátov aj jednotlivých občanov Únie.
(8)
Občania Únie si veľmi cenia právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov ako základné individuálne právo spojené s občianstvom Únie. Ako také demonštruje a podporuje lepšie pochopenie hodnoty európskej integrácie, ako aj účasť občanov na formovaní Únie.
(9)
Napriek tomu, že právo na slobodu pohybu a pobytu je pevne zakotvené v primárnom práve Únie a značne rozvinuté v sekundárnom práve Únie, stále existuje medzera medzi uplatniteľnými právnymi predpismi a realitou, ktorej čelia občania, keď sa snažia uplatniť tieto práva v praxi. Okrem neistoty týkajúcej sa výhod mobility občania Únie vnímajú príliš mnoho praktických prekážok, ktoré bránia tomu, aby žili a pracovali v inom členskom štáte.
(10)
Vo svojej správe o občianstve EÚ za rok 2010 z 27. októbra 2010 s názvom Odstránenie prekážok vykonávania práv občanov EÚ sa Komisia zaoberala hlavnými prekážkami, s ktorými sa občania stále stretávajú vo svojom každodennom živote, keď sa snažia uplatňovať svoje práva občanov Únie, najmä v cezhraničných situáciách, a stanovila 25 konkrétnych opatrení na odstránenie týchto prekážok. Jednou z prekážok stanovených v tejto súvislosti bol nedostatok informácií. Komisia vo svojej správe dospela k záveru, že občanom Únie bráni v uplatňovaní ich práv nedostatočná informovanosť o týchto právach a oznámila svoj zámer zintenzívniť šírenie informácií medzi občanmi Únie o ich právach, najmä o ich práve na slobodu pohybu.
(11)
Zmluva o EÚ a ZFEÚ priznávajú každému občanovi Únie právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov; právo voliť a byť volený vo voľbách do Európskeho parlamentu a vo voľbách do orgánov územnej samosprávy v členskom štáte, v ktorom má bydlisko, za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto členského štátu; právo požívať na území tretej krajiny, v ktorej nemá svoje zastúpenie členský štát, ktorého je štátnym príslušníkom, ochranu diplomatických a konzulárnych služieb ktoréhokoľvek členského štátu za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto členského štátu, právo predložiť Európskemu parlamentu petíciu; právo obrátiť sa na európskeho ombudsmana; právo obrátiť sa na inštitúcie Únie; a ďalšie práva v mnohých oblastiach, ako napríklad voľný pohyb tovaru a služieb, ochrana spotrebiteľa a verejného zdravia, rovnaké príležitosti a rovnaké zaobchádzanie, prístup k zamestnaniu a sociálnej ochrane.
(12)
Lisabonská zmluva zaviedla nové práva, najmä iniciatívu občanov, ktorá je ustanovená v článku 1 bode 12 a v článku 2 bode 37 (článku 11 Zmluvy o EÚ a článku 24 ZFEÚ) a ktorá umožňuje občanom, ktorých počet dosiahne najmenej jeden milión a ktorí reprezentujú významný počet členských štátov, vyzvať Komisiu, aby predložila návrh týkajúci sa akejkoľvek oblasti patriacej do zodpovednosti Únie, vďaka čomu sa občanom ďalej poskytuje možnosť, aby sa aktívne zapájali do politického života Únie a priamo sa zúčastňovali na tvorbe práva Únie (5).
(13)
Od roku 1979, keď sa uskutočnili prvé priame voľby, pôsobí Európsky parlament ako priamy prostredník medzi občanmi a Úniou. Európsky parlament a jeho poslanci zohrávajú rozhodujúcu úlohu, pokiaľ ide o informovanie o právach a prínosoch občianstva Únie a o úsilie, aby sa pri formulovaní politík dostali do popredia záujmy občanov Únie, ako aj o podporu aktívnej účasti občanov Únie. Zvyšovanie informovanosti o právach občanov Únie, rodovej rovnosti, účasti žien a mužov na demokratickom živote Únie vrátane ich volebných práv ako voličov a kandidátov v členskom štáte, v ktorom majú svoje bydlisko, ako aj o rozsahu právomocí Európskeho parlamentu v legislatívnom procese je dôležité aj vzhľadom na voľby do Európskeho parlamentu v roku 2014. Vplyv takýchto opatrení zameraných na zvyšovanie informovanosti by sa mal pred týmito voľbami znásobiť prostredníctvom úzkej koordinácie a využitia synergií s príslušnými akciami vykonávanými inštitúciami Únie, najmä Európskym parlamentom, európskymi politickými stranami a nadáciami a členskými štátmi.
(14)
Okrem toho by občania Únie, ktorí uvažujú o tom, či využijú svoje právo na slobodu pohybu a pobytu, mali byť informovaní o svojich právach na získanie alebo zachovanie sociálneho zabezpečenia vrátane práv týkajúcich sa cezhraničnej zdravotnej starostlivosti na základe právnych predpisov Únie o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia. Tieto právne predpisy zabezpečujú, že nestratia svoje práva na sociálne zabezpečenie, ak sa rozhodnú pohybovať v rámci Únie. Ďalej by mali byť informovaní o uznaní svojho vzdelania, akademickej a odbornej kvalifikácie a o sociálnych a občianskych právomociach, ktoré tvoria súčasť európskeho rámca kľúčových kompetencií pre celoživotné vzdelávanie (6) a ktoré ich môžu pripraviť na to, aby sa v plnej miere zúčastňovali na občianskom živote, a umožnia im uplatňovať svoje práva podľa práva Únie.
(15)
Občania Únie by mali byť lepšie informovaní aj o svojich právach cestujúcich pri cestovaní akýmkoľvek dopravným prostriedkom v celej Únii a o svojich právach spotrebiteľov v cezhraničnom kontexte. Ak sú občania Únie presvedčení, že ich práva spotrebiteľov sú účinne chránené, budú schopní prispieť k rozvoju trhu Únie s tovarom a službami, ktorý vďaka tomu účinnejšie naplní svoj potenciál v prospech občanov. Rovnako by občania mali byť lepšie informovaní o predpisoch týkajúcich sa všeobecnej bezpečnosti výrobkov a dohľadu nad trhom, aby si boli vedomí toho, ako sú ich zdravie a práva chránené v celej Únii, najmä v prípade hrozieb alebo rizík, ktorými sa ako jednotlivci nie sú schopní zaoberať. Okrem toho je dôležité zvýšiť informovanosť občanov Únie o ich právach na cezhraničnú zdravotnú starostlivosť a sprievodných opatreniach, ako sú elektronické zdravotníctvo a telemedicína, aby mohli v plnej miere využívať bezpečnú a kvalitnú zdravotnú starostlivosť naprieč hranicami členských štátov.
(16)
Cieľom tohto rozhodnutia je prispieť k realizácii cieľov stratégie Európa 2020, keďže uľahčenie slobody pohybu osôb a zlepšenie mobility pracovníkov sú významnými prostriedkami riešenia dôsledkov demografických zmien na pracovnom trhu a zvýšenia zamestnateľnosti osôb a konkurencieschopnosti európskeho priemyslu. Vzhľadom na súčasnú alarmujúco vysokú mieru nezamestnanosti v niektorých členských štátoch má toto rozhodnutie zároveň za cieľ z dlhodobého hľadiska podporiť výskum a inovácie v Únii.
(17)
V rámci informačných a vzdelávacích kampaní a kampaní zameraných na zvyšovanie informovanosti prebiehajúcich v kontexte Európskeho roka občanov by sa mali zohľadniť aj potreby špecifickejších a zraniteľnejších skupín. Informácie by mali byť voľne dostupné vo všetkých úradných jazykoch Únie. Mali by byť formulované ľahko zrozumiteľným spôsobom a poskytovať by sa mali v spolupráci s miestnymi, regionálnymi a celoštátnymi orgánmi, médiami, občianskou spoločnosťou a mimovládnymi organizáciami. Všetky tieto zúčastnené strany by mohli zvážiť uskutočnenie iniciatív, ako sú súťaže esejí a vypracúvanie akčných plánov a príručiek, online fóra a kampane v školách a na univerzitách.
(18)
Aktívna úloha občanov Únie a združení, ktoré ich zastupujú, má pre fungovanie Únie ústredný význam. V článkoch 10 a 11 Zmluvy o EÚ sa zdôrazňuje význam participatívnej demokracie vo všetkých jej aspektoch a úloha občanov a združení, ktoré ich zastupujú, ktorú zohrávajú pri zverejňovaní a výmene svojich názorov vo všetkých oblastiach činnosti Únie. Inštitúcie Únie by mali podporovať aktívnu demokratickú účasť na rozhodovacom procese prostredníctvom otvoreného, transparentného a pravidelného dialógu s občianskou spoločnosťou v záujme zabezpečenia súdržnosti a transparentnosti činností Únie. Aktívna účasť občanov Únie by sa mala uľahčovať aj prostredníctvom prístupu k dokumentom a informáciám a dobrou správou verejných vecí a dobrým riadením.
(19)
Pri informovaní občanov, najmä mladých ľudí, o koncepcii občianstva Únie a o právach, ktoré sú s ním spojené, zohráva dôležitú úlohu politika vzdelávania. Takisto môže prispievať k rozvoju viacjazyčnosti, mobility študentov, učiteľov a osôb v procese odbornej prípravy a ich školiteľov a k podpore sociálnych a občianskych kompetencií v súlade s európskym rámcom kľúčových kompetencií pre celoživotné vzdelávanie, ktoré ich môžu pripraviť na to, aby sa v plnej miere zúčastňovali na občianskom živote a ktoré im umožnia v plnej miere uplatňovať svoje práva podľa práva Únie. Malo by byť možné zaviesť osobitné opatrenia na zvyšovanie informovanosti o možnostiach dobrovoľníckej práce, štúdia v zahraničí, účasti na stáži v inom členskom štáte alebo účasti na výmenných vzdelávacích programoch Únie.
(20)
Európsky rok občanov sa bude niesť v znamení správy Komisie o občianstve EÚ za rok 2013, ktorá bude podrobne informovať o pokroku dosiahnutom od vypracovania jej správy o občianstve EÚ za rok 2010 a navrhne ďalšie opatrenia na odstránenie pretrvávajúcich prekážok, ktoré občanom Únie bránia v uplatňovaní ich práv. Na základe tejto správy môže Rada prijať ustanovenia na posilnenie alebo doplnenie práv spojených s občianstvom Únie.
(21)
Občania Únie by mali byť takisto oboznámení s viacjazyčným webovým portálom Vaša Európa, ktorý je centralizovaným informačným miestom s informáciami o právach občanov a podnikov v Únii.
(22)
Informačné centrá Europe Direct by ako miestne rozhranie medzi Úniou a jej občanmi mali úzko spolupracovať s Európskym parlamentom v kampaniach na zvyšovanie informovanosti, a to tak, že budú podporovať diskusiu o Únii na miestnej a regionálnej úrovni, sprostredkovávať a distribuovať informačné materiály verejnosti a umožňovať poskytnutie spätnej väzby inštitúciám Únie.
(23)
Všetky iniciatívy, ktoré sa začnú vykonávať na účely a v kontexte Európskeho roka občanov, by mali mať za cieľ zvýšiť vzájomné porozumenie medzi občanmi Únie, inštitúciami Únie a členskými štátmi. Toto zahŕňa zvyšovanie informovanosti o právach občanov medzi pracovníkmi verejných orgánov, či už na úrovni Únie alebo na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni.
(24)
Rada Európy zohráva od svojho vzniku v roku 1949 vedúcu úlohu v oblasti vzdelávania a kultúry tým, že podporuje a vytvára európske kultúrne siete a medzikultúrny dialóg a povzbudzuje jazykovú rozmanitosť. V súvislosti s Európskym rokom občanov by Únia preto mala v tejto oblasti rozvíjať súčinnosť s Radou Európy.
(25)
Hlavnú zodpovednosť za zvyšovanie informovanosti občanov o ich právach ako občanov Únie majú členské štáty. To zahŕňa poskytovanie informácií o Únii a cielené poskytovanie správ o činnostiach všetkých inštitúcií Únie. Akcia na úrovni Únie dopĺňa akciu uskutočnenú na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni, ako je zdôraznené v politickom vyhlásení Komunikovanie o Európe v partnerstve, ktoré 22. októbra 2008 podpísal Európsky parlament, Rada a Komisia (7). Inštitúcie Únie a členské štáty by mali prehlbovať spoluprácu s médiami a mali by sa zaviazať, že im budú poskytovať kvalitné informácie o Únii.
(26)
S cieľom optimalizovať účinnosť a efektívnosť činností plánovaných na Európsky rok občanov je dôležité v priebehu roku 2012 uskutočniť súbor prípravných činností v súlade s článkom 49 ods. 6 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (8) (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách“).
(27)
S cieľom zamedziť nezrovnalostiam a podvodom by sa mali prijať vhodné opatrenia a mali by sa tiež prijať potrebné kroky na vymáhanie stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov v súlade s nariadeniami Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (10) a s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (11).
(28)
Finančné prostriedky Únie na iné činnosti, ako sú činnosti financované z rozpočtu Európskeho roka občanov, sa môžu poskytnúť prostredníctvom existujúcich programov Únie alebo štrukturálnych fondov, najmä programu Európa pre občanov (2007 - 2013) a osobitného programu Základné práva a občianstvo (2007 - 2013) ako súčasti všeobecného programu Základné práva a spravodlivosť, programu v oblasti celoživotného vzdelávania vrátane programu Erasmus, iniciatívy Mládež v pohybe a programu MEDIA.
(29)
V záujme budúcich európskych rokov by sa malo pripraviť podrobné hodnotenie opatrení uskutočnených v rámci Európskeho roka občanov. Takáto správa by mala zahŕňať podnety a najlepšie postupy týkajúce sa budúcich činností, pokiaľ ide o čo najúčinnejšie spôsoby oslovenia občanov a ich zapojenia, a to podľa možnosti na základe porovnateľných kvantitatívnych údajov získaných v rámci Európskeho roka občanov.
(30)
Keďže ciele Európskeho roka občanov, a to zvýšiť informovanosť a znalosti o právach a povinnostiach spojených s občianstvom Únie s cieľom umožniť občanom v plnej miere využívať svoje právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov a v tejto súvislosti aj podporovať požívanie ďalších práv spojených s občianstvom Únie zo strany občanov Únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov z dôvodu potreby mnohostranných partnerstiev, nadnárodnej výmeny informácií a kampaní na zvyšovanie informovanosti a šírenia osvedčených postupov v rámci celej Únie, a preto ich možno vzhľadom na rozsah Európskeho roka občanov lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade zo zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Predmet úpravy
Rok 2013 sa vyhlasuje za Európsky rok občanov.
Článok 2
Ciele
1. Všeobecným cieľom Európskeho roka občanov je zvýšiť informovanosť a znalosti o právach a povinnostiach spojených s občianstvom Únie s cieľom umožniť občanom v plnej miere využívať svoje právo na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov. V tejto súvislosti sa Európsky rok občanov zameriava aj na podporovanie toho, aby občania Únie využívali aj ďalšie práva spojené s občianstvom Únie.
2. Na základe odseku 1 má Európsky rok občanov tieto osobitné ciele:
a)
zvýšiť informovanosť občanov Únie o ich práve na slobodný pohyb a pobyt v rámci Únie a v tejto súvislosti o všetkých ďalších právach zaručených občanom Únie bez akejkoľvek diskriminácie vrátane ich práva voliť v miestnych a európskych voľbách v ktoromkoľvek členskom štáte, v ktorom majú bydlisko;
b)
zvýšiť informovať občanov Únie vrátane mladých ľudí o tom, ako môžu konkrétne využívať práva Únie, ako aj o politikách a programoch, ktoré sú určené na podporu uplatňovania týchto práv;
c)
stimulovať diskusiu o vplyve a potenciáli práva na slobodu pohybu a pobytu ako neodňateľného aspektu občianstva Únie s cieľom stimulovať a posilniť aktívnu občiansku a demokratickú účasť občanov Únie, najmä v občianskych fórach o politikách Únie a vo voľbách do Európskeho parlamentu, čím sa posilní spoločenská súdržnosť, kultúrna rozmanitosť, solidarita, rovnosť medzi ženami a mužmi, vzájomné rešpektovanie a pocit spoločnej európskej identity medzi občanmi Únie na základe kľúčových hodnôt Únie, ako je zakotvené v Zmluve o EÚ a ZFEÚ a v Charte základných práv Európskej únie.
Článok 3
Súvisiace iniciatívy
1. Opatrenia, ktoré sa majú prijať na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 2, môžu zahŕňať tieto iniciatívy, ktoré sú organizované na úrovni Únie alebo na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni:
a)
uskutočňovanie informačných kampaní, mediálneho pokrytia, vzdelávacích kampaní a kampaní zameraných na zvyšovanie informovanosti určených pre širokú verejnosť a užšie cieľové skupiny;
b)
výmena informácií a zdieľanie skúseností a osvedčených postupov medzi orgánmi Únie, celoštátnymi, regionálnymi a miestnymi orgánmi a ďalšími verejnými organizáciami a organizáciami občianskej spoločnosti;
c)
organizovanie konferencií, vypočutí vrátane vypočutí cez internet a ďalších akcií na podporu diskusie a zvýšenia informovanosti o význame a prínosoch práva na slobodu pohybu a pobytu a všeobecnejšie o koncepcii občianstva Únie a právach, ktoré sú s ním spojené;
d)
využívanie existujúcich viacjazyčných participatívnych nástrojov na stimulovanie aktívnej účasti organizácií občianskej spoločnosti a občanov na Európskom roku občanov vrátane takých nástrojov priamej demokracie, ako sú občianska iniciatíva a verejné konzultácie;
e)
posilňovanie úlohy a zviditeľňovania existujúcich nástrojov na informovanie občanov vrátane nástrojov moderných informačných a komunikačných technológií, ako sú viacjazyčné informačné centrá Europe Direct a webový portál Vaša Európa, ktoré predstavujú kľúčové prvky centralizovaného systému poskytujúceho komplexné informácie o právach občanov Únie;
f)
posilňovanie úlohy a zviditeľnenia nástrojov na riešenie problémov, ako napríklad SOLVIT, s cieľom umožniť občanom Únie lepšie využívať a brániť svoje práva podľa práva Únie;
g)
poskytovanie informácií občanom Únie o Výbore Európskeho parlamentu pre petície a o európskom ombudsmanovi, aby mohli lepšie využívať a brániť svoje práva podľa práva Únie, a
h)
propagácia správy o občianstve EÚ, ktorá sa má zakladať na rozsiahlej diskusii a aktívnych príspevkoch občanov a zúčastnených strán a v ktorej sa majú identifikovať ďalšie prekážky, ktoré bránia občanom Únie v úplnom uplatňovaní práv vyplývajúcich z občianstva Únie, a podporovať primerané stratégie na odstránenie týchto prekážok.
2. Podrobné informácie o iniciatívach uvedených v odseku 1 sú uvedené v prílohe.
3. Komisia a členské štáty môžu označiť ďalšie činnosti, ktoré by mohli byť prínosné pre ciele Európskeho roka občanov podľa článku 2, a umožniť, aby sa názov Európsky rok občanov používal na propagáciu týchto činností, pokiaľ prispejú k dosiahnutiu uvedených cieľov.
4. V súvislosti s iniciatívami organizovanými v rámci Európskeho roka občanov je potrebné zvážiť identifikáciu prekážok, ktoré občanom Únie bránia v uplatňovaní práv, a presadzovanie vhodných spôsobov a stratégií na odstránenie týchto prekážok, ako aj podporu medzikultúrneho porozumenia diskriminácie a boja proti nej. Preto sa treba usilovať o súčinnosť medzi týmito iniciatívami a existujúcimi nástrojmi a programami v oblasti základných práv, práv občanov, zamestnanosti a sociálnych vecí, vzdelávania a kultúry.
Článok 4
Koordinácia a vykonávanie na úrovni Únie
1. Komisia úzko spolupracuje s členskými štátmi, Európskym parlamentom, Európskym hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov, ako aj s miestnymi a regionálnymi orgánmi a so subjektmi a združeniami, ktoré zastupujú miestne a regionálne záujmy.
2. Komisia zvoláva zasadnutia zástupcov európskych organizácií alebo organizácií občianskej spoločnosti či subjektov, ktoré sú aktívne v oblasti občianstva a ktoré bránia práva občanov alebo propagujú vzdelávanie a kultúru, a ďalších zainteresovaných strán so zámerom pomôcť Komisii pri realizácii Európskeho roka občanov na úrovni Únie.
3. Komisia sa usiluje využiť možné súčinnosti medzi jednotlivými tematicky orientovanými európskymi rokmi, a to prostredníctvom hodnotenia výsledkov, monitorovania pretrvávajúcich nedostatkov a prípadne poskytovania štatistických údajov, čím sa zabezpečí účinné plnenie cieľov európskych rokov.
4. Komisia vykonáva toto rozhodnutie na úrovni Únie.
Článok 5
Finančné ustanovenia
1. Opatrenia s pôsobnosťou na úrovni Únie uvedené v časti A prílohy sa vykonávajú prostredníctvom verejnej zákazky alebo udeľovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie.
2. Opatrenia s pôsobnosťou na úrovni Únie uvedené v časti B prílohy sa môžu dotovať zo všeobecného rozpočtu Únie.
Článok 6
Medzinárodná spolupráca
Na účely Európskeho roka občanov môže Komisia spolupracovať s príslušnými medzinárodnými organizáciami, najmä s Radou Európy.
Článok 7
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia zabezpečí, aby pri vykonávaní akcií financovaných podľa tohto rozhodnutia boli finančné záujmy Únie chránené uplatňovaním preventívnych opatrení proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným nezákonným činnostiam prostredníctvom účinných kontrol a vymáhania neoprávnene vyplatených súm a v prípade zistenia nezrovnalostí prostredníctvom účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií. Komisia môže vykonávať kontroly a overenia na mieste podľa tohto rozhodnutia, v súlade s nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96. V prípade potreby vykoná Európsky úrad pre boj proti podvodom vyšetrovanie v súlade s nariadením (ES) č. 1073/1999.
2. V prípade akcií Únie financovaných podľa tohto rozhodnutia znamená pojem nezrovnalosť uvedený v článku 1 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 akékoľvek porušenie ustanovenia práva Únie alebo akékoľvek porušenie zmluvných povinností, ktoré je dôsledkom konania alebo opomenutia zo strany hospodárskeho subjektu, ktoré ako neopodstatnená výdavková položka má alebo by mohlo mať negatívny vplyv na všeobecný rozpočet Únie.
3. Komisia znižuje, pozastavuje alebo vymáha sumu finančnej pomoci poskytnutú na akciu, ak zistí nezrovnalosti, najmä nesúlad s ustanoveniami tohto rozhodnutia alebo samostatného rozhodnutia alebo zmluvy, ktorou sa poskytuje príslušná finančná podpora, alebo ak sa preukáže, že akcia bola významne zmenená bez súhlasu Komisie, a táto zmena je v rozpore s charakterom danej akcie alebo s podmienkami jej vykonávania.
4. Ak sa nedodržali časové lehoty, alebo ak je vzhľadom na pokrok dosiahnutý pri vykonávaní akcie opodstatnená len časť pridelenej finančnej pomoci, Komisia požiada príjemcu, aby v stanovenej lehote predložil svoje vyjadrenie. Ak príjemca neposkytne uspokojivú odpoveď, Komisia môže zrušiť poskytnutie zvyšnej finančnej pomoci a požadovať vrátenie už vyplatených súm.
5. Každá neoprávnene vyplatená suma sa vráti Komisii. K sumám, ktoré sa nevrátia v lehote splatnosti, sa pripočíta úrok podľa podmienok stanovených v nariadení o rozpočtových pravidlách.
Článok 8
Monitorovanie a hodnotenie
Do 31. decembra 2014 Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov správu o vykonávaní, výsledkoch a celkovom hodnotení iniciatív ustanovených v tomto rozhodnutí. Táto správa slúži ako základ budúcich politík, opatrení a činností Únie v tejto oblasti. Podľa skúsenosti z Európskeho roka občanov táto správa obsahuje aj podnety a najlepšie postupy týkajúce sa toho, ako občanov lepšie informovať o ich právach, a to aj po skončení Európskeho roka občanov.
Článok 9
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 10
Adresáti
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Štrasburgu 21. novembra 2012