PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 908/2014
ze dne 6. července 2014,
kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schvalování účetní závěrky, pravidla pro kontroly, jistoty a transparentnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 8 odst. 2, čl. 9 odst. 2, článek 23, čl. 36 odst. 6, čl. 46 odst. 5 a 6, čl. 50 odst. 2, čl. 53 odst. 1, čl. 57 odst. 2, čl. 62 odst. 2, čl. 66 odst. 4 a články 88, 104 a 114 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví základní pravidla pro financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky, mj. pro akreditaci platebních agentur a koordinačních subjektů, finanční řízení, postupy schvalování, kontrolní systémy a sankce, včetně kontroly operací, jistot a transparentnosti. V zájmu hladkého fungování a jednotného uplatňování nového právního rámce, který uvedené nařízení zavádí, byla Komise zmocněna přijmout určitá pravidla v těchto oblastech. Tato nová pravidla by měla nahradit příslušná ustanovení nařízení Komise (ES) č. 601/94 (2), (ES) č. 4/2004 (3), (ES) č. 883/2006 (4), (ES) č. 884/2006 (5), (ES) č. 885/2006 (6), (ES) č. 259/2008 (7) a (EU) č. 282/2012 (8). Nařízení (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006 a (EU) č. 282/2012 byla zrušena nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (9). V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 601/94, (ES) č. 4/2004 a (ES) č. 259/2008 měla být tímto nařízením zrušena,
(2)
Platební agentury by měly být akreditovány členskými státy pouze tehdy, pokud splňují určitá minimální kritéria stanovená na úrovni Unie, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014. Tato „akreditační kritéria“ jsou stanovena v příloze I nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014. Měla by být stanovena pravidla týkající se postupů pro vydávání, přezkum a odejmutí akreditace platebních agentur a koordinačních subjektů.
(3)
Členské státy by měly mít své platební agentury pod stálým dohledem. Měly by zřídit systém výměny informací, aby měly příslušné orgány zprávy a byly neustále informovány o podezření na případy nedodržení předpisů. Měl by být zaveden postup, který by členské státy použily při řešení takových případů, a tento postup by měl zahrnovat povinnost vypracovat ve stanovené lhůtě plán nápravy všech zjištěných nedostatků. Pokud jde o výdaje vynaložené platebními agenturami, kterým jejich členský stát ponechal akreditaci i přesto, že takový plán v dané lhůtě neprovedly, Komise by měla mít možnost rozhodnout o sledování nedostatků prostřednictvím postupu pro schválení souladu podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(4)
Podle čl. 7 odst. 3 písm. b) prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013 se od odpovědných pracovníků akreditovaných platebních agentur vyžaduje, aby vypracovali prohlášení řídícího subjektu o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetní závěrky a řádném fungování systémů vnitřní kontroly, jakož i o legalitě a správnosti uskutečněných operací. Měla by se stanovit pravidla, pokud jde o obsah a formát těchto prohlášení řídícího subjektu.
(5)
Mělo by dojít k vypracování pravidel pro fungování koordinačních subjektů uvedených v čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 a úkolů certifikačních subjektů uvedených v článku 9 uvedeného nařízení. Kromě toho by měl být specifikován obsah osvědčení a zpráv, které mají certifikační subjekty vypracovávat za účelem pomoci Komisi při postupu schvalování účetní závěrky.
(6)
Pro zajištění řádného řízení prostředků vyhrazených v rozpočtu Unie pro Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) (dále jen „fondy“) by platební agentury měly vést oddělené účetnictví týkající se výhradně plateb a účelově vázaných příjmů z a do každého fondu. Účetnictví vedené platebními agenturami proto musí pro každý z těchto fondů vykazovat odděleně výdaje a příjmy vynaložené podle čl. 4 odst. 1 a článků 5 a 43 nařízení (EU) č. 1306/2013 a umožnit uvést tyto výdaje a příjmy do vztahu s finančními zdroji, které jsou pro ně uvolněny z rozpočtu Unie.
(7)
Společná zemědělská politika je financována v eurech, přičemž členské státy, které nepřijaly euro, mohou uskutečňovat platby příjemcům ve své národní měně. K oprávnění provést konsolidaci všech výdajů a příjmů je tudíž nezbytné stanovit, že příslušné platební agentury musí být s to poskytovat údaje týkající se výdajů a příjmů jak v eurech, tak i v měně, v níž byly zaplaceny nebo získány.
(8)
Výdaje, které jsou na pomoc rozvoje venkova v rámci EZFRV spolufinancovány z rozpočtu Unie a z vnitrostátních rozpočtů, jsou založeny na podrobných programech rozčleněných podle jednotlivých opatření, zvláštní sazby příspěvků a prioritní oblasti. V souladu se zásadou řádného finančního řízení by tyto výdaje měly být sledovány a zaúčtovány na tomto základě, aby bylo možné identifikovat všechny operace podle jednotlivých programů, opatření, zvláštních sazeb příspěvku a prioritních oblastí. Tím bude zajištěna možnost ověřit soulad mezi uskutečněnými výdaji a vyčleněnými finančními prostředky. V této souvislosti by měly být upřesněny prvky, které musí mít platební agentury na zřeteli. Platební agentury by měly u provedeného financování na účtech jasně prokázat zejména původ veřejných a unijních finančních prostředků. Nadto by měly být identifikovány částky, které mají být a které byly získány zpět od příjemců podpory, a uvedeny původní operace, s nimiž tyto částky souvisí.
(9)
Členské státy uvolní prostředky potřebné k financování výdajů EZZF uvedených v čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 předtím, než Komise uhradí uvedené výdaje formou měsíčních úhrad uskutečněných výdajů. Obdobně mohou členské státy obdržet zálohu pro výdaje EZFRV, která by se později vykázala v rámci schvalování roční účetní závěrky podle článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013. V zájmu zajištění řádného řízení finančních toků by členské státy měly shromažďovat informace nezbytné pro prokázání úplnosti, přesnosti a věcné správnosti vynaložených výdajů na tyto měsíční úhrady a v případě jakýchkoli příjmů či výdajů je uchovávat k dispozici Komise, nebo je pravidelně Komisi předávat. Tyto informace by členské státy měly Komisi poskytovat v intervalech přizpůsobených způsobu správy každého z fondů. Poskytováním informací v uvedených intervalech by neměla být dotčena povinnost členských států vést úplné informace shromážděné pro řádné sledování výdajů, tak aby byly Komisi k dispozici za účelem ověření.
(10)
Obecné povinnosti platebních agentur ohledně vedení účetnictví se týkají údajů požadovaných pro správu a kontrolu finančních prostředků Unie. Tyto povinnosti se však netýkají požadavků o proplacení výdajů ani údajů, které musí být za účelem získání takové náhrady Komisi poskytnuty. Je tudíž třeba upřesnit, které informace a údaje o výdajích, jež mají být financovány z fondů, musí být Komisi pravidelně předávány. Informace, které členské státy sdělují Komisi, jí musí umožnit, aby předané informace použila přímo a co nejúčinněji pro správu účtů fondů, jakož i pro související platby. K dosažení tohoto cíle je třeba stanovit, že veškeré informace, které je třeba zpřístupnit a předávat mezi členskými státy a Komisí, by měly být zasílány elektronickou cestou.
(11)
Podle čl. 102 odst. 1 písm. c) prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013 musí být pro opatření související s operacemi financovanými z fondů výkazy výdajů, které slouží zároveň jako žádost o platby, předány Komisi spolu s požadovanými informacemi. Aby členské státy a platební agentury mohly tyto výkazy výdajů sestavovat podle harmonizovaných pravidel a Komise mohla vzít v úvahu žádosti o platbu, měly by být stanoveny podmínky, za nichž mohou být uvedené výdaje zohledněny v rámci příslušných rozpočtů EZZF a EZFRV. Tyto podmínky by měly specifikovat pravidla pro zaznamenávání výdajů a příjmů, zejména pak účelově vázaných příjmů a případných oprav, které mají být provedeny, a pro jejich skutečné vykázání.
(12)
Jestliže na základě výkazů výdajů obdržených od členských států v rámci EZZF celková částka předběžných závazků, které by mohly být povoleny podle čl. 170 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (10), překračuje 75 % všech prostředků pro běžný rozpočtový rok, je Komise povinna tyto částky snížit. Podle zásady řádného finančního řízení musí být toto snížení poměrně rozloženo mezi všechny členské státy na základě výkazů výdajů obdržených od těchto členských států. Aby bylo rozdělování dostupných finančních prostředků mezi členské státy učiněno spravedlivě, je třeba stanovit, že měsíční platby v rámci EZZF v tomto případě budou sníženy o určité procento, stanovené pro každou kapitolu, z výkazů výdajů předaných každým členským státem a že zůstatek nevyplacený během měsíce bude znovu přidělen podle rozhodnutí Komise v dalších měsíčních platbách.
(13)
Poté, co Komise rozhodla o měsíčních platbách, měla by členským státům poskytnout finanční prostředky nezbytné k pokrytí výdajů, které mají být financovány z fondů, a to praktickým způsobem a za podmínek, které je třeba stanovit na základě informací sdělených členskými státy Komisi a na základě informačních systémů zavedených Komisí.
(14)
Podmínkou pro úhradu výdajů na veřejnou intervenci vynaložených platebními agenturami je, že do jejich výkazů průběžných výdajů budou začleněny hodnoty a částky zaúčtované v průběhu měsíce následujícího po měsíci, k němuž se vztahují operace veřejného skladování. Aby bylo zajištěno hladké fungování systému úhrad, je nezbytné stanovit způsob, jakým mají být tyto informace, které jsou nezbytné k výpočtu nákladů a výdajů, oznámeny Komisi.
(15)
V souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (EU) č. 907/2014 musí účetnictví týkající se veřejných zásob držených v rámci intervence umožnit zjistit jak částku financování vyplaceného Unií, tak stav zásob produktů, jež byly dány do intervenčního režimu. Za tímto účelem je třeba stanovit, že platební agentury musí vést odděleně skladové účetnictví a finanční účty, jež musí obsahovat údaje nezbytné ke sledování zásob a k řízení financování výdajů a příjmů vytvořených veřejnými intervenčními opatřeními.
(16)
Pokud jde o intervenční opatření ve formě veřejného skladování, zaúčtování údajů o množstvích, hodnotách a o některých průměrech ze strany platebních agentur je povinné. Existují však okolnosti, za nichž by se určité operace a výdaje neměly zaúčtovávat, nebo by se tak mělo dít podle zvláštních pravidel. V zájmu zajištění rovného zacházení a ochrany finančních zájmů Unie by se takové okolnosti měly specifikovat, včetně případných opatření pro zaúčtování operací a výdajů.
(17)
Datum, k němuž se provádí zaúčtování různých výdajových a příjmových položek, které jsou spojené s intervenčními opatřeními ve formě veřejného skladování, závisí na povaze operací, na něž se vztahují, a může být stanoveno v rámci právních předpisů z jednotlivých odvětví zemědělství. V tomto kontextu je třeba přijmout obecné pravidlo, kterým se stanoví, že zaúčtování těchto položek se provádí ke dni, ve kterém dojde ke hmotné operaci vyplývající z intervenčního opatření, a kterým se stanoví zvláštní případy, které je třeba vzít v úvahu.
(18)
V zájmu řádného finančního řízení by členské státy měly Komisi poskytnout prognózu částek, které je třeba ještě financovat z EZFRV v daném zemědělském rozpočtovém roce, a odhady výše požadovaného financování na následující rozpočtový rok. Aby mohla Komise plnit své povinnosti, měly by jí být tyto informace sdělovány včas, každopádně však dvakrát do roka, a to každoročně nejpozději do 31. ledna a 31. srpna.
(19)
V souladu s čl. 36 odst. 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 musí být stanoveny lhůty pro vyhotovování výkazů výdajů, které se týkají operací prováděných v rámci EZFRV. S ohledem na specifičnosti účetních pravidel, která platí EZFRV, uplatňování předběžného financování a financování opatření za kalendářní rok je třeba stanovit, že uvedené výdaje musí být vykazovány v pravidelných intervalech, které vyhovují těmto zvláštním podmínkám.
(20)
Výměna informací a dokumentů mezi členskými státy a Komisí, jakož i poskytování a sdělování informací členskými státy Komisi obvykle probíhá elektronickou cestou. Pro vylepšení těchto výměn informací ohledně fondů a pro rozšíření jejich využívání byly v souladu s nařízením (ES) č. 883/2006 zřízeny informační systémy. Tyto systémy by měly být využívány a fungovat i poté, co Komise informuje členské státy prostřednictvím Výboru zemědělských fondů.
(21)
Podmínky pro zpracování informací těmito informačními systémy, jakož i forma a obsah dokumentů, jejichž sdělování je požadováno podle nařízení (EU) č. 1306/2013, vyžadují časté úpravy, které jsou důsledkem vývoje platných právních předpisů nebo požadavků spojených s řízením. Měla by být rovněž stanovena jednotná pravidla pro předkládání příslušných dokladů členskými státy. Pro dosažení těchto cílů a ve snaze zjednodušit postupy a umožnit, aby příslušné informační systémy byly rychle provozuschopné, je žádoucí určit formu a obsah dokumentů na základě standardizovaných vzorů a protokolů a stanovit, že jejich úpravy a aktualizaci provede Komise poté, co informuje Výbor zemědělských fondů.
(22)
Podle článku 58 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou členské státy prostřednictvím svých platebních agentur odpovědné za řízení a kontrolu legality výdajů z fondů. Za sdělování nebo zaznamenávání údajů o finančních operacích v rámci informačních systémů a jejich aktualizaci by tedy měly nést odpovědnost platební agentury, provádí je přímo platební agentury nebo subjekty, na které byla tato funkce přenesena, popřípadě jsou zajišťovány i prostřednictvím akreditovaných koordinačních subjektů.
(23)
Některé dokumenty nebo prohlášení stanovené v čl. 102 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo v aktech Komise přijatých pro účely uvedeného článku vyžadují podpis pověřené osoby nebo souhlas osoby v jedné nebo několika etapách dotyčného postupu. Informační systémy zavedené k předávání těchto dokumentů by měly v těchto případech umožnit jednoznačnou identifikaci každé osoby a poskytovat dostatečnou záruku neporušitelnosti obsahu dokumentů, a to i během jednotlivých etap postupu. Zejména by tomu tak mělo být u výkazů výdajů a prohlášení řídícího subjektu připojených k roční účetní závěrce podle čl. 102 odst. 1 písm. c) bodu iii) prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013 a u dokumentů předávaných elektronickou cestou v rámci těchto postupů.
(24)
Podle čl. 58 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou členské státy prostřednictvím svých platebních agentur odpovědné za zpětné získání neoprávněných plateb a úroků. V zájmu zajištění účinného a řádného uplatňování uvedených ustanovení je vhodné stanovit jednotná pravidla týkající se úroků uplatnitelných na zpětné získání neoprávněných plateb. Aniž je dotčen čl. 54 odst. 3 první pododstavec písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1306/2013, mohou členské státy povinnost získat zpět neoprávněně vyplacené částky splnit různými způsoby. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, účinným a nákladově efektivním způsobem zpětného vymáhání dluhů je snížení budoucích plateb dlužníkovi o částku, která má být získána zpět, jakmile je v souladu s vnitrostátními předpisy tento dluh zjištěn. Pro členské státy by proto mělo být povinné, aby uplatňovaly tento způsob vymáhání dluhů, přičemž by měly být stanoveny společné podmínky pro jeho použití.
(25)
Je třeba stanovit podrobná ustanovení jak pro postup schválení účetní závěrky podle článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013, tak i pro postup pro schválení souladu podle článku 52 uvedeného nařízení včetně mechanismu, pomocí něhož jsou výsledné částky buď odečítány od jedné z následujících plateb vyplacených Komisí členským státům, nebo k této platbě přičítány.
(26)
Pokud jde o schvalování účetní závěrky v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 1306/2013, je dále nezbytné určit obsah ročních účetních závěrek platebních agentur a stanovit lhůtu pro předání těchto účetních závěrek a dalších náležitých dokumentů Komisi. Dále je nutné objasnit, jak dlouho musí platební agentury uchovávat pro potřeby Komise podklady týkající se všech výdajů a účelově vázaných příjmů. Kromě toho je třeba stanovit, že Komise určuje formu a obsah účetních údajů, které jí platební agentury musí poskytovat.
(27)
S cílem zajistit, aby v běžných případech byl postup pro schvalování souladu ukončen v přiměřené lhůtě, je vhodné pro různé fáze postupu stanovit zvláštní lhůty, které by Komise a členské státy musely dodržet. Zároveň je však zapotřebí, aby Komise měla možnost tyto lhůty prodloužit, pokud si takové prodloužení vyžaduje složitost vyšetřovaného případu. Postup pro schvalování souladu by měl dát členským státům právo na kontradiktorní řízení a řádně vyhodnocovat informace nezbytné pro hodnocení rizik fondů.
(28)
V souladu s čl. 59 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou členské státy povinny zajistit minimální úroveň kontrol na místě nezbytných pro účinné řízení rizik. Členské státy však v rámci své odpovědnosti smějí snížit minimální úroveň těchto kontrol na místě, pokud bylo shledáno, že řídicí a kontrolní systémy řádně fungují a míra chybovosti zůstává na přijatelné úrovni. Zatímco v právních předpisech v odvětví zemědělství je nutné stanovit nezbytné minimální úrovně kontrol na místě, měla by se stanovit horizontální pravidla možnosti snížit minimální úroveň kontrol na místě platná pro všechna opatření financovaná z fondů, jakož i příslušné podmínky. Kromě těchto horizontálních pravidel mohou právní předpisy v odvětví zemědělství stanovit další pravidla.
(29)
Mimoto je vhodné stanovit pravidla pro provádění kontrol operací uvedených v článku 80 nařízení (EU) č. 1306/2013 ze strany členských států, zejména pokud jde o výběr podniků a počet a harmonogram kontrol.
(30)
Podle hlavy V kapitoly III nařízení (EU) č. 1306/2013 týkající se kontroly operací musí členské státy předávat Komisi řadu sdělení. Jelikož standardizace formy a obsahu těchto sdělení usnadní jejich používání a zajistí jednotný přístup, je třeba přijmout podrobná pravidla týkající se jejich formy a obsahu. Kromě toho je třeba stanovit pravidla pro uchovávání obchodní dokumentace, pro společná opatření zahrnující vzájemnou pomoc podle článku 83 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i pro zvláštní orgány uvedené v článku 85 uvedeného nařízení.
(31)
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 stanoví pravidla doplňující právní rámec v oblasti jistot, zejména co se týče povinnosti složit jistotu, podmínek týkajících se jistot, jakož i pravidla pro složení, uvolnění a propadnutí jistoty. V zájmu zajištění jednotného uplatňování těchto pravidel by měla být přijata ustanovení týkající se formy a postupů pro složení a uvolnění jistoty, jakož i pro výměnu informací a sdělení požadovaných v tomto ohledu.
(32)
Podle hlavy VII kapitoly IV nařízení (EU) č. 1306/2013 týkající se transparentnosti se od členských států vyžaduje, aby každoročně zveřejňovaly příjemce finančních prostředků z fondů, jakož i částky, které každý příjemce z každého z těchto fondů obdržel. Za tímto účelem a v souladu s článkem 111 nařízení (EU) č. 1306/2013 by měla být stanovena forma uvedeného zveřejnění. Toto zveřejnění by nemělo překročit meze toho, co je zapotřebí k dosažení sledovaných cílů transparentnosti.
(33)
Zveřejnění by mělo být v souladu s informacemi, které mají platební agentury ve svém účetnictví a záznamech, a mělo by se týkat plateb obdržených v minulém rozpočtovém roce. Tyto informace by měly být veřejnosti sdělovány jasným a jednotným způsobem a měly by být k dohledání do 31. května.
(34)
Podle čl. 111 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) nařízení (EU) č. 1306/2013 mají být zveřejněny výše vyplacených částek odpovídajících každému opatření financovanému z fondů, které daný příjemce obdržel. Nicméně za účelem zajištění dodržování povinnosti stanovené v článku 112 uvedeného nařízení je rovněž nezbytné stanovit prahové hodnoty, pod jejichž úrovní by se jména příjemců nezveřejňovala.
(35)
V souladu s čl. 111 odst. 1 prvním pododstavcem písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 je zveřejnění příjemců finančních prostředků z fondů nezbytné pro identifikaci obce, kde příjemce sídlí nebo je registrován. Tyto informace by měly být také k dispozici v případě příjemců, kteří jsou fyzickými osobami a jejichž jména nesmí být zveřejněna v souladu s článkem 112 uvedeného nařízení. Pokud by však z důvodu omezeného počtu příjemců sídlících nebo registrovaných v dané obci zveřejnění názvu obce mělo za následek identifikaci příjemce, který je fyzickou osobou, měla by být přijata ustanovení, která by zabránila nepřiměřenému a zbytečnému porušování soukromí.
(36)
Informace by měly být zveřejněny na internetu, formou vyhledávače, který zajistí, že k nim bude mít přístup široká veřejnost. Nástroj na vyhledávání by měl umožnit vyhledávání na základě určitých kritérií a výsledky vyhledávání by měly být poskytnuty ve snadno přístupné formě.
(37)
Aby se vyhovělo platným požadavkům na ochranu údajů, je třeba příjemce finančních prostředků z těchto rozpočtů informovat o zveřejnění jejich údajů ještě před zveřejněním. Informace by měly být poskytovány příjemcům prostřednictvím formulářů žádostí o podporu nebo v okamžiku sběru údajů. Pokud jde o výdaje vzniklé v rozpočtových letech 2014 a 2015, nelze-li příjemce informovat v okamžiku sběru osobních údajů, měli by být informováni s přiměřeným předstihem před zveřejněním.
(38)
Aby se usnadnil přístup veřejnosti ke zveřejněným údajům, měly by členské státy zřídit internetové stránky obsahující informace týkající se příjemců finančních prostředků z fondů a prahové hodnoty podle článku 112 nařízení (EU) č. 1306/2013. Vzhledem k různým organizačním strukturám v členských státech by se státy měly rozhodnout, který orgán je odpovědný za zřízení a údržbu internetové schránky a za zveřejňování údajů. Komise by měla vytvořit internetovou stránku, která obsahuje odkazy na internetové stránky členských států.
(39)
Článek 10 tohoto nařízení by se měl použít pro výdaje uskutečněné a účelově vázané příjmy vybrané členskými státy počínaje 16. říjnem 2014 s cílem zajistit kontinuitu podávání zpráv v rámci téhož rozpočtového roku.
(40)
S cílem zajistit jednotné zacházení v probíhajících postupech pro schvalování souladu by se lhůty podle čl. 34 odst. 3 a 4 tohoto nařízení neměly týkat těch postupů, u nichž bude oznámení podle čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 885/2006 podáno před dnem 1. ledna 2015.
(41)
Vzhledem k tomu, že se hlava VII kapitola IV nařízení (EU) č. 1306/2013, která pojednává o transparentnosti, vztahuje na uskutečněné platby počínaje rozpočtovým rokem 2014, měla by se příslušná ustanovení tohoto nařízení použít na tyto platby.
(42)
Aby členské státy měly dostatek času na provedení, měly by se informace předávané v souladu s přílohou II sloupci V1 a V2 začít poskytovat počínaje rozpočtovým rokem 2016.
(43)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru zemědělských fondů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PLATEBNÍ AGENTURY A DALŠÍ SUBJEKTY
Článek 1
Postup akreditace platebních agentur
1. Členské státy jmenují orgán na ministerské úrovni, jenž bude zodpovídat za:
a)
vydávání, přezkum a odnímání akreditace platebním agenturám;
b)
provádění úkolů, které byly v rámci této kapitoly svěřeny příslušnému orgánu.
2. Příslušný orgán prostřednictvím formálního aktu rozhodne o vydání nebo po provedení přezkumu o odnětí akreditace platební agentury na základě posouzení akreditačních kritérií uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (dále jen „akreditační kritéria“). Příslušný orgán akreditace nebo odnětí akreditace bezodkladně oznámí Komisi.
3. Příslušný orgán jmenuje auditní subjekt, který bude provádět šetření ještě před udělením akreditace (předakreditační přezkum). Auditním subjektem je auditní orgán nebo jiná veřejná či soukromá organizace nebo organizační jednotka orgánu disponujícího odpovídajícími znalostmi, dovednostmi a schopností provádět audity. Auditní subjekt musí být na platební agentuře, která má být akreditována, nezávislý. Šetření (předakreditační přezkum) prováděné auditním subjektem se týká zejména:
a)
zavedených postupů a systémů pro schvalování a provádění plateb;
b)
rozdělení úkolů a přiměřenosti vnitřní i vnější kontroly v souvislosti s operacemi financovanými z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (dále jen „fondy“);
c)
míry způsobilosti zavedených postupů a systémů, včetně opatření proti podvodům založených na vyhodnocení rizik, chránit rozpočet Unie;
d)
bezpečnost informačních systémů;
e)
vedení účetních záznamů.
Auditní subjekt vypracuje zprávu, která podrobně popisuje činnosti vykonané při auditu, jeho výsledky a posouzení, zda platební agentura splňuje akreditační kritéria. Zpráva musí být předána příslušnému orgánu, který poté vydá rozhodnutí o akreditaci, pokud je spokojen s tím, jak platební agentura splňuje akreditační kritéria.
4. Pokud se příslušný orgán domnívá, že platební agentura nesplňuje akreditační kritéria, zašle agentuře přesné podmínky, které agentura musí splnit předtím, než jí může být akreditace udělena.
Až do provedení nezbytných změn, jejichž cílem je splnit tyto zvláštní podmínky, lze akreditaci udělit dočasně na období stanovené v závislosti na závažnosti zjištěných problémů, avšak ne na období delší než dvanáct měsíců. V řádně odůvodněných případech může Komise na žádost dotčeného členského státu toto období prodloužit.
5. Informace podle čl. 102 odst. 1 prvního pododstavce písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou předávány ihned po první akreditaci platební agentury a v každém případě ještě předtím, než bude jakýkoli její výdaj naúčtován fondům. K těmto informacím jsou připojeny následující výkazy a dokumenty týkající se:
a)
odpovědností svěřených dané platební agentuře;
b)
rozdělení odpovědností mezi odbory platební agentury;
c)
vztahu platební agentury s dalšími veřejnoprávními či soukromoprávními subjekty, které odpovídají za provádění jakýchkoli opatření, v jejichž rámci platební agentura účtuje výdaje fondů;
d)
postupů sloužících k přijímání, ověřování a potvrzování nároků vznesených příjemci, a dále ke schvalování, hrazení a účtování výdajů;
e)
opatření v oblasti bezpečnosti informačních systémů;
f)
zprávy o předakreditačním přezkumu provedeném auditním subjektem uvedeným v odstavci 3.
6. Komise uvědomí Výbor zemědělských fondů o platebních agenturách akreditovaných ve všech členských státech.
Článek 2
Přezkum akreditace
1. Příslušný orgán má pod stálým dohledem platební agentury, za které odpovídá, a to zejména na základě osvědčení a zpráv vypracovaných certifikačním subjektem podle článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013, a vyšetřuje zjištěné nedostatky.
Každé tři roky příslušný orgán písemně informuje Komisi o svém dohledu nad platebními agenturami a monitorování jejich činností. Zpráva zahrne přezkum toho, jak platební agentury průběžně plní akreditační kritéria, společně se shrnutím opatření přijatých k nápravě zjištěných nedostatků. Příslušný orgán potvrdí, zda platební agentury, za něž je odpovědný, i nadále splňují akreditační kritéria.
2. Členské státy vytvoří systém, který zajistí, že jsou informace naznačující neplnění akreditačních kritérií ze strany platební agentury bezodkladně sděleny příslušnému orgánu.
3. Pokud příslušný orgán zjistil, že akreditovaná platební agentura neplní jedno nebo více akreditačních kritérií způsobem, který brání plnění úkolů stanovených v čl. 1 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, neprodleně akreditaci platební agentury podmíněně pozastaví. Příslušný orgán vypracuje plán obsahující opatření a lhůty pro nápravu zjištěných nedostatků ve lhůtě stanovené podle závažnosti problému, která nesmí být delší než dvanáct měsíců ode dne podmíněného pozastavení akreditace. V řádně odůvodněných případech může Komise na žádost dotčeného členského státu tuto lhůtu prodloužit.
4. Příslušný orgán oznámí Komisi své rozhodnutí o podmíněném pozastavení akreditace platební agentury, o plánu vypracovaném v souladu s odstavcem 3 a následně o pokroku při provádění těchto plánů.
5. Pokud dojde k odebrání akreditace, příslušný orgán ihned akredituje jinou platební agenturu, která splňuje podmínky stanovené v čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, aby nedošlo k pozastavení plateb příjemcům.
6. Pokud Komise zjistí, že příslušný orgán nesplnil svou povinnost vypracovat plán nápravy podle odstavce 3 nebo že platební agentura je i nadále akreditována, aniž by tento plán ve stanovené lhůtě plně provedla, vyzve příslušný orgán k odnětí akreditace dané platební agentuře, pokud nebudou provedeny nezbytné změny ve lhůtě stanovené Komisí s ohledem na závažnost problému. V takovém případě může Komise rozhodnout o sledování nedostatků podle schvalování souladu podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 3
Prohlášení řídícího subjektu
1. Prohlášení řídícího subjektu uvedené v čl. 7 odst. 3 prvním pododstavci písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 je vypracováno v přiměřené době tak, aby mohl certifikační subjekt vydat stanovisko uvedené v čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení.
Prohlášení řídícího subjektu má formát stanovený v příloze I tohoto nařízení a může být podmíněno výhradami, které vyčíslí potenciální finanční dopad. Pokud dojde k vyjádření výhrad, musí být součástí prohlášení plán nápravných opatření a přesný harmonogram jeho provádění.
2. Prohlášení řídícího subjektu se bude opírat o účinný dohled nad existujícím řídícím a kontrolním systémem během celého roku.
Článek 4
Koordinační subjekt
1. Koordinační subjekt uvedený v čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 jedná jako jediný partner Komise pro dotčený členský stát ve všech otázkách souvisejících s fondy, pokud jde o:
a)
zprostředkování informací a pokynů týkajících se funkcí a činností platebních agentur těmto agenturám a subjektům odpovědným za provádění uvedených pokynů, jakož i o podporu jejich harmonizovaného provádění;
b)
sdělování informací uvedených v článcích 7 a 102 nařízení (EU) č. 1306/2013 Komisi;
c)
přístup Komise k úplným záznamům všech účetních údajů vyžadovaných pro statistické a kontrolní účely.
2. Platební agentura může jednat jako koordinační subjekt za předpokladu, že jsou tyto dvě funkce vykonávány odděleně.
3. Při plnění svých úkolů může koordinační subjekt v souladu s vnitrostátními postupy požádat o pomoc jiné správní orgány nebo útvary, zejména ty s účetní či technickou odborností.
4. Důvěrnost, integrita a dostupnost všech počítačových údajů v držení koordinačního subjektu bude zajištěna pomocí opatření přizpůsobených organizační struktuře, počtu pracovníků a technologickému prostředí každého koordinačního subjektu. Finanční a technologické nasazení bude úměrné skutečně hrozícím rizikům.
5. Informace uvedené v čl. 102 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 se předávají ihned po první akreditaci koordinačního subjektu a v každém případě ještě předtím, než bude jakýkoli výdaj, za který je subjekt odpovědný, naúčtován fondům. Je k němu přiložena akreditační listina subjektu spolu s informacemi o organizaci, účetnictví a podmínkách vnitřní kontroly, které souvisejí s jeho fungováním.
Článek 5
Certifikace
1. Příslušný orgán určí certifikační subjekt uvedený v článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Certifikační subjekt organizuje svou práci efektivně a účinně a provádí své kontroly v přiměřené lhůtě, přičemž přihlíží k povaze a načasování operací na dotčený rozpočtový rok.
3. Stanovisko, které certifikační subjekt poskytuje v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, se vypracuje každý rok.
Toto stanovisko vychází z auditní činnosti provedené v souladu s články 6 a 7 tohoto nařízení.
4. Certifikační subjekt vypracuje zprávu o svých zjištěních. Zpráva se týká svěřených funkcí. Zpráva uvádí, zda v období, na které se zpráva vztahuje:
a)
platební agentura splňovala akreditační kritéria;
b)
postupy platební agentury poskytovaly dostatečné ujištění, že výdaje účtované fondům byly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, čímž současně ujistí o legalitě a správnosti uskutečněných operací a provedení případných doporučení za účelem zlepšení;
c)
roční účetní závěrka uvedená v článku 29 tohoto nařízení byla v souladu s účetními knihami a záznamy platební agentury;
d)
výkazy výdajů a intervenčních operací byly ve své podstatě pravdivým, úplným a přesným záznamem operací účtovaných fondům;
e)
finanční zájmy Unie byly náležitě chráněny s ohledem na vyplacené zálohy, získané záruky, intervenční zásoby a částky, které mají být získány zpět.
Zpráva obsahuje informace o počtu a kvalifikaci zaměstnanců provádějících audit, o provedené práci, o počtu posouzených transakcí, o dosaženém stupni věcnosti a důvěryhodnosti, o zjištěných slabinách a doporučeních ke zlepšení a o operacích certifikačního subjektu i dalších auditorských subjektů uvnitř i vně platební agentury, na nichž je postaveno úplné či částečné ujištění certifikačního subjektu o vykazovaných skutečnostech.
Článek 6
Zásady auditu
1. Certifikační audit se provádí v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy.
2. Certifikační subjekt vypracuje strategii auditu, která stanoví rozsah, načasování a zaměření certifikačního auditu, auditní metody a metodiku výběru vzorků. Plán auditu se vypracuje za každý rozpočtový rok, který je předmětem auditu, na základě odhadů auditorského rizika. Na požádání musí Komise od certifikačního subjektu obdržet strategii auditu i plán auditu.
3. Přiměřené úrovně věrohodnosti auditu plynoucí z jeho prověrek má být dosaženo prostřednictvím posuzování kontrolního systému včetně testování dodržování předpisů, prověrek věcné správnosti výdajů sestávajících z testování podrobných údajů a analytických postupů.
4. Komise vypracuje pokyny obsahující zejména:
a)
další vyjasnění a pokyny pro certifikační audit, který má být prováděn;
b)
stanovení přiměřené úrovně věrohodnosti auditu plynoucí z prověrek provedených v jeho rámci.
Článek 7
Metody auditu
1. Metody certifikačního auditu musí být definovány ve strategii auditu podle čl. 6 odst. 2.
2. V zájmu dosažení cílů auditu a poskytnutí stanoviska, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, jsou součástí auditu audity systémů, prověrky věcné správnosti a ověřování souhlasu finančních prohlášení a prohlášení řídícího subjektu.
3. Prověrky věcné správnosti výdajů zahrnují ověřování legality a správnosti uskutečněných operací na úrovni konečných příjemců. Pro tyto účely se certifikační subjekt může účastnit druhostupňových kontrol na místě prováděných platební agenturou. Certifikační subjekt se nesmí účastnit prvostupňových kontrol na místě prováděných platební agenturou, s výjimkou situací, kdy by bylo fyzicky nemožné prvostupňové kontroly provedené platební agenturou znovu prověřit. Co se týče prověrek věcné správnosti, certifikační subjekty mohou používat integrovaný přístup k výběru vzorků.
4. Komise poskytne další podmínky a pokyny ohledně plánování auditních postupů, integrace výběru vzorků, plánování a provádění opětovného ověřování operací na místě prostřednictvím pokynů, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 4.
KAPITOLA II
FINANČNÍ ŘÍZENÍ FONDŮ
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Účetnictví platebních agentur
1. Každá platební agentura vede samostatné účetní záznamy o výdajích a příjmech uvedených v čl. 4 odst. 1 a článcích 5 a 43 nařízení (EU) č. 1306/2013 a o používání finančních prostředků vyčleněných na platby příslušných výdajů. Tento způsob vedení účtů musí umožnit rozlišit a poskytnout odděleně finanční údaje týkající se EZZF a EZFRV.
2. Platební agentury členských států, které nepřijaly euro, vedou účetnictví, jež obsahuje částky v měně, v níž byly zaplaceny výdaje a přijaty příjmy. Pro účely konsolidace veškerých výdajů a příjmů musí být agentury schopny poskytnout příslušné údaje v národní měně a v eurech.
3. Co se týče EZFRV, každá platební agentura určená pro program rozvoje venkova vede účetní záznamy, které umožňují rozeznat všechny operace podle jednotlivých programů a opatření. Tyto účetní záznamy především obsahují:
a)
částku veřejných výdajů a částku příspěvku Unie vyplacených v rámci každé operace;
b)
částky, které je třeba získat zpět od příjemců v souvislosti se zjištěnými nesrovnalostmi nebo nedbalostmi;
c)
částky získané zpět spolu s uvedením původní operace.
ODDÍL 2
Účetnictví ezzf
Článek 9
Poskytování informací členskými státy
Členské státy shromažďují a poskytují Komisi informace o celkové částce zaplacených výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných každý týden, a to za těchto podmínek:
a)
informace o celkové částce uskutečněných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných od začátku měsíce do konce předchozího týdne nejpozději třetí pracovní den každého týdne;
b)
informace o celkové částce uskutečněných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných během předchozího měsíce nejpozději třetí pracovní den měsíce, pokud týden připadá na přelom měsíce.
Článek 10
Předávání informací členskými státy
1. V souladu s čl. 102 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) body i) a ii) nařízení (EU) č. 1306/2013 členské státy předávají Komisi elektronickou cestou s výhradou článků 11 a 12 tohoto nařízení tyto informace a dokumenty:
a)
nejpozději třetí pracovní den každého měsíce informace o celkové částce uskutečněných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných během předchozího měsíce, a to na základě vzoru, který Komise členským státům poskytla prostřednictvím informačních systémů, a všechny informace, které mohou vysvětlit podstatné odchylky mezi rozpočtovými prognózami sestavenými v souladu s odst. 2 písm. a) bodem iii) tohoto článku a vynaloženými výdaji nebo vybranými účelově vázanými příjmy;
b)
nejpozději dvanáctý den každého měsíce výkaz výdajů podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Sdělení o uskutečněných výdajích a účelově vázaných příjmech vybraných od 1. do 15. října se ale předává nejpozději do 27. října.
2. Výkaz výdajů uvedený v odst. 1 písm. b) musí zahrnovat:
a)
výkaz vyhotovený každou platební agenturou na základě vzoru, který Komise členským státům poskytla prostřednictvím informačních systémů, jednotlivých druhů výdajů a příjmů rozepsaných podle rozpočtové nomenklatury Unie (a to podle podrobné rozpočtové nomenklatury), která byla poskytnuta členským státům, který se týká:
i)
uskutečněných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných během předchozího měsíce,
ii)
souhrnu uskutečněných výdajů a účelově vázaných příjmů od začátku rozpočtového roku až do konce předchozího měsíce,
iii)
odhadů výdajů a účelově vázaných příjmů, které se v závislosti na jednotlivých případech týkají:
-
pouze běžného měsíce a dvou měsíců následujících,
-
běžného měsíce, dvou měsíců následujících a období až do konce rozpočtového roku,
iv)
popřípadě dodatečných údajů;
b)
souhrnný seznam vytvořený členským státem na základě vzoru, který Komise členským státům poskytla prostřednictvím informačních systémů, údajů podle písmene a) za každý členský stát pro všechny platební agentury dotčeného státu;
c)
průkazní účty nákladů a příjmů týkajících se veřejné intervence, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 2.
3. Všechny finanční informace vyžadované podle tohoto článku jsou sdělovány v eurech.
Článek 11
Obecná pravidla pro výkaz výdajů a účelově vázaných příjmů
1. Aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy pro výkazy výdajů a příjmů týkajících se veřejného skladování podle článku 12, musí výdaje a účelově vázané příjmy vykázané platebními agenturami v rámci jednoho měsíce odpovídat platbám a příjmům, které byly skutečně provedeny během tohoto měsíce.
Tyto výdaje a příjmy jsou zapsány do účetnictví rozpočtu EZZF v rámci rozpočtového roku N.
Avšak
a)
výdaje, které mohou být zaplaceny předtím, než se začne používat ustanovení, které uvádí, že je celkově nebo částečně uhradí EZZF, mohou být vykázány pouze:
-
v rámci měsíce, během kterého se uvedené ustanovení začalo používat,
nebo
-
v rámci měsíce, který následuje po začátku používání uvedeného ustanovení;
b)
účelově vázané příjmy, které členský stát dluží Komisi, se vykazují v rámci měsíce, kdy vyprší lhůta pro uhrazení odpovídajících částek, kterou stanoví právní předpisy Unie;
c)
opravy, o nichž rozhodne Komise v rámci schvalování účetní závěrky a v rámci schvalování souladu, Komise přímo odečítá nebo případně přičítá k měsíčním platbám podle čl. 33 odst. 2 nebo čl. 34 odst. 8. Členské státy však zahrnují částky, které odpovídají těmto opravám, do výkazu sestaveného za měsíc, za který se opravy uskutečňují.
2. Výdaje a účelově vázané příjmy se berou v úvahu k datu, k němuž došlo na účtu platební agentury k připsání ve prospěch nebo k tíži. U plateb však může být rozhodné datum den, kdy dotyčný subjekt vystavil a zaslal finančnímu ústavu nebo příjemci platební doklad. Každá platební agentura používá stejný postup během celého rozpočtového roku.
3. Výdaje a účelově vázané příjmy vykázané v souladu s odstavcem 1 mohou obsahovat opravy údajů vykázaných za předešlé měsíce stejného rozpočtového roku.
Jestliže by opravy účelově vázaných příjmů v případě některé rozpočtové položky na úrovni platební agentury vedly k vykázání záporných účelově vázaných příjmů, přenášejí se přebytkové opravy do následujícího měsíce. Případné zúčtování se provádí při schvalování účetní závěrky příslušného roku.
4. Neprovedené příkazy k úhradě a platby k tíži účtu, které jsou potom znovu připsány v jeho prospěch, se vykazují jako odpočty výdajů v měsíci, během kterého je platební agentuře oznámeno neuskutečnění nebo zrušení platebního příkazu.
5. Pokud jsou platby dlužné v rámci EZZF zatíženy pohledávkou, považují se pro účely odstavce 1 za provedené v plné výši:
a)
ke dni vyplacení splatné částky příjemci, pokud je pohledávka nižší než výdaj, který je předmětem vyrovnání;
b)
ke dni započtení, jestliže je tento výdaj nižší než pohledávka nebo se jí rovná.
6. Souhrnné údaje o výdajích a účelově vázaných příjmech patřících do jednoho rozpočtového roku, které mají být předány Komisi nejpozději 27. října, mohou být opraveny pouze v rámci roční účetní závěrky, která má být Komisi předána v souladu s čl. 102 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) bodem iii) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 12
Zvláštní pravidla pro výkaz výdajů týkající se veřejného skladování
1. Operace, které mají být zohledněny při sestavování výkazu výdajů týkajícího se veřejného skladování, jsou operace schválené na konci měsíce v účtech platební agentury, ke kterým došlo od začátku účetního období podle čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 do konce uvedeného měsíce.
2. Tento výkaz výdajů obsahuje hodnoty a částky určené v souladu s články 17 a 18 tohoto nařízení a článkem 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014 (11) a zaúčtované platebními agenturami během měsíce, který následuje po měsíci, ke kterému se operace vztahují.
Avšak
a)
pokud jde o operace uskutečněné v září, platební agentury zaúčtovávají hodnoty a částky nejpozději do 15. října;
b)
pokud jde o celkové částky snížení hodnoty podle čl. 3 odst. 1 písm. e) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014, částky se zaúčtovávají ke dni určenému rozhodnutím, které se na ně vztahuje.
Článek 13
Rozhodnutí Komise o platbě
1. Na základě údajů poskytnutých v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení Komise rozhodne o provedení měsíčních plateb podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, aniž by byly dotčeny opravy, které mohou být učiněny prostřednictvím příštích rozhodnutí v souladu s články 51 a 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, přičemž přihlédne ke snížením a pozastavením plateb, o nichž bylo rozhodnuto v souladu s článkem 41 uvedeného nařízení.
2. Jestliže celkové výdaje vykázané členskými státy pro následující rozpočtový rok překročí tři čtvrtiny všech rozpočtových prostředků pro běžný rozpočtový rok, jsou předběžné závazky uvedené v čl. 170 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a příslušné měsíční platby přiděleny v poměru k výkazům výdajů do výše 75 % prostředků pro běžný rozpočtový rok. Komise zohledňuje zůstatek částek neuhrazených členským státům v rozhodnutích o pozdějších následných úhradách.
Článek 14
Poskytování finančních prostředků členským státům
1. Rozhodnutím o měsíčních platbách poskytne Komise členským státům, v rámci rozpočtových prostředků, finanční zdroje nezbytné k pokrytí výdajů, které mají být financovány z EZZF, na účet otevřený každým členským státem, přičemž se odečte částka odpovídající účelově vázaným příjmům.
Když platby, které má uskutečnit Komise, přičemž se provede odečet účelově vázaných příjmů, vedou na úrovni členského státu k negativní částce, přenášejí se přesahující odečtené částky na následující měsíce.
2. Název a číslo účtu podle odstavce 1 členské státy předají Komisi podle formátu, který jim Komise poskytne.
Článek 15
Poskytování informací v rámci veřejné intervence
1. Platební agentury předávají Komisi:
a)
na žádost Komise dokumenty a informace uvedené v čl. 3 odst. 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 a doplňkové vnitrostátní správní předpisy přijaté k provedení a správě intervenčních opatření;
b)
do dne stanoveného v čl. 10 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení informace o veřejném skladování na základě vzorů, které poskytla Komise členským státům prostřednictvím informačních systémů.
2. Příslušné informační systémy uvedené v článku 24 se použijí ke zveřejňování oznámení, výměně informací a tvorbě dokumentů týkajících se výdajů spojených s veřejnou intervencí.
Článek 16
Obsah účtů veřejného skladování, které musí vést platební agentury
1. Skladové účetnictví podle čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 musí obsahovat tyto třídy položek zanesených odděleně:
a)
množství produktů zjištěná na vstupu do skladu a množství produktů zjištěná na výstupu ze skladu, a to s fyzickým přemístěním nebo bez fyzického přemístění;
b)
množství použitá z titulu režimu rozdělení zdarma nejchudším osobám z Fondu evropské pomoci nejchudším osobám a zaúčtovaná podle čl. 4 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014, v odlišení od množství, která jsou předmětem převodu do jiného členského státu;
c)
množství odebraná jako vzorky, v odlišení od vzorků odebraných kupujícími;
d)
množství, která po zjištění vizuální prohlídkou v rámci roční inventarizace nebo při kontrole prováděné po převzetí pro intervenci, již nelze přebalit a jsou předmětem přímého prodeje;
e)
množství chybějící ze zjistitelných i nezjistitelných důvodů, včetně těch odpovídajících mezní přípustné odchylce podle platných předpisů;
f)
znehodnocená množství;
g)
přebytečná množství;
h)
chybějící množství překračující mezní přípustné odchylky;
i)
množství uložená do skladů, u nichž se zjistí, že nesplňují požadované podmínky, což vede k zamítnutí jejich převzetí;
j)
čistá množství, která se nacházejí ve skladech na konci každého měsíce nebo na konci účetního období a která jsou převedena do následujícího měsíce nebo do následujícího účetního období.
2. Finanční účty podle čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 musí obsahovat:
a)
hodnotu množství uvedených v odst. 1 písm. a) tohoto článku, přičemž se odděleně zanáší hodnota množství koupených a hodnota množství prodaných;
b)
účetní hodnotu množství použitých nebo zohledněných z titulu režimu rozdělení zdarma podle odst. 1 písm. b) tohoto článku;
c)
finanční náklady podle čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014;
d)
výdaje na fyzické operace podle čl. 3 odst. 1 písm. b) a c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014;
e)
částky vyplývající ze snížení hodnoty podle čl. 3 odst. 1 písm. e) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014;
f)
částky vybrané nebo zpětně inkasované od prodejců, kupujících nebo skladovatelů, jiné než uvedené v čl. 20 odst. 2 tohoto nařízení;
g)
částku pocházející z přímého prodeje provedeného po roční inventuře nebo následující kontrolu provedenou po převzetí produktů k intervenčnímu skladování;
h)
ztráty a zisky z vyskladnění produktů s přihlédnutím ke snížením hodnoty ve smyslu písmene e) tohoto odstavce;
i)
ostatní debetní a kreditní položky, zejména položky odpovídající množstvím podle odst. 1 písm. c) až g) tohoto článku;
j)
průměrnou účetní hodnotu vyjádřenou podle okolností v tunách nebo v hektolitrech.
Článek 17
Účetnictví v souvislosti s veřejnou intervencí
1. U položek uvedených v článku 16 se zaúčtovávají množství, hodnoty, částky a průměry skutečně zjištěné platebními agenturami nebo hodnoty a částky vypočítané na základě paušálních částek stanovených Komisí.
2. Zjištění a výpočty podle odstavce 1 se provádějí s výhradou uplatnění těchto pravidel:
a)
náklady na vyskladnění u množství, u kterých byla zjištěna manka nebo znehodnocení, v souladu s pravidly stanovenými v přílohách VI a VII nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014, se účtují pouze za množství skutečně prodaná a vyskladněná;
b)
množství, u kterých se zjistilo, že chybějí během převozu z jednoho členského státu do druhého, se nepovažují za uložená do skladu v členském státě určení, a proto se na ně neposkytují paušální částky za uskladnění;
c)
jestliže se produkt dopravuje či převádí, zaúčtují se paušální částky za uskladnění a vyskladnění, v případě, že se tyto náklady nepovažují podle pravidel Unie za nedílnou součást nákladů za dopravu;
d)
pokud pravidla Unie nestanoví jinak, příjmy z prodeje znehodnocených produktů ani jakékoliv jiné příjmy v této souvislosti se do účetní dokumentace EZZF nezaznamenávají;
e)
nadbytečná množství, která by se zjistila, se zaúčtovávají se zápornou hodnotou ve stavu a pohybu zásob mezi chybějícími množstvími. Uvedená množství se zohlední při určení množství přesahujících mezní přípustnou odchylku;
f)
jiné vzorky než ty, které odebrali kupující, se zaúčtují v souladu s bodem 2 písm. a) přílohy VII nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014.
3. Informace o opravách provedených Komisí, pokud jde o údaje z běžného účetního období uvedené v článku 16, se předávají Výboru zemědělských fondů. Mohou být oznámeny členským státům při rozhodnutí o měsíční platbě nebo, nedojde-li k němu, při rozhodnutí o schválení účetní závěrky. Zaúčtovávají je platební agentury za podmínek stanovených uvedeným rozhodnutím.
Článek 18
Data účtování o výdajích a příjmech a o pohybech produktů spojených s veřejnou intervencí
1. Zaúčtování různých výdajových a příjmových položek se provádí ke dni, k němuž dojde k hmotné operaci v rámci opatření veřejné intervence, a za použití směnného kurzu, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014.
V následujících případech se však použijí tato data:
a)
datum přijetí u částek vybraných nebo zpětně inkasovaných podle čl. 16 odst. 2 písm. f) a g) tohoto nařízení;
b)
datum skutečného zaplacení nákladů týkajících se hmotných operací, pokud se na tyto náklady nevztahují paušální částky.
2. Zaúčtování různých položek týkajících se fyzických pohybů produktů a správy zásob se provádí ke dni, k němuž dojde ke hmotné operaci vyplývající z intervenčního opatření.
V následujících případech se však použijí tato data:
a)
datum převzetí produktů platební agenturou podle čl. 31 odst. 2 a článku 33 nařízení Komise (EU) č. 1272/2009 (12) ohledně množství uskladněných v rámci veřejného skladování bez změny místa skladování;
b)
datum zjištění skutečností u chybějících nebo znehodnocených množství a u přebytečných množství;
c)
datum skutečného vyskladnění produktů u přímých prodejů týkajících se produktů, které nelze přebalit po vizuální prohlídce v rámci roční inventarizace nebo při kontrole po převzetí k intervenci a které zůstávají na skladě;
d)
poslední den účetního období pro veškeré ztráty přesahující odpovídající mezní přípustnou odchylku podle čl. 4 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
Článek 19
Částky financované v rámci veřejné intervence
1. Částka, která má být financována v rámci intervenčních opatření podle článku 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014, se určuje na základě účtů, které sestavují a vedou platební agentury podle čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 a do kterých se zanášejí v aktivech a pasivech různé položky výdajů a příjmů podle článku 16 tohoto nařízení, přičemž se případně zohlední částky výdajů stanovené v rámci právních předpisů v odvětví zemědělství.
2. Platební agentury či koordinační subjekty předávají měsíčně i ročně Komisi elektronicky na základě vzorů, které poskytla Komise členským státům prostřednictvím informačních systémů, informace nezbytné pro financování veřejného skladování i účty odůvodňující výdaje a příjmy související s veřejným skladováním ve formě výkazů (výkazy P-STO), a to do dne stanoveného v čl. 10 odst. 1 písm. b) a do dne stanoveného v čl. 30 odst. 2.
Článek 20
Výkazy výdajů a příjmů v případě veřejných intervencí
1. Financování EZZF v rámci intervenčních opatření podle článku 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014 se rovná výdajům, které se vypočtou na základě údajů sdělených platební agenturou po odečtení případných příjmů vyplývajících z intervenčních opatření, které se schvalují informačním systémem zavedeným Komisí a které platební agentura zahrne do svého výkazu výdajů sestaveného v souladu s článkem 12 tohoto nařízení.
2. Částky získané zpět v souladu s článkem 54 nařízení (EU) č. 1306/2013 a částky vybrané nebo získané zpět od prodejců, kupců a skladovatelů, které splňují kritéria stanovená v článku 43 uvedeného nařízení, se deklarují v rozpočtu EZZF za podmínek stanovených v čl. 10 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení.
ODDÍL 3
Účetnictví EZFRV
Článek 21
Odhad potřeb financování
Za každý program rozvoje venkova podle článku 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (13) a podle čl. 102 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 1306/2013 předávají členské státy Komisi dvakrát za rok, a to nejpozději 31. ledna a 31. srpna, své odhady částek, které mají být v daném rozpočtovém roce financovány z EZFRV. Kromě toho členské státy předají aktualizovaný odhad svých žádostí o financování na následující rozpočtový rok.
Tyto odhady se zasílají za pomoci strukturovaných údajů prostřednictvím informačního systému SFC2014 podle kapitoly I prováděcího nařízení Komise (EU) č. 184/2014 (14).
Článek 22
Výkazy výdajů
1. Platební agentury vyhotoví výkaz výdajů pro každý program rozvoje venkova podle článku 6 nařízení (EU) č. 1305/2013.
U každého opatření pro rozvoj venkova platební agentury ve výkazech výdajů uvádějí:
a)
částku způsobilého veřejného výdaje, pro který platební agentura v každém z referenčních období uvedeném v odstavci 2 tohoto článku skutečně uhradila odpovídající příspěvek z EZFRV;
b)
dodatečné informace o finančních nástrojích podle hlavy IV druhé části nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15);
c)
dodatečné informace týkající se záloh vyplacených příjemcům podle čl. 75 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013;
d)
částku vrácenou během běžného období, jak je uvedeno v odstavci 2 tohoto článku.
2. Po schválení programu rozvoje venkova Komisí předávají členské státy Komisi v souladu s čl. 102 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) bodem i) nařízení (EU) č. 1306/2013 své výkazy výdajů v těchto lhůtách:
a)
nejpozději 30. dubna pro výdaje za období od 1. ledna do 31. března;
b)
nejpozději 31. července pro výdaje za období od 1. dubna do 30. června;
c)
nejpozději 10. listopadu pro výdaje za období od 1. července do 15. října;
d)
nejpozději 31. ledna pro výdaje za období od 16. října do 31. prosince.
Nicméně všechny výdaje, které platební agentury v souladu s čl. 65 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 před schválením programu rozvoje venkova podle článku 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 příjemcům vyplatily, jsou vynakládány v rámci odpovědnosti členských států a musí být vykázány Komisi v prvním výkazu výdajů po přijetí programu. Totéž pravidlo se obdobně použije v případě změny programu rozvoje venkova podle článku 11 nařízení (EU) č. 1305/2013.
3. Platební agentury zapisují výkazy výdajů pro programy rozvoje venkova formou strukturovaných údajů do informačního systému SFC2014 uvedeného v kapitole I prováděcího nařízení (EU) č. 184/2014.
4. Pokud Komise požaduje dodatečná ověřování z důvodu poskytnutí neúplných nebo nejasných informací nebo interpretačních růzností či rozporů nebo jakýchkoli jiných rozporů týkajících se výkazu výdajů za určité referenční období, které vyplývají především z toho, že nejsou sdělovány informace požadované podle nařízení (EU) č. 1305/2013 a aktů Komise přijatých na základě uvedeného nařízení, nebo na základě závažných náznaků, že výdaje uvedené ve výkazu výdajů vykazují nesrovnalost nebo že mohou existovat nedostatky ve fungování řídicího a kontrolního systému v oblasti rozvoje venkova, poskytne dotyčný členský stát na žádost Komise doplňující informace během lhůty stanovené v předmětné žádosti v závislosti na míře závažnosti problému.
Lhůta pro průběžné platby stanovená v čl. 36 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 může být přerušena pro celou nebo částečnou částku, která je předmětem žádosti o platbu, a to od data předání žádosti o informace do přijetí požadovaných informací, nejpozději však do maximální lhůty stanovené v čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Neodpoví-li dotyčný členský stát na žádost o doplňující informace během lhůty stanovené v předmětné žádosti nebo je-li odpověď považována za nedostačující, nebo pokud odpověď naznačuje, že nebyla dodržena platná pravidla nebo nebyly řádně využity finanční prostředky Unie, může Komise platby pozastavit či snížit v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1306/2013.
5. Výdaje vykázané za referenční období mohou obsahovat opravy údajů vykázaných za období předešlých výkazů stejného finančního roku.
Opravy údajů o výdajích a účelově vázaných příjmech patřících do daného rozpočtového roku neuvedené ve výkazech podle odst. 2 písm. a), b) a c) mohou být provedeny pouze v rámci roční účetní závěrky, která má být Komisi předána v souladu s čl. 102 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) bodem iii) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 23
Výpočet částky, která má být zaplacena
1. Příspěvek Unie na způsobilé veřejné výdaje se pro každé opatření a pro každé referenční období vypočítá na základě plánu financování podle čl. 8 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1305/2013, který platí od prvního dne tohoto období. Tento výpočet musí brát v úvahu opravy příspěvku Unie, jak jsou vykázány ve výkazu výdajů za uvedené období.
2. Když souhrnná částka příspěvku Unie na program rozvoje venkova překročí celkovou částku naplánovanou pro určité opatření rozvoje venkova, sníží se částka k úhradě na výši částky naplánované pro toto opatření, a to aniž je dotčeno stanovení stropu podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013. Veškeré příspěvky Unie, které proto byly vyloučeny, mohou být vyplaceny později s výhradou, že členský stát předložil upravený plán financování, který Komise přijala.
3. Komise provádí platbu příspěvku Unie podle dostupnosti rozpočtových prostředků na účet nebo účty otevřené jednotlivými členskými státy.
Členské státy sdělí Komisi číslo nebo čísla účtu podle formátu, který jim Komise poskytne.
ODDÍL 4
Společná ustanovení pro EZZF a pro EZFRV
Článek 24
Elektronická výměna informací a dokumentů
1. Pokud jde o sdělování informací a seznamování se s nimi podle článku 102 nařízení (EU) č. 1306/2013 a jeho prováděcích pravidel, Komise určí informační systémy, které umožní výměnu dokumentů a informací mezi ní a členskými státy elektronickou cestou. O obecných podmínkách zavedení těchto systémů informuje členské státy prostřednictvím Výboru zemědělských fondů.
2. Informační systémy uvedené v odstavci 1 mohou zejména zpracovávat:
a)
údaje nezbytné pro finanční transakce, zejména ty, které se týkají měsíčních a ročních účetních závěrek platebních agentur, výkazů výdajů a příjmů a předávání informací a dokumentů podle článku 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 a podle článků 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 a 29 tohoto nařízení;
b)
dokumenty společného zájmu, které umožňují kontrolu měsíčních a ročních účetních závěrek a prohlížení informací a dokumentů, které musí platební agentury poskytovat Komisi;
c)
texty Unie a pokyny Komise v oblasti financování společné zemědělské politiky z jednotlivých orgánů akreditovaných a jmenovaných podle nařízení (EU) č. 1306/2013 i pokyny týkající se jednotného uplatňování příslušných právních předpisů.
3. Formu a obsah dokumentů podle článků 10, 19, 20, 23 a čl. 30 odst. 1 písm. a), b) a d) dá Komise k dispozici členským státům formou vzorových předloh prostřednictvím informačních systémů.
Komise tyto předlohy přizpůsobuje a aktualizuje, přičemž o tom předem informuje Výbor zemědělských fondů.
4. Informační systémy podle odstavce 1 mohou obsahovat nástroje nutné k tomu, aby Komise mohla uchovávat údaje a spravovat účty fondů, jakož i nástroje nezbytné k výpočtu paušálních výdajů nebo výdajů vyžadujících užití jednotných způsobů, a to zejména pokud jde o finanční náklady a odpisy.
5. Odpovědnost za sdělování, zapisování a aktualizování údajů o finančních transakcích v informačních systémech podle odstavce 1 mají platební agentury; platební agentura vše provádí sama nebo to provádí subjekt, na který byla tato odpovědnost přenesena, popřípadě se tak děje prostřednictvím koordinačního subjektu akreditovaného podle čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
6. Když dokument nebo postup podle nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo aktů Komise přijatých na základě uvedeného nařízení vyžadují podpis pověřené osoby nebo souhlas určité osoby v jedné nebo několika etapách dotyčného postupu, v souladu s právními předpisy Unie musí informační systémy zavedené k předávání těchto dokumentů umožnit jednoznačnou identifikaci každé osoby a poskytovat dostatečnou záruku neporušitelnosti obsahu dokumentů, a to i během jednotlivých etap postupu. Pokud jde o výkazy výdajů a prohlášení řídícího subjektu připojené k roční účetní závěrce podle čl. 102 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) bodu i) a iii) nařízení (EU) č. 1306/2013, platební agentury nebo případně koordinační subjekty, které jsou akreditovány v souladu s čl. 7 odst. 2 a 4 uvedeného nařízení, rovněž uchovávají dokumenty předané elektronicky v jejich původní formě.
7. Uchovávání elektronických a digitálních dokumentů musí být zajištěno během celé doby podle článku 32.
8. Při funkční poruše informačního systému nebo nestabilním spojení může členský stát zasílat dokumenty jinou formou, a to na základě předběžného souhlasu Komise a za podmínek, které Komise stanoví.
Článek 25
Pozastavení plateb v případě pozdního předložení
Prováděcí akty stanovující měsíční platby uvedené v čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo průběžné platby uvedené v článku 36 uvedeného nařízení zohlední pozastavení plateb, o nichž bylo rozhodnuto podle článku 42 uvedeného nařízení.
Článek 26
Získávání družicových snímků
1. Pro účely článku 21 nařízení (EU) č. 1306/2013 každý členský stát informuje Komisi nejpozději do 1. listopadu každého roku o:
a)
tom, zda si přeje, aby Komise získala družicové snímky nezbytné pro svůj program kontrol a/nebo pro své hodnocení kvality systému evidence půdy;
b)
oblasti, která má být zkontrolována a počtu plánovaných kontrolních oblastí.
2. Členské státy, které žádají Komisi, aby si opatřila družicové snímky, dokončí ve spolupráci s ní a před 15. lednem po sdělení informací uvedených v odstavci 1 vymezení oblasti, kterou je nutno zachytit, a sestavení harmonogramu pro získání těchto snímků.
3. Získané družicové snímky poskytne Komise pověřeným zástupcům členských států zdarma. Tito zástupci musí dodržovat ustanovení o autorském právu obsažená ve smlouvách s dodavateli a snímky po dokončení prací vrátit.
4. Pokud celková cena žádostí, které obdržely členské státy, překročí rozpočet vyčleněný na uplatnění článku 21 nařízení (EU) č. 1306/2013, Komise v zájmu o co nejefektivnější využití dostupných zdrojů rozhodne o omezení počtu družicových snímků, které mají být poskytnuty.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY
ODDÍL 1
Vymáhání dluhů
Článek 27
Úroky uplatnitelné při zpětném získávání neoprávněných plateb
1. Nestanoví-li předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství jinak, úroky z neoprávněných plateb, které mají být získány zpět v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti, se vypočítají za období mezi okamžikem uplynutí platební lhůty pro příjemce uvedené v inkasním příkazu a datem vrácení nebo odečtení částky. Platební lhůta nesmí být delší než 60 dnů od vydání inkasního příkazu.
2. Použitá úroková sazba v žádném případě nesmí být nižší než úroková sazba stanovená vnitrostátním právem pro zpětné získání srovnatelných neoprávněných výdajů nebo vymáhání splatných pohledávek.
Článek 28
Zpětné získání započtením dlužné částky
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, členské státy započtou dlužnou částku, kterou příjemce dosud nevrátil a která byla zjištěna v souladu s vnitrostátním právem, proti jakékoli budoucí platbě, kterou má uhradit platební agentura odpovědná za získání dlužné částky tomuto příjemci.
ODDÍL 2
Zúčtování
Článek 29
Obsah roční účetní závěrky
Roční účetní závěrka uvedená v čl. 102 odst. 1 prvním pododstavci písm. c) bodu iii) nařízení (EU) č. 1306/2013 zahrnuje:
a)
účelově vázané příjmy uvedené v článku 43 uvedeného nařízení;
b)
výdaje EZZF po odečtení veškerých neoprávněně vyplacených plateb, které nebyly ke konci rozpočtového roku získány zpět a nejsou uvedeny pod písmenem f) tohoto článku, včetně případných souvisejících úroků, souhrnně podle položek a podpoložek rozpočtu Unie;
c)
výdaje EZFRV podle jednotlivých programů, opatření a zvláštní sazby příspěvku. Roční výkaz výdajů musí obsahovat také informace o částkách, které byly získány zpět. Po ukončení programu budou veškeré neoprávněně vyplacené platby, které nebyly získány zpět a nejsou uvedeny pod písmenem f) tohoto článku, včetně případných souvisejících úroků, odečteny od výdajů daného rozpočtového roku;
d)
tabulku rozdílů podle položek a podpoložek, nebo v případě EZFRV podle programu a opatření, zvláštní sazby příspěvku a prioritní oblasti, mezi výdaji a účelově vázanými příjmy vykázanými v roční účetní závěrce a těmi vykázanými za shodné období v dokumentech uvedených v čl. 10 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, pokud jde o EZZF, a v čl. 22 odst. 2 tohoto nařízení, pokud jde o EZFRV, spolu s vysvětlením každého rozdílu;
e)
odděleně částky, které nese příslušný členský stát, a částky, které nese Unie, v souladu s čl. 54 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 54 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013;
f)
tabulku neoprávněně vyplacených plateb, které mají být získány zpět na konci rozpočtového roku v důsledku nesrovnalostí ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), včetně případných sankcí stanovených v platných odvětvových předpisech Unie a souvisejících úroků, připravenou podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto nařízení;
g)
výpis z knihy dlužníků zahrnující částky, které mají být získány zpět a připsány ve prospěch EZZF nebo EZFRV a nejsou uvedeny pod písmeny b), c) a f) tohoto článku, včetně případných sankcí a souvisejících úroků, sestavený podle vzoru v příloze III tohoto nařízení;
h)
přehled intervenčních operací a výkaz množství a umístění zásob na konci rozpočtového roku;
i)
potvrzení, že výdaje, účelově vázané příjmy a podrobnosti o každém pohybu intervenčních zásob jsou uchovány v záznamech a v účetních záznamech platební agentury;
j)
na konci rozpočtového roku konečný zůstatek nevyužitých/záporných kumulovaných záloh vyplacených příjemcům členskými státy, podrobně rozčleněných podle jednotlivých opatření v případě EZZF a v případě EZFRV podle jednotlivých programů i podle finančních nástrojů. U finančních nástrojů se konečný zůstatek týká plateb ze strany Komise, které nebyly členskými státy použity ani pro platby konečným příjemcům, ani vyčleněny pro smlouvy o zárukách podle čl. 42 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 30
Předávání informací
1. Pro účely schválení účetní závěrky podle článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013 předá každý členský stát Komisi:
a)
položky zahrnuté do účetní závěrky uvedené v článku 29 tohoto nařízení;
b)
stanoviska a zprávy podle čl. 5 odst. 3 a 4 tohoto nařízení, vypracované certifikačním subjektem nebo subjekty;
c)
úplné záznamy všech účetních údajů nezbytných pro statistické a kontrolní účely;
d)
prohlášení řídícího subjektu, jak je zmíněno v článku 3 tohoto nařízení.
2. Dokumenty a účetní údaje uvedené v odstavci 1 jsou zaslány Komisi nejpozději do 15. února roku následujícího po konci rozpočtového roku, jehož se týkají. Dokumenty uvedené v odst. 1 písm. a), b) a d) jsou předány v jednom vyhotovení spolu s elektronickou kopií v souladu s formátem a za podmínek určených Komisí podle článku 24.
3. Na základě žádosti Komise nebo na podnět členského státu lze Komisi poskytnout další informace o schválení účetní závěrky ve lhůtě stanovené Komisí, přičemž se zohlední množství práce pro poskytnutí těchto informací. Při neexistenci takových informací může Komise schválit účetní závěrku na základě informací, které má k dispozici.
4. V náležitě odůvodněných případech může Komise přijmout žádost o pozdní předložení informací, pokud je jí ovšem tato žádost předána před lhůtou pro předložení.
Článek 31
Forma a obsah účetních údajů
1. Forma a obsah účetních údajů uvedených v čl. 30 odst. 1 písm. c) a způsob jejich předávání Komisi musí být v souladu s prováděcím nařízením Komise (EU) č. 991/2013 (17).
2. Komise použije účetní údaje výhradně pro účely:
a)
plnění svých funkcí v rámci schválení účetní závěrky podle nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
sledování vývoje a poskytování prognóz v zemědělství.
Evropský účetní dvůr a Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) mají v rámci plnění svých povinností rovněž přístup k těmto údajům.
3. Jakékoli osobní údaje obsažené ve shromážděných účetních údajích jsou zpracovány výhradně pro účely uvedené v odstavci 2. Zejména platí, že pokud jsou účetní údaje používány Komisí pro účely uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. b), Komise převede tyto údaje do anonymní podoby a zpracuje je pouze v souhrnné formě.
4. Všechny dotazy týkající se zpracování osobních údajů musí dotyčné osoby postoupit Komisi podle přílohy IV.
5. Komise zajistí zachování důvěrnosti a bezpečnosti účetních údajů.
Článek 32
Uchování účetních údajů
1. Podklady týkající se financovaných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných EZZF jsou Komisi k dispozici po dobu nejméně tří let následujících po roce, v němž Komise schválila účetní závěrku za rozpočtový rok uvedený v článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Podklady týkající se financovaných výdajů a účelově vázaných příjmů vybraných EZFRV jsou Komisi k dispozici po dobu nejméně tří let následujících po roce, v němž proběhla poslední platba ze strany platební agentury.
3. V případě nesrovnalostí nebo nedbalosti jsou podklady uvedené v odstavcích 1 a 2 Komisi k dispozici po dobu nejméně tří let následujících po roce, v němž došlo k úplnému zpětnému získání částek od příjemce a jejich připsání na účet fondů, anebo v němž bylo rozhodnuto o finančních důsledcích toho, že nedošlo ke zpětnému získání podle čl. 54 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. V případě řízení o schválení podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou podklady uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku Komisi k dispozici po dobu nejméně jednoho roku následujícího po roce, v němž bylo řízení ukončeno, nebo, pokud je rozhodnutí o souladu předmětem soudního řízení u Soudního dvora Evropské unie, po dobu nejméně jednoho roku následujícího po roce, v němž bylo uvedené soudní řízení ukončeno.
5. Podklady uvedené v odstavcích 1 až 4 se uchovávají k dispozici Komisi v tištěné podobě a/nebo v elektronické podobě.
Členský stát se může rozhodnout uchovávat doklady výhradně v elektronické podobě, pouze pokud jeho vnitrostátní právní předpisy povolují používání elektronických dokumentů jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních.
Pokud jsou doklady uchovávány pouze v elektronické podobě, musí být dotyčný systém v souladu s oddílem 3 (B) přílohy I nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
Článek 33
Schválení účetní závěrky
1. Rozhodnutí Komise o schválení účetní závěrky uvedené v článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví výši výdajů uskutečněných v každém členském státě během dotyčného rozpočtového roku, které jsou uznány jako účtovatelné fondům na základě účetní závěrky uvedené v článku 29 tohoto nařízení a snížení a pozastavení plateb podle článku 41 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Rozhodnutí rovněž stanoví částky, které mají být účtovány Unii a dotčenému členskému státu podle čl. 54 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud jde o EZFRV, částka stanovená rozhodnutím o schválení účetní závěrky zahrnuje prostředky, které může dotčený členský stát znovu použít jejich přerozdělením podle čl. 56 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. S ohledem na EZZF je částka, kterou lze v důsledku rozhodnutí o schválení účetní závěrky od každého členského státu získat zpět či mu má být uhrazena, stanovena pomocí odečtení měsíčních plateb za daný rozpočtový rok od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
S ohledem na EZFRV je částka, kterou lze v důsledku rozhodnutí o schválení účetní závěrky od každého členského státu získat zpět či mu má být uhrazena, stanovena pomocí odečtení průběžných plateb za daný rozpočtový rok od výdajů uznaných za stejný rok v souladu s odstavcem 1.
Komise tuto částku odečte od první platby, za niž členský stát předkládá prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013, nebo ji k ní přičte.
3. Komise sdělí dotčenému členskému státu výsledky svého ověření poskytnutých informací spolu s případnými návrhy na změny nejpozději do 30. dubna následujícího po konci finančního roku.
4. Pokud Komise nemůže schválit účetní závěrku členského státu do 31. května následujícího roku z důvodů, které lze přičíst dotčenému členskému státu, uvědomí tento členský stát o dodatečném šetření, které navrhuje provést podle článku 47 nařízení (EU) č. 1306/2013.
5. Odstavce 1 až 4 se použijí obdobně na účelově vázané příjmy ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 34
Schválení souladu
1. Za účelem stanovení částek, které mají být vyloučeny z financování Unií v případě zjištění, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, využije Komise svých vlastních zjištění a zohlední informace poskytnuté členskými státy, pokud byly tyto informace poskytnuty ve lhůtách stanovených Komisí v rámci postupu pro schvalování souladu provedeného v souladu s článkem 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 a s tímto článkem.
2. Pokud se Komise v důsledku šetření domnívá, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, sdělí svá zjištění dotčenému členskému státu, upřesní nápravná opatření nezbytná k zajištění budoucího souladu s těmito předpisy a uvede předběžnou výši finanční opravy, kterou považuje v této fázi postupu za odpovídající svým zjištěním. Součástí uvedeného sdělení bude rovněž návrh na uskutečnění dvoustranného jednání do čtyř měsíců od uplynutí lhůty pro odpověď členského státu. Sdělení bude odkazovat na tento článek.
Členský stát odpoví do dvou měsíců od přijetí sdělení. Ve své odpovědi má členský stát zejména možnost:
a)
prokázat Komisi, že skutečný rozsah nedodržení předpisů nebo riziko pro fondy je menší, než bylo uvedeno ve sdělení Komise;
b)
uvědomit Komisi o nápravných opatřeních, která přijal za účelem zajištění souladu s předpisy Unie, a o datu účinnosti jejich provedení.
V odůvodněných případech může Komise na základě odůvodněné žádosti členského státu schválit prodloužení dvouměsíční lhůty maximálně o dva měsíce. Žádost se Komisi předá před uplynutím této lhůty.
Pokud se členský stát domnívá, že není nutné, aby došlo k dvoustrannému jednání, uvědomí o tom Komisi ve své odpovědi na výše uvedené sdělení.
3. Při dvoustranném jednání se obě strany snaží o nalezení dohody, pokud jde o opatření, která je nezbytné přijmout, jakož i o hodnocení závažnosti protiprávního jednání a finanční škody vzniklé rozpočtu Unie.
Komise do třiceti pracovních dnů po dvoustranném jednání vypracuje zápis a zašle jej členskému státu. Členský stát může Komisi své připomínky zaslat do patnácti pracovních dní po obdržení tohoto zápisu.
Do šesti měsíců od zaslání zápisu z dvoustranného jednání Komise formálně sdělí členskému státu své závěry na základě informací, které získala v rámci postupu pro schvalování souladu. Toto sdělení obsahuje hodnocení výdajů, jež mají být vyloučeny z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 a článku 12 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014. Sdělení obsahuje odkaz na čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení.
4. Pokud členský stát využil smírčího řízení podle článku 40, Komise sdělí své závěry členskému státu nejpozději do šesti měsíců poté, co:
a)
obdržela zprávu smírčího orgánu, nebo
b)
obdržela dodatečné informace od členského státu ve lhůtě uvedené v čl. 40 odst. 3 druhém pododstavci za předpokladu, že byly splněny podmínky stanovené v odstavci 6 tohoto článku.
5. Komise musí mít k dispozici všechny informace, jež jsou relevantní v této konkrétní fázi postupu, aby odstavce 3 a 4 mohla použít v rámci příslušných lhůt. Pokud se Komise domnívá, že nemá dostatek informací, může kdykoli během lhůt stanovených v odstavcích 3 a 4:
a)
požádat členský stát o doplňující informace, které jí členský stát předá do dvou měsíců od obdržení sdělení; a/nebo
b)
sdělit členskému státu, že hodlá provést dodatečný audit za účelem provedení nezbytných ověření.
Lhůty uvedené v odstavcích 3 a 4 začínají v tomto případě běžet opět buď ode dne, kdy Komise obdrží požadované dodatečné informace, nebo od posledního dne dodatečného auditu.
6. Při hodnocení výdajů, které mají být vyloučeny z financování Unií, lze informace sdělené členským státem po formálním sdělení Komise podle odst. 3 druhého pododstavce zohlednit pouze:
a)
pokud je nezbytné zabránit hrubému přecenění finanční újmy způsobené rozpočtu Unie; a
b)
pokud je pozdní předání informací řádně odůvodněno vnějšími faktory a není jím ohroženo včasné přijetí rozhodnutí ze strany Komise podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
7. Poté, co Komise členským státům sdělila své závěry v souladu s čl. 34 odst. 3 nebo 4 tohoto nařízení, přijme případně jedno nebo více rozhodnutí podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 s cílem vyloučit z financování Unií výdaje, které nejsou v souladu předpisy Unie. Komise může opakovaně přistoupit k postupu pro schvalování souladu, dokud členský stát skutečně neprovede nápravná opatření.
8. S ohledem na EZZF jsou odpočty z financování Unií prováděny Komisí z měsíčních plateb souvisejících s výdaji ve druhém měsíci následujícím po rozhodnutí podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud jde o EZFRV, provádí Komise odpočty financování Unií od platby, za niž členský stát předložil prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Na žádost členského státu a po konzultaci s Výborem zemědělských fondů však může Komise přijmout rozhodnutí, kterým se stanoví jiná lhůta pro provedení odpočtů nebo povoluje jejich náhrada prostřednictvím splátek, pokud je to odůvodněno závažností odpočtů zahrnutých do prováděcího aktu přijatého na základě článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
9. V řádně odůvodněných případech, které je nezbytné dotčenému členskému státu oznámit, může Komise prodloužit lhůty stanovené v odstavcích 3 a 4.
10. Odstavce 1 až 9 se použijí obdobně na účelově vázané příjmy ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 35
Rozhodnutí nezahájit či neprovádět šetření v případě nedodržení postupu pro schvalování souladu
1. Komise se může rozhodnout, že nezahájí nebo neprovede šetření v případě nedodržení postupu pro schvalování souladu podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud očekává, že případné finanční opravy za nedodržení postupu zjištěné na základě šetření uvedeného v čl. 34 odst. 2 jsou nižší než 50 000 EUR a představují méně než 2 % příslušných výdajů nebo částek, které mají být získány zpět.
2. Pokud Komise sníží měsíční platby v souladu s čl. 41 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, může rozhodnout o nezahájení nebo neprovedení šetření v případě nedodržení postupu pro schvalování souladu podle článku 52 uvedeného nařízení za předpokladu, že dotčený členský stát nevznese námitku proti použití tohoto odstavce v rámci řízení podle čl. 41 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 36
Smírčí orgán
Pro účely schvalování souladu uvedeného v článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 se ustaví smírčí orgán. Smírčí orgán plní zejména následující úkoly:
a)
posuzovat záležitosti, jež mu předloží členský stát, který obdržel formální sdělení od Komise podle čl. 34 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení, včetně hodnocení výdajů, které Komise zamýšlí vyloučit z financování Unií;
b)
usilovat o sblížení rozdílných postojů Komise a dotčeného členského státu;
c)
na závěr svého posuzování vypracovat zprávu o výsledcích svého úsilí o sblížení postojů, přičemž ji doplní poznámkami, které považuje za vhodné, pokud spor částečně nebo zcela přetrvává.
Článek 37
Složení smírčího orgánu
1. Smírčí orgán se skládá minimálně z pěti členů vybraných z významných osob, které mohou zaručit svou nezávislost a které jsou vysoce kvalifikovány v záležitostech týkajících se financování společné zemědělské politiky, včetně rozvoje venkova, nebo v provádění finančního auditu.
Tyto osoby musí být státními příslušníky různých členských států.
2. Předsedu, členy a náhradníky jmenuje Komise na počáteční funkční období tří let na základě konzultace s Výborem zemědělských fondů.
Funkční období lze prodloužit vždy pouze o jeden rok a musí o tom být informován Výbor zemědělských fondů. Pokud je však předseda, který má být jmenován, již členem smírčího orgánu, jeho počáteční předsednické funkční období trvá tři roky.
Jména předsedy, členů a náhradníků smírčího orgánu se zveřejňují v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
3. Členové smírčího orgánu jsou odměňováni s ohledem na časovou náročnost úkolů. Náhrada nákladů se provádí v souladu s platnými předpisy pro zaměstnance Komise.
4. Po uplynutí funkčního období zůstává předseda i členové ve svých funkcích, dokud nebudou vystřídáni novými členy nebo opětovně jmenováni.
5. Funkční období členů, kteří nadále nesplňují podmínky nezbytné k výkonu svých úkolů ve smírčím orgánu, nebo kteří z jakéhokoli důvodu nejsou na neurčitou dobu k dispozici, může být Komisí ukončeno po konzultaci s Výborem zemědělských fondů.
V takovém případě je dotčený člen nahrazen na zbývající část svého funkčního období náhradníkem a je o tom informován Výbor zemědělských fondů.
Pokud je funkční období předsedy ukončeno, je člen, který má vykonávat funkci předsedy po zbytek funkčního období, na které byl předseda jmenován, jmenován Komisí po konzultaci s Výborem zemědělských fondů.
Článek 38
Nezávislost smírčího orgánu
1. Členové smírčího orgánu vykonávají své úkoly zcela nezávisle a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od Komise, jakékoli vlády nebo jiného subjektu.
Členové smírčího orgánu se neúčastní činnosti smírčího orgánu ani nepodepisují zprávu, pokud byli ve svých předchozích funkcích osobně zapojeni do projednávané záležitosti.
2. Aniž je dotčen článek 287 Smlouvy, členové smírčího orgánu nesmějí sdělovat informace získané v souvislosti se svou činností ve smírčím orgánu. Tyto informace jsou důvěrné a vztahuje se na ně služební tajemství.
Článek 39
Organizace činnosti
1. Smírčí orgán zasedá v sídle Komise. Jeho činnost připravuje a organizuje předseda. Aniž je dotčen čl. 37 odst. 5 první pododstavec, v případě nepřítomnosti předsedy vykonává funkci předsedy nejstarší člen orgánu.
Funkci sekretariátu smírčího orgánu zajišťuje Komise.
2. Aniž je dotčen čl. 38 odst. 1 druhý pododstavec, smírčí orgán přijímá své zprávy nadpoloviční většinou hlasů přítomných členů s tím, že usnášeníschopný je za přítomnosti tří členů.
Zprávy podepisují předseda a členové, kteří se účastnili jednání. Jsou spolupodepisovány sekretariátem.
Článek 40
Smírčí řízení
1. Členský stát se může obrátit na smírčí orgán ve lhůtě nejvýše 30 pracovních dnů od obdržení sdělení Komise podle čl. 34 odst. 3 druhého pododstavce s odůvodněným návrhem na zahájení smírčího řízení zaslaným sekretariátu smírčího orgánu.
Podmínky předepsaného postupu jsou spolu s adresou sekretariátu sděleny členským státům prostřednictvím Výboru zemědělských fondů.
2. Návrh na zahájení smírčího řízení je přípustný pouze tehdy, pokud částka, která má být vyloučena z financování Unií podle sdělení Komise, buď:
a)
přesahuje 1 milion EUR;
nebo
b)
představuje více než 25 % celkových ročních výdajů členského státu v rámci dotčené rozpočtové položky.
Kromě toho může předseda smírčího orgánu prohlásit návrh na zahájení smírčího řízení za přípustný, pokud daný členský stát v průběhu předchozích jednání uvedl a dostatečně odůvodnil, že se jedná o zásadní otázku týkající se uplatňování předpisů Unie. Takový návrh však nebude přípustný tehdy, pokud se vztahuje výhradně na záležitost právního výkladu.
3. Smírčí orgán provádí svá šetření co nejméně formálně a co nejrychleji výhradně na základě dokladů dostupných Komisi v okamžiku sdělení formálních závěrů podle čl. 34 odst. 3, jakož i na základě nestranného vyjádření Komise a dotčených vnitrostátních orgánů.
Pokud však členský stát považuje za nezbytné předložit ve své žádosti o zahájení smírčího řízení informace, které dosud nebyly Komisi sděleny, smírčí orgán může Komisi vyzvat, aby posoudila tyto nové informace pouze v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 34 odst. 6. Tyto informace musí být Komisi sděleny nejpozději dva měsíce poté, co byla odeslána zpráva uvedená v čl. 36 písm. c).
4. Nepodaří-li se smírčímu orgánu do čtyř měsíců od předložení případu sblížit postoje Komise a členského státu, považuje se smírčí řízení za neúspěšné.
V takovém případě se ve zprávě uvedené v čl. 36 písm. c) uvedou důvody, proč ke sblížení postojů nedošlo. Uvede se také, zda během řízení nebylo dosaženo částečné dohody a zda smírčí orgán vyzval Komisi, aby posoudila nové informace podle odst. 3 druhého pododstavce.
Zpráva je zaslána:
a)
dotčenému členskému státu;
b)
Komisi k posouzení před sdělením svých závěrů členskému státu;
c)
ostatním členským státům v rámci Výboru zemědělských fondů.
KAPITOLA IV
PRAVIDLA PRO KONTROLY
ODDÍL 1
Obecná pravidla
Článek 41
Snížení úrovně kontrol na místě
1. Členské státy mohou rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě v souladu s čl. 59 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
certifikační subjekt v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1306/2013 předložil své stanovisko potvrzující, že systém vnitřní kontroly řádně funguje a že míra chybovosti pro dotčenou populaci byla nižší než práh významnosti ve výši 2,0 % po dobu nejméně dvou po sobě jdoucích rozpočtových roků předcházejících roku, kdy se plánuje zavedení snížené míry kontrol;
b)
Komise neinformovala dotčený členský stát o tom, že nemůže přijmout stanovisko uvedené v písmenu a) tohoto odstavce poskytnuté certifikačním subjektem v kontextu článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013; a
c)
Komise:
i)
neinformovala dotčený členský stát podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 o nedostatcích kontrolního systému v rámci jednotlivých režimů podpory anebo dotyčného opatření, nebo
ii)
je při uplatňování článku 34 tohoto nařízení spokojena s nápravnými opatřeními přijatými dotčeným členským státem, pokud byl tento členský stát informován podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 o nedostatcích kontrolního systému v rámci jednotlivých režimů podpory anebo dotyčného opatření.
2. Členské státy se mohou rozhodnout, že sníží minimální úroveň kontrol na místě v závislosti na úrovních a případných dalších podmínkách stanovených v odvětvových právních předpisech.
Členské státy informují Komisi o svém rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě bezprostředně po jeho přijetí. Součástí těchto informací je:
a)
režim podpory anebo dotyčné opatření;
b)
období, po něž se bude uplatňovat snížená minimální úroveň kontrol na místě;
c)
snížená minimální úroveň kontrol prováděných na místě, jež má platit.
3. V případě, že některá z kumulativních podmínek stanovených v odstavci 1 nebo jakákoli další podmínka stanovená podle odvětvových právních předpisů není nadále plněna, členské státy okamžitě zruší své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě a od následujícího roku podání žádostí uplatní minimální úroveň kontrol na místě stanovenou právními předpisy v odvětví zemědělství.
ODDÍL 2
Kontrola operací
Článek 42
Kontrola ze strany členských států
1. Systematická kontrola obchodní dokumentace podniků podle čl. 80 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 se pro každé kontrolní období uvedené v odstavci 4 tohoto článku použije na počet podniků, který nesmí být menší než polovina podniků, u nichž výše příjmů nebo výdajů nebo součtu příjmů a výdajů v rámci systému financování EZZF přesahuje 150 000 EUR za rozpočtový rok EZZF předcházející začátku dotčeného kontrolního období.
2. Členské státy, aniž jsou dotčeny jejich závazky vymezené v čl. 80 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, vyberou pro každé kontrolní období podniky, které mají být zkontrolovány na základě analýzy rizik u všech opatření, kde je to proveditelné. Své návrhy na využití analýzy rizik předloží členské státy Komisi alespoň šest měsíců před začátkem příslušného kontrolního období. Návrhy budou obsahovat všechny relevantní informace týkající se koncepce, metody a údajů použitých v rámci analýzy, jakož i kritéria a očekávaný způsob provádění kontrol, které je třeba provést. Návrh bude vypracován v souladu s přílohou V tohoto nařízení. Členské státy přihlédnou k připomínkám, které Komise k návrhům na analýzu rizik podá do osmi týdnů po obdržení daného návrhu.
3. Pokud jde o opatření, o nichž členské státy usoudí, že na ně nelze metodu analýzy rizik použít, musí být kontrolovány podniky, u nichž výše příjmů nebo výdajů nebo součtu příjmů a výdajů v rámci systému financování EZZF přesahuje 350 000 EUR a které nebyly kontrolovány podle tohoto nařízení a hlavy V kapitoly III nařízení (EU) č. 1306/2013 v průběhu některého ze dvou předcházejících kontrolních období.
4. Kontrolní období trvá od 1. července do 30. června následujícího roku. Kontrola se týká období alespoň dvanácti měsíců, které končí v průběhu předcházejícího kontrolního období; může být rozšířena na období stanovené členským státem, která předcházejí nebo následují toto dvanáctiměsíční období.
Článek 43
Přístup k obchodní dokumentaci
Podniky uchovávají obchodní dokumentaci po dobu nejméně tří let od konce roku, v němž byla vystavena. Členské státy mohou stanovit delší dobu uchovávání této dokumentace.
Článek 44
Společné činnosti
Komise může rozhodnout z vlastního podnětu nebo na základě návrhu členského státu a po dohodě s dotyčnými členskými státy o koordinaci společných opatření zahrnujících vzájemnou pomoc mezi dvěma nebo více členskými státy, jak stanoví čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 45
Vzájemná pomoc
1. V průběhu prvního čtvrtletí následujícího po rozpočtovém roce EZZF, v němž byla vyplacena a/nebo obdržena dotyčná částka, předají členské státy seznam podniků uvedený v čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 každému členskému státu, v němž je takový podnik usazen. Seznam obsahuje všechny podrobnosti umožňující oslovenému členskému státu zjistit totožnost podniků a splnit své kontrolní povinnosti. Oslovený členský stát je příslušný k provádění kontrol podniků v souladu s článkem 80 nařízení (EU) č. 1306/2013. Kopie každého seznamu je předán Komisi.
Členský stát, ve kterém byla vyplacena nebo obdržena finanční částka, může v souladu s článkem 80 nařízení (EU) č. 1306/2013 požádat členský stát, v němž je podnik usazen, o kontrolu některých podniků, které jsou uvedeny v seznamu, s uvedením důvodů této žádosti a zejména rizik, která jsou s ní spojena.
Členský stát, který obdrží tuto žádost, náležitě přihlédne k rizikům spojeným s tímto podnikem, která mu sdělil členský stát, jenž o kontrolu požádal.
Dožádaný členský stát uvědomí členský stát, který o kontrolu požádal, o opatřeních, která učinil po obdržení jeho žádosti. Provede-li kontrolu některého z podniků uvedených v seznamu, uvědomí žádající členský stát, který kontrolu provedl, o výsledcích kontroly členský stát, který danou žádost vznesl, a to do tří měsíců po skončení kontrolního období.
Přehled těchto žádostí se čtvrtletně zasílá Komisi, a to do jednoho měsíce po uplynutí každého čtvrtletí. Komise může požadovat předložení kopií jednotlivých žádostí.
Seznam podniků uvedených v prvním pododstavci se sestaví v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze VI.
2. Seznam podniků podle čl. 83 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se sestaví v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze VII tohoto nařízení.
3. Žádost členského státu o kontrolu určitého podniku v jiném členském státě podle odst. 1 druhého pododstavce a čl. 83 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vypracuje v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze VIII tohoto nařízení.
4. Informace o výsledcích kontrol uvedené v odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 83 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se sestaví v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze IX tohoto nařízení.
5. Přehled žádostí uvedených v odst. 1 pátém pododstavci a v čl. 83 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, včetně výsledků kontrol, se sestaví v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze X tohoto nařízení.
6. Údaje, které je nutno poskytnout podle odstavce 1, se předávají v elektronické podobě ve formátu stanoveném v oddíle 2 přílohy II prováděcího nařízení (EU) č. 991/2013.
Článek 46
Roční programy a zprávy
1. Roční program kontrol podle článku 84 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vypracuje v souladu se vzorovým formulářem uvedeným v příloze XI tohoto nařízení.
2. Výroční zpráva uvedená v čl. 86 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 musí obsahovat veškeré obtíže, s nimiž se kontrola setkala, jakož i opatření přijatá k jejich překonání, a musí obsahovat případné návrhy na zlepšení.
Zpráva obsahuje podrobné informace o každém z aspektů používání hlavy V kapitoly III nařízení (EU) č. 1306/2013 uvedených v příloze XII tohoto nařízení uspořádané v jasně označených oddílech pod příslušnými nadpisy uvedenými v této příloze.
3. Informace, které mají být předloženy podle tohoto článku a článku 45, mohou být předány v tištěné nebo elektronické podobě ve formátu, na němž se dohodne odesílatel a příjemce.
4. Komise každoročně vyhodnotí dosažený pokrok ve své výroční finanční zprávě o řízení fondu uvedené v článku 109 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 47
Zvláštní orgány
1. Zvláštní orgány podle článku 85 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou, kromě úkolů uvedených v uvedeném článku, odpovědné za:
a)
školení vnitrostátních úředníků pověřených prováděním kontrol podle tohoto oddílu, které jim umožní získat znalosti dostatečné k výkonu jejich povinností;
b)
zpracovávání zpráv o kontrolách a dalších dokumentů souvisejících s prováděnými kontrolami stanovenými v hlavě V kapitole III nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
vypracovávání a projednávání programů podle článku 84 nařízení (EU) č. 1306/2013 a zpráv podle čl. 86 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Členské státy svěří zvláštním orgánům veškeré pravomoci nutné k plnění úkolů podle odstavce 1.
Tvoří je dostatečný počet úředníků, kteří jsou vhodným způsobem odborně vzděláni k výkonu těchto úkolů.
3. Členské státy, v nichž je minimální počet podniků, které mají být kontrolovány, menší než 10, nejsou povinny zřídit zvláštní orgán.
KAPITOLA V
JISTOTY
ODDÍL 1
Účel, informační technologie, vyšší moc
Článek 48
Účel
Tato kapitola se vztahuje na všechny případy, kdy právní předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství stanoví jistotu, bez ohledu na to, zda je použit přímo pojem „jistota“.
Tato kapitola se nevztahuje na jistoty poskytnuté k zajištění platby dovozních a vývozních cel podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (18).
Článek 49
Elektronická veřejná správa
Sdělení, dokumentace a jistoty mohou být vytvářeny, zpracovávány a spravovány prostřednictvím informačních technologií (IT) za předpokladu, že používané systémy jsou řízeny na základě úředně schválených protokolů kvality a bezpečnosti způsobilých pro tyto systémy.
Pokud příslušné orgány nemají přístup k požadovaným dokumentům za účelem ověření z důvodů rozdílných systémů IT, musí být tyto dokumenty vytisknuty a osvědčeny jako pravé orgánem odpovědným za řízení těchto systémů IT (dále jen „vydávající orgán“) nebo orgánem příslušným pro osvědčení dokumentů jako úředně ověřených kopií.
Tyto výtisky lze nahradit elektronickou zprávou mezi vydávajícím orgánem a příjemcem nebo příslušným orgánem za předpokladu, že vydávající orgán poskytne formou úředně schváleného protokolu o osvědčení ujištění o pravosti zprávy.
Článek 50
Lhůty v případě vyšší moci
1. Tento článek se použije v případě, kdy se na něj odvolává konkrétní nařízení.
2. Požadavek na uznání případu vyšší moci je nepřípustný, pokud jej příslušný orgán obdrží více než 30 kalendářních dnů:
a)
ode dne, kdy byl hospodářský subjekt příslušným orgánem informován o zjištěném nesplnění příslušné povinnosti ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014; po uplynutí lhůty pro splnění příslušné povinnosti uvedené v čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení nebo po uplynutí lhůty pro předložení důkazu pro splnění příslušné povinnosti uvedené v čl. 23 odst. 4 uvedeného nařízení;
b)
po uplynutí lhůty pro podání nabídek ve třetí zemi, kde je nabídka spojena s osvědčením o stanovení náhrady předem pro vývozní náhrady.
3. Hospodářské subjekty předloží ke spokojenosti příslušného orgánu důkaz o okolnostech, které považují za případ vyšší moci, do 181 kalendářních dnů následujících po uplynutí lhůty pro plné splnění povinnosti. Může jim být udělena dodatečná lhůta v případech, pokud nemohou předložit důkazy v uvedené lhůtě, i když vynaložily veškeré úsilí k jejich získání a předložení.
4. Případy vyšší moci, které členské státy uznaly, sdělí Komisi spolu s příslušnými údaji ke každému případu.
ODDÍL 2
Forma jistot
Článek 51
Forma
1. Jistota může být poskytnuta:
a)
složením hotovosti podle čl. 19 odst. 2 a 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014; a/nebo
b)
stanovením ručitele podle článku 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
2. Příslušný orgán může rozhodnout o poskytnutí jistoty:
a)
formou hotovostních vkladů v bance;
b)
formou uznaných pohledávek vůči veřejnoprávnímu subjektu nebo veřejným prostředkům, které jsou splatné a vůči kterým neexistuje žádná přednostní pohledávka; a/nebo
c)
formou převoditelných kolaterálů v dotyčném členském státě, s podmínkou, že byly vydány tímto členským státem nebo na ně poskytl jistotu.
3. Příslušný orgán může stanovit další podmínky pro přijetí jistot uvedených v odstavci 2.
Článek 52
Převoditelné kolaterály
1. Prodejní hodnota kolaterálu poskytnutého podle čl. 51 odst. 2 písm. c) musí při poskytnutí jistoty činit nejméně 115 % hodnoty požadované jistoty.
2. Příslušný orgán může přijmout jistotu uvedenou v čl. 51 odst. 2 písm. c) pouze tehdy, pokud se strana nabízející tuto jistotu písemně zaváže buď poskytnout dodatečnou jistotu, nebo nahradit původní jistotu, pokud prodejní hodnota dotyčné jistoty byla za poslední tři měsíce nižší než 105 % hodnoty požadované jistoty. Tento písemný závazek není nutný, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy. Příslušný orgán pravidelně zkoumá hodnotu takové jistoty.
3. Prodejní hodnotu jistoty uvedené v čl. 51 odst. 2 písm. c) stanoví příslušný orgán s ohledem na výdaje předpokládaného prodeje.
4. Prodejní hodnota jistot se vypočítává podle posledního kotovaní, které je k dispozici.
5. Strana, která poskytuje jistotu, poskytne na žádost příslušného orgánu důkaz o prodejní hodnotě.
Článek 53
Nahrazení a určení
1. Každá forma jistoty může být nahrazena jinou.
Nahrazení však musí schválit příslušný orgán v těchto případech:
a)
pokud původní jistota propadla, aniž by byla inkasována; nebo
b)
pokud je náhradní jistota jedním z typů jistot uvedených v čl. 51 odst. 2.
2. Bloková jistota může být nahrazena jinou blokovou jistotou za podmínky, že nová bloková jistota kryje nejméně část původní blokové jistoty, která je určena v okamžiku nahrazení k zajištění splnění jedné nebo více dosud nesplněných smluvních povinností.
3. Jakmile se část blokové jistoty vztahuje na určitou povinnost, musí být aktualizován zůstatek zbývající blokové jistoty.
ODDÍL 3
Uvolnění a propadnutí
Článek 54
Částečné uvolnění
V případě, že zvláštní předpisy Unie nestanoví minimální množství, může příslušný orgán sám omezit počet uvolněných částí z každé jistoty a stanovit minimální částku pro každé uvolnění tohoto typu.
Před uvolněním celé jistoty nebo její části může příslušný orgán požadovat, aby byla podána písemná žádost o uvolnění.
V případě jistot kryjících více než 100 % zajištěné částky, uvolní se část jistoty přesahující 100 %, jakmile dojde ke konečnému uvolnění nebo propadnutí zbylé zajištěné částky.
Článek 55
Propadnutí
1. Jakmile se příslušný orgán dozví o skutečnostech, které jsou důvodem k propadnutí celé jistoty nebo její části, neprodleně vyzve dotyčnou stranu k zaplacení propadlé částky, a tato platba musí být provedena ve lhůtě nejvýše 30 dnů ode dne žádosti o zaplacení.
Pokud platba nebyla provedena v předepsané lhůtě, příslušný orgán:
a)
neprodleně inkasuje s konečnou platností jistotu podle čl. 51 odst. 1 písm. a);
b)
neprodleně vyzve ručitele uvedeného v čl. 51 odst. 1 písm. b), aby přikročil k placení a aby tato platba byla provedena ve lhůtě nejvýše 30 dnů ode dne přijetí žádosti o zaplacení;
c)
neprodleně učiní nezbytná opatření aby:
i)
jistoty uvedené v čl. 51 odst. 2 písm. b) a c) byly přeměněny na hotovost a orgán tak mohl disponovat splatnou částkou,
ii)
mu byly dány k dispozici hotovostní fondy v bance uvedené v čl. 51 odst. 2 písm. a) na jeho vlastní účet.
Příslušný orgán může neprodleně inkasovat s konečnou platností jistotu uvedenou v čl. 51 odst. 1 písm. a), aniž by nejprve vyzval dotyčnou stranu k zaplacení.
2. Aniž je dotčen odstavec 1,
a)
jestliže je přijato rozhodnutí o propadnutí jistoty a poté je odloženo v důsledku opravného prostředku v souladu s vnitrostátními právními předpisy, platí příslušná strana úroky ze skutečně propadlé částky za období počínající 30 dnů ode dne přijetí žádosti o zaplacení podle odstavce 1 a končící den před zaplacením skutečně propadlé částky;
b)
jestliže je po výsledku řízení o opravném prostředku po dotyčné straně požadováno zaplatit do 30 dnů propadlou částku, může členský stát vypočítat úroky tak, jako by se platba uskutečnila dvacátým dnem ode dne této žádosti;
c)
použitelná úroková sazba se vypočítává podle vnitrostátních právních předpisů, ale nesmí být v žádném případě nižší než sazba použitelná pro krytí částek v národní měně;
d)
platební agentury odečítají placené úroky z výdajů EZZF nebo EZFRV v souladu s nařízením (EU) č. 1306/2013;
e)
členské státy mohou pravidelně požadovat navýšení jistoty s ohledem na úroky.
3. Pokud jistota propadla a částka byla již připsána fondům, potom na základě výsledku rozhodnutí o opravném prostředku musí být propadlá částka včetně úroků vypočítaných sazbou podle vnitrostátních právních předpisů uhrazena zcela nebo zčásti a uhradí ji fondy, pokud není úhrada připsána orgánům nebo subjektům členských států z důvodů nedbalosti nebo závažné chyby.
ODDÍL 4
Informace
Článek 56
Informace o propadnutí jistot, typech jistot a ručitelích
1. Členské státy uchovávají pro potřeby Komise celkový počet a celkovou výši propadlých jistot za každý rok, bez ohledu na fázi postupu podle článku 55, přičemž rozlišují mezi jistotami, které se připíší do vnitrostátního rozpočtu, a jistotami, které se připíší do rozpočtu Unie. Tyto informace se uchovávají pro všechny propadlé jistoty vyšší než 1 000 EUR a každé ustanovení Unie, které stanoví jistotu. Informace se týkají jak částek zaplacených přímo dotyčnou stranou, tak i částky kryté prodejem jistoty.
2. Členské státy uchovávají pro potřeby Komise seznam obsahující:
a)
typy institucí schválených jednat jako ručitelé a za tímto účelem stanovené požadavky;
b)
typy jistot přijatých podle čl. 51 odst. 2 a za tímto účelem stanovené požadavky.
KAPITOLA VI
TRANSPARENTNOST
Článek 57
Obsah zveřejněných údajů
1. Údaje uvedené v čl. 111 odst. 1 písm. c) a d) nařízení (EU) č. 1306/2013 zahrnují:
a)
rozpis částek plateb uvedených v písmenu c) uvedeného článku pro každé jednotlivé opatření vyjmenované v příloze XIII tohoto nařízení, a dále součet těchto částek, které každý příjemce obdržel v daném rozpočtovém roce;
b)
popis opatření financovaných fondy, jak jsou uvedena v písmenu d) uvedeného článku a vyjmenována v příloze XIII tohoto nařízení, včetně povahy a cíle každého opatření.
2. Částky uvedené v odstavci 1 jsou vyjádřeny v eurech v členských státech, které přijaly euro, a v národní měně v ostatních členských státech.
3. Členské státy mohou zveřejnit podrobnější informace, než je stanoveno v odstavcích 1 a 2, aniž by tím byla dotčena nezbytná ochrana soukromí.
Článek 58
Zveřejňování údajů o obci
Pokud informace, které mají být zveřejněny pro účely čl. 112 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, by vzhledem k omezenému počtu příjemců sídlících nebo registrovaných v dané obci umožnily identifikaci jednotlivého příjemce, který je fyzickou osobou, zveřejní dotčené členské státy jako informaci pro účely čl. 111 odst. 1 prvního pododstavce písm. b) uvedeného nařízení nejbližší větší správní subjekt, jehož je obec součástí.
Článek 59
Forma a datum zveřejnění
1. Údaje, které mají být zveřejněny na zvláštních stránkách, uvedené v čl. 111 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 se zpřístupní formou vyhledávače, který uživatelům umožňuje vyhledávat příjemce podle jména nebo obce podle článku 58 tohoto nařízení, nebo podle obdržených částek nebo opatření nebo podle jejich kombinace a získat všechny náležité informace jako jednotný soubor údajů. Tyto informace jsou poskytovány v úředním jazyce či úředních jazycích členského státu a/nebo v jednom ze tří pracovních jazyků Komise.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se zveřejní do 31. května každého roku pro předchozí rozpočtový rok.
3. V souladu s uvedeným článkem zůstávají dané údaje na internetové stránce přístupné dva roky od data, kdy byly poprvé zveřejněny.
Článek 60
Údaje o příjemcích
Údaje o příjemcích uvedené v článku 113 nařízení (EU) č. 1306/2013 se poskytnou příjemcům tak, že se začlení do formulářů žádostí o získání finančních prostředků z fondů, nebo v okamžiku, kdy jsou tyto údaje shromažďovány.
Pokud jde o údaje týkající se plateb přijatých v rozpočtových rocích 2014 a 2015, informace se odchylně od prvého pododstavce poskytne alespoň dva měsíce před datem zveřejnění.
Článek 61
Zveřejňování prahových hodnot režimu pro malé zemědělce
Částky oznámené členskými státy v souladu s čl. 112 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1306/2013 se zveřejní na internetových stránkách Unie uvedených v čl. 62 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 62
Spolupráce mezi Komisí a členskými státy
1. Komise zřídí a udržuje internetovou stránku Unie pod svou centrální internetovou adresou, včetně odkazů na internetové stránky členských států. Komise poskytuje aktualizované internetové odkazy podle informací zaslaných členskými státy.
2. Členské státy Komisi zasílají internetové adresy svých internetových stránek, jakmile byly zřízeny, a zasílají také jakékoliv následující změny mající vliv na přístupnost jejich internetové stránky z internetových stránek Unie.
3. Členské státy jmenují orgány příslušné pro zřízení a údržbu internetových stránek stanovených čl. 59 odst. 1. Informují Komisi o názvu a podrobné adrese tohoto orgánu.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 63
Zrušení
Nařízení (ES) č. 601/94, (ES) č. 4/2004 a (ES) č. 259/2008 se zrušují.
Nařízení (ES) č. 259/2008 se však i nadále použije pro platby za rozpočtový rok 2013. Odchylně od čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení zůstávají informace v něm uvedené na internetové stránce přístupné po dobu jednoho roku od data, kdy byly poprvé zveřejněny.
Článek 64
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Avšak
a)
článek 10 se použije pro výdaje uskutečněné a účelově vázané příjmy vybrané členskými státy od 16. října 2014;
b)
články 34 až 40 se použijí od 1. ledna 2015. Lhůty podle čl. 34 odst. 3 a 4 se však nevztahují na šetření v rámci postupu pro schvalování souladu, u nichž bylo oznámení podle čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 885/2006 odesláno před 1. lednem 2015;
c)
kapitola VI se nevztahuje na platby uskutečněné počínaje rozpočtovým rokem 2014;
d)
informace předávané členskými státy v souladu s přílohou II sloupci V1 a V2 se poskytují počínaje rozpočtovým rokem 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. srpna 2014.
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 908/2014
zo 6. augusta 2014,
ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, pravidlá kontroly, zábezpeky a transparentnosť
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 2, článok 9 ods. 2, článok 23, článok 36 ods. 6, článok 46 ods. 5 a 6, článok 50 ods. 2, článok 53 ods. 1, článok 57 ods. 2, článok 62 ods. 2, článok 66 ods. 4, článok 88, článok 104 a článok 114,
keďže:
(1)
V nariadení (EÚ) č. 1306/2013 sa stanovujú základné pravidlá financovania, riadenia a monitorovania spoločnej poľnohospodárskej politiky vrátane akreditácie platobných agentúr a koordinačných orgánov, finančného hospodárenia a postupov schvaľovania účtov, kontrolných systémov a sankcií vrátane kontroly transakcií, zábezpek a transparentnosti. Komisia je s cieľom zabezpečiť, aby nový právny rámec zavedený predmetným nariadením fungoval bez problémov a uplatňoval sa rovnakým spôsobom, splnomocnená prijať určité pravidlá v týchto oblastiach. Nové pravidlá by mali nahradiť príslušné ustanovenia nariadení Komisie (ES) č. 601/94 (2), (ES) č. 4/2004 (3), (ES) č. 883/2006 (4), (ES) č. 884/2006 (5), (ES) č. 885/2006 (6), (ES) č. 259/2008 (7) a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 282/2012 (8). Nariadenia (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006 a (EÚ) č. 282/2012 sa zrušili delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 907/2014 (9). V záujme jasnosti a právnej istoty by sa nariadenia (ES) č. 601/94, (ES) č. 4/2004 a (ES) č. 259/2008 mali zrušiť.
(2)
Platobné agentúry by členský štát mal akreditovať len vtedy, ak spĺňajú určité minimálne kritériá stanovené na úrovni Únie, ako sa uvádza v článku 1 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014. Tieto akreditačné kritériá sa stanovujú v prílohe I k delegovanému nariadeniu (EÚ) č. 907/2014. Mali by sa stanoviť pravidlá vzhľadom na postupy vydávania, skúmania a odoberania akreditácie platobných agentúr a koordinačných orgánov.
(3)
Členské štáty by nad svojimi platobnými agentúrami mali vykonávať dohľad neprestajne. Mali by vytvoriť systém na výmenu potrebných informácií, pomocou ktorého budú môcť priebežne informovať príslušný orgán o prípadoch podozrenia z neplnenia povinností. Mal by sa zaviesť postup, ktorým by členské štáty mali takéto prípady riešiť, ktorý by mal zahŕňať povinnosť vypracovať plán na nápravu prípadných zistených nedostatkov v stanovenej lehote. Vzhľadom na výdavky uskutočnené platobnými agentúrami, ktorým členský štát ponechal akreditáciu napriek tomu, že neuplatnili takýto plán v stanovenej lehote, Komisia by mala mať možnosť rozhodnúť sa riešiť nedostatky v rámci postupu overovania súladu stanoveného v článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
(4)
Podľa článku 7 ods. 3 prvého pododseku písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 je osoba zodpovedná za akreditovanú platobnú agentúru povinná vypracovať manažérske vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa úplnosti, presnosti a vecnej správnosti účtovnej závierky a riadneho fungovania systémov vnútornej kontroly, ako aj zákonnosti a správnosti príslušných operácií. Mali by sa stanoviť pravidlá, pokiaľ ide o obsah a formát týchto manažérskych vyhlásení.
(5)
Mali by sa stanoviť pravidlá fungovania koordinačných orgánov uvedených v článku 7 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj úlohy certifikačných orgánov uvedených v článku 9 uvedeného nariadenia. Navyše by sa mal špecifikovať obsah osvedčení a správ, ktoré majú vypracúvať certifikačné orgány, s cieľom zabezpečiť, aby predstavovali pomoc pre Komisiu pri postupe schvaľovania účtovných závierok.
(6)
Platobné agentúry by s cieľom zabezpečiť riadne hospodárenie s rozpočtovými prostriedkami zahrnutými v rozpočte Únie pre Európsky poľnohospodársky záručný fond (ďalej len „EPZF“) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (ďalej len „EPFRV“) (ďalej len „fondy“) mali viesť samostatné účtovníctvo týkajúce sa výlučne platieb uskutočnených z každého fondu a príjmov pripísaných každému fondu. Na tento účel by z účtov, ktoré vedú platobné agentúry, mali za každý fond jasne vyplývať výdavky vykonané a príjmy pripísané podľa článku 4 ods. 1, článku 5 a článku 43 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a na ich základe by malo byť možné dať tieto výdavky a príjmy do súvisu s finančnými prostriedkami, ktoré im boli poskytnuté z rozpočtu Únie.
(7)
Spoločná poľnohospodárska politika sa realizuje v eurách, pričom členské štáty, ktoré euro nezaviedli, majú možnosť uskutočňovať platby príjemcom vo svojej národnej mene. Na účel konsolidácie všetkých výdavkov a príjmov je preto potrebné stanoviť, že príslušné platobné agentúry musia byť schopné poskytovať údaje o výdavkoch a príjmoch tak v eurách, ako aj v mene, v ktorej sa vyplatili alebo získali.
(8)
Výdavky spoločne financované z rozpočtu Únie a z národných rozpočtov na podporu rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV vyplývajú z programov rozdelených podľa opatrení, konkrétnych mier príspevkov a oblastí zamerania v súlade so zásadou riadneho finančného hospodárenia, že výdavky by sa mali monitorovať a zaúčtovávať na tomto základe, aby bolo možné všetky operácie identifikovať podľa programu, opatrenia, konkrétnych mier príspevkov a oblastí zamerania. Zabezpečí sa tak možnosť overiť, či vykonané výdavky zodpovedajú pripísaným rozpočtovým prostriedkom. V danej súvislosti by sa mali špecifikovať prvky, ktoré majú zohľadniť platobné agentúry. Predovšetkým by platobné agentúry mali v účtoch pri realizovanom financovaní jednoznačne vykazovať pôvod verejných finančných prostriedkov a finančných prostriedkov Únie. Navyše je potrebné identifikovať sumy, ktoré sa majú vymôcť od príjemcov, a sumy, ktoré sa vymohli, a vykázať ich v súvislosti s pôvodnými operáciami.
(9)
Členské štáty mobilizujú zdroje potrebné na financovanie výdavkov v rámci EPZF uvedené v článku 4 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 predtým, ako Komisia financuje tieto výdavky v podobe mesačných úhrad za vykonané výdavky. Druhou možnosťou je, že členské štáty prijmú preddavok na výdavky z EPFRV, ktorý neskôr bude figurovať ako prvok v ročnom schválení účtovných závierok podľa článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. Členské štáty by s cieľom zaručiť správne riadenie finančných tokov mali zhromažďovať informácie potrebné na preukázanie úplnosti, presnosti a vecnej správnosti vykonaných výdavkov na účely týchto mesačných úhrad a dávať ich Komisii k dispozícii pri vykonaní výdavkov alebo získaní príjmov alebo ich Komisii postupovať v pravidelných intervaloch. Členské štáty by mali informácie Komisii poskytovať v intervaloch prispôsobených metódam riadenia každého fondu. Poskytovanie informácií v takýchto intervaloch by nemalo mať vplyv na povinnosť členských štátov uchovávať úplné informácie získané na účely riadneho monitorovania výdavkov, aby ich mohli poskytnúť Komisii na overenie.
(10)
Všeobecné povinnosti platobných agentúr týkajúce sa vedenia účtovníctva sa vzťahujú na údaje požadované na riadenie a kontrolu fondov Únie. Nevzťahujú sa však na požiadavky týkajúce sa úhrady výdavkov a podrobných údajov, ktoré je potrebné poskytnúť Komisii na získanie takejto úhrady. Preto by sa malo špecifikovať, ktoré informácie a údaje o výdavkoch, ktoré sa majú financovať z fondov, je potrebné zasielať Komisii v pravidelných intervaloch. Oznámenia o informáciách, ktoré členské štáty zasielajú Komisii, jej musia umožniť priamo a čo možno najefektívnejšie tieto informácie využívať na správu účtov fondov a súvisiacich platieb. Na dosiahnutie tohto cieľa by sa všetky informácie, ktoré sa majú vzájomne sprístupňovať alebo oznamovať medzi členskými štátmi a Komisiou, mali zasielať elektronicky.
(11)
Podľa článku 102 ods. 1 prvého pododseku písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa vzhľadom na opatrenia v súvislosti s operáciami financovanými z fondov Komisii musia spolu s potrebnými informáciami zasielať vyhlásenia o výdavkoch, ktoré slúžia aj ako žiadosti o platbu. S cieľom umožniť členským štátom a platobným agentúram zostavovať uvedené vyhlásenia o výdavkoch v súlade s harmonizovanými pravidlami a umožniť Komisii zvážiť žiadosti o platbu by sa mali stanoviť podmienky, za akých možno dané výdavky zohľadniť v rámci príslušných rozpočtov EPZF a EPFRV. V týchto podmienkach by sa mali špecifikovať pravidlá vzťahujúce sa na zaznamenávanie výdavkov a príjmov, predovšetkým pripísaných príjmov a akýchkoľvek potrebných korekcií, ako aj na ich skutočné nahlásenie.
(12)
V prípade, že na základe vyhlásení o výdavkoch od členských štátov v rámci EPZF celková výška predbežných záväzkov, ktoré by mohli byť schválené v súlade s článkom 170 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (10) presahuje 75 % rozpočtových prostriedkov na bežný rozpočtový rok, Komisia je povinná tieto sumy znížiť. V súlade so zásadou riadneho finančného hospodárenia sa uvedené zníženie musí úmerne rozdeliť medzi všetky členské štáty na základe vyhlásení o výdavkoch, ktoré poskytli. S cieľom spravodlivo rozdeľovať dostupné rozpočtové prostriedky medzi členské štáty je potrebné stanoviť, že v tomto prípade sa mesačné platby v rámci EPZF musia znížiť o percentuálny podiel určený jednotlivo pre každú kapitolu na základe vyhlásení o výdavkoch, ktoré zaslali jednotlivé členské štáty, a že zostatok nevyužitý počas daného mesiaca sa musí znova prideliť na základe rozhodnutí Komisie o nasledujúcich mesačných platbách.
(13)
Komisia by po schválení mesačných platieb mala poskytnúť členským štátom finančné zdroje potrebné na krytie výdavkov, ktoré sa majú financovať z fondov, v súlade s praktickými postupmi a podmienkami, ktoré je potrebné určiť na základe informácií, ktoré Komisii zaslali členské štáty, a informačných systémov zavedených Komisiou.
(14)
Jednou z podmienok uhradenia výdavkov na verejnú intervenciu, ktoré vznikli platobným agentúram, je povinnosť zahrnúť do vyhlásení o výdavkoch hodnoty a sumy zaúčtované počas mesiaca nasledujúceho po mesiaci, na ktorý sa vzťahujú operácie verejného skladovania. S cieľom zabezpečiť bezproblémový priebeh procesu úhrady je potrebné špecifikovať spôsob, akým sa takéto informácie, ktoré sú nevyhnutné na výpočet nákladov a výdavkov, majú oznamovať Komisii.
(15)
V súlade s článkom 3 ods. 3 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 musí byť na základe účtovníctva zásob vo verejnej intervencii možné posúdiť tak sumu vyplateného financovania zo strany EÚ, ako aj situáciu intervenčných zásob. Na daný účel by sa platobným agentúram mala uložiť povinnosť viesť osobitne materiálne účtovníctvo a finančné účtovníctvo, ktoré by obsahovali zložky nevyhnutné na sledovanie zásob a na zabezpečenie riadenia financovania výdavkov a príjmov spojených s verejnými intervenčnými opatreniami.
(16)
Vzhľadom na opatrenia skladovania v rámci verejnej intervencie sú platobné agentúry povinné účtovať prvky týkajúce sa množstiev, hodnôt a určitých priemerov. Vyskytujú sa však aj okolnosti, keď by sa určité operácie a výdavky nemali účtovať alebo by sa mali zaúčtovať podľa určitých pravidiel. S cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie a chrániť finančné záujmy Únie je potrebné tieto okolnosti špecifikovať vrátane prípadných úprav zaznamenávania operácií a výdavkov do účtovníctva.
(17)
Dátum, ku ktorému sa uskutočňuje zaúčtovanie jednotlivých prvkov výdavkov a príjmov súvisiacich s opatreniami skladovania v rámci verejnej intervencie, závisí od typu operácií, ktorých sa týkajú, a môže sa určiť v rámci uplatniteľných právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva. V tomto kontexte je potrebné prijať všeobecné pravidlo špecifikujúce rôzne prvky, ktoré sa majú zaúčtovať k dátumu, ku ktorému sa vykonala materiálna operácia vyplývajúca z intervenčného opatrenia, ako aj osobitné prípady, ktoré sa musia zohľadniť.
(18)
Členské štáty by Komisii v záujme riadneho finančného hospodárenia mali poskytovať prognózy súm, ktoré je ešte potrebné financovať z EPFRV na poľnohospodársky rozpočtový rok, a odhady vzhľadom na žiadosti o financovanie na nasledujúci rozpočtový rok. Na to, aby Komisia mohla splniť svoje záväzky, musia sa jej predmetné informácie doručiť s dostatočným predstihom, v každom prípade dva razy do roka, najneskôr do 31. januára a 31. augusta každého roka.
(19)
V súlade s článkom 36 ods. 6 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa musia stanoviť konečné termíny na zostavenie vyhlásení o výdavkoch na operácie v rámci EPFRV. Vzhľadom na špecifiká účtovných pravidiel, ktoré sa uplatňujú pri EPFRV, uskutočňovanie predbežného financovania a financovania opatrení za kalendárny rok by sa malo stanoviť, že tieto výdavky sa musia vykazovať v určitých intervaloch prispôsobených týmto špecifickým podmienkam.
(20)
Výmeny informácií a dokumentov medzi členskými štátmi a Komisiou, ako aj poskytovanie a oznamovanie informácií členských štátov Komisii sa spravidla uskutočňujú elektronicky. S cieľom zlepšiť spôsob realizácie takýchto výmen informácií týkajúcich sa fondov a s cieľom rozšíriť ich využívanie sa zaviedli informačné systémy v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 883/2006. Takéto systémy by sa mali naďalej používať a ďalej fungovať po tom, ako členským štátom informácie sprostredkuje Výbor pre poľnohospodárske fondy.
(21)
Podmienky spracovania informácií v týchto informačných systémoch, ako aj forma a obsah dokumentov, ktoré sa musia oznámiť podľa nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, si vyžadujú časté úpravy v súlade s vývojom uplatniteľných právnych predpisov alebo požiadaviek na riadenie. Rovnako by sa mali stanoviť jednotné pravidlá predkladania príslušných dokumentov, ktoré musia členské štáty zasielať. V snahe dosiahnuť uvedené ciele, zjednodušiť postupy a zabezpečiť, aby tieto informačné systémy boli rýchlo schopné prevádzky, by sa mala určiť forma a obsah dokumentov na základe štandardizovaných vzorov a protokolov a malo by sa stanoviť, že ich úpravy a aktualizácie bude vykonávať Komisia po oboznámení Výboru pre poľnohospodárske fondy.
(22)
Podľa článku 58 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sú členské štáty prostredníctvom svojich platobných agentúr zodpovedné za riadenie a kontrolu výdavkov z fondov. Údaje o finančných operáciách by sa preto mali oznámiť alebo zaznamenať do informačných systémov, pričom ich na zodpovednosť platobných agentúr aktualizujú samotné platobné agentúry alebo orgány, na ktoré sa táto funkcia preniesla, alebo prípadne akreditovaný koordinačný orgán.
(23)
Niektoré dokumenty alebo vyhlásenia stanovené v článku 102 ods. 1 prvom pododseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 alebo v aktoch Komisie prijatých na účely uvedeného článku si v určitej etape alebo v určitých etapách daného postupu vyžadujú podpis oprávnenej osoby alebo súhlas určitej osoby. V týchto prípadoch by informačné systémy zavedené na účely oznamovania uvedených dokumentov mali umožňovať jednoznačnú identifikáciu každej osoby a poskytovať primerané záruky nemeniteľnosti obsahu dokumentov, a to aj počas jednotlivých etáp postupu. To by malo platiť najmä pri vyhláseniach o výdavkoch a manažérskom vyhlásení pripojených k ročnej účtovnej závierke uvedenej v článku 102 ods. 1 prvom pododseku písm. c) bode iii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a pri dokumentoch zaslaných v rámci týchto postupov elektronicky.
(24)
Podľa článku 58 ods. 1 písm. e) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sú členské štáty prostredníctvom svojich platobných agentúr zodpovedné za vymáhanie neoprávnených platieb plus úroky. S cieľom zabezpečiť účinné a správne uplatňovanie uvedených ustanovení je vhodné stanoviť harmonizované pravidlá vzhľadom na úroky uplatniteľné na vymáhanie neoprávnených platieb. Bez toho, aby bol dotknutý článok 54 ods. 3 prvý pododsek písm. a) a b) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, môžu členské štáty plniť povinnosť vymáhať neoprávnene vyplatené sumy rôznymi spôsobmi. Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek opatrenia presadzovania práva stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch, účinným a nákladovo efektívnym prostriedkom vymáhania dlhu je odpočítanie všetkých dlžných súm od budúcich platieb dlžníkovi, keď sa v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi skonštatovala existencia dlhu. Preto by členské štáty mali povinne uplatňovať túto metódu vymáhania dlhu a mali by sa stanoviť spoločné podmienky jej uplatňovania.
(25)
Mali by sa stanoviť podrobné ustanovenia o schvaľovaní účtovnej závierky stanovenej v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj o postupe overenia súladu stanovenom v článku 52 uvedeného nariadenia vrátane mechanizmu, pomocou ktorého sa výsledné sumy v závislosti od okolností odpočítajú od jednej z ďalších platieb Komisie členským štátom alebo k nej pripočítajú.
(26)
Vzhľadom na postup schvaľovania účtovných závierok stanovený v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 je potrebné špecifikovať obsah účtovnej závierky platobných agentúr a stanoviť dátum odovzdávania týchto závierok a iných príslušných dokumentov Komisii. Ďalej by sa malo objasniť, ako dlho musia platobné agentúry uchovávať podporné dokumenty týkajúce sa všetkých výdavkov a pripísaných príjmov, aby boli Komisii k dispozícii. Navyše by sa malo špecifikovať, že Komisia určuje formu a obsah informácií o účtovníctve, ktoré majú platobné agentúry postupovať.
(27)
S cieľom zabezpečiť, aby sa v bežných prípadoch postup overenia súladu uzavrel v primeranom časovom rámci, je vhodné stanoviť špecifické obdobia rôznych etáp postupu, ktoré Komisia a členské štáty musia dodržiavať. Zároveň by však Komisia mala mať možnosť v prípade potreby tieto obdobia predĺžiť vzhľadom na stupeň komplikovanosti prípadu, ktorý je predmetom vyšetrovania. Členské štáty by v rámci postupu overenia súladu mali mať právo na kontradiktórne konanie a na riadne posúdenie informácií potrebných na posúdenie rizika vzťahujúceho sa na fondy.
(28)
V súlade s článkom 59 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sú členské štáty povinné zabezpečiť minimálnu úroveň kontrol na mieste potrebnú na účinné riadenie rizík. V rámci tejto zodpovednosti však môžu znížiť minimálnu úroveň týchto kontrol na mieste za predpokladu, že sa zistilo správne fungovanie systémov riadenia a kontroly a že miera chybovosti zostáva na prijateľnej úrovni. Potrebné minimálne úrovne kontrol na mieste sa síce stanovujú v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva, mali by sa však stanoviť horizontálne pravidlá týkajúce sa možnosti zníženia minimálnej úrovne kontrol na mieste uplatniteľné na všetky opatrenia financované z fondov a uplatniteľné podmienky. V právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva by sa okrem týchto horizontálnych pravidiel mohli stanoviť aj dodatočné pravidlá.
(29)
Ďalej je vhodné stanoviť pravidlá týkajúce sa vykonávania kontrol transakcií zo strany členských štátov stanovených v článku 80 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 predovšetkým vzhľadom na výber podnikov, mieru a harmonogram kontrol.
(30)
V súlade s hlavou V kapitolou III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 týkajúcou sa kontroly transakcií sú členské štáty povinné Komisii zaslať celý rad oznámení. Štandardizácia formy a obsahu týchto oznámení zjednodušuje ich používanie a zabezpečuje jednotnú koncepciu, a preto je vhodné prijať podrobné pravidlá, pokiaľ ide o ich formu a obsah. Navyše by sa mali stanoviť pravidlá týkajúce sa uchovávania obchodných dokumentov, spoločných činností, ktoré zahŕňajú vzájomnú pomoc, uvedených v článku 83 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj osobitných útvarov uvedených v článku 85 uvedeného nariadenia.
(31)
V delegovanom nariadení (EÚ) č. 907/2014 sa stanovujú pravidlá dopĺňajúce právny rámec pre zábezpeky, predovšetkým pokiaľ ide o požiadavku zložiť zábezpeku, podmienky vzťahujúce sa na zábezpeky, ako aj pravidlá zloženia, uvoľnenia a prepadnutia zábezpeky. S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie týchto pravidiel by sa mali stanoviť ustanovenia o forme a postupoch zloženia a uvoľnenia zábezpeky, ako aj o výmene informácií a predkladaní oznámení požadovaných v tejto súvislosti.
(32)
V súlade s hlavou VII kapitolou IV nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 o transparentnosti sú členské štáty povinné každoročne uverejňovať príjemcov prostriedkov z fondov a okrem iného sumy, ktoré každý príjemca dostal z každého z týchto fondov. Na uvedený účel a v súlade s článkom 111 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 by sa mala stanoviť forma týchto uverejnení. Uverejnenia by nemali presahovať rámec, ktorý je potrebný na dosiahnutie sledovaných cieľov pri transparentnosti.
(33)
Uverejnenia by mali byť v súlade s informáciami, ktoré sa nachádzajú v účtovných knihách a záznamoch platobných agentúr a mali by sa týkať platieb prijatých v predchádzajúcom rozpočtovom roku. Informácie by sa verejnosti mali prezentovať do 31. mája jednoznačným a harmonizovaným spôsobom, ktorý umožňuje prehľadávanie.
(34)
Podľa článku 111 ods. 1 prvého pododseku písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa majú uverejniť objemy platieb jednotlivým príjemcom zodpovedajúce každému opatreniu financovanému z fondov. S cieľom zabezpečiť dodržiavanie povinností stanovených v článku 112 uvedeného nariadenia je však takisto potrebné stanoviť prahové hodnoty, ktoré príjemcovia musia presiahnuť na to, aby sa ich mená uverejnili.
(35)
V súlade s článkom 111 ods. 1 prvým pododsekom písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa pri uverejnení príjemcov prostriedkov z fondov musí uviesť obec, v ktorej má príjemca sídlo alebo je zaregistrovaný. Táto informácia by sa mala sprístupniť aj pri príjemcoch, ktorí sú fyzickými osobami a ktorých mená sa v súlade s článkom 112 uvedeného nariadenia nemajú uverejniť. Mali by sa stanoviť ustanovenia pre prípady, že by z dôvodu obmedzeného počtu príjemcov so sídlom v danej obci alebo príjemcov zaregistrovaných v danej obci uvedenie obce viedlo k identifikácii príjemcu, ktorý je fyzickou osobou, s cieľom zabrániť neprimeranému a nepotrebnému narušeniu súkromia.
(36)
Zverejnenie informácií by sa malo uskutočniť cez internet prostredníctvom vyhľadávacieho nástroja, čím sa prístup k nim zabezpečí pre širokú verejnosť. Vyhľadávací nástroj by mal umožňovať vyhľadávanie na základe určitých kritérií a výsledky vyhľadávania by sa mali prezentovať v ľahko prístupnej forme.
(37)
V záujme splnenia uplatniteľných požiadaviek na ochranu údajov by príjemcovia finančných prostriedkov mali byť ešte pred samotným uverejnením informovaní o uverejnení ich údajov. Informácie by sa príjemcom mali poskytnúť prostredníctvom formulárov žiadostí o pomoc alebo pri zhromažďovaní údajov. Pokiaľ ide o výdavky vzniknuté v rozpočtových rokoch 2014 a 2015 a v prípade, že v čase zhromažďovania osobných údajov nie sú informácie týkajúce sa príjemcov k dispozícii, príjemcom by sa predmetné informácie mali napriek tomu poskytnúť v dostatočnom predstihu pred uverejnením ich údajov.
(38)
S cieľom uľahčiť prístup verejnosti k uverejneným údajom by členské štáty mali vytvoriť webové stránky s informáciami o príjemcoch finančných prostriedkov a prahových hodnotách uvedených v článku 112 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. S ohľadom na svoje rozdielne organizačné štruktúry by členské štáty mali určiť, ktorý orgán je zodpovedný za zriadenie a udržiavanie jednej webovej stánky a uverejnenie predmetných údajov. Komisia by mala vytvoriť webovú stránku obsahujúcu odkazy na webové stránky členských štátov.
(39)
Článok 10 tohto nariadenia by sa mal uplatňovať na vzniknuté výdavky a pripísané príjmy, ktoré členským štátom plynú od 16. októbra 2014, s cieľom zabezpečiť kontinuitu podávania správ v danom rozpočtovom roku.
(40)
S cieľom zabezpečiť jednotné zaobchádzanie s prebiehajúcimi postupmi overenia súladu by sa obdobia stanovené v článku 34 ods. 3 a 4 tohto nariadenia nemali vzťahovať na tie postupy, pri ktorých sa oznámenie v súlade s článkom 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006 zaslalo pred 1. januárom 2015.
(41)
Keďže hlava VII kapitola IV nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 o transparentnosti sa vzťahuje na platby uskutočňované od rozpočtového roku 2014, relevantné ustanovenia tohto nariadenia by sa mali uplatňovať na predmetné platby.
(42)
S cieľom poskytnúť členským štátom dostatočný čas na vykonávanie by sa malo stanoviť, že informácie podľa prílohy II stĺpcov V1 a V2 sa začnú poskytovať počnúc rozpočtovým rokom 2016.
(43)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre poľnohospodárske fondy,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PLATOBNÉ AGENTÚRY A OSTATNÉ ORGÁNY
Článok 1
Postup akreditácie platobných agentúr
1. Členské štáty určia na úrovni ministerstva orgán zodpovedný za:
a)
vydávanie, skúmanie a odoberanie akreditácie platobných agentúr;
b)
vykonávanie úloh zverených na základe tejto kapitoly príslušnému orgánu.
2. Príslušný orgán prostredníctvom úradného aktu rozhodne o vydaní alebo po preskúmaní o odobraní akreditácie platobnej agentúry na základe preskúmania akreditačných kritérií uvedených v článku 1 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 („akreditačné kritériá“). Príslušný orgán bezodkladne informuje Komisiu o akreditácii a o odobraní akreditácie.
3. Príslušný orgán určí audítorský orgán, ktorý poverí vykonaním preskúmania pred udelením akreditácie (predakreditačné preskúmanie). Audítorský orgán je orgán auditu alebo iná verejná alebo súkromná organizácia alebo organizačná jednotka orgánu s požadovanou odbornosťou, zručnosťami a schopnosťami na vykonávanie auditov. Audítorský orgán je nezávislý od platobnej agentúry, ktorá sa má akreditovať.
Preskúmanie (predakreditačné preskúmanie), ktoré má vykonať audítorský orgán, je zamerané predovšetkým na:
a)
postupy a systémy zavedené na schvaľovanie a vykonávanie platieb;
b)
rozdelenie povinností a primeranosť vnútornej a vonkajšej kontroly vzhľadom na transakcie financované z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), označované ďalej súhrnne ako „fondy“;
c)
mieru, do akej sú zavedené postupy a systémy vhodné na ochranu rozpočtu Únie, vrátane opatrení proti podvodom založených na posúdení rizika;
d)
bezpečnosť informačných systémov;
e)
uchovávanie účtovných záznamov.
Audítorský orgán vypracuje správu s podrobnosťami o vykonaných audítorských činnostiach, ich výsledkoch a svojom posúdení otázky, či platobná agentúra spĺňa akreditačné kritériá. Správu postúpi príslušnému orgánu, ktorý vydá akt o akreditácii v prípadoch, keď sa uistí, že platobná agentúra spĺňa akreditačné kritériá.
4. V prípadoch, keď sa príslušný orgán domnieva, že platobná agentúra nespĺňa akreditačné kritériá, informuje platobnú agentúru o konkrétnych podmienkach, ktoré je povinná splniť predtým, ako možno udeliť akreditáciu.
Do vykonania všetkých zmien potrebných na splnenie takýchto konkrétnych podmienok je možné akreditáciu udeliť dočasne na obdobie, ktoré nesmie presahovať 12 mesiacov, a pri stanovení jeho trvania je potrebné zohľadniť závažnosť zistených problémov. V náležite opodstatnených prípadoch môže Komisia na žiadosť dotknutého členského štátu toto obdobie predĺžiť.
5. Informácie stanovené v článku 102 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa poskytujú okamžite po prvej akreditácii platobnej agentúry a v každom prípade predtým, ako sa akékoľvek výdavky, ktoré agentúra uskutočnila, zaúčtujú fondom. K informáciám sa priložia vyhlásenia a dokumenty, ktoré sa týkajú:
a)
úloh, ktoré boli platobnej agentúre zverené;
b)
rozdelenia úloh medzi oddelenia platobnej agentúry;
c)
vzťahu platobnej agentúry k iným orgánom, verejným alebo súkromným, zodpovedným za vykonanie všetkých opatrení, na základe ktorých platobná agentúra účtuje výdavky fondom;
d)
postupov, podľa ktorých sa prijímajú a overujú žiadosti príjemcov a potvrdzuje ich platnosť a podľa ktorých sa schvaľujú, uhrádzajú a účtujú výdavky;
e)
ustanovení v súvislosti s bezpečnosťou informačných systémov;
f)
správy o predakreditačnom preskúmaní, ktoré vykonal audítorský orgán uvedený v odseku 3.
6. Komisia informuje Výbor pre poľnohospodárske fondy o platobných agentúrach akreditovaných v každom členskom štáte.
Článok 2
Preskúmanie akreditácie
1. Príslušný orgán má platobné agentúry, za ktoré je zodpovedný, pod sústavným dohľadom predovšetkým na základe certifikátov a správ, ktoré vypracoval certifikačný orgán uvedený v článku 9 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, a v prípade zistených nedostatkov podniká následné kroky.
Príslušný orgán každé tri roky postupuje Komisii písomnú správu o dohľade nad platobnými agentúrami a monitorovaní ich aktivít. Takáto správa zahŕňa preskúmanie otázky, či platobná agentúra nepretržite spĺňa akreditačné kritériá, a zhrnutie prijatých opatrení na odstránenie nedostatkov. Príslušný orgán potvrdzuje, či platobná agentúra, za ktorú je zodpovedný, naďalej spĺňa akreditačné kritériá.
2. Členské štáty zavedú systém, ktorým sa zabezpečí, že akékoľvek informácie o tom, že platobná agentúra nespĺňa akreditačné kritériá, sa bezodkladne oznámia príslušnému orgánu.
3. V prípadoch, že príslušný orgán dospel k záveru, že akreditovaná platobná agentúra už viac nedodržiava jedno alebo viaceré akreditačné kritériá spôsobom, ktorý môže byť prekážkou vykonania úloh stanovených v článku 1 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014, bezodkladne určí platobnej agentúre skúšobnú lehotu na jej akreditáciu. Zostaví plán obsahujúci opatrenia a termíny na nápravu zistených nedostatkov v lehote, ktorá sa určí v závislosti od závažnosti problému a ktorá nepresiahne 12 mesiacov od dátumu, keď sa na akreditáciu určila skúšobná lehota. V náležite opodstatnených prípadoch môže Komisia na žiadosť dotknutého členského štátu túto lehotu predĺžiť.
4. Príslušný orgán informuje Komisiu o svojom rozhodnutí určiť platobnej agentúre skúšobnú lehotu na jej akreditáciu, o pláne zostavenom podľa odseku 3 a následne o pokroku dosiahnutom pri realizácii takýchto plánov.
5. Príslušný orgán v prípade odobrania akreditácie bezodkladne akredituje inú platobnú agentúru, ktorá spĺňa podmienky stanovené v článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 s cieľom zabezpečiť, aby sa neprerušili platby príjemcom.
6. Ak Komisia zistí, že príslušný orgán nesplnil svoju povinnosť zostaviť plán nápravy podľa odseku 3 alebo že platobná agentúra je naďalej akreditovaná bez toho, že by v určenej lehote bola úplne vykonala takýto plán, požiada príslušný orgán, aby platobnej agentúre odobral akreditáciu; výnimkou je prípad, keď sa vykonajú potrebné zmeny v lehote, ktorú určí Komisia v závislosti od závažnosti problému. Komisia sa v takejto situácii môže rozhodnúť riešiť nedostatky v rámci postupu overenia súladu podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 3
Manažérske vyhlásenie
1. Manažérske vyhlásenie uvedené v článku 7 ods. 3 prvom pododseku písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa vypracuje v primeranom čase na to, aby certifikačný orgán vydal stanovisko uvedené v článku 9 ods. 1 uvedeného nariadenia.
Manažérske vyhlásenie má podobu stanovenú v prílohe I k tomuto nariadeniu a môže byť podmienené výhradami kvantifikujúcimi potenciálny finančný vplyv. V prípade výhrad vyhlásenie zahŕňa nápravný akčný plán a presný časový rámec jeho vykonania.
2. Manažérske vyhlásenie je založené na účinnom dohľade nad zavedeným riadiacim a kontrolným systémom počas celého roka.
Článok 4
Koordinačný orgán
1. Koordinačný orgán uvedený v článku 7 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 pôsobí ako jediná kontaktná osoba Komisie, ktorej môže dotknutý členský štát adresovať všetky otázky súvisiace s fondmi, pokiaľ ide o:
a)
šírenie informácií a usmernení týkajúcich sa funkcií a operácií platobných agentúr predmetným platobným agentúram a orgánom zodpovedným za vykonávanie predmetných usmernení, ako aj podpory ich harmonizovaného uplatňovania;
b)
oznamovanie informácií uvedených v článkoch 7 a 102 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 Komisii;
c)
dostupnosť úplného záznamu všetkých účtovných údajov požadovaných na štatistické a kontrolné účely pre Komisiu.
2. Platobná agentúra môže pôsobiť ako koordinačný orgán za predpokladu, že obidve funkcie vykonáva oddelene.
3. Koordinačný orgán sa pri výkone svojich úloh môže v súlade s vnútroštátnymi postupmi obrátiť na iné administratívne orgány alebo oddelenia, najmä na tie, ktoré majú účtovné alebo technické odborné znalosti.
4. Dôvernosť, úplnosť a dostupnosť všetkých počítačových údajov, ktoré uchováva koordinačný orgán, sa zabezpečuje pomocou opatrení prispôsobených administratívnej štruktúre, personálnemu vybaveniu a technologickému prostrediu každého koordinačného orgánu. Finančné a technologické úsilie je úmerné skutočným vzniknutým rizikám.
5. Oznámenia stanovené v článku 102 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa poskytujú okamžite po prvej akreditácii koordinačného orgánu a v každom prípade predtým, ako sa akékoľvek výdavky, za ktoré je zodpovedný, zaúčtujú fondom. Prílohu k oznámeniam tvorí doklad o udelení akreditácie orgánu, ako aj informácie o administratívnych a účtovných podmienkach a podmienkach súvisiacich s internou kontrolou, za akých vykonáva svoje činnosti.
Článok 5
Certifikácia
1. Príslušný orgán určí certifikačný orgán stanovený v článku 9 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Certifikačný orgán organizuje svoju prácu účinným a efektívnym spôsobom a vykonáva svoje kontroly v primeranom časovom rámci, pričom zohľadňuje povahu a načasovanie transakcií za príslušný rozpočtový rok.
3. Certifikačný orgán každoročne koncipuje stanovisko, ktoré je podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 povinný poskytnúť.
Uvedené stanovisko vychádza z audítorských činností, ktoré je potrebné vykonať v súlade s článkami 6 a 7 tohto nariadenia.
4. Certifikačný orgán vypracuje správu o svojich zisteniach. Predmetom správy sú delegované funkcie. V správe sa uvádza, či za obdobie, na ktoré sa správa vzťahuje:
a)
platobná agentúra spĺňala akreditačné kritériá;
b)
postupy platobnej agentúry predstavovali primeranú záruku toho, že výdavky účtované fondom sa zrealizovali v súlade s pravidlami Únie, a teda záruku, že súvisiace transakcie boli zákonné a v súlade s predpismi a že sa postupovalo podľa prípadných odporúčaní na zlepšenia;
c)
ročné účtovné závierky uvedené v článku 29 tohto nariadenia boli v súlade s účtovnými knihami a záznamami platobnej agentúry;
d)
výkazy výdavkov a intervenčných operácií boli vecne pravdivým, úplným a presným záznamom operácií účtovaných fondom;
e)
finančné záujmy Únie boli náležite chránené, pokiaľ ide o vyplatené preddavky, získané záruky, intervenčné zásoby a sumy, ktoré sa majú inkasovať.
Správa obsahuje informácie o počte a kvalifikácii pracovníkov vykonávajúcich audit, o vykonanej práci, o počte preskúmaných transakcií, o dosiahnutej úrovni vecnosti a spoľahlivosti, o akýchkoľvek zistených nedostatkoch a odporúčaniach na zlepšenie a o operáciách certifikačného orgánu a iných orgánov auditu, interných aj externých voči platobnej agentúre, na základe ktorých certifikačný orgán získal úplnú alebo čiastočnú záruku, pokiaľ ide o vykazované záležitosti.
Článok 6
Zásady auditu
1. Certifikačný audit sa vykonáva v súlade s medzinárodne uznávanými audítorskými štandardmi.
2. Certifikačný orgán pripraví stratégiu auditu, v ktorej určí rozsah, načasovanie a zameranie certifikačného auditu, metódy auditu a metodiku výberu vzoriek. Na každý rozpočtový rok, ktorý sa audituje, sa zostaví plán auditu na základe odhadovaného audítorského rizika. Certifikačný orgán na základe žiadosti poskytuje Komisii stratégiu auditu a plán auditu.
3. Primeraná úroveň spoľahlivosti auditu vyplývajúca z jeho preverenia sa dosahuje prostredníctvom posúdenia kontrolného systému vrátane preverenia dodržiavania predpisov a testovania vecnej správnosti výdavkov, ktoré pozostáva z testovania podrobných údajov a analytických postupov.
4. Komisia zostaví usmernenia, ktoré obsahujú predovšetkým:
a)
ďalšie objasnenie a poučenie vzhľadom na certifikačný audit, ktorý sa má vykonať;
b)
určenie primeranej úrovne spoľahlivosti auditu vyplývajúcej z jeho preverenia.
Článok 7
Metódy auditu
1. Metódy auditu relevantné pre certifikačný audit sa vymedzia v stratégii auditu stanovenej v článku 6 ods. 2.
2. V záujme dosiahnutia cieľov auditu a poskytnutia stanoviska stanoveného v článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 jednotlivé kroky v rámci auditu zahŕňajú audity systémov, testovanie vecnej správnosti a overenie kontroly súladu finančných a manažérskych vyhlásení.
3. Testovanie vecnej správnosti výdavkov zahŕňa overenie zákonnosti súvisiacich transakcií a toho, či spĺňajú pravidlá, na úrovni konečných príjemcov. Na tieto účely môže certifikačný orgán sprevádzať platobnú agentúru, keď vykonáva druhotnú úroveň kontrol na mieste. Certifikačný orgán nemôže sprevádzať platobnú agentúru, keď vykonáva prvotné kontroly na mieste; výnimkou sú situácie, keď by bolo fyzicky nemožné opätovne overiť prvotné kontroly, ktoré vykonala platobná agentúra. Pokiaľ ide o testovanie vecnej správnosti, certifikačné orgány môžu využiť prístup integrovanej vzorky.
4. Komisia prostredníctvom usmernení uvedených v článku 6 ods. 4 poskytne ďalšie podmienky a pokyny vzhľadom na zostavenie audítorských postupov, integráciu vzoriek, plánovanie a vykonávanie opätovného overenia transakcií na mieste.
KAPITOLA II
FINANČNÉ HOSPODÁRENIE S FONDMI
ODDIEL 1
Všeobecné ustanovenia
Článok 8
Účtovníctvo platobných agentúr
1. Každá platobná agentúra vedie jedno účtovníctvo venované výlučne zaúčtovaniu výdavkov a príjmov uvedených v článku 4 ods. 1 a v článkoch 5 a 43 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a použitiu finančných prostriedkov, ktoré jej boli poskytnuté na úhradu príslušných výdavkov. V tomto účtovníctve sa musia dať rozlíšiť a oddelene poskytnúť finančné údaje týkajúce sa EPZF a EPFRV.
2. Platobné agentúry členských štátov, ktoré nezaviedli ako menu euro, vedú účtovníctvo, v rámci ktorého sú príslušné sumy vyjadrené v mene, v ktorej výdavky vznikli a príjmy boli prijaté. S cieľom umožniť konsolidáciu úhrnu svojich uskutočnených výdavkov a príjmov však musia byť schopné poskytnúť zodpovedajúce údaje v národnej mene a v eurách.
3. Pokiaľ ide o EPFRV, každá platobná agentúra určená pre program rozvoja vidieka vedie účtovníctvo, ktoré umožňuje identifikovať všetky operácie podľa jednotlivých programov a opatrení. Toto účtovníctvo zahŕňa najmä:
a)
výšku verejných výdavkov a výšku príspevku Únie zaplateného za každú operáciu;
b)
sumy, ktoré sa majú vymôcť od príjemcov z dôvodu zistených nezrovnalostí alebo nedbanlivosti;
c)
sumy, ktoré sa vymohli, pričom sa identifikuje pôvodná operácia.
ODDIEL 2
Účtovníctvo EPZF
Článok 9
Poskytovanie informácií členskými štátmi
Každý týždeň členské štáty zhromažďujú a sprístupňujú Komisii informácie o celkovej výške vynaložených výdavkov a prijatých pripísaných príjmov takto:
a)
každý týždeň najneskôr tretí pracovný deň informácie o celkovej výške vynaložených výdavkov a pripísaných príjmov prijatých od začiatku mesiaca do konca predchádzajúceho týždňa;
b)
najneskôr tretí pracovný deň mesiaca, keď týždeň presahuje do oboch mesiacov, informácie o celkovej výške vynaložených výdavkov a pripísaných príjmov prijatých v priebehu predchádzajúceho mesiaca.
Článok 10
Oznamovanie informácií členskými štátmi
1. Členské štáty v súlade s článkom 102 ods. 1 prvým pododsekom písm. c) bodmi i) a ii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zasielajú Komisii elektronickým spôsobom tieto informácie a dokumenty s výhradou článkov 11 a 12 tohto nariadenia:
a)
najneskôr tretí pracovný deň každého mesiaca informácie o celkovej výške vynaložených výdavkov a pripísaných príjmov prijatých počas predchádzajúceho mesiaca podľa vzoru, ktorý členským štátom poskytla Komisia prostredníctvom informačných systémov, a všetky informácie, ktorými možno vysvetliť podstatné rozdiely medzi odhadmi zostavenými v súlade s odsekom 2 písm. a) bodom iii) tohto článku a vynaloženými výdavkami alebo prijatými pripísanými príjmami;
b)
najneskôr dvanásty deň každého mesiaca vyhlásenie o výdavkoch uvedené v článku 18 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. Oznámenie týkajúce sa vynaložených výdavkov a pripísaných príjmov prijatých počas obdobia od 1. do 15. októbra je však potrebné odoslať najneskôr do 27. októbra.
2. Vyhlásenie o výdavkoch uvedené v odseku 1 písm. b) pozostáva z/zo:
a)
výkazu, ktorý zostaví každá platobná agentúra na základe vzoru, ktorý členským štátom sprístupnila Komisia prostredníctvom informačných systémov, rozdeleného podľa nomenklatúry rozpočtu Únie a podľa typu výdavku a príjmu, na základe podrobnej nomenklatúry poskytnutej členským štátom pokrývajúcej:
i)
vynaložené výdavky a pripísané príjmy prijaté počas predchádzajúceho mesiaca;
ii)
celkovú sumu vynaložených výdavkov a prijatých pripísaných príjmov od začiatku rozpočtového roka do konca predchádzajúceho mesiaca;
iii)
odhady výdavkov a pripísaných príjmov sa podľa jednotlivých prípadov týkajú:
-
výlučne prebiehajúceho mesiaca a dvoch nasledujúcich mesiacov,
-
prebiehajúceho mesiaca, dvoch nasledujúcich mesiacov a obdobia do konca rozpočtového roka;
iv)
prípadne potrebné dodatočné údaje;
b)
zhrnutia údajov uvedených v písmene a) za všetky platobné agentúry členského štátu, ktoré daný členský štát zostavil na základe vzoru, ktorý poskytla Komisia prostredníctvom informačných systémov;
c)
účtovníctva dokladajúceho vynaložené výdavky a príjmy súvisiace s verejnou intervenciou, ako sa uvádza v článku 19 ods. 2.
3. Všetky finančné informácie požadované podľa tohto článku sa oznamujú v eurách.
Článok 11
Všeobecné pravidlá uplatniteľné na vyhlásenie o výdavkoch a na pripísané príjmy
1. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia týkajúce sa vyhlásení o výdavkoch a príjmoch v súvislosti s verejným skladovaním uvedené v článku 12, výdavky a pridelené príjmy vykázané platobnými agentúrami na mesačnom základe zodpovedajú platbám a inkasám, ktoré sa skutočne realizovali počas tohto mesiaca.
Predmetné výdavky a príjmy sa zaznamenajú do účtovníctva rozpočtu EPZF za rozpočtový rok N.
Avšak:
a)
výdavky, ktoré sa môžu zaplatiť do začatia uplatňovania ustanovenia, ktorým sa umožňuje ich úplné alebo čiastočné financovanie z fondu EPZF, možno vykázať len:
-
za ten mesiac, počas ktorého sa predmetné ustanovenie uplatňovalo,
alebo
-
za ten mesiac, ktorý nasleduje po uplatňovaní predmetného ustanovenia;
b)
pripísané príjmy, ktoré členský štát dlhuje Komisii, sa vykazujú za mesiac, počas ktorého uplynie lehota na úhradu príslušných súm stanovená v právnych predpisoch Únie;
c)
opravy, o ktorých Komisia rozhodla v rámci schválenia účtovných závierok a overenia súladu, Komisia priamo odpočítava od mesačných platieb uvedených podľa jednotlivých prípadov v článku 33 ods. 2 alebo v článku 34 ods. 8 alebo ich k nim priamo pripočítava. Vo vyhlásení za mesiac, za ktorý sa opravy uskutočňujú, však členské štáty do uvedených opráv započítajú príslušné sumy.
2. Výdavky a pripísané príjmy sa zohľadnia k dátumu ich odpísania alebo pripísania na účet platobnej agentúry. Pokiaľ však ide o platby, dátum, ktorý je potrebné zohľadniť, môže byť dátum, keď predmetná agentúra vystavila platobný príkaz a odoslala ho finančnej inštitúcii alebo príjemcovi. Každá platobná agentúra používa tú istú metódu počas celého rozpočtového roka.
3. Výdavky a pripísané príjmy vykázané v súlade s odsekom 1 môžu zahŕňať opravy súm vykázaných za predchádzajúce mesiace toho istého rozpočtového roka.
V prípade, že opravy pripísaných príjmov na úrovni platobnej agentúry vedú k vykázaniu negatívnych pripísaných príjmov pre rozpočtovú položku, opravy prebytku sa prevedú do nasledujúceho mesiaca. V prípade potreby sa započítajú pri schválení účtov za predmetný rok.
4. Nevybavené platobné príkazy, ako aj platby účtované na ťarchu účtu a neskôr znova účtované v jeho prospech sa zaúčtujú ako zrážky z výdavkov za mesiac, počas ktorého sa nevykonanie alebo zrušenie platobného príkazu oznámi platobnej agentúre.
5. Ak sú platby dlžné v rámci EPZF zaťažené pohľadávkami, považujú sa za zrealizované v celom rozsahu na účely uplatnenia odseku 1:
a)
k dátumu splatenia dlžnej sumy príjemcovi v prípade, že pohľadávka je nižšia ako konštatovaný výdavok;
b)
ku dňu započítania pohľadávok v prípade, že výdavok je nižší ako pohľadávka alebo sa rovná pohľadávke.
6. Súhrnné údaje o výdavkoch a pripísaných príjmoch, ktoré možno zaúčtovať do konkrétneho rozpočtového roka a ktoré treba predložiť Komisii najneskôr do 27. októbra, možno opraviť výlučne v rámci ročnej účtovnej závierky, ktorú treba zaslať Komisii v súlade s článkom 102 ods. 1 prvým pododsekom písm. c) bodom iii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 12
Osobitné pravidlá uplatniteľné na vyhlásenia o výdavkoch týkajúcich sa verejného skladovania
1. Operácie, ktoré je potrebné zohľadniť pri zostavovaní vyhlásenia o výdavkoch v súvislosti s verejným skladovaním, sú operácie zaúčtované do účtovníctva platobnej agentúry na konci daného mesiaca, ktoré sa uskutočnili od začiatku účtovného obdobia v zmysle článku 3 ods. 3 prvého podoseku písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 do konca predmetného mesiaca.
2. Takéto vyhlásenia o výdavkoch obsahujú hodnoty a sumy určené v súlade s článkami 17 a 18 tohto nariadenia a článkom 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 906/2014 (11), ktoré platobné agentúry zaúčtovali počas mesiaca nasledujúceho po mesiaci, na ktorý sa operácie vzťahujú.
Avšak:
a)
pri operáciách realizovaných v septembri platobné agentúry zaúčtujú hodnoty a sumy najneskôr do 15. októbra;
b)
pri celkových sumách zníženia hodnôt uvedeného v článku 3 ods. 1 písm. e) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014 sa sumy zaúčtujú k dátumu určenému v rozhodnutí, ktorým sa stanovujú.
Článok 13
Rozhodnutie Komisie o platbe
1. Komisia na základe údajov zaslaných podľa článku 10 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia rozhodne o vykonaní mesačných platieb podľa článku 18 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 bez toho, aby boli dotknuté opravy, ktoré možno vykonať prostredníctvom následných rozhodnutí v súlade s článkami 51 a 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, pričom zohľadňuje zníženia a pozastavenia, o ktorých rozhodla v súlade s článkom 41 uvedeného nariadenia.
2. Ak celkové výdavky, ktoré vykážu členské štáty za nasledujúci rozpočtový rok, presahujú tri štvrtiny celkovej výšky rozpočtových prostriedkov na bežný rozpočtový rok, vopred viazané výdavky stanovené v článku 170 ods. 3 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a zodpovedajúce mesačné platby sa pridelia pomerne k vyhláseniam o výdavkoch, pričom nemôžu presiahnuť 75 % rozpočtových prostriedkov bežného rozpočtového roka. Komisia v rozhodnutiach o neskorších úhradách zohľadní zostatok neuhradený členským štátom.
Článok 14
Sprístupnenie zdrojov členským štátom
1. Ak Komisia schváli vykonanie mesačných platieb, dá členským štátom v rámci rozpočtových prostriedkov k dispozícii na účty, ktoré si otvorili, zdroje potrebné na krytie výdavkov financovaných z EPZF, pričom sa odpočíta suma zodpovedajúca pripísaným príjmom.
V prípade, že platby, ktoré má Komisia realizovať, vedú po odpočítaní pripísaných príjmov na úrovni niektorého členského štátu k negatívnej sume, prebytkové zrážky sa prevedú na nasledujúce mesiace.
2. Každý členský štát oznámi Komisii názov a číslo účtu uvedeného v odseku 1 podľa vzoru, ktorý poskytla Komisia.
Článok 15
Oznamovanie v rámci verejnej intervencie
1. Platobné agentúry Komisii postupujú:
a)
na žiadosť Komisie dokumenty a informácie uvedené v článku 3 ods. 7 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 a doplňujúce vnútroštátne správne ustanovenia prijaté na uplatňovanie a správu intervenčných opatrení;
b)
do termínu stanoveného v článku 10 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia informácie o verejnom skladovaní na základe vzorov, ktoré členským štátom poskytla Komisia prostredníctvom informačných systémov.
2. Relevantné informačné systémy uvedené v článku 24 sa používajú na výmenu oznámení a informácií a na zostavovanie dokumentov týkajúcich sa výdavkov na verejnú intervenciu.
Článok 16
Obsah účtovníctva verejného skladovania, ktoré majú viesť platobné agentúry
1. Materiálne účtovníctvo stanovené v článku 3 ods. 3 prvom pododseku písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 obsahuje tieto kategórie prvkov vykazované oddelene:
a)
množstvá produktov zaznamenané pri uskladnení a vyskladnení, s fyzickým pohybom alebo bez neho;
b)
množstvá použité na bezplatnú distribúciu najodkázanejším osobám v rámci Fondu európskej pomoci pre najodkázanejšie osoby a zaúčtované podľa článku 4 ods. 3 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014, pričom sa odlišujú množstvá prevážané do iného členského štátu;
c)
množstvá, ktoré sa odobrali ako vzorky, pričom sa odlišujú vzorky, ktoré odobrali nakupujúci;
d)
množstvá, ktoré po vykonaní vizuálnej kontroly v rámci ročnej inventúry alebo počas kontroly po prevzatí do intervencie už nemožno opätovne zabaliť a predávajú sa priamo;
e)
množstvá chýbajúce zo zistiteľných alebo nezistiteľných príčin vrátane množstiev zodpovedajúcich zákonným odchýlkam;
f)
znehodnotené množstvá;
g)
prebytkové množstvá;
h)
chýbajúce množstvá presahujúce prípustné odchýlky;
i)
množstvá, ktoré sa uskladnili, ale zistilo sa, že nespĺňajú požiadavky na uskladnenie a ich prevzatie sa odmietlo;
j)
čisté množstvá, ktoré boli v skladoch na konci každého mesiaca alebo účtovného obdobia a ktoré sa prenášajú do nasledujúceho mesiaca alebo účtovného obdobia.
2. Finančné účtovníctvo stanovené v článku 3 ods. 3 prvom pododseku písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 obsahuje:
a)
hodnoty množstiev uvedených v odseku 1 písm. a) tohto článku, pričom sa oddelene uvedie hodnota nakúpených množstiev a predaných množstiev;
b)
účtovnú hodnotu množstiev, ktoré sa použili alebo zohľadnili v rámci režimu bezplatnej distribúcie uvedenej v odseku 1 písm. b) tohto článku;
c)
náklady na financovanie uvedené v článku 3 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014;
d)
výdavky na fyzické operácie uvedené v článku 3 ods. 1 písm. b) a c) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014;
e)
sumy ako výsledky zníženia hodnoty uvedeného v článku 3 ods. 1 písm. e) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014;
f)
sumy, ktoré sa vybrali alebo vymohli od predajcov, kupujúcich alebo správcov skladov, iné než sumy uvedené v článku 20 ods. 2 tohto nariadenia;
g)
sumu pochádzajúca z priamych predajov, ktoré sa vykonali po ročnej inventúre alebo po kontrolách po prevzatí produktov do intervenčných skladov;
h)
straty a zisky z vyskladnení produktov, pričom sa zohľadňujú zníženia hodnoty uvedené v písmene e) tohto odseku;
i)
ostatné prvky na ťarchu alebo v prospech, najmä prvky zodpovedajúce množstvám uvedeným v odseku 1 písm. c) až g) tohto článku;
j)
priemernú účtovnú hodnotu vyjadrenú podľa okolností na tonu alebo na hektoliter.
Článok 17
Účtovníctvo týkajúce sa verejnej intervencie
1. Prvky uvedené v článku 16 sa zaúčtujú pri množstvách, hodnotách, sumách a priemeroch, ktoré platobné agentúry skutočne zaznamenali, alebo pri hodnotách a sumách vypočítaných na základe štandardných súm, ktoré stanovila Komisia.
2. Na záznamy a výpočty uvedené v odseku 1 sa uplatňujú tieto pravidlá:
a)
náklady na vyskladnenie týkajúce sa množstiev, pri ktorých sa zistili úbytky alebo znehodnotenia v súlade s pravidlami stanovenými v prílohách VI a VII k delegovanému nariadeniu (EÚ) č. 906/2014, sa zaúčtujú iba pri množstvách skutočne predaných a vyskladnených;
b)
množstvá zaznamenané ako chýbajúce pri prevoze medzi členskými štátmi sa nepovažujú za uskladnené v členskom štáte určenia a nemožno na ne vyplatiť paušálne sumy na uskladnenie;
c)
pri doprave alebo presune sa paušálne náklady na uskladnenie a vyskladnenie, stanovené na tento účel, zaúčtujú iba vtedy, ak sa tieto náklady nepokladajú podľa právnych predpisov Únie za neoddeliteľnú súčasť prepravných nákladov;
d)
ak sa v osobitných ustanovenia právnych predpisov Únie nestanovuje inak, sumy z predaja znehodnotených produktov, ako aj iné prípadné sumy získané v tejto súvislosti sa nezaúčtujú do účtovných záznamov EPZF;
e)
prípadné prebytkové množstvá sa zaúčtujú v záznamoch o stave a pohybe zásob do chýbajúcich množstiev ako záporné sumy. Uvedené množstvá sa zohľadnia pri určení množstiev presahujúcich prípustnú odchýlku;
f)
iné vzorky než vzorky, ktoré odobrali kupujúci, sa účtujú v súlade s bodom 2 písm. a) prílohy VII k delegovanému nariadeniu (EÚ) č. 906/2014.
3. Pokiaľ ide o prvky za prebiehajúce účtovné obdobie uvedené v článku 16, opravy vykonané Komisiou sa oznámia Výboru pre poľnohospodárske fondy. Členským štátom sa môžu oznámiť pri mesačnom rozhodnutí o platbách alebo pri rozhodnutí o schválení účtovných závierok. Platobné agentúry ich zaúčtujú v súlade s podmienkami stanovenými v uvedenom rozhodnutí.
Článok 18
Dátum zaúčtovania výdavkov, príjmov a pohybov produktov v účtoch verejnej intervencie
1. Rôzne položky výdavkov a príjmov sa zaúčtujú v deň, keď sa uskutočňuje fyzická operácia v rámci opatrenia verejnej intervencie, pričom sa používajú výmenné kurzy uvedené v článku 3 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014.
V nasledujúcich prípadoch sa však uplatňujú dátumy stanovené v tejto časti:
a)
v prípade prijatých alebo vymožených súm dátum ich prijatia, ako sa uvádza v článku 16 ods. 2 písm. f) a g) tohto nariadenia;
b)
dátum skutočnej platby nákladov týkajúcich sa fyzických operácii, ak tieto náklady nie sú pokryté štandardnými sumami.
2. Zaúčtovanie rôznych prvkov súvisiacich s fyzickým pohybom produktov a spravovaním zásob sa vykonáva k dátumu, ku ktorému sa realizuje fyzická operácia v rámci intervenčného opatrenia.
V nasledujúcich prípadoch sa však uplatňujú dátumy stanovené v tejto časti:
a)
v prípade množstiev, ktoré sa uskladňujú vo verejnom skladovaní bez zmeny miesta uskladnenia, dátum, keď platobná agentúra prevezme produkty, v súlade s článkom 31 ods. 2 a článkom 33 nariadenia Komisie (EÚ) č. 1272/2009 (12);
b)
vzhľadom na chýbajúce alebo znehodnotené a prebytočné množstvá dátum zistenia skutočností v prípade chýbajúcich alebo znehodnotených a prebytočných množstiev;
c)
deň skutočného vyskladnenia produktov v prípade priameho predaja produktov, ktoré ostávajú v skladoch a ktoré nemožno po vizuálnej kontrole v rámci ročnej inventúry ani počas kontroly po prevzatí do intervencie opätovne zabaliť;
d)
posledný deň účtovného obdobia v prípade strát presahujúcich prípustnú odchýlku uvedenú v článku 4 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014.
Článok 19
Suma financovaná v rámci verejnej intervencie
1. Suma, ktorá sa má financovať v rámci intervenčných opatrení podľa článku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014, sa určuje na základe účtovníctva, ktoré zostavili a vedú platobné agentúry v súlade s článkom 3 ods. 3 prvým pododsekom písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 a v ktorom sa na ťarchu alebo v prospech účtujú rôzne položky výdavkov a príjmov uvedené v článku 16 tohto nariadenia, pričom sa prípadne zohľadňujú sumy výdavkov stanovené v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva.
2. Platobné agentúry alebo prípadne koordinačné orgány Komisii každý mesiac a každý rok elektronicky na základe vzorov, ktoré Komisia poskytla členským štátom prostredníctvom informačných systémov, poskytujú informácie potrebné na financovanie výdavkov na verejné skladovanie, ako aj účtovníctvo dokladajúce výdavky a príjmy súvisiace s verejným skladovaním vo forme tabuliek (tabuľky P-STO) do termínu stanoveného v článku 10 ods. 1 písm. b) a do dátumu stanoveného v článku 30 ods. 2.
Článok 20
Vyhlásenia o výdavkoch a príjmoch v rámci verejnej intervencie
1. Financovanie zo zdrojov EPZF v rámci intervenčných opatrení podľa článku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 906/2014 sa rovná výdavkom vypočítaným na základe informácií, ktoré poskytli platobné agentúry, po odpočítaní prípadných príjmov plynúcich z intervenčných opatrení, ktorých platnosť potvrdil informačný systém zriadený Komisiou a ktoré platobná agentúra zahrnula do svojho vyhlásenia o výdavkoch zostaveného v súlade s článkom 12 tohto nariadenia.
2. Sumy vymožené v súlade s článkom 54 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a sumy prijaté alebo vymožené od predajcov, kupujúcich alebo správcov skladov, ktoré spĺňajú kritériá stanovené v článku 43 uvedeného nariadenia, sa vykazujú do rozpočtu EPZF za podmienok stanovených v článku 10 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia.
ODDIEL 3
Účtovníctvo EPFRV
Článok 21
Prognóza potreby financovania
Členské štáty za každý program rozvoja vidieka, ako sa uvádza v článku 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 (13), a v súlade s článkom 102 ods. 1 prvým pododsekom písm. c) bodom ii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zasielajú Komisii dvakrát do roka, najneskôr 31. januára a 31. augusta, svoje prognózy súm, ktoré sa majú financovať v danom rozpočtovom roku z EPFRV. Navyše členské štáty zasielajú aktualizovaný odhad svojich žiadostí o financovanie na nasledujúci rozpočtový rok.
Uvedené prognózy a aktualizovaný odhad členské štáty zasielajú v podobe štruktúrovaných údajov informačného systému SFC2014 stanoveného v kapitole I vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 184/2014 (14).
Článok 22
Vyhlásenia o výdavkoch
1. Platobné agentúry vykazujú výdavky za každý program rozvoja vidieka, ako sa uvádza v článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013.
Pri každom opatrení na rozvoj vidieka platobné agentúry vo vyhlásení o výdavkoch špecifikujú:
a)
sumu oprávnených verejných výdavkov, za ktoré platobná agentúra naozaj vyplatila zodpovedajúci príspevok z EPFRV v priebehu každého z referenčných období špecifikovaných v odseku 2 tohto článku;
b)
dodatočné informácie o finančných nástrojoch, ako sa uvádza v druhej časti hlave IV nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (15);
c)
dodatočné informácie o preddavkoch vyplatených príjemcom, ako sa uvádza v článku 75 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013;
d)
sumu vymoženú v prebiehajúcom období, ako sa uvádza v odseku 2 tohto článku.
2. Po tom, ako Komisia schváli program rozvoja vidieka, členské štáty jej v súlade s článkom 102 ods. 1 prvým pododsekom písm. c) bodom i) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zašlú vyhlásenia o výdavkoch v týchto lehotách:
a)
najneskôr do 30. apríla v prípade výdavkov za obdobie od 1. januára do 31. marca;
b)
najneskôr do 31. júla v prípade výdavkov za obdobie od 1. apríla do 30. júna;
c)
najneskôr do 10. novembra v prípade výdavkov za obdobie od 1. júla do 15. októbra;
d)
najneskôr do 31. januára v prípade výdavkov za obdobie od 16. októbra do 31. decembra.
Všetky výdavky, ktoré príjemcom v súlade s článkom 65 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013 platobné agentúry zaplatili pred schválením programu rozvoja vidieka, ako sa uvádza v článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013, sa však realizujú na zodpovednosť členských štátov a vykazujú sa Komisii v prvom vyhlásení o výdavkoch nasledujúcom po prijatí daného programu. Rovnaké pravidlo sa uplatňuje mutatis mutandis v prípade zmeny programu rozvoja vidieka, ako sa uvádza v článku 11 nariadenia (EÚ) č. 1305/2013.
3. Platobné agentúry pre programy rozvoja vidieka zaznamenávajú vyhlásenia o výdavkoch v podobe štruktúrovaných údajov do informačného systému SFC2014 stanoveného v kapitole I vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 184/2014.
4. Ak Komisia vyžaduje ďalšie overovanie z dôvodu neúplnosti alebo nejasnosti poskytnutých informácií alebo nezrovnalostí, rozdielov vo výkladoch alebo nesúvislostí týkajúcich sa vyhlásenia o výdavkoch za určité referenčné obdobie, najmä v dôsledku skutočnosti, že sa neposkytli informácie požadované podľa nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 a aktov Komisie prijatých na základe uvedeného nariadenia, alebo vzhľadom na závažné dôkazy, že pri výdavkoch uvedených vo vyhlásení o výdavkoch sa vyskytli nezrovnalosti, alebo na dôkazy, že vo fungovaní systémov riadenia a kontroly rozvoja vidieka sú nedostatky, dotknutý členský štát na žiadosť Komisie poskytne doplňujúce informácie v lehote stanovenej v danej žiadosti podľa závažnosti problému.
Lehota na priebežné platby stanovená v článku 36 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa môže prerušiť v prípade celej sumy, ktorá je predmetom žiadosti o platbu, alebo jej časti od dátumu zaslania žiadosti o informácie do prijatia požadovaných informácií, ale nie na neskoršie obdobie, než je maximálne obdobie stanovené v článku 83 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013.
V prípade, že dotknutý členský štát nevyhovie žiadosti o doplňujúce informácie v lehote stanovenej v danej žiadosti alebo ak jeho odpoveď nie je uspokojivá, alebo z nej vyplýva, že neboli dodržané uplatniteľné pravidlá alebo že finančné prostriedky Únie sa využili nesprávnym spôsobom, Komisia môže pozastaviť alebo znížiť platby v súlade s článkom 41 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
5. Výdavky vykázané za určité obdobie môžu zahŕňať opravy údajov vykázaných za predchádzajúce obdobia vykazovania toho istého rozpočtového roka.
Opravu výdavkov a pripísaných príjmov zaúčtovateľných do konkrétneho rozpočtového roka, ktoré nie sú uvedené vo vyhláseniach spomenutých v odseku 2 písm. a), b) a c), možno vykonať len v rámci ročnej účtovnej závierky, ktorú treba zaslať Komisii v súlade s článkom 102 ods. 1 prvým pododsekom písm. c) bodom iii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 23
Výpočet sumy, ktorá sa má vyplatiť
1. Príspevok, ktorý má Únia zaplatiť vzhľadom na oprávnené verejné výdavky, sa vypočíta za každé opatrenie a za každé referenčné obdobie na základe plánu financovania uvedeného v článku 8 ods. 1 písm. h) nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 v účinnosti v prvý deň uvedeného obdobia. Vo výpočte sa zohľadňujú opravy príspevku Únie vykázané vo vyhlásení o výdavkoch za dané obdobie.
2. Bez toho, aby bol dotknutý strop stanovený v článku 34 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, v prípade, že kumulovaný príspevok Únie vyplatený na program rozvoja vidieka presahuje celkovú sumu naplánovanú pre opatrenie na rozvoj vidieka, suma, ktorá sa má vyplatiť, sa obmedzí na sumu naplánovanú pre dané opatrenie. Všetky v dôsledku toho vylúčené príspevky Únie možno vyplatiť neskôr za predpokladu, že členský štát predložil Komisii prispôsobený plán financovania a Komisia ho prijala.
3. Príspevok Únie za predpokladu dostupnosti prostriedkov vyplatí Komisia na účet alebo na účty, ktoré si otvorili jednotlivé členské štáty.
Každý členský štát oznámi Komisii podľa vzoru, ktorý im poskytla, názov alebo čísla účtov.
ODDIEL 4
Spoločné ustanovenia platné pre EPZF a EPFRV
Článok 24
Elektronická výmena informácií a dokumentov
1. Komisia vymedzí informačné systémy umožňujúce elektronickú výmenu dokumentov a informácií medzi ňou a členskými štátmi na účely oznamovania informácií a konzultácií o informáciách, ako sa stanovuje v článku 102 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj potrebné úpravy ich používania. Členským štátom poskytuje informácie o všeobecných podmienkach používania uvedených systémov prostredníctvom Výboru pre poľnohospodárske fondy.
2. Informačné systémy uvedené v odseku 1 musia byť schopné spracúvať predovšetkým:
a)
údaje potrebné na finančné transakcie, predovšetkým údaje týkajúce sa mesačného a ročného účtovníctva platobných agentúr, vyhlásení o výdavkoch a príjmoch a postupovania informácií a dokumentov uvedených v článku 3 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014, ako aj v článkoch 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 a 29 tohto nariadenia;
b)
dokumenty spoločného záujmu umožňujúce monitorovanie mesačného a ročného účtovníctva a získavanie informácií a nahliadanie do dokumentov, ktoré platobné agentúry musia sprístupniť Komisii;
c)
predpisy Únie a usmernenia Komisie v oblasti financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky orgánmi akreditovanými a vymenovanými podľa nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj usmernenia týkajúce sa harmonizovaného uplatňovania príslušných právnych predpisov.
3. Komisia sprístupní formu a obsah dokumentov uvedených v článkoch 10, 19, 20, 23 a v článku 30 ods. 1 písm. a), b) a d) členským štátom v podobe vzorov prostredníctvom informačných systémov.
Komisia uvedené vzory upravuje a aktualizuje po tom, ako o tom informovala Výbor pre poľnohospodárske fondy.
4. Informačné systémy uvedené v odseku 1 môžu obsahovať nástroje potrebné na ukladanie údajov a na riadenie účtov fondov Komisiou, ako aj nástroje potrebné na výpočet paušálnych výdavkov alebo výdavkov, ktoré si vyžadujú použitie jednotných metód najmä v súvislosti s finančnými nákladmi a znižovaním hodnoty.
5. Údaje o finančných transakciách sa do informačných systémov uvedených v odseku 1 zasielajú, vkladajú a aktualizujú na zodpovednosť platobných agentúr; tieto úkony vykonáva samotná platobná agentúra alebo orgán, ktorému sa táto funkcia delegovala, alebo prípadne sa tieto úkony vykonávajú prostredníctvom koordinačných orgánov akreditovaných v súlade s článkom 7 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
6. V prípade, že si dokument alebo postup stanovený v nariadení (EÚ) č. 1306/2013 alebo v aktoch Komisie prijatých na základe uvedeného nariadenia vyžadujú podpis oprávnenej osoby alebo súhlas osoby v jednej alebo vo viacerých etapách predmetného postupu, informačné systémy zavedené na účel oznamovania týchto dokumentov musia umožňovať jednoznačnú identifikáciu každej osoby a poskytovať primerané záruky nemennosti obsahu dokumentov vrátane etáp postupu v súlade s právnymi predpismi Únie. Pokiaľ ide o vyhlásenia o výdavkoch a manažérske vyhlásenie pripojené k ročnej účtovnej závierke uvedené v článku 102 ods. 1 prvom pododseku písm. c) bodoch i) a iii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, dokumenty zasielané elektronicky uchovávajú aj v pôvodnej podobe platobné agentúry alebo prípadne koordinačné orgány akreditované v súlade s článkom 7 ods. 2 a 4 uvedeného nariadenia.
7. Uchovávanie elektronických a digitálnych dokumentov musí byť zabezpečené počas celého obdobia stanoveného v článku 32.
8. V prípade funkčnej poruchy informačného systému alebo chýbajúceho stabilného spojenia môže členský štát s predchádzajúcim súhlasom Komisie zaslať dokumenty v inej podobe za podmienok, ktoré Komisia určila.
Článok 25
Pozastavenie platby v prípade neskorého predloženia
Vo vykonávacích aktoch, v ktorých sa určujú mesačné platby uvedené v článku 18 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 alebo priebežné platby uvedené v článku 36 uvedeného nariadenia, sa zohľadňuje pozastavenie platieb, o ktorom sa rozhodlo v súlade s článkom 42 uvedeného nariadenia.
Článok 26
Získavanie satelitných snímok
1. Na účely článku 21 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 každý členský štát poskytuje Komisii najneskôr do 1. novembra každého roku:
a)
informáciu, či si želá, aby Komisia získala satelitné snímky potrebné na svoj program kontrol a/alebo na svoje posúdenie kvality systému identifikácie poľnohospodárskych parciel;
b)
informáciu o oblasti, ktorá sa má skontrolovať, a počet plánovaných zón kontroly.
2. Členské štáty, ktoré žiadajú, aby Komisia získala satelitné snímky v spolupráci s ňou a do 15. januára od postúpenia informácií uvedených v odseku 1, určia zóny kontroly a časový harmonogram na získanie daných snímok.
3. Komisia bezplatne poskytuje splnomocneným zástupcom členských štátov satelitné snímky, ktoré získala. Títo zástupcovia musia dodržiavať ustanovenia o autorskom práve stanovené v zmluvách s dodávateľmi a po ukončení svojej práce musia snímky vrátiť.
4. Ak úhrn žiadostí, ktoré prijali členské štáty, presiahne rozpočet k dispozícii na uplatňovanie článku 21 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, Komisia rozhodne o obmedzení počtu satelitných snímok, ktoré sa poskytujú, pričom sa usiluje o čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov.
KAPITOLA III
SCHVAĽOVANIE ÚČTOVNÝCH ZÁVIEROK
ODDIEL 1
Vymáhanie dlhov
Článok 27
Úroky uplatniteľné na vymáhanie neoprávnených platieb
1. Ak sa neustanovuje v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva inak, úroky z neoprávnených platieb, ktoré sa vymáhajú v dôsledku nezrovnalostí alebo nedbanlivosti, sa vypočítavajú za obdobie medzi uplynutím platobnej lehoty príjemcu, ktorá sa uvádza v príkaze na vymáhanie, a dátumom vrátenia sumy alebo zrážky. Nesmie sa stanoviť platobná lehota dlhšia než 60 dní po príkaze na vymáhanie.
2. Úroková miera, ktorá sa má uplatniť, nesmie byť nižšia než úroková miera stanovená vo vnútroštátnych právnych predpisoch týkajúcich sa vymáhania porovnateľných neoprávnených výdavkov alebo pohľadávok.
Článok 28
Vymáhanie prostredníctvom započítavania
Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek iné opatrenia vymáhania stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch, členské štáty započítajú všetky ešte neuhradené dlhy príjemcu zistené v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi voči akýmkoľvek budúcim platbám, ktoré uhrádza platobná agentúra zodpovedná za vymáhanie dlhu predmetného príjemcu.
ODDIEL 2
Schvaľovanie
Článok 29
Obsah ročných účtovných závierok
Ročná účtovná závierka uvedená v článku 102 ods. 1 prvom pododseku písm. c) bode iii) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 obsahuje:
a)
pripísané príjmy uvedené v článku 43 uvedeného nariadenia;
b)
výdavky EPZF po odpočítaní všetkých neoprávnených platieb, ktoré sa nevymohli na konci rozpočtového roku, iných než platieb uvedených v písmene f) tohto článku, vrátane prípadných súvisiacich úrokov, zhrnuté podľa položiek a podpoložiek rozpočtu Únie;
c)
výdavky EPFRV rozdelené podľa programu, opatrenia a konkrétnej miery príspevkov. Ročné výkazy výdavkov takisto obsahujú údaje o vymožených sumách. Po uzatvorení programu sa všetky neoprávnené nevymožené platby, iné než platby uvedené v písmene f) tohto článku, vrátane prípadných súvisiacich úrokov odpočítajú z výdavkov daného rozpočtového roku;
d)
tabuľku rozdielov podľa položiek a podpoložiek alebo v prípade EPFRV rozdielov podľa programu, opatrenia, konkrétnej miery príspevkov a ťažiskového bodu, medzi výdavkami a pripísanými príjmami vykázanými v ročnej účtovnej závierke a výdavkami a pripísanými príjmami vykázanými za to isté obdobie v dokumentoch uvedených v článku 10 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia v prípade EPZF a v článku 22 ods. 2 tohto nariadenia v prípade EPFRV spolu s vysvetlením každého rozdielu;
e)
oddelene sumy, ktoré znáša dotknutý členský štát, a sumy, ktoré znáša Únia, v súlade s článkom 54 ods. 2 prvým pododsekom a článkom 54 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013;
f)
tabuľku neoprávnených platieb, ktoré sa ešte majú vymôcť na konci rozpočtového roku v dôsledku nezrovnalostí v zmysle článku 1 ods. 2 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), vrátane prípadných sankcií stanovených v uplatniteľných pravidlách Únie v oblasti poľnohospodárstva a súvisiacich úrokov podľa vzoru stanoveného v prílohe II k tomuto nariadeniu;
g)
výpis z účtovnej knihy dlžníkov so sumami, ktoré sa majú vymôcť a pripísať na účet EPZF alebo EPFRV, inými než sumami uvedenými v písmenách b), c) a f) tohto článku, vrátane prípadných sankcií a súvisiacich úrokov podľa vzoru stanoveného v prílohe III k tomuto nariadeniu;
h)
zhrnutie intervenčných operácií a súpis množstva a miesta uskladnenia zásob na konci rozpočtového roku;
i)
potvrdenie, že platobná agentúra zaznamenala výdavky, pripísané príjmy a podrobnosti o každom pohybe zásob z intervenčných skladov vo svojich dokladoch a účtovných záznamoch;
j)
zostatok na konci rozpočtového roka nepoužitých/neschválených kumulovaných preddavkov, ktoré členské štáty vyplatili príjemcom, uvedený podrobne podľa opatrenia v prípade EPZF a v prípade EPFRV podľa programu, pričom pri EPFRV je potrebné uviesť aj finančné nástroje. Vzhľadom na finančné nástroje sa zostatok týka súm, ktoré vyplatila Komisia a ktoré členské štáty nepoužili na platby končeným príjemcom ani sa neviazali na účely zmlúv o zárukách podľa článku 42 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013.
Článok 30
Poskytovanie informácií
1. Na účely schválenia účtovných závierok v súlade s článkom 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 každý členský štát zasiela Komisii:
a)
položky zahrnuté do ročných účtovných závierok podľa článku 29 tohto nariadenia;
b)
stanoviská a správy vyhotovené certifikačným orgánom alebo orgánmi, ako sa uvádza v článku 5 ods. 3 a 4 tohto nariadenia;
c)
úplné záznamy všetkých účtovných údajov požadovaných na štatistické a kontrolné účely;
d)
manažérske vyhlásenie uvedené v článku 3 tohto nariadenia.
2. Dokumenty a účtovné údaje uvedené v odseku 1 sa zasielajú Komisii najneskôr do 15. februára roku nasledujúceho po ukončení rozpočtového roku, ktorého sa týkajú. Dokumenty uvedené v písmenách a), b) a d) uvedeného odseku sa zasielajú v jednej kópii spoločne s elektronickou kópiou vo formáte a za podmienok stanovených Komisiou podľa článku 24.
3. Na žiadosť Komisie alebo z iniciatívy členského štátu možno adresovať Komisii ďalšie informácie týkajúce sa schválenia účtovných závierok v lehote určenej Komisiou s prihliadnutím na množstvo práce potrebnej na poskytnutie týchto informácií. Ak sa takéto informácie neposkytnú, Komisia môže účtovné závierky schváliť na základe informácií, ktoré má k dispozícii.
4. Komisia môže v náležite odôvodnených prípadoch akceptovať žiadosť o neskoré predloženie informácií, ak jej je táto žiadosť zaslaná pred uplynutím lehoty na predloženie príslušnej informácie.
Článok 31
Forma a obsah účtovných údajov
1. Forma a obsah účtovných údajov uvedených v článku 30 ods. 1 písm. c) a spôsob ich postupovania Komisii sú stanovené vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) č. 991/2013 (17).
2. Účtovné údaje využíva Komisia výhradne na účely:
a)
vykonávania svojich funkcií pri schvaľovaní účtovných závierok podľa nariadenia (EÚ) č. 1306/2013;
b)
monitorovania vývoja a poskytovania prognóz v poľnohospodárskom sektore.
Európsky dvor audítorov a Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) musia mať na účely vykonávania svojich funkcií prístup k týmto údajom.
3. Akékoľvek osobné údaje zahrnuté do zhromaždených účtovných údajov sa spracúvajú iba na účely špecifikované v odseku 2. Predovšetkým ak tieto údaje využíva Komisia na účely uvedené v odseku 2 prvom pododseku písm. b), Komisia je povinná zabezpečiť, aby také údaje boli anonymné, a spracúvať ich iba v súhrnnej forme.
4. Všetky otázky týkajúce sa spracovania osobných údajov dotknuté osoby adresujú Komisii, tak ako je stanovené v prílohe IV.
5. Komisia zabezpečí, aby sa s účtovnými údajmi zaobchádzalo dôverne a bezpečne.
Článok 32
Uchovávanie účtovných údajov
1. Podporné dokumenty týkajúce sa financovaných výdavkov a pripísaných príjmov, ktoré má zhromažďovať EPZF, sa uchovávajú tak, aby ich Komisia mala k dispozícii najmenej tri roky nasledujúce po roku, v ktorom Komisia schváli účtovné závierky za príslušný rozpočtový rok podľa článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Podporné dokumenty týkajúce sa financovaných výdavkov a pripísaných príjmov, ktoré má zhromažďovať EPFRV, sa uchovávajú tak, aby ich Komisia mala k dispozícii najmenej tri roky nasledujúce po roku, v ktorom platobná agentúra realizovala záverečnú platbu.
3. V prípade nezrovnalostí alebo nedbanlivosti sa podporné dokumenty uvedené v odsekoch 1 a 2 uchovávajú tak, aby ich Komisia mala k dispozícii najmenej tri roky nasledujúce po roku, v ktorom sa tieto sumy v plnom rozsahu vymôžu od príjemcu a pripíšu na účet fondov alebo v ktorom sa určia finančné dôsledky nevymoženia podľa článku 54 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
4. V prípade overenia súladu stanoveného v článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa podporné dokumenty uvedené v odsekoch 1 a 2 tohto článku uchovávajú tak, aby ich Komisia mala k dispozícii najmenej jeden rok nasledujúci po roku, v ktorom sa uzavrie tento postup alebo ak je rozhodnutie o súlade predmetom súdneho konania na Súdnom dvore Európskej únie, tak najmenej jeden rok nasledujúci po roku, v ktorom bolo toto konanie ukončené.
5. Podporné dokumenty uvedené v odsekoch 1 až 4 sa uchovávajú tak, aby ich Komisia mala k dispozícii buď v papierovej podobe, alebo v elektronickej podobe, alebo v oboch.
Dokumenty sa môžu uchovávať výlučne v elektronickej podobe, ak vnútroštátne právne predpisy predmetného členského štátu umožňujú použitie dokumentov v elektronickej podobe ako dôkazu príslušných transakcií pri konaní vnútroštátneho súdu.
Ak sa dokumenty uchovávajú len v elektronickej podobe, systém ich uchovávania musí spĺňať oddiel 3(B) prílohy I k delegovanému nariadeniu (EÚ) č. 907/2014.
Článok 33
Rozpočtové schvaľovanie
1. V rozhodnutí o schválení účtovných závierok uvedenom v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa určia sumy výdavkov realizovaných v každom členskom štáte počas príslušného rozpočtového roka, ktoré sú uznané ako výdavky účtovateľné fondom na základe účtovnej závierky uvedenej v článku 29 tohto nariadenia a akéhokoľvek zníženia a pozastavenia platieb podľa článku 41 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Ďalej sa v rozhodnutí určia sumy, ktoré sa podľa článku 54 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 budú účtovať Únii a dotknutým členským štátom.
Pokiaľ ide o EPFRV, suma stanovená na základe rozhodnutia o zúčtovaní zahŕňa prostriedky, ktoré môže príslušný členský štát opätovne použiť prostredníctvom opätovného pridelenia v súlade s článkom 56 druhým odsekom nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Pokiaľ ide o EPZF, suma, ktorá je v dôsledku rozhodnutia o schválení účtovnej závierky vymáhateľná od každého členského štátu alebo splatná danému štátu, sa určí odpočítaním mesačných platieb v súvislosti s príslušným rozpočtovým rokom od výdavkov uznaných za ten istý rok v súlade s odsekom 1. Komisia túto sumu odpočíta od mesačnej platby týkajúcej sa výdavkov uskutočnených za druhý mesiac nasledujúci po mesiaci, v ktorom bolo prijaté rozhodnutie o schválení účtovnej závierky, alebo ju k nej pripočíta.
Pokiaľ ide o EPFRV, suma, ktorá je v dôsledku rozhodnutia o schválení účtovnej závierky vymáhateľná od každého členského štátu alebo splatná danému štátu, sa určí odpočítaním priebežných platieb v súvislosti s príslušným rozpočtovým rokom od výdavkov uznaných za ten istý rok v súlade s odsekom 1.
Komisia odpočíta túto sumu od prvej platby, za ktorú členský štát predložil vyhlásenie o výdavkoch, alebo ju k nej pripočíta po tom, ako sa prijme rozhodnutie podľa článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
3. Komisia oznámi dotknutému členskému štátu výsledky overenia poskytnutých informácií spolu so všetkými zmenami, ktoré navrhne, najneskôr do 30. apríla po ukončení rozpočtového roka.
4. Ak Komisia z dôvodov, ktoré možno pripísať dotknutému členskému štátu, nemôže účtovnú závierku členského štátu schváliť do 31. mája nasledujúceho roka, Komisia informuje členský štát o doplňujúcom vyšetrovaní, ktorého uskutočnenie navrhne v súlade s článkom 47 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
5. Odseky 1 až 4 sa uplatňujú mutatis mutandis na pripísané príjmy v zmysle článku 43 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 34
Overenie súladu
1. Komisia s cieľom určiť, ktoré sumy je potrebné vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie, ak sa zistí, že predmetné výdavky nevznikli v súlade s pravidlami Únie, používa vlastné zistenia a zohľadňuje informácie, ktoré poskytujú členské štáty, za predpokladu že členské štáty dané informácie poskytnú v lehotách, ktoré stanovila Komisia v rámci postupu overenia súladu vykonávaného podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a v súlade s týmto článkom.
2. Ak Komisia v dôsledku vyšetrovania dospeje k záveru, že výdavky nevznikli v súlade s pravidlami Únie, oznámi dotknutému členskému štátu svoje zistenia, pričom špecifikuje nápravné opatrenia potrebné na zabezpečenie spĺňania predpisov v budúcnosti a uvedie predbežnú mieru finančnej opravy, ktorú v danej etape postupu považuje za zodpovedajúcu svojim zisteniam. V uvedenom oznámení takisto určí dátum uskutočnenia bilaterálneho stretnutia do štyroch mesiacov od uplynutia lehoty, ktorú má členský štát na poskytnutie odpovede. V oznámení sa odvolá na tento článok.
Členský štát odpovedá do dvoch mesiacov od doručenia predmetného oznámenia. Vo svojej odpovedi má príležitosť predovšetkým:
a)
preukázať Komisii, že skutočná miera nesplnenia povinností alebo rizika pre fondy je nižšia, než uviedla Komisia;
b)
informovať Komisiu o nápravných opatreniach, ktoré prijal v záujme zabezpečenia súladu s pravidlami Únie, a o dátume ich skutočného vykonania.
Komisia môže v opodstatnených prípadoch na základe zdôvodnenej žiadosti členského štátu povoliť predĺženie dvojmesačnej lehoty maximálne o dva mesiace. Žiadosť je potrebné zaslať Komisii pred uplynutím tohto obdobia.
Ak sa členský štát domnieva, že bilaterálne stretnutie nie je potrebné, vo svojej odpovedi na uvedené oznámenie informuje Komisiu o tejto skutočnosti.
3. Na bilaterálnom stretnutí obidve strany vynakladajú úsilie, aby dospeli k dohode, pokiaľ ide o opatrenia, ktoré sa majú prijať, ako aj o hodnotenia závažnosti porušenia a finančnej ujmy spôsobenej rozpočtu Únie.
Komisia do 30 pracovných dní od bilaterálneho stretnutia vypracuje zápisnicu a zašle ju členskému štátu. Členské štáty môžu Komisii do 15 pracovných dní od doručenia zápisnice zaslať svoje pripomienky.
Komisia do šiestich mesiacov od zaslania zápisnice z bilaterálneho stretnutia formálne oznámi svoje závery členskému štátu na základe informácií prijatých v rámci postupu overenia súladu. V uvedenom oznámení posúdi výdavky, ktoré je potrebné vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a článku 12 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014. Komisia sa v tomto oznámení odvolá na článok 40 ods. 1 tohto nariadenia.
4. V prípade, že členský štát využil zmierovací postup uvedený v článku 40, Komisia oznámi svoje závery danému členskému štátu najneskôr do šiestich mesiacov od:
a)
prijatia správy zmierovacieho orgánu alebo
b)
prijatia dodatočných informácií od členského štátu v lehote stanovenej v článku 40 ods. 3 druhom pododseku za predpokladu, že sú splnené podmienky stanovené v odseku 6 tohto článku.
5. Komisia s cieľom uplatňovať odseky 3 a 4 v príslušných lehotách musí mať k dispozícii všetky relevantné informácie v danej etape postupu. Ak sa Komisia domnieva, že jej chýbajú informácie, kedykoľvek v rámci lehôt stanovených v odsekoch 3 a 4 môže:
a)
požiadať členský štát o dodatočné informácie, pričom členský štát na túto žiadosť musí odpovedať do dvoch mesiacov od doručenia oznámenia, a/alebo
b)
informovať členský štát o svojom úmysle vykonať dodatočnú audítorskú misiu s cieľom vykonať potrebné overenia.
V takom prípade lehoty uvedené v odsekoch 3 a 4 začínajú plynúť odznova od doručenia požadovaných dodatočných informácií Komisii alebo od posledného dňa dodatočnej audítorskej misie.
6. Pri posudzovaní výdavkov, ktoré sa majú vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie, sa informácie, ktoré poskytli členské štáty po formálnom oznámení Komisie uvedenom v odseku 3 druhom pododseku, môžu zohľadniť len:
a)
ak je to potrebné na to, aby sa zabránilo výraznému nadhodnoteniu finančnej ujmy spôsobenej rozpočtu Únie, a
b)
v prípade, že oneskorené postúpenie informácií je náležite opodstatnené externými faktormi a neohrozuje včasné prijatie rozhodnutia podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 Komisiou.
7. Komisia po oznámení svojich záverov členským štátom v súlade s článkom 34 ods. 3 alebo 4 tohto nariadenia prijme, ak to bude potrebné, jedno rozhodnutie alebo viacero rozhodnutí podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 s cieľom vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie výdavky, ktoré nie sú v súlade s pravidlami Únie. Komisia môže pokračovať v následných postupoch overovania súladu, kým členský štát skutočne nevykoná nápravné opatrenia.
8. Pokiaľ ide o EPZF, Komisia odpočíta zrážky z financovania zo zdrojov Únie od mesačných platieb týkajúcich sa výdavkov uskutočnených v druhom mesiaci nasledujúcom po rozhodnutí podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Pokiaľ ide o EPFRV, Komisia odpočíta zrážky z financovania zo zdrojov Únie od platby, za ktorú členský štát predložil vyhlásenie o výdavkoch po tom, ako sa prijalo rozhodnutie podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Na žiadosť členského štátu a po konzultáciách s Výborom pre poľnohospodárske fondy však Komisia môže prijať rozhodnutie, v ktorom určí iný dátum vykonania zrážok alebo v ktorom povolí úhradu súm v splátkach, ak je tento postup opodstatnený výškou zrážok zahrnutých vo vykonávacom akte prijatom na základe článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
9. Komisia v náležite opodstatnených prípadoch, ktoré je potrebné oznámiť dotknutému členskému štátu, môže predĺžiť lehoty uvedené v odsekoch 3 a 4.
10. Odseky 1 až 9 sa uplatňujú mutatis mutandis na pripísané príjmy v zmysle článku 43 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 35
Rozhodnutie nezačať vyšetrovanie v rámci overenia súladu alebo nevykonať ho
1. Komisia sa môže rozhodnúť nezačať alebo nevykonať vyšetrovanie v rámci overenia súladu podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ak očakáva, že možná finančná oprava nespĺňania povinností zisteného pri vyšetrovaní podľa článku 34 ods. 2 by nepresiahla 50 000 EUR a 2 % príslušných výdavkov alebo súm, ktoré sa majú vymôcť.
2. Ak Komisia zníži mesačné platby v súlade s článkom 41 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, môže sa rozhodnúť nezačať alebo nevykonať vyšetrovanie v rámci overenia súladu podľa článku 52 uvedeného nariadenia za predpokladu, že dotknutý členský štát nevzniesol námietky voči uplatneniu tohto odseku v rámci postupu stanoveného v článku 41 ods. 1 uvedeného nariadenia.
Článok 36
Zmierovací orgán
Na účely overovania súladu stanoveného v článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa zriadi zmierovací orgán. Vykonáva tieto úlohy:
a)
preskúmava každú záležitosť, ktorú mu postúpi členský štát, ktorý dostal formálne oznámenie od Komisie podľa článku 34 ods. 3 druhého pododseku tohto nariadenia vrátane posúdenia výdavkov, ktoré Komisia plánuje vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie;
b)
pokúša sa uzmieriť rozdielne stanoviská Komisie a dotknutého členského štátu;
c)
na konci svojho preskúmania vypracúva správu o výsledkoch svojho zmierovacieho úsilia a uvádza pritom všetky poznámky, ktoré pokladá za užitočné pre prípad, ak by niektoré alebo všetky body sporu zostali nevyriešené.
Článok 37
Zloženie zmierovacieho orgánu
1. Zmierovací orgán sa skladá minimálne z piatich členov vybraných spomedzi významných osôb, ktoré poskytujú všetky záruky nezávislosti a sú vysokokvalifikované v záležitostiach týkajúcich sa financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky vrátane rozvoja vidieka alebo v praxi finančného auditu.
Členovia musia byť štátnymi príslušníkmi rôznych členských štátov.
2. Predsedu, členov a náhradných členov vymenuje Komisia na počiatočné funkčné obdobie troch rokov po porade s Výborom pre poľnohospodárske fondy.
Funkčné obdobie možno obnoviť vždy iba na rok, pričom je potrebné o takomto predĺžení informovať Výbor pre poľnohospodárske fondy. Ak je však predseda, ktorý má byť vymenovaný, už členom zmierovacieho orgánu, jeho počiatočné funkčné obdobie predsedu trvá tri roky.
Mená predsedu, členov a náhradných členov sa uverejnia v sérii C Úradného vestníka Európskej únie.
3. Členovia zmierovacieho orgánu budú odmeňovaní v závislosti od času, ktorý musia venovať predmetnej úlohe. Náklady sa uhrádzajú podľa platných pravidiel, ktoré sa vzťahujú na zamestnancov Komisie.
4. Po uplynutí funkčného obdobia predseda a členovia zostávajú vo funkcii, kým ich nenahradia alebo kým nedôjde k obnoveniu ich funkčného obdobia.
5. Funkčné obdobie členov, ktorí už nespĺňajú podmienky plnenia svojich povinností v zmierovacom orgáne alebo z akéhokoľvek dôvodu nie sú k dispozícii na neurčité obdobie, môže Komisia po porade s Výborom pre poľnohospodárske fondy ukončiť.
V tomto prípade sa dotknutý člen na zvyšok obdobia, na ktoré bol menovaný, nahrádza náhradným členom, o čom je potrebné informovať Výbor pre poľnohospodárske fondy.
Ak je ukončené funkčné obdobie predsedu, Komisia po porade s Výborom pre poľnohospodárske fondy vymenuje člena, ktorý má plniť povinnosti predsedu počas zvyšku obdobia, na ktoré bol vymenovaný predseda.
Článok 38
Nezávislosť zmierovacieho orgánu
1. Členovia zmierovacieho orgánu vykonávajú svoje povinnosti nezávisle, nevyžadujú ani neprijímajú pokyny od Komisie, žiadnej vlády ani orgánu.
Členovia sa nezúčastňujú na činnosti zmierovacieho orgánu ani nepodpisujú žiadnu správu, ak boli v predošlej funkcii osobne zapojení do predmetnej záležitosti.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 287 zmluvy, členovia nezverejňujú žiadne informácie, ktoré získajú počas svojej práce pre zmierovací orgán. Také informácie sú dôverné a vzťahuje sa na ne služobné tajomstvo.
Článok 39
Pracovné podmienky
1. Zmierovací orgán zasadá v sídle Komisie. Predseda pripravuje a organizuje prácu. V neprítomnosti predsedu a bez toho, aby bol dotknutý prvý pododsek článku 37 ods. 5, preberá predsedníctvo najstarší člen.
Sekretariát zmierovacieho orgánu zabezpečí Komisia.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 38 ods. 1 druhý pododsek, správy sa prijímajú absolútnou väčšinou prítomných členov, pričom na právoplatné hlasovanie sú potrebné najmenej tri hlasy.
Správy podpisuje predseda a členovia, ktorí sa zúčastnili na hlasovaní. Zároveň ich podpisuje aj sekretariát.
Článok 40
Zmierovací postup
1. Členský štát môže postúpiť záležitosť zmierovaciemu orgánu do 30 pracovných dní od doručenia formálneho oznámenia Komisie uvedeného v článku 34 ods. 3 druhom pododseku, a to tak, že pošle odôvodnenú žiadosť o zmierenie sekretariátu zmierovacieho orgánu.
Postup, ktorý sa má dodržať, a adresa sekretariátu sa členským štátom oznámi prostredníctvom Výboru pre poľnohospodárske fondy.
2. Žiadosť o zmierenie bude prípustná iba vtedy, ak suma, ktorá sa v súlade s oznámením Komisie plánuje vylúčiť z financovania zo zdrojov Únie, buď:
a)
presahuje jeden milión EUR,
alebo
b)
predstavuje najmenej 25 % celkových ročných výdavkov členského štátu podľa dotknutých rozpočtových položiek.
Navyše ak počas predchádzajúcich diskusií členský štát vyhlásil a preukázal, že ide o zásadnú záležitosť týkajúcu sa uplatňovania pravidiel Únie, predseda zmierovacieho orgánu môže vyhlásiť žiadosť o zmierenie za prípustnú. Taká žiadosť však nie je prípustná, ak sa týka výhradne záležitosti právneho výkladu.
3. Zmierovací orgán vykonáva svoje vyšetrovania podľa možnosti čo najneformálnejšie a najrýchlejšie, pričom vychádza výlučne z dôkazov dostupných Komisii v čase, keď sa oznámili formálne závery v súlade s článkom 34 ods. 3, pričom Komisii a dotknutým vnútroštátnym orgánom poskytuje právo na spravodlivé vypočutie.
Ak sa však členský štát domnieva, že je potrebné, aby vo svojej žiadosti o zmierenie uviedol informácie, ktoré ešte neoznámil Komisii, zmierovací orgán môže vyzvať Komisiu, aby posúdila predmetné nové informácie len vtedy, ak sú splnené podmienky stanovené v článku 34 ods. 6. Informácie sa Komisii poskytujú najneskôr dva mesiace po zaslaní správy uvedenej v článku 36 písm. c).
4. Ak zmierovací orgán do štyroch mesiacov odvtedy, čo mu bol prípad postúpený, nie je schopný zmieriť stanoviská Komisie a členského štátu, zmierovací postup sa považuje za neúspešný.
V správe podľa článku 36 písm. c) sa uvedú dôvody, prečo nemohlo dôjsť k zmiereniu stanovísk. Ďalej sa v nej uvedie, či sa počas konania podarilo dosiahnuť čiastočnú dohodu a či zmierovací orgán vyzýva Komisiu, aby posúdila nové informácie v súlade s odsekom 3 druhým pododsekom.
Správa sa zasiela:
a)
dotknutému členskému štátu;
b)
Komisii na preskúmanie predtým, ako svoje závery oznámi členskému štátu;
c)
ostatným členským štátom v rámci Výboru pre poľnohospodárske fondy.
KAPITOLA IV
PRAVIDLÁ KONTROL
ODDIEL 1
Všeobecné pravidlá
Článok 41
Zníženie kontrol na mieste
1. Členské štáty sa môžu rozhodnúť znížiť minimálnu úroveň kontrol na mieste v súlade s článkom 59 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
certifikačný orgán v súlade s článkom 9 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 vydal stanovisko, v ktorom potvrdil, že systém vnútornej kontroly riadne funguje a že miera chybovosti pri dotknutom súbore nedosahovala prahovú hodnotu významnosti 2,0 % počas minimálne dvoch po sebe nasledujúcich rozpočtových rokov predchádzajúcich roku, v ktorom sa plánuje uplatňovanie zníženej miery kontrol;
b)
Komisia neinformovala dotknutý členský štát, že nemôže akceptovať stanovisko uvedené v písmene a) tohto odseku, ktoré poskytol certifikačný orgán v súvislosti s článkom 9 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, a
c)
Komisia:
i)
neinformovala dotknutý členský štát v súlade s článkom 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 o nedostatkoch v kontrolnom systéme predmetného režimu individuálnej podpory alebo opatrenia alebo
ii)
pri uplatnení článku 34 tohto nariadenia súhlasí s nápravnými opatreniami, ktoré prijal dotknutý členský štát, v prípade, že ho v súlade s článkom 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 informovala o nedostatkoch v kontrolnom systéme predmetného režimu individuálnej podpory alebo opatrenia a o tomto súhlase členský štát zodpovedajúcim spôsobom informovala.
2. Členské štáty sa môžu rozhodnúť znížiť minimálnu úroveň kontrol na mieste v súlade s úrovňami a prípadne dodatočnými podmienkami stanovenými v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva.
Členské štáty informujú Komisiu o svojom rozhodnutí znížiť minimálnu úroveň kontrol na mieste okamžite po tom, ako ho prijmú. Tieto informácie zahŕňajú:
a)
dotknutý režim podpory alebo opatrenie;
b)
obdobie, počas ktorého sa uplatňuje znížená minimálna úroveň kontrol na mieste;
c)
zníženú minimálnu úroveň kontrol na mieste, ktorá sa má uplatňovať.
3. Ak ktorákoľvek z kumulatívnych podmienok stanovených v odseku 1 alebo akákoľvek dodatočná podmienka stanovená v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva nie je viac splnená, členský štát okamžite odvolá svoje rozhodnutie znížiť minimálnu úroveň kontrol na mieste a od nasledujúceho roku nároku uplatňuje minimálnu úroveň kontrol na mieste stanovenú v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva.
ODDIEL 2
Kontrola transakcií
Článok 42
Kontrola členskými štátmi
1. Systematická kontrola obchodných dokladov podnikov uvedená v článku 80 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa vykonáva v každom kontrolnom období uvedenom v odseku 4 tohto článku v počte podnikov, ktorý zodpovedá minimálne polovici podnikov, ktorých príjmy alebo platby, alebo ich súčet v systéme financovania z EPZF presahujú 150 000 EUR v rozpočtovom roku EPZF predchádzajúcom začiatok daného kontrolného obdobia.
2. Členské štáty na každé kontrolné obdobie bez toho, aby tým boli dotknuté ich povinnosti stanovené v článku 80 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, vyberú podniky, kde sa má vykonať kontrola, a to na základe analýzy rizika pri všetkých opatreniach, pri ktorých je zrealizovateľná. Členské štáty Komisii predkladajú svoje návrhy na účely analýzy rizika minimálne 6 mesiacov pred začiatkom kontrolného obdobia. Návrhy obsahujú všetky relevantné informácie týkajúce sa koncepcie, techník a údajov používaných na analýzu, ako aj kritériá a metódu, akou sa kontroly podľa všetkého budú vykonávať. Návrhy sa zostavujú v súlade s prílohou V k tomuto nariadeniu. Členské štáty zohľadňujú pripomienky Komisie k ich návrhu analýzy rizika, ktoré im poskytne do ôsmich týždňov od doručenia návrhu.
3. Pokiaľ ide o opatrenia, pri ktorých členský štát usudzuje, že analýza rizík nie je zrealizovateľná, je povinná kontrola podnikov, ktorých suma príjmov alebo platieb alebo ich súčet v rámci systému financovania EPZF presahuje 350 000 EUR a ktoré sa neskontrolovali podľa tohto nariadenia a hlavy V kapitoly III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 počas jedného z dvoch predchádzajúcich kontrolných období.
4. Kontrolné obdobie trvá od 1. júla do 30. júna nasledujúceho roku. Kontrola sa vykonáva minimálne počas 12-mesačného obdobia, ktoré sa končí počas predošlého kontrolného obdobia; môže sa rozšíriť na obdobia, ktoré určí členský štát a ktoré predchádzajú tomuto 12-mesačnému obdobiu alebo po ňom nasledujú.
Článok 43
Prístup k obchodným dokumentom
Podniky uchovávajú obchodné doklady minimálne počas troch rokov od konca roku, v ktorom boli vystavené. Členské štáty môžu stanoviť dlhšie obdobie uchovávania týchto dokladov.
Článok 44
Spoločné opatrenia
Komisia sa môže z vlastnej iniciatívy alebo na základe návrhu členského štátu a so súhlasom dotknutých členských štátov rozhodnúť, že bude koordinovať spoločné opatrenia zahŕňajúce vzájomnú pomoc medzi dvoma alebo viacerými členskými štátmi, ako sa stanovuje v článku 83 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 45
Vzájomná pomoc
1. Počas prvých troch mesiacov, ktoré nasledujú po rozpočtovom roku platby EPZF, členské štáty pošlú zoznam podnikov uvedený v článku 83 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 každému členskému štátu, v ktorom je takýto podnik usadený. Zoznam obsahuje všetky podrobnosti potrebné na to, aby členský štát, ktorému je určený, mohol identifikovať dané podniky a vykonal svoje povinnosti súvisiace s kontrolou. Členský štát určenia je zodpovedný za kontrolu takýchto podnikov podľa článku 80 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. Kópia každého zoznamu sa zasiela Komisii.
Členský štát, ktorý prijíma platbu alebo ju vykonáva, môže požiadať členský štát, v ktorom je podnik usadený, aby skontroloval niektoré podniky v tomto zozname podľa článku 80 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, pričom uvedie dôvody žiadosti, a najmä rizík, ktoré sú s nimi spojené.
Členský štát, ktorému je žiadosť adresovaná, náležite zohľadňuje riziká spojené s podnikom, ktoré mu oznamuje žiadajúci členský štát.
Dožiadaný členský štát informuje žiadajúci členský štát o opatreniach, ktoré vykonal na základe doručenej žiadosti. Ak dožiadaný členský štát vykoná kontrolu niektorého podniku zo zoznamu, informuje o výsledkoch danej kontroly žiadajúci členský štát najneskôr do troch mesiacov od skončenia kontrolného obdobia.
Prehľad týchto žiadostí sa zasiela štvrťročne Komisii do jedného mesiaca po ukončení každého štvrťroka. Komisia môže požiadať o poskytnutie kópií jednotlivých žiadostí.
Zoznam podnikov uvedený v prvom pododseku sa zostavuje podľa vzoru uvedeného v prílohe VI.
2. Zoznam podnikov uvedený v článku 83 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa zostavuje podľa vzoru uvedeného v prílohe VII k tomuto nariadeniu.
3. Žiadosť členského štátu o kontrolu zameranú na podnik v inom členskom štáte, ako sa uvádza v odseku 1 druhom pododseku a v článku 83 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, sa koncipuje podľa vzoru uvedeného v prílohe VIII k tomuto nariadeniu.
4. Informácie o výsledkoch kontrol uvedených v odseku 1 druhom pododseku a v článku 83 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa koncipujú podľa vzoru uvedeného v prílohe IX k tomuto nariadeniu.
5. Prehľad žiadostí uvedených v odseku 1 piatom pododseku a v článku 83 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 obsahujúci výsledky kontrol sa koncipuje podľa vzoru uvedeného v prílohe X k tomuto nariadeniu.
6. Informácie, ktoré je potrebné poskytnúť podľa odseku 1, sa postupujú elektronicky vo formáte stanovenom v oddiele 2 prílohy II k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 991/2013.
Článok 46
Ročné plány a správy
1. Ročný plán kontrol uvedený v článku 84 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa koncipuje podľa vzoru uvedeného v prílohe XI k tomuto nariadeniu.
2. V správach uvedených v článku 86 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa špecifikujú ťažkosti, ktoré sa vyskytli, a opatrenia prijaté na ich prekonanie, a prípadne sa predostierajú návrhy na zlepšenie.
Obsahujú podrobné informácie o každom aspekte uplatňovania hlavy V kapitoly III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 uvedené v prílohe XII k tomuto nariadeniu, rozdelené do oddielov jednoznačne označených podľa nadpisov uvedených v danej prílohe.
3. Informácie, ktoré je potrebné predložiť podľa tohto článku a článku 45, sa môžu oznamovať písomne alebo v elektronickej podobe vo formáte dohodnutom medzi odosielateľom a príjemcom.
4. Komisia každoročne vo svojej ročnej finančnej správe o správe fondov uvedenej v článku 109 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 vyhodnotí dosiahnutý pokrok.
Článok 47
Osobitné útvary
1. Osobitné útvary uvedené v článku 85 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sú okrem úloh vymenovaných v uvedenom článku zodpovedné aj za:
a)
odbornú prípravu vnútroštátnych úradníkov poverených vykonávaním kontrol podľa tohto oddielu, aby získali dostatočné znalosti na výkon svojich povinností;
b)
spravovanie správ o kontrolách a všetkých ostatných dokumentov týkajúcich sa vykonaných kontrol a stanovených v hlave V kapitole III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013;
c)
vypracovanie a predkladanie plánov uvedených v článku 84 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a správ uvedených v článku 86 ods. 1 uvedeného nariadenia.
2. Členské štáty udeľujú osobitným útvarom všetky právomoci potrebné na vykonávanie úloh uvedených v odseku 1.
Tvorí ich dostatočný počet úradníkov s vhodným odborným vzdelaním na výkon týchto úloh.
3. Členské štáty, v ktorých je minimálny počet podnikov, ktoré je potrebné skontrolovať, nižší ako 10, nie sú povinné vytvoriť osobitný útvar.
KAPITOLA V
ZÁBEZPEKY
ODDIEL 1
Rozsah pôsobnosti, informačné technológie, vyššia moc
Článok 48
Rozsah pôsobnosti
Táto kapitola sa uplatňuje vo všetkých prípadoch, keď je v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva stanovená zábezpeka, bez ohľadu na to, či je, alebo nie je použitý výraz „zábezpeka“.
Táto kapitola sa neuplatňuje na zábezpeky poskytnuté na zabezpečenie platby dovozného a vývozného cla podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (18).
Článok 49
Elektronická verejná správa
Oznámenia, dokumenty a zábezpeky možno vypracúvať, spracúvať a spravovať pomocou informačných technológií (IT) pod podmienkou, že uplatniteľné systémy sa riadia podľa oficiálne schválených protokolov kvality a bezpečnosti vhodných pre tieto systémy.
Ak príslušné orgány v dôsledku rozdielov v systémoch IT nemajú prístup k požadovaným dokumentom, a preto ich nemôžu overiť, predmetné dokumenty sa musia vytlačiť a príslušný orgán zodpovedný za riadenie predmetných systémov IT (ďalej len „vydávajúci orgán“) ich musí osvedčiť ako autentické alebo ich ako potvrdenú kópiu osvedčí príslušný orgán.
Takéto vytlačené kópie možno nahradiť elektronickou správou medzi vydávajúcim orgánom a príjemcom alebo príslušným orgánom pod podmienkou, že vydávajúci orgán poskytne úradne schválený protokol osvedčujúci autentickosť správy.
Článok 50
Lehoty v prípade vyššej moci
1. Tento článok sa uplatňuje v prípadoch, keď sa naň odvoláva konkrétne nariadenie.
2. Žiadosť o uznanie prípadu vyššej moci nie je prijateľná, ak je príslušnému orgánu doručená viac než 30 kalendárnych dní:
a)
po dátume, keď príslušný orgán informoval hospodársky subjekt o zistenom nesplnení príslušných povinností v zmysle článku 23 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014 o uplynutí lehoty na splnenie príslušnej povinnosti podľa článku 23 ods. 3 uvedeného nariadenia alebo o uplynutí lehoty na predloženie dôkazu splnenia príslušnej povinnosti podľa článku 23 ods. 4 uvedeného nariadenia;
b)
po konečnom termíne na predloženie ponuky v tretej krajine, ak je ponuka spojená s osvedčením s vopred stanovenou sadzbou náhrady za vývozné náhrady.
3. Hospodárske subjekty musia k spokojnosti príslušného orgánu poskytnúť dôkaz o okolnostiach, ktoré považujú za vyššiu moc, a to do 181 kalendárnych dní od uplynutia lehoty, v ktorej boli povinné povinnosť úplne splniť. Ak hospodárske subjekty napriek náležitému úsiliu nedokázali získať a predložiť predmetný dôkaz v uvedenej lehote, môže sa im poskytnúť dodatočná lehota.
4. Členské štáty oznamujú Komisii prípady vyššej moci, ktoré uznali, pričom za každý prípad poskytujú relevantné informácie.
ODDIEL 2
Forma zábezpek
Článok 51
Forma
1. Zábezpeku možno zložiť vo forme:
a)
hotovostného vkladu, ako sa uvádza v článku 19 ods. 2 a 3 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014, a/alebo
b)
určením ručiteľa v súlade s článkom 21 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 907/2014.
2. Podľa uváženia príslušného orgánu sa zábezpeka môže zložiť prostredníctvom:
a)
hotovostných vkladov v banke;
b)
uznaných pohľadávok voči verejnému orgánu alebo verejným prostriedkom, ktoré sú splatné a vymáhateľné a voči ktorým neexistuje žiadna iná nadradená pohľadávka, a/alebo
c)
kolaterálu obchodovateľného v príslušnom členskom štáte za predpokladu, že sú vydané členským štátom alebo tento členský štát za ne ručí.
3. Príslušný orgán môže zaviesť ďalšie podmienky prijímania zábezpek uvedených v odseku 2.
Článok 52
Obchodovateľný kolaterál
1. Kolaterál založený v súlade s článkom 51 ods. 2 písm. c) má v čase zloženia zábezpeky disponibilnú hodnotu vo výške minimálne 115 % hodnoty požadovanej zábezpeky.
2. Príslušný orgán môže prijať zábezpeku uvedenú v článku 51 ods. 2 písm. c), len ak strana, ktorá ju ponúka, sa písomne zaviaže poskytnúť buď dodatočnú zábezpeku, alebo nahradiť pôvodnú zábezpeku, ak by disponibilná hodnota predmetnej zábezpeky dosahovala počas troch mesiacov hodnoty nižšie ako 105 % požadovanej zábezpeky. Uvedený písomný záväzok nie je potrebný v prípade, ak je predmetná podmienka už stanovená vo vnútroštátnych právnych predpisoch. Príslušný orgán pravidelne preveruje hodnotu takejto zábezpeky.
3. Disponibilnú hodnotu zábezpeky uvedenej v článku 51 ods. 2 písm. c) posudzuje príslušný orgán, pričom zohľadňuje prípadné náklady spojené s jej disponovaním.
4. Disponibilná hodnota zábezpeky sa ohodnotí podľa posledného dostupného kurzu.
5. Strana skladajúca zábezpeku predkladá na žiadosť príslušného orgánu dôkaz o jej disponibilnej hodnote.
Článok 53
Náhrada a pripísanie
1. Každú zábezpeku možno nahradiť inou.
V týchto prípadoch je však potrebný súhlas príslušného orgánu:
a)
keď pôvodná zábezpeka prepadla, ale ešte sa nezrealizovala, alebo
b)
keď náhradná zábezpeka patrí k druhom zábezpek uvedeným v článku 51 ods. 2.
2. Bloková zábezpeka sa môže nahradiť inou blokovou zábezpekou pod podmienkou, že nová bloková zábezpeka pokrýva aspoň tú časť pôvodnej blokovej zábezpeky, ktorá v čase náhrady slúži na zabezpečenie jedného alebo viacerých ešte nesplnených záväzkov.
3. Po pripísaní časti blokovej zábezpeky určitému záväzku sa musí aktualizovať zvyšná časť blokovej zábezpeky.
ODDIEL 3
Uvoľnenie a prepadnutie
Článok 54
Čiastočné uvoľnenie
Ak sa v osobitných pravidlách Únie nestanovuje minimálne množstvo, príslušný orgán môže obmedziť počet čiastočných uvoľnení ktorejkoľvek zábezpeky a môže stanoviť minimálnu sumu na každé takéto uvoľnenie.
Pred uvoľnením celej zábezpeky alebo jej časti príslušný orgán môže vyžadovať predloženie písomnej žiadosti o uvoľnenie.
V prípade zábezpek pokrývajúcich viac než 100 % sumy, ktorá sa má zabezpečiť, uvoľní sa tá časť zábezpeky, ktorá presahuje 100 %, keď sa zvyšná časť sumy, ktorá sa má zabezpečiť, nakoniec uvoľní alebo prepadne.
Článok 55
Prepadnutie
1. Keď je príslušný orgán informovaný o skutočnostiach, ktoré majú za následok prepadnutie zábezpeky, či už celej, alebo iba jej časti, bez odkladu požiada príslušnú stranu o splnenie povinnosti zaplatiť prepadnutú sumu v lehote do 30 dní odo dňa doručenia žiadosti o zaplatenie.
Ak sa platba neuskutoční v tejto lehote, príslušný orgán:
a)
bezodkladne prevedie akúkoľvek zábezpeku druhu uvedeného v článku 51 ods. 1 písm. a) na príslušný účet;
b)
bezodkladne požiada ručiteľa uvedeného v článku 51 ods. 1 písm. b) o zaplatenie v lehote do 30 dní odo dňa doručenia žiadosti o platbu;
c)
bezodkladne podnikne kroky na:
i)
premenu zábezpek opísaných v článku 51 ods. 2 písm. b) a c) na hotovosť postačujúcu na pokrytie dlžnej sumy;
ii)
prevod založených hotovostných vkladov uvedených v článku 51 ods. 2 písm. a) na vlastný účet.
Príslušný orgán môže bezodkladne previesť akúkoľvek zábezpeku druhu uvedeného v článku 51 ods. 1 písm. a) na príslušný účet bez toho, aby najprv požiadal dotknutú osobu o uskutočnenie platby.
2. Bez toho, aby tým bol dotknutý odsek 1:
a)
v prípadoch, keď sa prijme rozhodnutie o prepadnutí zábezpeky, ale na základe odvolacieho konania sa následne v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi odloží, dotknutá strana platí úroky zo skutočne prepadnutej sumy za obdobie začínajúce sa 30 dní odo dňa doručenia žiadosti o platbu, ako sa uvádza v odseku 1, a končiace sa dňom predchádzajúcim platbu skutočne prepadnutej sumy;
b)
v prípadoch, keď sa dotknutej strane po oznámení výsledku odvolacieho konania adresuje žiadosť zaplatiť do 30 dní prepadnutú sumu, môže príslušný členský štát na účely vypočítania úrokov považovať platbu za uskutočnenú v 20. deň po dátume takejto žiadosti;
c)
uplatniteľná úroková sadzba sa vypočíta podľa ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, v žiadnom prípade však nemôže byť nižšia ako úroková sadzba uplatniteľná v prípade vymáhania vnútroštátnych súm;
d)
platobné agentúry odpočítavajú zaplatené úroky od výdavkov EPZF a EPFRV v súlade s nariadením (EÚ) č. 1306/2013;
e)
členské štáty môžu pravidelne požadovať zvýšenie zábezpeky vzhľadom na zodpovedajúce úroky.
3. V prípade, keď zábezpeka prepadne a suma sa už pripísala na účet fondov a keď sa po oznámení výsledku odvolacieho konania musí prepadnutá záruka, či už celá, alebo iba jej časť vrátane úrokov vypočítaných pomocou úrokovej sadzby stanovenej vo vnútroštátnych právnych predpisoch vrátiť, sumu, ktorá sa musí vrátiť, znášajú fondy s výnimkou prípadov, keď možno vrátenie zábezpeky vnímať ako dôsledok nedbanlivosti alebo hrubej chyby správnych alebo iných orgánov členského štátu.
ODDIEL 4
Informácie
Článok 56
Informácie o prepadnutí zábezpeky, druhu zábezpeky a ručiteľoch
1. Členské štáty sprístupňujú Komisii informácie o celkovom množstve a sume prepadnutých zábezpek za každý rok bez ohľadu na to, ktorá fáza postupu uvedeného v článku 55 bola dosiahnutá, pričom rozlišujú zábezpeky pripisované do národných rozpočtov a zábezpeky pripisované do rozpočtu Únie. Uvedené informácie sa uchovávajú vzhľadom na všetky prepadnuté zábezpeky vo výške presahujúcej 1 000 EUR a všetky ustanovenia Únie, v ktorých sa vyžaduje zloženie zábezpeky. Informácie sa týkajú súm, ktoré zaplatila priamo príslušná strana, a súm vymožených v dôsledku predaja zábezpeky.
2. Členské štáty sprístupňujú Komisii zoznam:
a)
typov orgánov, ktoré sú oprávnené konať ako ručitelia, a ustanovených požiadaviek, ktoré sa na ne vzťahujú;
b)
druhov akceptovaných zábezpek podľa článku 51 ods. 2 a ustanovených požiadaviek, ktoré sa na ne vzťahujú.
KAPITOLA VI
TRANSPARENTNOSŤ
Článok 57
Obsah uverejnenia
1. Informácie uvedené v článku 111 ods. 1 písm. c) a d) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zahŕňajú:
a)
rozpis súm platieb uvedených v písmene c) uvedeného článku za každé individuálne opatrenie uvedené v prílohe XIII k tomuto nariadeniu, ako aj súčet týchto súm, ktoré prijíma každý príjemca v danom rozpočtovom roku;
b)
opis opatrení financovaných z fondov, ako sa uvádzajú v písmene d) uvedeného článku a v zozname v prílohe XIII k tomuto nariadeniu, vrátane podstaty a cieľa každého opatrenia.
2. Sumy uvedené v odseku 1 sú vyjadrené v eurách v členských štátoch, ktoré euro zaviedli, a v národnej mene v ostatných členských štátoch.
3. Členské štáty môžu zverejniť podrobnejšie informácie, než sa stanovuje v odsekoch 1 a 2 bez toho, aby bola dotknutá náležitá ochrana súkromia.
Článok 58
Uverejnenie obce
Ak by na základe informácií uverejnených na účely článku 112 tretieho odseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 bolo z dôvodu obmedzeného počtu príjemcov so sídlom v danej obci alebo príjemcov zaregistrovaných v danej obci možné identifikovať fyzickú osobu ako príjemcu, dotknutý členský štát uverejňuje ako informáciu na účely článku 111 ods. 1 prvého pododseku písm. b) uvedeného nariadenia najbližší väčší územnosprávny celok, do ktorého predmetná obec patrí.
Článok 59
Forma a dátum uverejnenia
1. Informácie, ktoré sa sprístupňujú na jednej webovej stránke, ako sa uvádza v článku 111 ods. 1 druhom pododseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, musia byť prístupné prostredníctvom vyhľadávacieho nástroja, ktorý používateľom umožňuje vyhľadávať príjemcov podľa mena alebo obce, ako sa uvádza v článku 58 tohto nariadenia, alebo prijatých súm, opatrenia alebo podľa kombinácie týchto parametrov a získať všetky zodpovedajúce informácie ako jeden súbor údajov. Uvedené informácie sa poskytujú v úradnom jazyku alebo úradných jazykoch daného členského štátu a/alebo v jednom z troch pracovných jazykov Komisie.
2. Informácie uvedené v odseku 1 sa za predchádzajúci finančný rok zverejnia každoročne do 31. mája.
3. V súlade s uvedeným článkom zostávajú informácie na webovej stránke k dispozícii počas dvoch rokov od ich uverejnenia.
Článok 60
Informovanie príjemcov
Informovanie príjemcov uvedené v článku 113 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa realizuje prostredníctvom zahrnutia príslušných informácií do formulárov žiadostí o prijímanie finančných prostriedkov z fondov alebo v čase zhromažďovania údajov.
Odchylne od prvého odseku, pokiaľ ide o údaje týkajúce sa platieb prijatých v rozpočtových rokoch 2014 a 2015, informácie sa príjemcom poskytujú aspoň dva mesiace pred dátumom uverejnenia.
Článok 61
Uverejnenie prahových hodnôt vzťahujúcich sa na režim pre malých poľnohospodárov
Sumy, ktoré členské štáty oznamujú v súlade s článkom 112 druhým odsekom nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa uverejňujú na webovej stránke Únie uvedenej v článku 62 ods. 1 tohto nariadenia.
Článok 62
Spolupráca medzi Komisiou a členskými štátmi
1. Komisia pod svojou centrálnou internetovou adresou vytvorí a spravuje webovú stránku Únie, na ktorej sa uvádzajú aj odkazy na stránky členských štátov. Komisia aktualizuje internetové odkazy podľa informácií od členských štátov.
2. Členské štáty postupujú Komisii internetové adresy svojich webových stránok ihneď po ich zriadení, ako aj akékoľvek ich následné zmeny, ktoré ovplyvňujú prístupnosť týchto stránok z webových stránok Únie.
3. Členské štáty vymenujú orgán zodpovedný za zriadenie a spravovanie webovej stránky uvedenej v článku 59 ods. 1. Komisii poskytnú názov a adresu uvedeného orgánu.
KAPITOLA VII
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 63
Zrušenie
Nariadenia (ES) č. 601/94, (ES) č. 4/2004 a (ES) č. 259/2008 sa zrušujú.
Nariadenie (ES) č. 259/2008 sa však naďalej uplatňuje na platby uskutočnené za rozpočtový rok 2013. Odchylne od článku 3 ods. 3 uvedeného nariadenia zostávajú informácie uvedené v danom článku dostupné na webovej stránke jeden rok od dátumu ich uverejnenia.
Článok 64
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Avšak:
a)
článok 10 sa uplatňuje na vzniknuté výdavky a pripísané príjmy, ktoré členskému štátu plynú od 16. októbra 2014;
b)
články 34 až 40 sa uplatňujú od 1. januára 2015. Lehoty stanovené v článku 34 ods. 3 a 4 sa však neuplatňujú na vyšetrovania v rámci overovania súladu, vzhľadom na ktoré sa oznámenie podľa článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006 zaslalo pred 1. januárom 2015;
c)
kapitola VI sa uplatňuje na platby vykonané od rozpočtového roku 2014;
d)
informácie, ktoré členské štáty postupujú podľa prílohy II stĺpcov V1 a V2, sa začnú poskytovať počnúc rozpočtovým rokom 2016.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 6. augusta 2014