PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1239/2013,
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení šetření
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 8. listopadu 2012 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 26. září 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
Před zahájením šetření a v souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) oznámila Komise vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k vyjádřením, jež čínská vláda učinila ve smyslu nenapadnutelnosti režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
1.2. Souběžné antidumpingové řízení
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) dne 6. září 2012 informovala Evropská komise o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 6. června 2013 uložila Komise nařízením (EU) č. 513/2013 (4) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z ČLR (dále jen „prozatímní antidumpingové nařízení“).
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. Celní evidence
(7)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 1. března 2013 nařízení (EU) č. 182/2013 (5), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013.
(8)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí týkající se celní evidence dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 24 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V okamžiku, k němuž Komise přijala rozhodnutí o celní evidenci dovozu, disponovala dostatečně jasnými důkazy, na jejichž základě byla zdůvodněna nezbytnost celní evidence dovozu, zejména pak důkazy o prudkém nárůstu objemů celkového dovozu a podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
1.4. Strany dotčené řízením
(9)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, orgány ČLR a známé dovozce. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem, jak je uvedeno ve 38. bodě odůvodnění níže. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
a) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(11)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 121 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Tyto spolupracující společnosti představují více než 80 % celkového objemu čínského vývozu. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců.
(12)
Vybraný vzorek složený ze sedmi skupin společností tvoří tři spolupracující vývozci s největším objemem vývozu modulů, dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu článků a dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu destiček. Vzorek těchto sedmi skupin vyvážejících výrobců sloužil jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení. Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění níže, Komise vyloučila v konečné fázi šetření destičky z definice výrobku. Některé společnosti byly do vzorku vybrány na základě největšího objemu vývozu destiček. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že Komise již šetření v těchto společnostech provedla a ověřila jimi předložené údaje, a rovněž s ohledem na značný objem vývozu modulů a/nebo článků všech těchto společností se nepovažovalo za nutné vzorek upravovat.
(13)
Počet vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byl nakonec stanoven na osm společností/skupin. Původně bylo totiž oznámeno, že Jinko Solar Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd jsou společnosti ve spojení, avšak následně bylo zjištěno, že ve spojení nejsou.
b) Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. O výběru tohoto předběžného vzorku výrobců v Unii byli informováni všichni známí výrobci a známá sdružení výrobců v Unii. Tento předběžný vzorek sestával z devíti výrobců z celkového počtu asi 215 výrobců v Unii, o nichž bylo před zahájením šetření známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a již byli vybráni na základě největšího reprezentativního objemu výroby, s přihlédnutím k objemu prodeje a zeměpisné poloze, aby mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Bylo zajištěno, aby tento vzorek zahrnoval vertikálně integrované i neintegrované výrobce v Unii. Rovněž zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(15)
Některé zúčastněné strany vznesly proti předběžnému vzorku výrobců v Unii následující připomínky:
i)
Některé strany uvedly, že omezené informace poskytnuté k předběžně vybranému vzorku nebyly dostačující a neumožnily jim vznést smysluplné připomínky k navrženému vzorku. Kritizovaly zejména to, že totožnost výrobců v Unii byla považována za důvěrný údaj, a požadovaly, aby bylo zveřejněno, ve kterých členských státech se nacházejí výrobci v Unii zařazení do vzorku, jaký je podíl těchto vybraných výrobců v Unii na celkovém objemu výroby fotovoltaických modulů a článků a jaký podíl na výrobě a prodeji mají jednotlivé společnosti zařazené do vzorku i vzorek jako celek.
ii)
Způsob výběru vzorku byl zpochybněn s poukazem na to, že „směšuje tři různé kroky“, a sice podporu pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr vzorku. Tvrdilo se, že proto není jasné, zda v době výběru vzorku bylo již vymezeno výrobní odvětví Unie, a zda tedy tento vzorek lze považovat za reprezentativní. Jestliže výrobní odvětví Unie nebylo ve fázi výběru vzorku vymezeno, neměly zúčastněné strany možnost si ověřit, zda je tento předběžný vzorek reprezentativní, a zda tedy na základě tohoto vzorku lze správně posoudit situaci v tomto výrobním odvětví Unie v období šetření stanoveném v 38. bodě odůvodnění níže. Dále bylo uváděno, že není vhodné, aby byl předběžný vzorek vybírán na základě odpovědí výrobců v Unii na zjišťování podpory pro zahájení šetření.
iii)
Též se tvrdilo, že předběžný vzorek byl vybrán pouze ze společností, jež stávajícímu šetření vyjádřily podporu.
iv)
Jedna strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že do předběžného vzorku byly zařazeny i vertikálně integrované společnosti, může být objem výroby článků započítán dvojmo nebo trojmo, což vyvolává pochyby o celkové reprezentativnosti tohoto vzorku. Bylo požadováno, aby u vertikálně integrovaných výrobců byl započítáván pouze objem výroby modulů, a nikoli objem výroby článků.
v)
Stejná strana tvrdila, že údaje, z nichž se při výběru vzorků vycházelo, jsou přinejmenším zčásti nespolehlivé, což může mít dopad na reprezentativnost předběžného vzorku jako celku.
vi)
Jedna strana předložila seznam, který údajně obsahoval přibližně 150 dalších výrobců obdobného výrobku v Unii, a tvrdila, že by i oni měli být vzati v úvahu za účelem výběru vzorku výrobců v Unii.
(16)
Na argumenty vznesené těmito stranami bylo reagováno takto: Výrobci v Unii požádali, aby údaje o jejich totožnosti byly považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Výrobci totiž skutečně čelili hrozbám, že dojde k poškození jejich podnikatelské činnosti v Unii i mimo ni. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo vyhověno. Zveřejnění lokality nebo podílu na výrobě a prodeji jednotlivých výrobců v Unii zařazených do vzorku by snadno mohlo vést ke zjištění totožnosti dotčeného výrobce, a proto požadavky na zveřejnění výše uvedených informací musely být zamítnuty.
(17)
Komise „nesměšovala“ zjišťování podpory pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr předběžného vzorku, neboť tyto kroky zůstaly navzájem nezávislé a o každém z nich bylo rozhodováno odděleně. Nebylo prokázáno, v jaké míře použití údajů o výrobě a prodeji poskytnutých výrobci v rámci zjišťování podpory pro zahájení šetření ovlivnilo reprezentativnost vzorku. Na počátku bylo výrobní odvětví Unie skutečně vymezeno jen předběžně. Pro předběžné stanovení celkové výroby Unie v období šetření, které je stanoveno v 38. bodě odůvodnění níže, byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii a jiných stran před zahájením šetření.
(18)
Pro zařazení do vzorku byli vzati v úvahu všichni výrobci v Unii, kteří odpověděli na otázky týkající se podpory pro zahájení šetření, bez ohledu na to, zda šetření podpořili, vyslovili se proti němu nebo nevyjádřili žádné stanovisko. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Otázka dvojího/trojího započítávání byla při výběru prozatímního vzorku zvážena. Bylo zřejmé, že vyloučením výroby a prodeje článků vyráběných vertikálně integrovanými výrobci v Unii by nebyla vzata v úvahu část výroby článků prodávaných na volném trhu. Proto byl učiněn závěr, že vyloučení prodejů článků z celkového objemu výroby by nutně nevedlo k reprezentativnějšímu vzorku. Ostatně reprezentativnost vzorku byla zajištěna nejen na základě objemu výroby, ale i na základě zeměpisného rozmístění a vyváženého zastoupení vertikálně integrovaných a neintegrovaných výrobců. Relativní reprezentativnost objemu výroby byla vypočítána na úrovni každého typu obdobného výrobku. Na základě toho se mělo za to, že metoda výběru prozatímního vzorku byla přiměřená, a vzorek je proto považován za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto. Pokud jde o spolehlivost údajů, byl vzorek vybrán na základě informací dostupných v době výběru vzorku, jak stanoví článek 27 základního nařízení. Pokud jde o spolehlivost údajů použitých na podporu zahájení šetření, při šetření se neprokázalo, že by údaje shromážděné před zahájením vykazovaly značné nedostatky. Lze tedy důvodně předpokládat, že základ, z něhož vycházel výběr předběžného vzorku, byl dostatečně spolehlivý. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(20)
Pokud jde o seznam přibližně 150 dalších výrobců v Unii, je nutno poznamenat, že tato informace byla předložena po uplynutí lhůty stanovené pro zúčastněné strany, aby se vyjádřily k výběru prozatímního vzorku, a pro výrobce v Unii, aby se přihlásili a požádali o zařazení do vzorku. Mimoto přibližně 30 výrobců v Unii obsažených v tomto seznamu bylo ve skutečnosti v době výběru vzorku Komisi známo. Při výběru vzorku byli zvažováni všichni výrobci v Unii, kteří se po zveřejnění oznámení o zahájení šetření přihlásili. Reprezentativnost vzorku nebyla tudíž ovlivněna. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(21)
Po obdržení připomínek bylo složení vzorku přezkoumáno, neboť existovaly náznaky, že jedna z vybraných společností nemusí být schopna plně spolupracovat. V zájmu zachování míry reprezentativnosti vzorku byl vybrán další výrobce v Unii. Tento revidovaný vzorek tedy tvořilo deset společností vybraných na základě největšího reprezentativního objemu na každé úrovni výroby, s přihlédnutím k objemu prodejů na trhu Unie a k zeměpisné poloze, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřené přezkoumán. Vzhledem k vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž i z příslušného šetření (viz 42.-46. a 349. bod odůvodnění níže) se vzorek skládal z devíti společností. Revidovaný vzorek výrobců v Unii pak představoval, vyjádřeno procentním podílem na celkové výrobě Unie, u modulů mezi 18 % a 21 % a u článků mezi 17 % a 24 % a zahrnoval výrobce vertikálně integrované i neintegrované. Přesné podíly nemohly být uvedeny vzhledem k tomu, že přesný podíl by umožnil vypočítat objem výroby dalšího výrobce v Unii uvedeného výše, a mohla by tak být zjištěna jeho totožnost.
(22)
Výrobci v Unii, kteří předložili Komisi informace požadované pro účely výběru vzorku v rámci tohoto antisubvenčního řízení se shodují s výrobci v Unii, kteří poskytli příslušné informace v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření. Kromě toho všichni výrobci v Unii zařazení do konečného vzorku v antidumpingovém šetření poskytli příslušné informace v rámci tohoto antisubvenčního šetření, což Komisi umožnilo výběr vzorku. Považovalo se tedy za vhodné, aby konečné vzorky výrobců v Unii byly v obou řízeních totožné.
(23)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti v případě jmen žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není opodstatněné. Jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise byla toho názoru, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo vyhověno. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy, jak uvedla čínská vláda, jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(24)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, CCCME) své argumenty týkající se použité metody pro výběr prozatímního vzorku výrobců v Unii. Tvrdila zejména, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se již touto otázkou zabývala v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností uvedených na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje zejména montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. CCCME proto nebyla schopna prokázat, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. Kromě toho CCCME neposkytla jiné údaje, kterými by zpochybnila celkovou výrobu v Unii, ani nepředložila žádné důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
c) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(25)
Z přibližně 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a kontaktovaných Komisí zaslalo odpovědi na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, dvacet stran, z toho 12 odpovědí se týkalo modulů a jedna odpověď se týkala článků. Kromě toho se přihlásilo sedm dalších stran, avšak tyto nevykazovaly žádný dovoz nebo další prodej dotčeného výrobku. Vzorek byl vybrán v souladu s článkem 27 základního nařízení tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, tedy tvořili dva dovozci modulů a jeden dovozce článků, představující přibližně 2 % až 5 % celkového dovozu z dotčené země. Po obdržení odpovědí na dotazník však vyšlo najevo, že hlavní činností jednoho z těchto tří dovozců jsou ve skutečnosti solární zařízení, a nikoliv obchodování s dotčenými výrobky. Pokud jde o činnost druhého dovozce, jednalo se o dovoz modulů a nikoli dovoz článků. Kvalita informací, jež tento dovozce poskytl v odpovědi na dotazník, nebyla nicméně dostačující k tomu, aby byl zahrnut do analýzy dovozců, kteří nejsou ve spojení. Šetření navíc ukázalo, že většina dovozu dotčeného výrobku je na trh Unie uváděna prostřednictvím společností, které jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR, nebo prostřednictvím montážních firem nebo společností připravujících projekty.
(26)
Po uložení prozatímních antidumpingových opatření v rámci souběžného antidumpingového šetření se Komise obrátila na další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní informace o svých činnostech v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Účelem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu k další spolupráci při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. zabývají se jeho nákupem a následným prodejem). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Pouze tři z těchto pěti odpovědí byly dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, se tak rozšířil a sestával ze čtyř dovozců modulů, představujících přibližně 2 % až 5 % celkového dovozu z dotčené země. S ohledem na strukturu dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední podniky, nebylo možné kvůli omezeným zdrojům, jež měly orgány k dispozici, sestavit vzorek zastupující větší podíl.
d) Odpovědi na dotazník a ověřování
(27)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům ČLR (včetně zvláštních dotazníků pro China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, jiné důležité finanční instituce a výrobce polykrystalického křemíku ve státním vlastnictví, skla a hliníku, jež dodávali tyto suroviny dotčenému odvětví během období šetření), osmi vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce i navazujícím hospodářským subjektům a jejich sdružením, kteří se přihlásili ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení. Komise kontaktovala také jedno reprezentativní sdružení spotřebitelů.
(28)
Komise obdržela odpovědi od čínské vlády, všech vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a jejich společností ve spojení v ČLR, od pěti vyvážejících výrobců, kteří žádali o individuální zjišťování, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, všech dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, zařazených do vzorku a od 21 hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie a od tří jejich sdružení.
(29)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů, finančních institucí, společností zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, sdružení a nezávislého konzultanta:
a)
Vláda Čínské lidové republiky
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
-
Huaxia Bank, Peking, Čína
-
China Development Bank, Peking, Čína
-
Export Import Bank of China, Peking, Čína
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii
-
osm výrobců v Unii zařazených do vzorku
c)
Skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čína
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Čína
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Čína
-
JingAo Group, Čína
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Čína
-
Yingli Green Energy Holding Company, Čína
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, Čína
-
Jinko Solar Co Ltd, Čína
d)
Dovozce v Unii, který není ve spojení
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Německo
e)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Německo
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Německo
f)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Německo
-
ValSolar SL, Badajoz, Španělsko
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Španělsko
g)
Sdružení
-
European Photovoltaic Industry Association (EPIA), Brusel, Belgie
h)
Nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(30)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
(31)
Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie zpochybnila právní základ pro inspekci na místě provedenou v prostorách Europressedienst a uvedla, že nezávislá konzultační společnost není zúčastněnou stranou podle článku 26 základního nařízení. Nicméně zjištění by měla být založena na spolehlivých a ověřitelných údajích, kdykoli je to možné. Europressedienst poskytla na základě smlouvy informace o makroekonomických ukazatelích. Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady veřejné správy, aby ověřila spolehlivost a přesnost údajů, na nichž založila svá zjištění.
(32)
Čínská vláda uvedla, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisem, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace aniž byl uveden „rozumný důvod“ nebo poskytnuta dostatečně podrobná shrnutí, nebo výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných informací, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii bez důvěrných informací a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty se značným zpožděním.
(33)
(i) Pokud jde o tvrzení, že ve veřejně přístupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, o jaké informace se jedná. ii) Její tvrzení, že nebyla dostupná verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, je nepravdivé. iii) Pokud jde o zpoždění při poskytování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné informace, bylo dotčené straně vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné informace zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost provedených shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na zachování anonymity, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných informací neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana svoji verzi neobsahující důvěrné informace odpovídajícím způsobem upravit, než mohla být zpřístupněna ostatním zúčastněným stranám.
(34)
Každopádně se má za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila včas reagovat na informace obsažené ve spise zpřístupněném pro kontrolu, tak aby mohla zohlednit jejich stanoviska, byla-li řádně doložená a opodstatněná, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla příležitost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(35)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení vyrovnávacích cel na dovoz křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(36)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(37)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s Čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků pozměněnou nabídku závazku, která se vztahuje rovněž na souběžné antidumpingové šetření. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření (6) Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
1.6. Období šetření a posuzované období
(38)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(39)
V počáteční fázi byl dotčený výrobek definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(40)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2.2. Obdobný výrobek
(41)
Při šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejná základní konečná použití. Proto se ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení považují za obdobné.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.3.1. Vyloučení destiček
(42)
Zúčastněné strany tvrdily, že destičky by měly být vyňaty z definice výrobku, neboť nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě argumentů vznesených před vyhlášením prozatímního antidumpingového nařízení byly následně v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(43)
Zaprvé, zúčastněné strany tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, neboť šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a „destičky, jejichž tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Kromě toho se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Dospělo se tudíž k závěru, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Z výše uvedeného zároveň vyplývá, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(44)
Zadruhé se tvrdí, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Zejména pak, že destičky nemohou přeměňovat sluneční záření na elektřinu, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(45)
Šetření skutečně prokázalo, že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu. K přeměně dochází v článcích, které pohlcují světlo a přeměňují ho pomocí krystalického křemíku na elektrický proud. Články mají přechod mezi kladně a záporně dotovanou vrstvou, který slouží ke sběru a odvádění článkem vyráběné elektřiny. Při montáži modulů se články pomocí plochých drátů nebo kovových pásek spájejí dohromady a vzniká řetězec článků. Tyto články jsou laminovány mezi jednotlivé vrstvy. Navrchu je většinou používáno sklo a vespod polymerová krycí vrstva. Rámy jsou obvykle zhotoveny tak, aby umožňovaly montáž v terénu (např. na střechách). Modul může, ale nemusí mít invertor.
(46)
Vzhledem k odlišným základním fyzikálním a technickým vlastnostem definovaným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti přeměňovat sluneční záření na elektřinu, byl nakonec učiněn závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.3.2. Fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití
(47)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že šetření se nemůže týkat dvou výrobků s různými fyzikálními, chemickými a technickými vlastnostmi, a že na moduly a články by se proto měly vztahovat dvě samostatná šetření. Dále tvrdily, že není jasné, zda se šetření týká jediného výrobku nebo dvou samostatných výrobků, a že proto nemají plnou možnost hájit své zájmy.
(48)
Navazující výroba článků a modulů je jeden výrobní proces s různými výrobními kroky. Články určují vlastnosti konečného výrobku (tj. modulů). Šetření ukázalo, že přímým a výlučným cílem výroby článků je výroba modulů; moduly a články mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti (které jsou výsledkem použitých surovin) a stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků.
(49)
V oznámení o zahájení řízení bylo jasně uvedeno, že výrobek, který je předmětem šetření, představují moduly a články. Zúčastněné strany proto měly plnou možnost hájit své zájmy s ohledem na dotčený výrobek, tak jak byl vymezen. Na základě uvedených skutečností byly uvedené argumenty zamítnuty.
2.3.3. Odlišná nomenklatura
(50)
Dále bylo uváděno, že moduly a články by neměly být považovány za jediný výrobek, jelikož mají různé osmimístné kódy KN, šestimístné položky a čtyřmístná čísla HS. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty. Z uvedených důvodů bylo toto tvrzení zamítnuto.
2.3.4. Přidaná hodnota článků
(51)
Některé strany tvrdily, že největší část hodnoty modulu tvoří přidaná hodnota v procesu přeměny článků, a že články musí být tudíž považovány za samostatný výrobek.
(52)
Ze šetření vyplynulo, že výroba článků je technologicky nejnáročnější částí výrobního procesu. Ukázalo se však i to, že uvedené dva výrobní kroky spolu navzájem souvisejí a že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu, ale je rozprostřena v celém výrobním procesu. Na základě uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
2.3.5. Samostatné velkoobchodní trhy
(53)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že moduly a články mají samostatné velkoobchodní trhy, a že by proto měly být považovány za různé výrobky, čemuž by nasvědčovala i skutečnost, že u velkého počtu výrobců se nejedná o výrobce vertikálně integrované.
(54)
Moduly a články nelze považovat za samostatné výrobky, jejichž ceny kolísají výlučně v závislosti na tržních faktorech. Ve skutečnosti jsou jejich ceny navzájem úzce provázány a jsou ovlivňovány cenou polykrystalického křemíku. Dotčený výrobek, jak bylo vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše, se rovněž vyrábí v rámci jediného výrobního procesu s různými kroky. Skutečnost, že někteří výrobci nejsou vertikálně integrovaní, je pouze výsledkem podnikatelského rozhodnutí a je určována ekonomickými měřítky a nic na daném závěru nemění. Na základě uvedených skutečností musel být tento argument zamítnut.
2.3.6. Konečné použití a vzájemná zaměnitelnost
(55)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že k modulům a článkům musí být přistupováno jako k různým výrobkům vzhledem k tomu, že mají různé konečné použití a nejsou vzájemně zaměnitelné.
(56)
Jak bylo již zmíněno výše, šetření ukázalo, že navazující výrobní proces článků a modulů je jediný výrobní proces a že otázku vzájemné zaměnitelnosti mezi různými kroky jediného výrobního procesu nelze uplatnit. Moduly a články mají mimoto stejné konečné použití, tj. přeměňovat sluneční záření na elektřinu, a nemohou být používány v jiných aplikacích.
2.3.7. Distribuční kanály
(57)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že moduly a články nemají stejné distribuční kanály, a že je proto nelze považovat za jediný výrobek. Šetření ukázalo, že moduly a články mohou být distribuovány různými nebo obdobnými distribučními kanály. Hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé distribuční kanály proto nejsou považovány za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.8. Vnímání spotřebiteli
(58)
Tvrdilo se, že moduly a články se podstatně liší z hlediska jejich vnímání spotřebiteli, a že by proto neměly být považovány za jediný výrobek.
(59)
Jak již bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé vnímání spotřebiteli není považováno za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.9. Oddělená šetření pro články a moduly
(60)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly netvoří jediný výrobek, a proto by měly být posuzovány odděleně. Na rozdíl od destiček, články a moduly však mají stejnou základní vlastnost, tj. schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
(61)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce namítl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. K tomu je prý údajně zapotřebí, aby byly začleněny do modulů. Každý článek má však sám o sobě schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí být pro většinu aplikací, které vyžadují spojení více článků do modulů, dostatečný, neznamená to, že článek sám o sobě není schopen přeměňovat sluneční záření na elektřinu.
(62)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce dále uvedl, že články nejsou jen jiným typem modulu, ale že se jedná o zcela odlišný výrobek. Článek je v podstatě hlavní součástí modulu. Jakožto hlavní součást modulu nemůže být článek „zcela jiným výrobkem“, neboť moduly a články mají stejné základní vlastnosti, jež umožňují přeměňovat sluneční záření na elektřinu, jak je uvedeno v 60. bodě odůvodnění výše.
(63)
Tatáž strana tvrdila, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců nebyl rozdíl mezi články a moduly vzat v úvahu. Proto měly být pro moduly a články stanoveny odlišné celní sazby. V této souvislosti je třeba konstatovat, že rozdíl mezi moduly a články byl při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců zohledněn, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Avšak pouze z toho důvodu, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že články a moduly by neměly být považovány za jeden výrobek, nebo že by pro ně měly být stanoveny samostatné celní sazby. Aby byla zajištěna reprezentativnost vzorku pro všechny typy výrobku, bylo skutečně důležité rozlišovat při jeho výběru mezi články a moduly. Vzhledem k tomu, že existovaly určité pochybnosti, zda články a moduly mají být považovány za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, bylo nutné reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(64)
Vyvážející výrobci tvrdili, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články jsou odlišné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly jsou různé skupiny typů výrobku prodávané za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(65)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, že výrobky mají stejné základní vlastnosti a konečné použití, což je případ modulů a článků, jak je uvedeno v 46. a 71. bodě odůvodnění.
(66)
Čínská vláda tvrdila, že se posouzení, zda články a moduly jsou jedním výrobkem, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (7). Tato kritéria se používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoliv dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria musí být použita pro definici obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, který se poté porovná s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria proto nejsou pro definici dotčeného výrobku vhodná. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(67)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (8) údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Soudní dvůr pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena v 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, jež byla považována za relevantní. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(68)
Kromě toho je třeba připomenout, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. prodávají se za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení.
(69)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že s ohledem na vyloučení destiček z definice výrobku a vzhledem k náročnosti výroby modulů z článků, je tvrzení, že články a moduly mají stejná konečná použití, rovněž nesprávné. Dále tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, vychází z předpokladu, že destičky, moduly a články procházejí stejným výrobním procesem.
(70)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Přestože obě tvrzení jsou uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Z použití slova „mimoto“ ve druhé větě jasně vyplývá, že druhé prohlášení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými otázkami v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První prohlášení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé prohlášení se zabývá konečným použitím. Základní tvrzení, hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správné.
(71)
Pokud jde o skutečné koncové použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybňují, že moduly a buňky se prodávají za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3.10. Produkty z tenkého filmu
(72)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že do definice dotčeného výrobku by měly být zahrnuty i produkty z tenkého fotovoltaického filmu, přičemž argumentovala tím, že mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití.
(73)
Produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou z definice výrobku výslovně vyloučeny, viz 40. bod odůvodnění výše. Produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají totiž v porovnání s dotčeným produktem odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Jsou vyráběny odlišným výrobním procesem a nejsou vyráběny z krystalického křemíku, který je hlavní surovinou pro výrobu modulů a článků. Mají nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech, a proto nejsou vhodné pro stejné způsoby použití, jako jsou způsoby použití dotčeného výrobku. Na základě těchto skutečností musely být tyto argumenty zamítnuty.
2.3.11. Polotovary
(74)
Rovněž se tvrdilo, že články by měly být považovány za polotovary používané jako vstupní suroviny, zatímco moduly jsou konečné výrobky, a neměly by proto být považovány za jediný výrobek.
(75)
Jak bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že rozdíl mezi polotovary a hotovými výrobky proto není považován za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.12. Solární nabíječky
(76)
Jedna zúčastněná strana požadovala vyloučit solární panely určené výlučně k nabití 12 V baterií na základě toho, že mají odlišné konečné použití než moduly pro zapojení do elektrické sítě, neboť vyrábějí elektrický proud o mnohem nižším napětí, a proto se nehodí pro zapojení do elektrické sítě.
(77)
V souladu s oznámením o zahájení řízení jsou ze šetřeného výrobku vyloučeny přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií. Moduly skládající se z více než šesti článků určené pouze k nabití baterií mají stejné základní vlastnosti a stejný výkon jako moduly pro připojení do elektrické sítě. Je v nich použit obvod s napětím naprázdno, který má nižší napětí než obvod používaný v modulech pro připojení k síti. I přes tento rozdíl z šetření vyplynulo, že tento typ modulů lze připojit k elektrické síti. Nižší napětí může být snadno kompenzováno zvětšením rozměru článků a/nebo zvýšením počtu článků. Proto moduly určené k nabíjení baterií a skládající se z více než šesti článků spadají do definice dotčeného výrobku.
(78)
Zúčastněné strany rovněž tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by být rozšířena na výrobky s obdobnou funkcí, které do této definice zahrnuty nejsou, jako např. výrobky podobné velikosti, jež používají větší počet menších článků.
(79)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(80)
Analýza tvrzení předložených různými zúčastněnými stranami skutečně ukázala, že je vhodnější definovat vyloučení takových výrobků na základě technických norem, než na základě počtu článků. Zejména bylo zjištěno, že vymezení výrobků, které by měly být vyňaty z oblasti působnosti opatření, lépe vyhovuje definice podle „normy IEC 61730-1 aplikační třída C“.
(81)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení, které vychází z výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.3.13. Střešní solární moduly
(82)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(83)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je přeměna slunečního záření na elektřinu. Přidaná funkce, kterou jinak plní střešní materiál, se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(84)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (9) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (10) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a turistická obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(85)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (11) Obuv s patentovanou technologií byla proto v tomto případě považována za dotčený výrobek.
(86)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 83. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(87)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(88)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tuto žádost proto nebylo možné přijmout.
2.3.14. Monokrystalické a polykrystalické články
(89)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nijak nekonkuruje výrobnímu odvětví EU. Z šetření však vyplynulo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Tento argument byl proto zamítnut. V každém případě podle rozhodnutí Tribunálu ve věci Brosmann není skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, určující.
2.3.15. Doložka „odesílaný z“
(90)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že vzhledem k tomu, že šetření bylo zahájeno pouze ve vztahu k výrobkům pocházejícím z ČLR, je rozšíření rozsahu tohoto šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR neodůvodněné.
(91)
Výrobky odesílané z ČLR však bylo zahrnuto již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení se uvádí, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace.“ Proto je zřejmé, že všechny společnosti odesílající zboží z ČLR měly ke spolupráci při tomto šetření příležitost. Dále vzhledem k tomu, že výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto otázkou.
(92)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, neboť ty jsou v něm zahrnuty od samého počátku.
(93)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany namítaly, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená v 91. bodě odůvodnění, bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(94)
V této souvislosti se uvádí, že k zajištění toho, aby během šetření byly posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR, byly přijaty tyto kroky:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci tohoto šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli vývozci požádáni, aby předložili informace o všech výrobcích, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na zboží pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které se týkaly veškerého vývozu do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážejí do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(95)
Z výše uvedeného vyplývá, že se šetření týkalo všech výrobků pocházejících nebo odesílaných z ČLR, a že zjištění v rámci šetření, včetně ohledně subvencování a újmy, se týkají všech výrobků pocházejících nebo odesílaných z ČLR.
(96)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval pouze důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky předložené žadatelem a označené razítkem. Této stránce předchází ve spisu stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu, který předložil žadatel, ale byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Proto se má za to, že se podnět týkal všech výrobků z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(97)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by jejich výrobky rovněž mohly být předmětem šetření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají příslušným opatřením.
(98)
Stejní vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli vyzváni, aby se přihlásili, a že jim nebyla dána příležitost prokázat, že jejich výrobky nejsou subvencovány. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
2.3.16. Závěr
(99)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(100)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
3. SUBVENCOVÁNÍ
(101)
Žadatel tvrdil, že fotovoltaické odvětví je v ČLR ve značné míře subvencované státem a poukázal na řadu politických a plánovacích dokumentů, jakož i právních předpisů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena. Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že z řady z nich skutečně vyplývá, že fotovoltaické odvětví v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(102)
Čínská vláda zahrnula fotovoltaický průmysl mezi „strategická“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (12). Čínská vláda rovněž vytvořila zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví (spadající pod 12. pětiletý plán): 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví. V uvedeném plánu vyjádřila čínská vláda svoji podporu „hlavním podnikům“ (13) a „klíčovým podnikům“ (14), zavázala se „propagovat zavádění nejrůznějších politik na podporu fotovoltaického odvětví“ (15) a „vypracovat všeobecný návrh politik na podporu průmyslu, financí, daní…“ (16)
Rozhodnutí Státní rady č. 40 prohlašuje, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (17), vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (kategorie, do níž patří fotovoltaické projekty) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (18). Jiné rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října 2010 zmiňuje rozšíření „intenzity fiskální a finanční politiky pomoci“, vyzývá finanční instituce, aby „rozšířily úvěrovou pomoc“ a slibuje „využití fiskálních preferenčních politik, jako je kompenzace za riziko“ (19) pro nová strategická výrobní odvětví, mezi něž patří solární fotovoltaické odvětví. Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020) slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“ (20).
Rovněž zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku uvádí řadu opatření na podporu strategických výrobních odvětví včetně solárního fotovoltaického odvětví. Mimo jiné uvádí, že stát poskytuje pomoc a dává pokyny finančním institucím, aby tyto mohly poskytnutím úvěrů podpořit odvětví využívající nové a špičkové technologie (21), dává pokyny politicky orientovaným finančním institucím, aby při nabízení finančních služeb (22) dávaly přednost rozvoji odvětví využívajících nové a špičkové technologie, stanoví „úrokovou diskontní sazbu a záruku pro půjčky“ poskytované některým podnikům a „zvláštní pomoc“ poskytovaná politicky orientovanými finančními institucemi projektům podporovaným státem. (23) Praktické provádění těchto opatření je podrobně popsáno níže.
3.1. Úvodní poznámky
(103)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě (24) za účelem ověření odpovědí.
(104)
Po analýze odpovědi na dotazník zaslala Komise čínské vládě písemné upozornění na nedostatky, oznámení o inspekci a následné upřesnění programu inspekce na místě. Komise poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byla lhůta čínské vládě výrazně prodloužena, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 30 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 69 dní a v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky poskytla Komise čínské vládě 25 dní. Celkově měla tedy čínská vláda více než tři měsíce na to, aby Komisí požadované informace poskytla.
(105)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu a čtyř finančních institucí (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank a SINOSURE) se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku informací a podkladů poskytnutých čínskou vládou nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(106)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(107)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování, a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě údajných subvenčních programů uvedených v podnětu.
3.2. Nedostatečná spolupráce
(108)
Jak již bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění, v návaznosti na inspekce na místě dne 23. května 2013 Komise oznámila čínské vládě, že zvažuje možnost použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Tento dopis Komise zaslala na základě svého předběžného závěru, že vzhledem k nedostatku informací a podkladů ze strany čínské vlády není možné odpověď na antisubvenční dotazník, písemné upozornění na nedostatky a další dostupná podání poskytnutá čínskou vládou v průběhu řízení řádně ověřit. Na místě bylo navíc zjištěno, že některé informace nebyly v odpovědi na dotazník a následných podáních ze strany čínské vlády poskytnuty, ačkoli Komise tyto informace výslovně požadovala. Kromě toho určité otázky zůstaly jednoduše nezodpovězeny. Možnost vycházet z dostupných údajů se týkala vládních plánů projektů, různých právních předpisů a dalších dokumentů; politiky preferenčních úvěrů, jiného financování, záruk a pojištění; oběžníků Čínské lidové banky; ověření u bank; pojištění vývozních úvěrů a ověření Sinosure; demonstračního programu „Golden Sun“; programů na osvobození od přímých daní či na jejich snížení; programů týkající se nepřímých daní a dovozního cla; poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: týká se polykrystalického křemíku, hliníkových výlisků a skla; a poskytování práv k užívání pozemků.
(109)
V dopise ze dne 3. června 2013 vznesla čínská vláda námitky proti předběžnému záměru Komise uplatnit ustanovení článku 28 základního nařízení, přičemž uvedla, že v daném případě neexistuje důvod pro to, aby se nepřihlíželo k předloženým informacím nebo dokonce pro to, aby se „vyplnily mezery v informacích“.
(110)
Čínská vláda tvrdila, že „pochybnosti“ o správnost informací, které pramení pouze ze skutečnosti, že Komise nebyla schopna tyto informace ověřit ke své „nejvyšší“ spokojenosti, by neměly vést k tomu, aby se k těmto informacím nepřihlíželo. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí, jelikož neodpovídá skutečnosti. Komise pochopitelně „nepřehlédla“ žádnou z informací pouze na základě toho, že ji nemohla ověřit při inspekci na místě. Pokud však bylo zjištěno, že informace a vysvětlení, které poskytla čínská vláda, jsou buď rozporuplné a/nebo neúplné ve srovnání s informacemi, jež má Komise k dispozici, a zároveň nebylo možné ověřit tyto informace během inspekce na místě, nemohla Komise uvedené informace přijmout jako takové. Každá informace je řádně zvážena v závislosti na stupni spolupráce ze strany čínské vlády. Rovněž je třeba poznamenat, že na rozdíl od tvrzení čínské vlády Komise nijak nehodnotila formát, v němž byly informace poskytnuty, ale spíše jejich správnost a/nebo úplnost.
(111)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že některé informace požadované Komisí představovaly takovou zátěž, že neměla praktickou možnost je poskytnout. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požadovala pouze informace nezbytné k ověření tvrzení žadatele (podložená důkazy prima facie), a poskytla čínské vládě dostatek času a příležitostí, aby takové informace předložila. Komise si je plně vědoma i toho, že vzhledem k značnému počtu podrobně vypracovaných tvrzení žadatele v daném případě musela od čínské vlády požadovat značný objem informací. Nicméně, jak bylo vysvětleno výše (104. až 107. bod odůvodnění), požadované informace nebyly nepřiměřené a pro jejich poskytnutí byla udělena patřičná lhůta.
(112)
Čínská vláda rovněž poukázala na rozdíl mezi nepřihlédnutím k předloženým informacím a doplněním obdržených informací o údaje ze záznamů. Jsouc si vědoma tohoto rozdílu a jednajíc v souladu s příslušnými ustanoveními článku 28 základního nařízení Komise musí zdůraznit, že, jsou-li předložené informace v rozporu s ostatními informacemi, jež se týkající stejné záležitosti a jež má Komisi k dispozici, nelze tyto informace doplnit. V takových případech (např. u předložených informací týkajících se vlastnické struktury bank) musela Komise rozhodnout, které z informací jsou spolehlivější. Komise zároveň dbala na to, aby použití dostupných údajů nebylo sankční a vycházelo údajů, které jsou skutečně dostupné.
(113)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nemá žádný důvod pro to, aby v tomto případě považovala čínskou vládu za nespolupracující, neboť Komise zřejmě ignorovala či nepochopila svou povinnost zvážit „praktickou možnost“ čínské vlády odpovědět na daný požadavek. Podle čínské vlády představovalo šetření jako celek příliš velkou zátěž na to, aby spolupráce byla vůbec možná, přičemž Komise jakožto vyšetřující orgán opakovaně odmítla tuto zátěž ve spolupráci s čínskou vládou zmírnit. Toto tvrzení je založeno na nesprávném výkladu skutečností. Aby splnila své právní povinnosti po obdržení řádně doloženého podnětu a zároveň respektovala příslušnou judikaturu WTO, požadovala Komise od čínské vlády pouze informace nezbytné pro ověření a posouzení tvrzení v podnětu, doplněných o dostatečné důkazy. Komise nabídla svou pomoc čínské vládě v průvodním dopise k dotazníku i v samotném dotazníku. Rovněž v písemném upozornění na nedostatky bylo čínské vládě nabídnuto, aby se v případě jakýchkoli dotazů týkajících se požadovaných informací obrátila na Komisi. Komise také poskytla pro předložení informací výjimečně dlouhou lhůtu (viz 104. bod odůvodnění výše). Kromě toho v rámci daného šetření požadovala Komise od čínské vlády informace týkající se jednotlivých obchodních operací, pouze pokud jde o vývozce zařazené do vzorku, nikoliv všechny výrobce solárních panelů v Číně, čímž byl potenciální objem požadovaných informací z velké části snížen. Komise konstatuje, že čínská vláda očividně slučuje argumenty týkající se praktické možnosti poskytnout údaje s jinými otázkami.
Například na podporu svého tvrzení, že žádost Komise o informace o bankách a finančních institucích je nepřiměřená, uvádí zejména údajnou nedostatečnost podnětu, který podle ní vychází z „protiprávních rozhodnutí“ v případu bezdřevého natíraného papíru. Zdá se tedy, že stížnost čínské vlády souvisí s kvalitou důkazů pro zahájení řízení, nikoli s praktickou možností poskytnout informace. V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala své tvrzení z předchozích podání, kde uvádí, že zahájení řízení v případě mnohých programů nesplňuje důkazní práh čl. 11 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a Komise tudíž zahájením řízení, pokud jde o tyto programy, porušila čl. 11 odst. 3 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Komise na tato tvrzení již reagovala v dopise a memorandu, jež zaslala čínské vládě, a jelikož dopis ze dne 3. června 2013 žádná nová tvrzení nepřinesl, není třeba se stejnými tvrzeními znovu zabývat v tomto nařízení.
(114)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise jí neposkytla dostatek času na vyplnění dotazníku. Toto tvrzení je nepravdivé. Jak je uvedeno ve 104. bodě odůvodnění výše, Komise čínské vládě příslušné lhůty podstatně prodloužila, a poskytla jí tak maximální čas, který dovolovalo včasné dokončení případu. Lhůta pro vyplnění dotazníku a odpověď na upozornění na nedostatky byla výrazně delší než doba požadovaná podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(115)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nereagovala na její žádost o pomoc při určení relativní nezbytnosti odpovědí na dotazník, čímž chtěla čínská vláda předejít tomu, aby se vycházelo z dostupných údajů. Ve svém podání uvádí, že se obrátila na Komisi, aby jí vysvětlila účel určitých požadovaných informací, jakož i to, k jakým věcným zjištěním by vedly, aby tak mohla „zajistit co nejlepší spolupráci v rámci praktické možnosti a zároveň poskytnout nejdůležitější informace“. Komise pochopitelně nemohla vědět, k jakému závěru určitá informace povede, aniž by byla předem poskytnuta. Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise strukturovala dotazník tak, aby bylo „prakticky nemožné“ jej vyplnit, a že spekulativně shromažďuje informace. Tato tvrzení Komise kategoricky odmítá. Jak je vysvětleno výše, v dotazníku byly požadovány pouze informace nezbytné pro následná zjištění.
(116)
Čínská vláda dále uvedla, že Komise trvala na poskytnutí dokumentů, které čínská vláda nemohla ze zákona vyhotovit či si vyžádat jejich vyhotovení, přičemž v této souvislosti připomněla příslušné právní předpisy EU a WTO, podle nichž se nepřihlíží pouze k nepravdivým nebo zavádějícím informacím, a dodala, že neměla „praktickou možnost“ poskytnout určité informace, na které se vztahuje státní tajemství nebo jiné předpisy a jejichž šíření vnitrostátní právní předpisy přísně zakazují. Rovněž tvrdila, že příslušná ustanovení antidumpingové dohody WTO a dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která uvádějí způsob poskytování důvěrných informací vyšetřujícím orgánům a „důvěrného zacházení“ s těmito informacemi, se ne vždy vztahují na případy, kdy mají být informace poskytnuty orgánem třetí země, v tomto případě čínskou vládou. Čínská vláda rovněž tvrdila, že pokud Komise odmítne uznat právní rozdíl mezi praktickou možností vlády poskytnout informace, které ze zákona nesmí uvolnit, a jinými důvěrnými informacemi, u nichž může při běžném průběhu šetření požadovat důvěrné zacházení, dostane se do rozporu s dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(117)
Komise nepřehlédla žádné informace, které čínská vláda z jakéhokoli důvodu nepředložila, neboť jednoduše nelze přihlížet či nepřihlížet k informacím, které nebyly poskytnuty. Na druhou stranu, pokud čínská vláda nepředložila nebo neposkytla pro šetření určité informace, a informace podobné povahy měla Komise k dispozici z jiných zdrojů (většinou z veřejně dostupných zdrojů, ale také od spolupracujících vyvážejících výrobců či předložené některými bankami během šetření na místě), zahrnula Komise tyto informace do spisu a použila je při vyvozování svých závěrů. Komise nesouhlasí s tvrzením, že ustanovení antidumpingové dohody WTO a dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která uvádějí způsob poskytování důvěrných informací vyšetřujícím orgánům a „důvěrného zacházení“ s těmito informacemi, se nevztahují na čínskou vládu. V této souvislosti čínská vláda uvádí, že spolupráce vlády by měla být stanovena na jiné úrovni než v případě vývozců a že vládě přísluší „minimální vstřícné jednání“, které nemohou vyžadovat vývozci. Pokud jde o vedení šetření ohledně vyrovnávacího cla, Komise nesouhlasí. Čínská vláda je v rámci řízení pro účely základního nařízení jednou ze zúčastněných stran a zároveň jako „zúčastněný člen“ je čínská vláda vázána ustanoveními a judikaturou WTO.
Článek 28 odst. 1 základního nařízení uvádí, že: „Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne ve lhůtě stanovené tímto nařízením nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.“ Článek 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně odkazuje na důsledky nespolupráce vlády („zúčastněný člen“): „V případech, kdy zúčastněný člen nebo zúčastněná strana odmítne přístup k potřebné informaci nebo ji jinak neposkytne v rozumné době nebo významně brání šetření, mohou být předběžná a konečná, kladná nebo záporná zjištění učiněna na základě dostupných údajů.“ Jestliže tedy vyšetřující země, v tomto případě EU, využívá při šetření ohledně vyrovnávacího cla svých práv v rámci WTO a požaduje informace, které považuje za nutné pro účely šetření, podléhají vlády i vývozci stejné povinnosti spolupracovat. V průběhu šetření se čínská vláda při udávání důvodu neposkytnutí požadovaných informací pro účely ověření často odvolávala na pravidla o důvěrnosti, např. v případě oběžníků Čínské lidové banky. Je třeba poznamenat, že i když čínská vláda prohlašuje, že „ze zákona nesmí takové informace uvolnit“, je stále vázána svými povinnostmi v rámci WTO poskytnout informace, které jsou pro šetření považovány za nezbytné. V tomto ohledu nemůže vnitrostátní právo nebo vnitřní pravidla zprostit člena WTO jeho povinnosti v rámci WTO spolupracovat při šetřeních; v takových případech rozporu je čínská vláda povinna navrhnout způsob, jakým může být příslušná informace získána, aby ji bylo možné patřičně ověřit. Čínská vláda navíc toto své tvrzení nikdy skutečně nevysvětlila a neposkytla v tomto ohledu žádné důkazy (tj. právní ustanovení, které by jí „zakazovalo“ takovou informaci uvolnit).
(118)
Čínská vláda dále tvrdila, že oznámení o inspekci ze dne 25. května 2013 nebylo dostatečně podrobné a neobsahovalo konkrétní otázky, které měly být řešeny při inspekci na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že ačkoli Komise nemá povinnost zaslat seznam všech otázek, jež budou kladeny během šetření na místě (a nepovažuje toto za vhodné), obsahovalo oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 značně konkrétní a podrobný seznam otázek a dokumentů, které budou řešeny v souladu s čl. 26 odst. 3 základního nařízení a požadavky WTO. V dopise bylo však jasně uvedeno, že seznam není úplný a že v závislosti na situaci se lze zabývat i jinými otázkami a důkazy. V tomto ohledu je rovněž nutno poznamenat, že před ověřením čínská vláda proti obsahu tohoto dopisu nic nenamítala, a poté odmítla projednat některé body, které v dopise výslovně zmíněny nebyly, jako např. informace o největších bankách v ČLR, úlohu Komunistické strany Číny v řízení některých bank nebo přístup některých bank k devizovým rezervám Státní správy devizových rezerv, a prohlásila, že není připravena odpovídat na dotazy týkající se těchto otázek.
(119)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise neprojevila během inspekce na místě flexibilitu a že „pro jakoukoli žádost o změnu ze strany čínské vlády stanovila nekompromisní lhůtu“. Ve stejném duchu tvrdila, že Komise nepřijala žádné z „funkčních“ řešení, která čínská vláda navrhla a která se týkala možnosti ověření údajů u národního statistického úřadu a odmítla poskytnout prodloužení lhůty do pondělí 22. dubna 2013, aby mohlo proběhnout ověření u národního statistického úřadu. Úředníci Komise navíc podle čínské vlády začínali s postupem ověřování téměř každý pracovní den se zpožděním, přičemž důvodem byly jejich pozdní příchody.
(120)
Pokud jde o výše uvedená tvrzení, Komise zdůrazňuje, že flexibilita, kterou na místě projevovali její úředníci, byla úplná a bezpodmínečná. Úředníci Komise mimořádně svolili, že ověří dokumenty a důkazy, které byla čínská vláda připravena předložit až po uzavření určité tematické oblasti, přičemž v řadě případů se jednalo o činnost mimo pracovní dobu. Takových případů, kdy bylo třeba přemístit se ve velmi pozdní hodinu na jiná místa za účelem provedení inspekce a/nebo se vrátit na místa, která úředníci Komise již navštívili a poskytli tak příležitost k ověření dokumentů, bylo několik. Čínská vláda bohužel tyto nabídky v daných případech nepřijala, z čehož jednoznačně vyplývá, že důvodem pro nepředložení dokumentů požadovaných Komisí nebylo časové omezení či neochota Komise tyto dokumenty ověřit. Pokud jde o zpoždění při zahájení ověřování na místě, Komise poznamenává, že úředníci se vždy dostavili včas, nicméně určitá zpoždění byla způsobena každodenními registračními postupy pro udělení přístupu na různá místa inspekce požadovanými čínskou vládou, případně tím, že úředníky Komise nikdo ze zástupců čínské vlády při jejich příchodu na místo inspekce neočekával, aby je doprovodil, a úředníci tak museli před začátkem inspekce dlouho vyčkávat. Komise rovněž konstatuje, že každý den ověřování na místě značně přesahovala běžnou pracovní dobu, a že to byla čínská vláda, kdo první den zrušil odpolední blok inspekce na místě, jelikož se zástupci ministerstva technologie rozhodli, že se inspekce nezúčastní (viz 122. bod odůvodnění). Pokud by čínská vláda přijala všechny opakované nabídky úředníků Komise ohledně ověření dokumentů po skončení pracovní doby, kontroly by trvaly déle. Nestalo se tak z důvodu nespolupráce čínské vlády.
(121)
Čínská vláda dále napadla postup Komise, na jehož základě nepřijímá nové dokumenty a důkazy pro ověření poté, co byl příslušný oddíl ověřování uzavřen. V této souvislosti je třeba upřesnit, že záměrem Komise není a nikdy nebylo přímo ignorovat takto poskytnuté informace. Komise vzala v úvahu všechny předložené informace, analyzovala jejich kvalitu (např. s výpisem z auditované účetní závěrky je nakládáno jinak než s jednoduchým souborem v Excelu nebo dokumentem ve Wordu s číselnými údaji, u nichž není doložen žádný oficiální zdroj) a přiřadila jim určitou váhu s ohledem na skutečnost, že tuto informaci nebyla schopna při inspekci na místě ověřit.
(122)
Pokud jde o šest dokumentů (25) předložených čínskou vládou v průběhu šetření a obsah, který čínská vláda odmítla během inspekce na místě projednat, čínská vláda tvrdila, že Komisi nic neopravňuje k tomu, aby použila dostupné údaje v souladu s článkem 28 základního nařízení. Rovněž tvrdila, že Komise nepomohla čínské vládě porozumět požadavku na předložení těchto dokumentů a prokázat, že všechny tyto dokumenty jsou relevantní, a to i přesto, že čínská vláda „výslovně vyzvala Komisi před zahájením ověřování, aby jí pomohla porozumět požadavku na předložení těchto dokumentů a prokázala, že všechny tyto dokumenty jsou relevantní“. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že všechny dokumenty se přímo týkají dotčeného odvětví (26), a jejich začlenění do rozsahu ověření bylo tedy důvodné.
Znění dopisu ze dne 11. dubna 2013, který čínská vláda zaslala Komisi, bylo navíc jiné než zmiňované znění dopisu ze dne 3. června 2013. Ve skutečnosti čínská vláda ve svém dopise ze dne 11. dubna 2013 uvedla, že ověřování uvedených dokumentů „je pozastaveno, ledaže Komise přesvědčivě prokáže souvislost těchto dokumentů pro stávající šetření, zejména ve vztahu k údajným subvencím“. Vzhledem k tomu, že všechny tyto dokumenty se přímo týkají dotčeného průmyslového odvětví a dokonce určitých subvenčních režimů, jako jsou preferenční úvěry či preferenční daňové režimy, jak je zřejmé z jejich znění, Komise nechápe, co dalšího k prokázání jejich opodstatněnosti dodat. Komisi překvapilo, že čínská vláda neměla problém s významem těchto dokumentů při jejich předložení, ale až tehdy, když Komise požádala o příslušná vysvětlení.
(123)
V dopise ze dne 23. května 2013 Komise uvedla, že jí nebylo umožněno, aby ověřila většinu předložených informací na základě původní dokumentace a podrobila je křížové kontrole s výchozími údaji použitými pro přípravu odpovědí čínské vlády, pokud jde o údaje o finančním trhu a finančních institucích v ČLR. Čínská vláda namítla, že vzhledem k „velmi obecné a nekonkrétní citaci“ neumožnila Komise čínské vládě smysluplně vyjádřit její připomínky, a tedy využít jejího práva na obhajobu. To tvrzení neodpovídá skutečnosti. V dotazníku Komise kladla velmi konkrétní otázky a v souladu s běžnou praxí mnohých vyšetřujících orgánů se snažila ověřit odpovědi čínské vlády při inspekci na místě.
(124)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda uvedla, že „půjčky dotčenému průmyslovému odvětví tvoří velmi malý podíl všech poskytnutých půjček. Některé banky například v dodatečném dotazníku uvedly, že půjčky poskytnuté dotčenému průmyslovému odvětví tvoří méně než 1 % celkových půjček“. Během ověřování nebyla čínská vláda schopna podpořit toto tvrzení jakýmkoli důkazem a odkázala Komisi, aby se obrátila na banky.
(125)
Komise rovněž žádala o statistiky v souvislosti s půjčkami dotčenému odvětví. Čínská vláda tvrdila, že žádné takové záznamy nevede. Na dotaz Komise, zda se čínská vláda pokusila o vypracování této statistiky a vyžádala si od bank příslušné informace, odpověděl zástupce Čínské bankovní regulační komise (CBRC), jenž byl přítomen ověřování, že žádné takové informace nemá a že otázky ohledně statistiky přísluší jinému oddělení bankovní regulační komise. Čínská vláda neposkytla žádné statistiky, které byly požadovány v dotazníku a opakovaně při upozornění na nedostatky. V oznámení o inspekci Komise znovu uvedla, že toto téma bude pokryto.
(126)
Pokud jde o banky, Komise se rovněž během inspekce na místě dotazovala na posouzení rizika a bonity, celkovou provozní situaci, situaci řízení, úvěrový stupeň, finanční využití, schopnost splácet, záruky a obchodní spolupráci mezi bankami a dlužníky, jelikož čínská vláda vznesla ve své odpovědi na dotazník k těmto otázkám připomínky. Navzdory skutečnosti, že tato témata byla uvedena v oznámení o inspekci, nepředložila čínská vláda na podporu svých tvrzení ani v tomto případě žádné důkazy a Komisi odkázala na banky.
(127)
Ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky poskytla čínská vláda určité informace týkající se vlastnického podílu vlády v některých bankách. Je třeba poznamenat, že původně čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že tyto informace nemá k dispozici a příslušné informace poskytla až poté, co Komise zdůraznila, že podle článku 24 zákona o komerčních bankách musí banky tyto informace oznamovat Čínské bankovní regulační komisí. Když se Komise během inspekce na místě dotazovala na zdroj těchto informací, přítomný zástupce Čínské bankovní regulační komise uvedl, že odpověď nezná, neboť za sběr podobných údajů odpovídá jiná organizační složka bankovní regulační komise. V souladu s článkem 2 Prozatímních nařízení týkajících se dozorčích orgánů v klíčových finančních institucích ve státním vlastnictví (předloženo bankou EXIM v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky) „je seznam finančních institucí ve státním vlastnictví, do nichž Státní rada vysílá dozorčí orgány, doporučen správním orgánem pro dozorčí orgány ve finančních institucích ve státním vlastnictví“. Jelikož se toto právní ustanovení vztahuje na správní orgán pro dozorčí orgány ve finančních institucích ve státním vlastnictví, zdá se, že čínská vláda ví, které finanční instituce vlastní. Komise však tuto informaci nemohla ověřit či určit její zdroj z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády. Veřejně dostupné informace naznačují, že kromě bank, které čínská vláda uvedla ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky, existují i jiné banky ve státním vlastnictví (jež poskytly úvěry vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku) (27).
(128)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda tvrdila, že Komise ani v dotazníku ani v písemném upozornění na nedostatky nepožadovala „příslušné důkazy nebo údaje o zdrojích“ a „poté náhle tvrdí, že jí tyto příslušné důkazy nebo údaje o zdrojích chybí“. V zájmu vyjasnění dané záležitosti Komise uvádí, že podobně jako jiné vyšetřující orgány ověřuje během řízení údaje poskytnuté všemi stranami a že čínská vláda byla v tomto směru informována, neboť Komise již v dotazníku a v průvodním dopise k dotazníku upozornila, že odpovědi mohou být ověřovány. Navíc v oznámení o inspekci Komise zahrnula toto konkrétní téma mezi oblasti, které budou podléhat ověřování (28). Skutečnost, že Komise požaduje pro tvrzení učiněná čínskou vládou příslušné důkazy, zajisté nebyla pro čínskou vládu překvapením, ale standardním postupem, který Komise uplatňuje ve všech případech.
(129)
Když během ověřování požádala Komise čínskou vládu, aby předložila seznam deseti největších bank v ČLR a údaje o podílu na trhu, který zastupují, CBRC odpověděla, že je schopna tyto informace předložit, avšak že na danou otázku nemůže odpovědět, aniž by tato byla předložena v písemné podobě. Komise vysvětlila, že dotazy kladené ústně v průběhu inspekce na místě mají stejnou váhu jako jakékoli dotazy zaslané písemně, a poukázala na skutečnost, že v případě jiných ústně kladených otázek čínská vláda jejich písemné předložení nevyžadovala. I přes toto ujasnění čínská vláda příslušné informace neposkytla.
(130)
V dotazníku Komise požádala o dokumenty, které zakládají CBRC a udělují jí příslušný mandát. Čínská vláda předložila dokument ze shromáždění lidových zástupců, který pouze konstatuje, že má být vytvořena CBRC. Na dotaz Komise, zda existují nějaké další dokumenty upřesňující pověření a účel Čínské bankovní regulační komise, její zástupce přítomný během inspekce uvedl, že bankovní regulační komise se týká celá řada dalších právních předpisů, avšak, chtěla-li Komise tyto dokumenty získat, měla o ně požádat před inspekcí. Je třeba poznamenat, že v dotazníku Komise čínskou vládu žádala, aby „poskytla dokumenty, které zakládají Čínskou bankovní regulační komisi a udělují jí příslušný mandát“, a tudíž si tyto dokumenty vyžádala před uskutečněním inspekce.
(131)
Když Komise žádala o statistické údaje a zprávy od bank, které v období šetření poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku, poukázala přitom na článek 33 Zákona ČLR o regulaci a kontrole bankovního sektoru, (29) z něhož vyplývá, že CBRC tyto statistické údaje shromažďuje. Přítomný zástupce CBRC uvedl, že musí nejprve získat povolení od právního odboru, avšak do konce inspekce žádné informace v tomto ohledu neposkytl. Opět je třeba poznamenat, že Komise o tyto informace žádala v dotazníku a písemném upozornění na nedostatky, a v oznámení o inspekci uvedla, že statistické údaje budou předmětem ověření.
(132)
Čínská vláda dále uvedla, že prohlášení v podnětu o tom, že čínské banky jsou veřejnoprávními subjekty, vycházejí pouze z tvrzení o vlastnickém podílu státu, jež se navíc zakládá na „protiprávních“ rozhodnutích v případu bezdřevého natíraného papíru. Toto tvrzení je chybným výkladem skutečností uvedených v podnětu. Žadatel v podnětu nepoukazuje pouze na vlastnictví státu, ale mimo jiné i na úvěry poskytnuté bankami na základě politických směrnic vládním agenturám, které ukládají finančním institucím, aby zvýšily úvěry a půjčky podnikům na podporu nových technologií a výrobků (včetně fotovoltaického průmyslu). Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru, která shledávají čínské banky veřejnoprávními subjekty, vycházela z více prvků než z pouhého vlastnického podílu (např. vládní zásahy a vedení bank k tomu, aby prostřednictvím vládních plánů poskytovaly přímé preferenční úvěrové režimy papírenskému průmyslu), přičemž uvedená zjištění jsou v plném souladu s právními předpisy EU a WTO. Kromě toho byla zjištění o statusu státních bank jako veřejnoprávních subjektů rovněž potvrzena v případu oceli s organickým povlakem.
(133)
Čínská vláda rovněž dále tvrdila, že nemá praktickou možnost poskytnout informace o všech 3 800 bankách a finančních institucích, které v ČLR existují, a že CBRC navíc ani záznamy o podílu vládní účasti v bankách neuchovává. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda opakovaně odkazuje na všechny banky v ČLR v souvislosti s jejich vlastnictvím ze strany čínské vlády, pokud jsou požadované informace výslovně omezeny na banky „v nichž má čínská vláda přímý či nepřímý podíl“ (30). Jak je vysvětleno v 127. bodě odůvodnění výše, tvrzení čínské vlády, že CBRC (nebo jakýkoli jiný vládní orgán) neuchovává záznamy o vlastnickém podílu bank, se zdá být v rozporu s několika čínskými právními předpisy.
(134)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala své tvrzení, že nemá právo požadovat od „nezávislých bank“, aby poskytly důvěrné informace, a poukázala na dopis, který údajně v této věci bankám zaslala. Je pravda, že v průběhu inspekce předložila čínská vláda originál dopisu určeného bankám, avšak když ji Komise požádala, aby prokázala, kterým bankám a finančním institucím tento dopis odeslala, nebyla čínská vláda schopna takové důkazy poskytnout. Čínská vláda rovněž tvrdila, že některé orgány uvedené v příloze 7 písemného upozornění na nedostatky nebyly bankami. Komise k tomuto tvrzení poznamenává, že uvedené instituce byly Evropské komisi oznámeny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku jako instituce, které jim poskytly půjčky.
(135)
Čínská vláda tvrdila, že ani v dotazníku ani v upozornění na nedostatky Komise nikdy nevznesla otázku oběžníků Čínské lidové banky YinFa [2003] a [2004]. Je pravda, že v dotazníku žádala Komise o „nařízení/oběžníky/interní dokumentaci Čínské lidové banky týkající se regulace úrokových sazeb v ČLR“. Je ovšem zřejmé, že oba oběžníky spadají do této kategorie. Ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky zmínila čínská vláda článek na internetové stránce Čínské lidové banky, který o jednom z oběžníků pojednává. Čínská vláda však žádné oběžníky Čínské lidové banky neposkytla a pouze uvedla údaje z jejích internetových stránek, které byly, pokud jde o řízení úrokových sazeb u úvěrů a vkladů v Číně v porovnání s oběžníky YinFa [2003] a [2004] dostupnými na internetu, neúplné. Rovněž je třeba poznamenat, že čínská vláda neodmítla předložit tyto dokumenty na základě toho, že na danou otázku nebyla připravena, ale spíše z důvodu údajné důvěrnosti oběžníků. V této souvislosti je třeba poznamenat, že požadavek čínské vlády týkající se důvěrnosti oběžníků Čínské lidové banky není v souladu s jejími vlastními postupy v rámci tohoto řízení. Ve svých připomínkách k poskytnutí konečných informací čínská vláda předložila plné znění jiného oběžníku Čínské lidové banky na podporu svého tvrzení, že zvláštní půjčky poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví byly zrušeny, přičemž důvěrnost vyžadovaná v případě jiných oběžníků nebyla v daném případě překážkou. Pokud jde o výtahy z internetových stránek Čínské lidové banky, Komise je vzala na vědomí a jejich obsah nijak neignorovala. Aby však měla o dané záležitosti úplné informace, požadovala rovněž údaje z uvedených dvou oběžníků, které doplňovaly informace předložené čínskou vládou.
3.3. Individuální zjišťování
(136)
Žádost o individuální zjišťování předložilo šest spolupracujících vyvážejících výrobců v souladu s čl. 27 odst. 3 základního nařízení, tj. společnosti CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd., and Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Žádosti těchto společností o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných režimů subvencí a časově náročné povaze šetření by takové zajišťování představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
3.4. Konkrétní programy
(137)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
i)
Úvěry v rámci preferenční politiky, jiné financování, záruky a pojištění
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Poskytování úvěrových linek
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie
-
Výhody poskytované zprostředkováním přístupu k offshore holdingovým společnostem a splátky úvěru vládou
ii)
Grantové programy
-
Rozvojový fond pro výzkum v oblasti výrobků na vývoz
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China World Top Brands“
-
Fondy pro expanzi průmyslu v provincii Guandong
-
Demonstrační program „Golden Sun“
iii)
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi orientované na vývoz
-
Úleva na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy pro provincii Guandong
iv)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu fondů na rozvoj zahraničního obchodu
v)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání elektrické energie vládou
-
Poskytování pozemků a práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou ze strany vlády
3.4.1. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
a) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
- Finanční trh a instituce v Číně
(138)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro fotovoltaický průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(139)
K úvodnímu antisubvenčnímu dotazníku připojila Komise zvláštní dotazník (dodatek A) určený pro banky/finanční instituce a požádala čínskou vládu, aby jej zaslala bankám/finančním institucím, které poskytly úvěry dotčeném průmyslovému odvětví. Účelem dodatku A bylo ověřit tvrzení žadatele, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty. Komise rovněž vyhledala informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaický průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad/zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů/členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). V reakci na dotazník předložila čínská vláda odpověď na dodatek A pouze v případě pěti bank (China Development Bank (CDB), EXIM Bank, Bank of Shanghai, Bank of China (31) a Huaxia Bank). Komise následně zopakovala původní žádost o informace v písemném upozornění na nedostatky. V zájmu usnadnění spolupráce zaslala Komise seznam bank/finančních institucí, které poskytly úvěry společnostem zařazeným do vzorku, a znovu požádala čínskou vládu, aby tento dodatek předala příslušným subjektům. Žádné další odpovědi na dodatek A však v reakci na písemné upozornění na nedostatky předloženy nebyly.
(140)
Komise si rovněž vyžádala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí. V odpovědi na dotazník čínská vláda uvedla, že žádné záznamy o vlastnických podílech neuchovává, a ani nenaznačila, jak takové informace získat. Poté, co Komise upozornila na skutečnost, že tyto informace banky povinně uvádějí ve svých stanovách, které jsou čínské vládě jakožto akcionáři přístupné, poskytla čínská vláda informace o vlastnických podílech u 16 bank. Nicméně pouze u pěti bank byly informace podloženy výročními zprávami, v ostatních případech čínská vláda k uvedeným informacím příslušné důkazy ani zdroje neposkytla. Pokud jde o ostatní banky, jež poskytly úvěr dotčenému průmyslovému odvětví, čínská vláda žádné informace o vlastnickém podílu nepředložila. Komise tedy přesnost a správnost vykázaných údajů týkajících se vlastnického podílu státu v těchto bankách a jiných finančních institucích nemohla ověřit.
(141)
Čínská vláda tvrdila, že rating BB použitý pro vyvážející výrobce (s ohledem na referenční úroveň) je „extrémně nevýhodný“ a že Komise „s ohledem na skutečnosti případu nevysvětlila, jak k takovému závěru dospěla, a na základě čeho stanovila, že jde o závěr správný a nejrozumnější. Čínská vláda rovněž tvrdila, že použitý postup vede k ‚nepřípustnému nepříznivému dopadu‘.“ Ačkoli bylo toto prohlášení učiněno ve vztahu k předchozím případům (tj. bezdřevému natíranému papíru) a před zveřejněním informací týkajících se ratingu použitého pro vyvážející výrobce v tomto šetření, je třeba zdůraznit, že Komise nepoužila „nepříznivé dostupné údaje“ ani v tomto případě ani v žádných jiných případech, na něž čínská vláda ve svých podáních odkazuje. Komise pouze ze zaznamenaných údajů vyvodila příslušné závěry, které ukázaly nedostatek posouzení úvěrového rizika, viz 175.-178. bod odůvodnění. Je třeba zdůraznit, že během období šetření zaznamenal čínský fotovoltaický průmysl značné ztráty a bylo jasné, že se nacházel ve velmi těžké finanční situaci. Několik posouzení úvěrového rizika poskytnutých společnostmi zařazenými do vzorku ukázalo, že hodnocení BB období šetření jakožto celku nebylo přiměřené. Některá posouzení úvěrového rizika jasně ukazují, že jisté skupiny byly více či méně nesolventní.
- Ověřování u bank
(142)
V oznámení o inspekci Komise uvedla, že plánuje ověření u bank, které odpověděly na dodatek A k dotazníku a které vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytly značnou část úvěrů, tj. China Development Bank, Export-Import Bank of China, Bank of Shanghai and Huaxia Bank, a připojila podrobný seznam témat, které budou předmětem inspekce. Již v úvodním dotazníku pro čínskou vládu Komise jasně uvedla, že informace poskytnuté v odpovědi na dotazník mohou být předmětem ověření na místě. V oznámení o inspekci Komise rovněž uvedla, že čínská vláda „je žádána, aby poskytla všechny dostupné podpůrné dokumenty, které byly při přípravě věcných odpovědí použity, včetně původního zdroje dokumentů a žádosti“. Další dva hlavní poskytovatelé preferenčního financování vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku buď žádné z požadovaných informací nepředložily (Agricultural Bank of China) nebo byly informace předloženy jejich jménem bez možnosti ověření (Bank of China).
- Bank of Shanghai
(143)
V oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 informovala Komise čínskou vládu o svém úmyslu provést ověření u banky Šanghaj (dále jen „“) a nabídla, že v zájmu usnadnění průběhu inspekce na místě pro čínskou vládu prodlouží v případě nutnosti tuto inspekci do 22. dubna 2013 (32). Ve své původní odpovědi na oznámení o inspekci ze dne 5. dubna čínská vláda uvedenou inspekci u BoS nepotvrdila, ale dotázala se, zda by Komise byla ochotna provést zbývající část ověření u Bank of Shanghai v jiné lokalitě (tj. v Šanghaji namísto Pekingu). Pro usnadnění inspekce na místě Komise s touto žádostí výjimečně souhlasila, vyzvala však čínskou vládu, aby potvrdila inspekci v Šanghaji nejpozději do 9. dubna (tj. tři pracovní dny před zahájením inspekce v Pekingu), aby byl inspekční tým schopen tuto změnu v plánovaném ověřování z praktického hlediska zajistit. O skutečnosti, že BoS je dostupná pro inspekci dne 23. nebo 24. dubna, však čínská vláda informovala až dne 11. dubna (tj. jeden pracovní den před začátkem ověřování). Téhož dne Komise čínské vládě sdělila, že vzhledem k pozdnímu potvrzení již nebylo možné plán měnit. Kromě toho data navrhovaná čínskou vládou (tj. 23. nebo 24. dubna) přesahovala jak dobu dohodnutou mezi čínskou vládou a Komisí, během níž měla inspekce proběhnout, tak i časové prodloužení nabídnuté Komisí. V důsledku toho nemohla Komise odpověď BoS na dodatek A ani údaje o úvěrech, které tato banka poskytla vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, ověřit. Komise proto dopisem ze dne 23. května 2013 čínskou vládu vyrozuměla, že v případě neověřených informací předložených BoS zvažuje použití článku 28 nařízení (ES) č. 597/2009.
(144)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda uvedla, že ověření údajů u BoS neproběhlo kvůli nepružnosti Komise, která pro inspekci nenavrhla žádné alternativní datum a jednoduše „odmítla ověření u Bank of Shanghai provést“. Tato tvrzení jsou nepravdivá. Komise v oznámení o inspekci jasně uvedla, že původně byla pro ověření u bank navržena data 17. a 18. dubna 2013 s možností přidání dalšího dne 22. dubna, přičemž bylo na čínské vládě, aby k návštěvě bank navrhla vhodnou dobu v průběhu celého období ověřování (tj. úplný pracovní týden plus další den). Čínská vláda navrhla pro inspekci u BoS data mimo toto období, a učinila tak jeden pracovní den před začátkem ověřování. Komise je toho názoru, že flexibilita, kterou nabídla, byla více než dostatečná; na rozdíl od tvrzení čínské vlády totiž pro inspekci u BoS navrhla celkem šest alternativních dnů.
- Hua Xia Bank
(145)
V dopise ze dne 23. května 2013 sdělila Komise čínská vládě, že není schopna ověřit některé části odpovědi Huaixia Bank (dále jen „Huaxia“) k dodatku A, zejména pokud jde o vlastnické struktury, posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a pojištění rizika požadované od různých výrobních odvětví a zejména od dotčeného odvětví.
(146)
Ve své odpovědi ze dne 3. června 2013 čínská vláda uvedla, že Huaxia Komisi objasnila vlastnickou strukturu a poskytla další podrobnosti a vysvětlení ohledně jejích akcionářů a že posouzení bonity klienta je kryto bankovním tajemstvím a smluvními dohodami mezi bankami a jejich zákazníky.
(147)
Pokud jde o strukturu vlastnictví, je třeba poznamenat, že Huaxia ve své odpovědi na dodatek A uvádí, že je korporační bankou „bez jakéhokoli státního podílu“ a žádné informace o vlastnickém podílu státu, přestože ji o to Komise zvláště žádala v dodatku A, neposkytla. Komise zdůraznila, že toto je v rozporu s ostatními informacemi, které poskytla čínská vláda a že Huaxia připustila, že někteří z akcionářů jsou ve vlastnictví státu a o některých z nich předložila informace v čínštině. Z informací předložených Huaxia není stále zřejmé, jaký je podíl státního vlastnictví banky.
(148)
Pokud jde o posouzení bonity, Komise podotýká, že banka poskytla dokumenty ohledně jedné ze společností (poté, co v zájmu ochrany její totožnosti provedla v dokumentu některé změny), zatímco u ostatních požadovaných dokumentů tvrdila, že jsou kryti tajemstvím a smluvními dohodami mezi bankami a jejich zákazníky. Je těžké porozumět tomuto rozdílnému přístupu.
- Export Import Bank of China
(149)
V dopise ze dne 23. května 2013 informovala Komise čínskou vládu o tom, že odpovědi Export-Import Bank of China (dále jen „EXIM“) na dodatek A a písemné upozornění na nedostatky byly neúplné a že EXIM nepředložila některé dokumenty, o něž Komise výslovně žádala, tj. stanovy, Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydané Státní radou nebo Opatření Export-Import Bank of China týkající se řízení úvěrů pro prodejce, kteří vyvážejí výrobky špičkových technologií. Pokud jde o stanovy, čínská vláda uvedla ve svém dopise ze dne 3. června 2013, že EXIM nemůže tyto stanovy (jež jsou součástí dokumentu týkajícího se vnitřního řízení) s ohledem na interní předpisy předložit, a odkázala na internetovou verzi, která byla údajně k dispozici k nahlédnutí na laptopu poskytnutém bankou EXIM v průběhu inspekce. Komise se domnívá, že toto vysvětlení je matoucí a postrádá smysl. Pokud byl dokument v průběhu inspekce dostupný online, nevidí Komise žádný důvod, proč nemohl být předložen dříve, jak bylo opakovaně požadováno v dotazníku, upozornění na nedostatky a znovu během ověřování. Tvrzení, že banka zpřístupnila daný dokument na laptopu během ověřování, je nepravdivé. EXIM prohlásila, že Komise měla daný dokument přezkoumat online, avšak její úředník prý uvedl, že na místě kontroly nemají přistup k internetu. Kromě toho EXIM žádný odkaz na internetovou verzi stanov neposkytla.
(150)
Rovněž u dalších dvou dokumentů EXIM uvedla, že je vzhledem k jejich důvěrné povaze a vnitřním pravidlům nelze poskytnout. Banka EXIM sama v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky prohlásila, že „EXIM byla založena a je provozována v souladu s Oznámením o založení Export-Import Bank of China vydané Státní radou a stanovami Export-Import Bank of China“. Proto byly stanovy považovány za základní dokument pro ověření tvrzení uvedených v podnětu, podle nichž je EXIM veřejnoprávním subjektem. Komisi však byl přístup k tomuto dokumentu odmítnut. V této souvislosti je třeba poznamenat, že další banka zajišťující politiku státu, tj. China Development Bank, poskytla podobný dokument týkající se jejího založení a v rámci daného šetření bylo rovněž předloženo několik dalších oznámení Státní rady. Ani EXIM nepodpořila svá prohlášení o důvěrnosti žádným důkazem. Kromě toho, jak bylo vysvětleno v 117. bodě odůvodnění, se vlády nemohou jednoduše odvolávat na interní pravidla, aby se tak vyhnuly povinnostem vyplývajících z dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a ze základního nařízení. Totéž platí pro případ Opatření Export-Import Bank of China týkající se řízení úvěrů pro prodejce, kteří vyvážejí výrobky špičkových technologií, kdy EXIM své tvrzení o důvěrnosti nepodpořila žádným důkazem a dokonce odmítla projednat účel tohoto dokumentu.
(151)
EXIM rovněž nebyla schopna poskytnout informace o složení správní rady a dozorčí rady, o něž byla opakovaně žádána, a uvedla, že „složení správní rady se mění“ a že otázky Komise týkající se příslušnosti členů rady ke Komunistické straně Číny „jsou v kontextu antisubvenčního šetření invazivní a nevhodné otázky“. Skutečnost, že složení správní rady se mění, není pro účely tohoto šetření relevantní. Důležité naopak je, v jaké míře je v řídící a dozorčí radě EXIM zastoupen stát; čínská vláda a EXIM však tyto informace odmítly poskytnout. Komise se rovněž domnívá, že členství vrcholného vedení EXIM (a všech bank v této záležitosti) v Komunistické straně Číny je pro účely stanovení vlivu státu na řízení bank velmi relevantní. Vzhledem k tomu, že podle Ústavy Komunistické strany Číny „musí strana podporovat a zlepšit základní ekonomický systém, kde veřejné vlastnictví hraje zásadní úlohu a různá hospodářská odvětví se vyvíjejí vedle sebe…“ (33), bylo přezkoumání vlivu Komunistické strany Číny v EXIM považováno pro účely tohoto šetření a zejména pro posouzení úrovně státní kontroly bank za nezbytné.
(152)
Co se týče statistiky o vývozu různých kategorií výrobků, která byla požadována již v dotazníku a kterou je EXIM ze zákona povinna hlásit CBRC, uvedla čínská vláda ve svém dopise ze dne 3. června 2013, že na přípravu těchto informací je zapotřebí více času. Je třeba poznamenat, že jelikož Komise tyto informace požadovala již v počátečním dotazníku, měla čínská vláda více než tři a půl měsíce na jejich přípravu, nicméně tak neučinila. EXIM tvrdila, že „tento typ informací lze najít ve výročních zprávách“, což ale není pravda. Informace ve výročních zprávách, na něž čínská vláda odkazuje, se týkají jiných období než informace požadované Komisí v dotazníku a během inspekce na místě.
(153)
Čínská vláda správně uvedla, že v odpovědi na dotazník předložila mimo jiné výši vývozních úvěrů souvisejících s vývozem mechanických a elektrických výrobků a výrobků špičkových technologií. Je třeba poznamenat, že Komise předložení těchto údajů nikdy nezpochybnila. Namítla však, že v okamžiku, kdy se pokusila příslušné údaje ověřit během inspekce na místě, nebyla EXIM schopna předložit žádné důkazy a ani vysvětlit, odkud tyto údaje pocházejí. Podobně nebylo Komisi umožněno ověřit údaje týkající se podílu vývozních úvěrů pro fotovoltaické výrobní odvětví, které čínská vláda uvedla v odpovědi na dotazník. Je zajímavé, že EXIM nepovažovala žádné z těchto údajů za důvěrné, avšak když ji Komise požádala, aby poskytla příslušné zdroje pro jejich ověření, EXIM toto odmítla, neboť se prý jedná o důvěrné informace. Stejné argumenty použila EXIM v případě výše vývozních úvěrů poskytnutých výrobcům zařazeným do vzorku a spolupracujícím výrobcům. Číselné údaje sice uvedla v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky, avšak jejich ověření Komisi neumožnila s ohledem na jejich údajnou důvěrnou povahu. Většinu statistických údajů předložených EXIM nebylo možné ověřit.
(154)
EXIM rovněž odmítla vysvětlit a příslušnými důkazy podpořit úvěrové ratingy vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a analýzy, které vedly k těmto hodnocením.
- China Development Bank (dále jen „CDB“)
(155)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda vyjádřila znepokojení nad tím, že Komise žádá „osobní otázky týkající se stranické příslušnosti členů správní a dozorčí rady a vrcholného vedení“. Toto tvrzení je nesprávné. Otázky týkající se vazby členů představenstva a vrcholného vedení na Komunistickou stranu Číny byly čistě technické povahy, a jak je vysvětleno ve 151. bodě odůvodnění, důvodem tohoto zjišťování bylo vymezit úlohu této strany v čínské ekonomice.
(156)
Během šetření se Komise pokusila ověřit posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. CDB poskytla některé obecné informace, ale zveřejnit jakékoli informace týkající se posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebo hodnocení rizik či hodnotící zprávy fotovoltaického odvětví odmítla.
(157)
V odpovědi na písemné upozornění na nedostatky předložila CDB číselné údaje o pojistném rizika požadovaném od dotčeného výrobního odvětví. Během ověřování CDB svoji odpověď v této souvislosti opravila, ale pro uvedené číselné údaje neposkytla žádné příslušné důkazy ani vysvětlení, z čeho vycházejí, přestože ji o to Komise během inspekce na místě opakovaně žádala.
b) Čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty.
(158)
Žadatel tvrdí, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou v ČLR veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení.
(159)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (34) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“. Podle odvolacího orgánu může důkaz o tom, že vláda vykonává účinnou kontrolu nad subjektem a jeho chováním, sloužit jako důkaz, že daný subjekt má vládní moc a tuto moc uplatňuje při výkonu vládních funkcí. Jestliže z důkazů vyplývá, že existuje celá řada formálních indicií státní kontroly a rovněž existují důkazy, že takováto kontrola je vykonávána účinným způsobem, pak lze na základě těchto důkazů dojít k závěru, že dotčený subjekt vykonává vládní moc (35). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (36), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného člena byly vládní praxí“ (37).
(160)
Následná analýza se zaměřila na to, zda dotčené komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády. Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v ČLR. Jak je však uvedeno dále, Komise shromáždila všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda mají banky vládní pravomoci nebo zda jsou jimi pověřeny či je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(161)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v ČLR největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu bankovního sektoru ČLR, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (38), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (39) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (40). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (41). Vlastnický podíl vlády v pěti největších bankách ve státním vlastnictví byl rovněž potvrzen čínskou vládou v její odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(162)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaický průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad/zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů/členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno ve 139. bodě odůvodnění výše, čínská vláda poskytla v tomto ohledu jen velmi omezené informace a neumožnila ověřit velkou část předložených informací. Komise musela tudíž použít údaje, které jí byly dostupné. Na základě dostupných údajů dospěla Komise k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví, správní kontroly jejich „obchodního“ chování včetně mezních hodnot stanovených pro vklady a úrokové sazby úvěrů (viz 164. - 167. bod odůvodnění níže) a v některých případech dokonce na základě stanov (42).
Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru (43), přezkumu politiky WTO týkající se Číny (2012) (44), zprávy Světové banky Čína 2030 (45) nebo hospodářského přehledu OECD týkajícího se Číny (46), z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců a údajů v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 2 % čínského trhu (47). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (48).
(163)
V této souvislosti je třeba uvést, že většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Na základě dostupných informací (49) bylo zjištěno, že velkou většinu úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům poskytly banky ve státním vlastnictví a jiné státem vlastněné subjekty. Jedná se především o největší komerčních banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené banky ve státním vlastnictví, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaické odvětví, jak bylo uvedeno výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Proto byl učiněn závěr, že tyto banky jsou kontrolovány vládou. Že se jedná o účinnou kontrolu, dokazuje mimo jiné vládní politika na podporu dotčeného odvětví, která dává bankám pokyn, aby byly patřičně nápomocné (viz 102. bod odůvodnění). Z těchto důvodů by komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku V ČLR měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(164)
Další známkou zapojení čínské vlády do čínského finančního trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v ČLR regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovit své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Nicméně, jak je popsáno ve 135. bodě odůvodnění výše, čínská vláda tyto oběžníky odmítla poskytnout, a Komisi tak znemožnila ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od března 2013, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně oceli s organickým povlakem (50), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje. Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem změnila. Proto byl na základě dostupných údajů a jiných důkazů uvedených výše učiněn závěr, že pokud jde o postup použitý pro stanovení úrokových sazeb, byla situace stejná během celého období šetření.
(165)
Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby.
(166)
Na banky se rovněž vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství (51), poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (52) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (53). Banky jsou povinny tato pravidla dodržovat. Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie podporovaných projektů, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie.
(167)
Z různých nezávislých zdrojů informací vyplývá, že vliv státu na čínský finanční sektor je značný a trvající. Například i) pracovní dokument MMF 2006 uvádí, že liberalizace bank v ČLR je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (54); ii) zpráva MMF 2009 zdůrazňuje, že v Číně chybí liberalizace v oblasti úrokových sazeb (55); iii) zpráva MMF 2010 o zemích uvádí, že investiční náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se často řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (56); iv) zpráva OECD o čínské ekonomice za rok 2010 (57) a pracovní dokument hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (58) uvádí, že dominantním vlastníkem finančních institucí zůstává stát; nabízí se tudíž otázka, do jaké míry vycházejí rozhodnutí bank o úvěrech čistě z obchodních úvah, když jejich tradiční role odpovídá vládním agenturám s vazbou na vládu.
(168)
Na základě výše uvedených důkazů se dospělo k závěru, že komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku vykonávají státní správu jménem čínské vlády, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánováním a politickými dokumenty. Zásadní vlastnický podíl státu ve státem vlastněných bankách a další informace o vazbách mezi bankami vlastněnými státem a vládou (včetně nedostatečné spolupráce čínské vlády v tomto ohledu) potvrzují, že banky podléhají při výkonu svých veřejných funkcí vládní kontrole. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad komerčním bankami ve státním vlastnictví a bankami zajišťujícími vládní politiku tím, že všudypřítomně ovlivňuje finanční sektor a naléhá na banky ve státním vlastnictví, aby se řídily vládními politikami. Komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny, a uplatňují ji.
c) Soukromé banky v ČLR jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou
(169)
Komise rovněž zjišťovala, zda soukromé komerční banky v ČLR jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům ve fotovoltaickém odvětví nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
- Existence politiky čínské vlády
(170)
Z výše uvedeného oddílu o zapojení státu v oblasti fotovoltaického odvětví (101. bod odůvodnění) a z níže popsaných zjištění je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů fotovoltaickému odvětví, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (59) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní.
- Rozšíření politiky na soukromé banky
(171)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 Zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(172)
Na preferenční úvěry fotovoltaickému výrobnímu odvětví odkazuje řada vládních politických a plánovacích dokumentů a právních předpisů. Například rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října 2010 o podpoře rozvoje 7 nových strategických průmyslových odvětví slibuje větší fiskální a politickou podporu strategickým odvětvím (60) (fotovoltaické odvětví je jedním z nich), vybízí finanční instituce, aby „rozšířily úvěrovou pomoc“ těmto odvětvím a „využily fiskální preferenční politiky jako je např. kompenzace za riziko“. Rovněž Národní plán střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020), který řadí solární energii a fotovoltaické články mezi klíčové oblasti a prioritní témata (61) slibuje, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“ a dává vládě pokyn, aby „pomohla finančním institucím a soukromému kapitálu zapojit se do vědeckého a technologického rozvoje“. Zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku (vyhláška č. 82 prezidenta ČLR) stanoví, že stát musí vést a orientovat finanční instituce tak, aby podpořily rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie poskytováním úvěrů, a že finanční instituce mají upřednostňovat rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (62). Podle téhož zákona mají politicky orientované finanční instituce v rámci své činnosti nabízet zvláštní pomoc projektům, jež se týkají nezávislé inovace a jsou podporované státem (63).
(173)
Výše zmiňovaný limit pro stanovení úrokových sazeb, který určuje Čínská lidová banka (164. a 165. bod odůvodnění) je rovněž závazný pro soukromé komerční banky.
(174)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů fotovoltaickém výrobnímu odvětví zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (64).
- Hodnocení úvěrového rizika
(175)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v ČLR provádějí hodnocení úvěrového rizika společností působících ve fotovoltaickém odvětví dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, tj. jak posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké je pojistné rizika, jež v ČLR banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Ani čínská vláda ani jednotlivé banky však v dotazníku žádné příslušné důkazy (s jednou výjimkou uvedenou v 176. bodě odůvodnění níže) neposkytly. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(176)
V průběhu ověřování u jedné z bank se Komisi podařilo přezkoumat jedno posouzení rizika. Část tohoto posouzení úvěrového rizika se týkalo vládní podpory společností působících v oblasti solární energie a vládních plánů na podporu fotovoltaického výrobního odvětví obecně a tato skutečnost se odrazila pozitivně v ratingu uděleném této společnosti. Tento příklad ukazuje, jak vládní politika (a subvence zaměřené na určité odvětví) ovlivňuje rozhodování bank, pokud jde o financování společností působících v oblasti solární energie.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Většina vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit.
(178)
Informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly od zúčastněných stran opakovaně žádány, neboť se považuje za velmi důležité zohlednit informace uvedené v 167. bodě odůvodnění výše.
(179)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se zjištění týkající se hodnocení úvěrového rizika v ČLR vztahují na komerční banky ve státním vlastnictví, soukromé komerční banky a banky zajišťující vládní politiku. Výše uvedené důkazy vedou k závěru, že soukromé banky v ČLR se při poskytování úvěrů musí řídit vládními politikami, zejména pokud jde o fotovoltaické odvětví, a jednat stejným způsobem jako banky ve státním vlastnictví, jak je uvedeno v 168. bodě odůvodnění. Z toho plyne, že soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládu, aby vykonávaly funkce obvykle svěřené vládě, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
Kromě toho výše uvedené důkazy prokazují, že i kdyby banky ve státním vlastnictví nebyly považovány za veřejnoprávní subjekty, byly by rovněž považovány za pověřené a řízené čínskou vládu, aby vykonávaly funkce obvykle svěřené vládě, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
d) Narušení čínského finančního trhu
(181)
Z informací shromážděných v průběhu tohoto šetření vyplývá, že podíl bank ve státním vlastnictví dosahuje více než 2/3 čínského trhu. Pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank ) představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (65). Navíc China Development Bank a China Export-Import Bank jsou zcela ve vlastnictví státu. Těchto sedm bank poskytlo velkou většinu úvěrů osmi vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku v případě solárních panelů. Toto všudypřítomné státní vlastnictví v kombinaci s narušením čínského finančního trhu a politikou čínské vlády, která vybraným odvětvím zabezpečuje levné peníze, narušuje rovné podmínky v mezinárodním obchodu a poskytuje nepřiměřenou výhodu čínským výrobcům.
(182)
Banky v ČLR nemohou zcela svobodně rozhodovat o podmínkách půjček. V případě úrokových sazeb jsou povinny zůstat v mezích stanovených Čínskou lidovou bankou. Tyto limity společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby.
(183)
Na banky se rovněž vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství (66), poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (67) či upřednostňovaly rozvoj průmyslových odvětví využívajících nové a špičkové technologie (68). Banky jsou povinny tato pravidla dodržovat.
(184)
Podle posledních zjištění byl některým velkým komerčním bankám v ČLR poskytnut přístup ke státním devizovým rezervám (69). Tím se výrazně snižují jejich náklady na kapitál a tyto „levné peníze“ jsou využívány pro půjčky v USD a EUR vybraným společnostem a projektům, jež jsou v souladu s politikou vývozu „going out“. Proto jsou schopny nabídnout podmínky, kterým běžné obchodní banky nemohou konkurovat.
(185)
Dalším významným narušením ve financování fotovoltaického odvětví je zvláštní privilegované postavení China Development Bank („CDB“), která je největším věřitelem dotčeného odvětví a poskytla velkou část půjček nebo úvěrových linek vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. China Development Bank je téměř úplně financována z prodeje dluhopisů, a nikoli z vkladů, a po ministerstvu financí je druhým největším emitentem dluhopisů v zemi. Prostřednictvím tohoto zvláštního mechanismu se CDB může levně financovat z vlastních zdrojů a následně poskytovat půjčky vybraným odvětvím za zvýhodněných podmínek (70).
3.4.1.1. Zvýhodněná půjčka
a) Úvod
(186)
Žadatel tvrdí, že čínská vláda subvencuje fotovoltaické odvětví prostřednictvím preferenčních úvěrů a cílených úvěrů.
b) Právní základ
(187)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčních bankách, obecná pravidla týkající se půjček (prováděná Čínskou lidovou bankou), Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(188)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, které byly shledány veřejnoprávními subjekty v 168. bodě odůvodnění výše, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 164. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží články 7 a 15 obecných pravidel týkajících se půjček (prováděných Čínskou lidovou bankou), rozhodnutí č. 40 a článek 34 Zákona o komerčních bankách s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 172. a 178. bodě odůvodnění výše. A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 139. a 140. bodě odůvodnění. Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvky výrobcům ve fotovoltaickém odvětí ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(189)
S přihlédnutím k analýze v 169.-182. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům ve fotovoltaickém odvětí a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(190)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Nevládní úvěry v ČLR nepředstavují odpovídající tržní referenční úroveň, neboť bylo zjištěno, že soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou, a tudíž lze předpokládat, že se řídí úvěrovými postupy bank ve státním vlastnictví. Proto byly referenční úrovně stanoveny pomocí metody popsané v 198.-200. bodě odůvodnění níže. Použití této referenční úrovně ukazuje, že půjčky fotovoltaickému výrobnímu odvětví jsou poskytovány za výhodnějších podmínek, než jsou podmínky tržní.
(191)
Fotovoltaické odvětví patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslově-politickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobních odvětví, jako je fotovoltaické odvětví/odvětví nových energií, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky, mimo jiné na finanční podporu. Na druhé straně rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž fotovoltaické výrobní odvětví.
(192)
Jak bylo vysvětleno v 172. bodě odůvodnění výše, čínská vláda adresuje preferenční úvěry omezenému počtu výrobních odvětví, a fotovoltaický průmysl je jedním z nich. S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěry pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěr
(193)
Šetření ukázalo, že všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali v období šetření preferenčních úvěrů.
(194)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování fotovoltaického odvětví pokládat za subvenci.
(195)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a své specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(196)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(197)
Jak je vysvětleno výše (190. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, projevem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(198)
Při vytváření vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné vycházet z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců a zároveň uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(199)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydaných během období šetření.
(200)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 138. až 140. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem nebyly tyto informace poskytnuty. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(201)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Politika preferenčních úvěrů
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, ČLR a společnosti ve spojení
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,25 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd a společnosti ve spojení
0,85 %
3.4.1.2. Poskytování úvěrových linek
a) Úvod
(202)
Žadatel tvrdil, že čínské banky poskytly čínským vývozcům dotčeného výrobku nepřiměřené úvěrové linky. Šetření skutečně potvrdilo, že všechny šetřené společnosti získaly od čínských bank velké úvěrové linky, jež byly ve většině případů poskytnuty bezplatně nebo za velmi nízký poplatek. Za normálních tržních podmínek jsou takové úvěrové linky podmíněny významným závazkem a správními poplatky, které umožňují bankám kompenzovat náklady a rizika.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(203)
Zpráva panelu EC-Aircraft potvrdila, že takové úvěrové linky, nad účinkem jednotlivých úvěrů, mohou představovat přímé převody peněžních prostředků podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tedy i finanční příspěvky. Panel zjistil, že výhoda z možného převodu finančních prostředků vyplývá z pouhé existence povinnosti provádět přímý převod finančních prostředků. Rovněž bylo zjištěno, že úvěrová linka sama o sobě by mohla příjemci poskytnout výhodu, a je tedy možným převodem peněžních prostředků mimo jakékoli přímé převody peněžních prostředků ve formě individuálních půjček (71).
(204)
Úvěrové linky byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytnuty stejnými bankami jako v případě preferenčních úvěrů popsaných výše. Jak již bylo uvedeno, tyto banky jsou veřejnoprávními subjekty (158.-166. bod odůvodnění) nebo jsou pověřeny a řízeny čínskou vládu, aby poskytovaly preferenční financování fotovoltaickému výrobnímu odvětví (169.-178. bod odůvodnění).
(205)
Jak je vysvětleno výše (158.-185. bod odůvodnění), čínský trh je narušen právními předpisy a postupy bank ve státním vlastnictví a bylo zjištěno, že ve většině případů byly úvěrové linky poskytnuty bezplatně nebo za velmi nízké poplatky. Za normálních tržních podmínek jsou takové úvěrové linky podmíněny významným závazkem a správními poplatky, jež bankám umožňují kompenzovat náklady a rizika.
(206)
Výši výhody představují poplatky, které se běžně uplatňují v případě komerčních úvěrových linek poskytovaných společnostem a které byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku ve většině případů prominuty. Komise uplatnila výši poplatků za úvěrovou linku, kterou poskytla jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku zahraniční komerční banka.
(207)
Fotovoltaické odvětví patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslově-politickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobních odvětví, jako je fotovoltaické odvětví/odvětví nových energií, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky, mimo jiné na finanční podporu. Na druhé straně rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž fotovoltaické výrobní odvětví.
(208)
Jak je vysvětleno v 172. a 192. bodě odůvodnění výše, čínská vláda uplatňuje pro omezený počet odvětví preferenční systém úvěrů, jehož důležitou součástí je poskytování úvěrových linek. Odvětví fotovoltaiky patří do této skupiny výrobních odvětví a využívá diskriminační preferenční úvěry.
(209)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěrové linky pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě nepřiměřených úvěrových linek neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
c) Závěr
(210)
Šetření ukázalo, že všechny skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření úvěrových linek, které jim byly poskytovány bezplatně nebo za cenu nižší než tržní.
(211)
S ohledem na výše uvedené je třeba poskytování těchto úvěrových linek fotovoltaickému odvětví pokládat za subvenci.
(212)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a své specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
d) Výpočet výše subvence
(213)
Poskytnutí úvěrové linky bezplatně nebo za poplatky nižší než tržní se považuje za poskytnutí finančních služeb (čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iii) základního nařízení) za cenu nižší než přiměřenou. Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Z důvodu narušení trhu popsaných ve 158.-185. bodě odůvodnění výše nebylo možné s ohledem na podmínky převládající na trhu v ČLR stanovit přiměřenost odměny za finanční služby (v tomto případě poskytování úvěrových linek). V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je proto výhoda, kterou příjemce získal, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za poskytnutí úvěrových linek čínskými bankami a částkou, kterou by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní úvěrovou linku na trhu. Úvěrové linky lze rovněž považovat za možný převod finančních prostředků podle článku podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(214)
Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku získal úvěrovou linku od banky, jejíž ústředí má sídlo v oblasti jiné finanční jurisdikce než ČLR a tato úvěrová linka byla předmětem závazku a správních poplatků, které jsou běžné na světových finančních trzích. Ačkoli úvěrová linka byla poskytnuta prostřednictvím čínské dceřiné společnosti dané banky, považuje se za přiměřený ekvivalent referenční úrovně. Bylo považováno za vhodné použít výši poplatků za tuto úvěrovou linku jako referenční úroveň v souladu s čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(215)
Výše poplatků použitá jako referenční úroveň se uplatnila poměrným podílem na výši každé příslušné úvěrové linky, aby se tak zjistila výše subvence (snížená o veškeré uhrazené poplatky). V případech, kdy úvěrová linka trvala více než jeden rok, byla celková výše subvence přepočtena na dobu trvání úvěrové linky a byla určena odpovídající výše na období šetření.
(216)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Poskytování úvěrových linek
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,09 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd a společnosti ve spojení
2,59 %
3.4.1.3. Subvenční programy vývozních úvěrů
(217)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období šetření žádné výhody.
3.4.1.4. Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie
a) Úvod
(218)
Žadatel tvrdil, že China Export & Credit Insurance Corporation (dále jen „Sinosure“) poskytuje výrobcům dotčeného výrobku pojištění vývozních úvěrů za preferenčních podmínek, mimo jiné prostřednictvím programu nazvaného „Green Express“. Ve stížnosti se uvádí, že pojištění Sinosure v oblasti vývozních úvěrů není přiměřené, ani pokud jde o pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát v rámci tohoto programu.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(219)
Jak bylo uvedeno v 104. a 105. bodě odůvodnění výše, informace, které Komise požadovala v dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a během inspekce na místě od čínské vlády a Sinosure, nebyly poskytnuty.
(220)
Komise žádala o institucionální rámec a příslušné dokumenty upravující působení Sinosure jakožto oficiálního státního pojistitele vývozních úvěrů. Čínská vláda předložila pouze oznámení, které v roce 2004 společně vydalo ministerstvo obchodu a Sinosure, avšak nepředložila řadu dalších příslušných dokumentů, včetně například tzv. plánu 840 uvedeného v oznámení Státní Rady ze dne 27. května 2009 (72).
(221)
Pokud jde o ověření odpovědi na dotazník a přílohu 1 týkající se Sinosure, Komisi se nepodařilo získat řadu dokumentů a ověřit určité prvky požadované na místě. Ze strany Sinosure nebyly předloženy zejména tyto informace a důkazy požadované Komisí: a) finanční výkazy za rok 2012, které údajně ještě nebyly na internetových stránkách Sinosure k dispozici, b) příslušné podklady týkající se pojištění vývozních úvěrů v případě dvou spolupracující vývozců zařazených do vzorku, včetně smluv, posouzení rizik, korespondence a dokladu o zaplacení pojistného; c) konkrétní informace týkající se vyšších vedoucích pracovníků jmenovaných Státní radou; d) důkazy týkající se prvků a výhod vyjmenovaných v oznámení z roku 2004 společně vydaném ministerstvem obchodu a Sinosure, včetně dokladů týkajících se schválení omezení, flexibility směnných kurzů a slevy v rámci proměnlivého rozpětí pojistného; e) důkazy týkající se dlouhodobých provozních nákladů a zisku z pojištění vývozních úvěrů; f) důkazy týkající se hodnocení situace na trhu, pokud jde o fotovoltaické výrobní odvětví.
(222)
Komisi se rovněž nepodařilo ověřit řadu prvků obsažených v odpovědi na dotazník a týkajících se operací Sinosure, včetně zejména odpovědí týkajících se posouzení rizik, vlastního stanovení pojistného a prováděcího a schvalovacího postupu, neboť Sinosure odmítla o konkrétních smlouvách se spolupracujícími vývozci zařazenými do vzorku hovořit. Sinosure nebyla rovněž schopna objasnit nebo předložit dokumenty v případě některých nesrovnalostí v údajích nebo v případě jiných prvků uvedených v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky, které zjistila Komise.
(223)
Čínská vláda a Sinosure se v průběhu inspekce na místě a v dopise čínské vlády ze dne 3. června 2013 pokusily tuto nedostatečnou spolupráci zdůvodnit důvěrností údajů. V tomto ohledu bylo v oznámení o inspekci a následné e-mailové korespondenci jasně uvedeno, že cílem Komise je smysluplné ověření informací a že samozřejmě přijme veškerá nutná opatření k ochraně důvěrných informací, které byly předloženy nebo jen poskytnuty za účelem kontroly, v souladu s právní povinností vycházející z příslušných přísných pravidel EU tyto informace chránit. Dokumenty, které měla Sinosure v úmyslu předložit až po ukončení inspekce na místě, aniž by Komisi umožnila jejich řádné ověření, nelze zohlednit, jelikož byly speciálně připraveny pro šetření a Komise nemohla ověřit jejich zdroje.
(224)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády a Sinosure nemohla Komise ověřit některé prvky týkající se poskytování pojištění vývozních úvěrů ze strany Sinosure spolupracujícím vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku zařazeným do vzorku. Komise tedy vychází při svých zjištěních z dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
c) Sinosure je veřejnoprávním subjektem
(225)
Šetřením bylo zjištěno, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO (73), neboť má vládní moc, vykonává ji nebo je jí pověřena. Čínská vláda vykonává nad Sinosure účinnou kontrolu (74) a Sinosure uplatňuje při provádění veřejných funkcí vládní moc.
(226)
Komise konstatuje, že činnost Sinosure spojená s pojištěním vývozních úvěrů je nedílnou součástí širšího finančního sektoru, kde vládní zásahy přímo ovlivňují a narušují normální fungování finančního trhu v ČLR (viz 185. bod odůvodnění a dále).
(227)
Sinosure provádí veřejné funkce ve své roli jediné oficiální instituce pro pojištění vývozních úvěrů v ČLR. Má proto na trhu pojištění vývozních úvěrů monopolní postavení. Uvedená společnost potvrdila, že tento trh není otevřený, a to i přesto, že v ČLR působí některé mezinárodní konkurenční společnosti.
(228)
Vláda je úplným vlastníkem Sinosure a vykonává nad ní finanční kontrolu. Stoprocentním vlastníkem Sinosure je Státní rada, tedy stát. Základní kapitál ve výši 4 miliard RMB pochází z fondu rizikového pojištění vývozních úvěrů v souladu s rozpočtem státních financí. Navíc v roce 2011 investoval stát 20 miliard RMB prostřednictvím čínského státního investičního fondu China Investment Corporation (75). Stanovy společnosti uvádějí, že příslušným obchodním oddělením je ministerstvo financí, jemuž je společnost povinna předkládat k posouzení a ke schválení finanční a účetní zprávy a fiskální rozpočtovou zprávu.
(229)
Pokud jde o vládní kontrolu, nemá společnost Sinosure, jejímž jediným vlastníkem je stát, správní radu. Stejně jako v případě dozorčí rady jsou všichni její členové jmenováni Státní radou a plní své úkoly v souladu s „prozatímními předpisy týkajícími se dozorčích orgánů v klíčových finančních institucích ve státním vlastnictví.“ Vrcholné vedení Sinosure rovněž jmenuje vláda. Z výroční zprávy společnosti Sinosure za rok 2011 („výroční zpráva 2011“) vyplývá, že prezident Sinosure je tajemníkem stranického výboru a že většina vrcholného vedení je rovněž jeho členem. Jelikož Sinosure odmítla předložit další informace týkající se vrcholného vedení, lze vyvodit závěr, že vedení je v přímém spojení s vládou, která jmenuje členy dozorčí rady i vysoké vedoucí pracovníky. Sinosure je tedy účinně kontrolována čínskou vládou.
(230)
Je natolik jasné a zjevné, že Sinosure vykonává vládní funkce a politiky, že ji lze označit za vlastního vykonavatele státní moci. Výroční zpráva Sinosure za rok 2011 obsahuje několik příslušných prohlášení: Sinosure „aktivně prováděla politické funkce vývozní úvěrové agentury (ECA) … a v prvním roce období 12. pětiletého plánu dosáhla dobrých výsledků“ (s. 4, výroční zpráva 2011); „reforma společnosti posílila politickou funkci Sinosure jakožto vývozní úvěrové agentury. Konference Ústředního výboru Komunistické strany Číny věnovaná oblasti ekonomiky zdůraznila důležitost této funkce a vyslovila jasné požadavky na pojištění úvěrů, což nasměrovalo vývoj naší společnosti“ (s. 5, výroční zpráva 2011); „V roce 2011 Sinosure provedla strategie, rozhodnutí a opatření, Ústředního výboru Komunistické strany Číny a Státní rady, vládní politiky v oblasti diplomacie, zahraničního obchodu, průmyslu a financí, plně využila své politické funkce a dosáhla rychlého růstu“ (s. 11, výroční zpráva 2011); „Sinosure plně provedla státní politiku ‚zvláštního režimu pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení‘ a splnil své povinnosti stanovené státem“ (s. 11, výroční zpráva 2011).
(231)
Institucionální rámec a další dokumenty vydané čínskou vládou, které definují činnost Sinosure, jsou dalším důkazem toho, že tato společnost je veřejnoprávním subjektem, zmocněným k provádění vládních politik. Oznámení o provádění strategie podpory obchodu prostřednictvím vědy a technologie s využitím pojištění vývozních úvěrů (Shang Ji Fa [2004] č. 368 ze dne 26. července 2004) bylo společně vydáno v roce 2004 ministerstvem obchodu a Sinosure a stále řídí činnost této společnosti. Jedním z cílů tohoto sdělení je podpora vývozu nových a špičkových technologií a produktů s vysokou přidanou hodnotou, a to prostřednictvím pojištění vývozních úvěrů. Oznámení dává Sinosure jasný pokyn, aby podporovala klíčová vývozní odvětví uvedená v seznamu čínských výrobků nových a špičkových technologií z roku 2006. „Solární články a moduly“ jsou v tomto seznamu uvedeny coby způsobilé výrobky, a proto lze předpokládat, že jsou přímo podporovány Sinosure. V oznámení jsou uvedeny tyto výhody: tzv. „green channel“, tedy zvláštní podpora pro výrobky uvedené v katalogu, které by měly být schváleny do pěti dnů, pokud jsou splněny podmínky pro uzavření pojištění, a schválení omezení pro prioritní pojištění; flexibilita směnných kurzů sestávající z nejvyšší slevy na zvýšenou sazbu v rámci proměnlivého rozpětí Sinosure. Oznámení rovněž předpokládá, že regionální a místní obchodní orgány musí na podporu výrobků uvedených v adresáři přijmout další opatření. Dále vyžaduje, aby Sinosure přizpůsobila příslušný pojišťovací model národní průmyslové politice a povaze vývozu výrobků nových a špičkových technologií a aby podpořila inovace a odvětví vědy a výzkumu, které jsou zvláště podporované státem.
(232)
Komisi je známo, že existují další dokumenty, jež dokazují, že Sinosure přímo provádí vládní politiku, která mimo jiné zvýhodňuje vyvážející výrobce. Tzv. plán 840 je podrobně uveden v oznámení Státní rady ze dne 27. května 2009 (76). Název odkazuje na 84 miliard USD poskytnutých na vývozní pojištění a je jedním ze šesti opatření zavedených v roce 2009 Státní radou v zájmu stabilizace vývozní poptávky v návaznosti na světovou krizi a z něho vyplývající zvýšenou poptávku po pojištění vývozních úvěrů. Těchto šest opatření zahrnuje především lepší pokrytí pojištění vývozních úvěrů, poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů ve výši 84 miliard USD v roce 2009 a snížení sazby pojistného. Jakožto jediná politická instituce zaručující pojištění vývozních úvěrů je Sinosure uvedena jako vykonavatel plánu. Pokud jde o snížení pojistné sazby, byla Sinosure vyzvána, aby zajistila snížení průměrné sazby pojištění krátkodobých vývozních úvěrů o 30 %, a to na základě celkové průměrné sazby v roce 2008.
(233)
Tzv. plán 421 byl zahrnut do Oznámení o otázkách k provádění zvláštních opatření pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení, které společně vydalo ministerstvo obchodu a ministerstvo financí dne 22. června 2009. Je rovněž významným politickým opatřením na podporu čínské politiky „going out“ v reakci na světovou finanční krizi v roce 2009, přičemž v jeho rámci bylo poskytnuto 42,1 miliard USD na financování pojištění na podporu vývozu velkých kompletních sad zařízení. Financování řídila a poskytovala společnost Sinosure a některé jiné finanční instituce. Podniky, jimiž se tento dokument zabývá, mohly využívat preferenční finanční opatření, včetně pojištění vývozních úvěrů. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nemohla Komise požadovat dodatečné informace o uplatnění tohoto oznámení. Není-li k dispozici důkaz o opaku, Komise má důvod se domnívat, že uvedený dokument se rovněž vztahuje na fotovoltaická zařízení a fotovoltaické výrobní odvětví.
(234)
Další dokumenty, které dokládají státní podporu na poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů, zahrnují dva dokumenty týkající se zvýšení finanční podpory strategickým nově vznikajícím odvětvím. Oznámení Státní rady týkající se rozvoje a zvýšené podpory nově vznikajícím odvětvím zahrnutým ve strategickém rozhodnutí, Guo Fa [2010] č. 32, ze dne 18. října 2010, odst. 7 písm. c) vybízí finanční instituce, aby zvýšily finanční podporu. Prováděcí pokyny pro rozvoj strategických nově vznikajících odvětví, které společně vydaly všechna příslušná ministerstva (tj. národní komise pro rozvoj a reformy, ministerstvo obchodu, ministerstvo vědy, ministerstvo průmyslu a informačních technologií, ministerstvo životního prostředí, ministerstvo financí, státní daňová správa, všeobecná celní správa, všeobecná správa kontroly kvality, kontrolní úřad pro duševní vlastnictví) Guo Fa [2011] č. 310, ze dne 21. října 2011, rovněž výslovně odkazují v bodě (Xxvii) na aktivní podporu mimo jiné prostřednictvím pojištění vývozních úvěrů strategickým nově vznikajícím odvětvím. Tato strategická nově vznikající odvětví se zaměřují na výrobky, technologie a služby pro rozvoj mezinárodního trhu, leteckého a kosmického průmyslu, výroby zařízení špičkových technologií nebo pro povzbuzení domácích patentovaných technologií a standardních strategických výrobků na vývoz z nově vznikajících odvětví. Jelikož neexistuje důkaz o opaku, lze se domnívat, že také dotčený výrobek a vývozci zařazení do vzorku patří do skupiny „strategických nově vznikajících průmyslových odvětví“ a vztahují se na ně příslušné výhody.
(235)
Na základě výše uvedených skutečností dochází Komise k závěru, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem, neboť je zmocněná k provádění vládní politiky, je vládou účinně kontrolována a vykonává vládní funkce.
d) Právní základ
(236)
Právní základ tohoto programu tvoří: Oznámení o provádění strategie podpory obchodu prostřednictvím vědy a technologie s využitím pojištění vývozních úvěrů (Shang Ji Fa [2004] č. 368) společně vydané ministerstvem obchodu a Sinosure; Vývozní seznam čínských výrobků nových a špičkových technologií pro rok 2006; tzv. plán 840 uvedený v oznámení Státní rady ze dne 27. května 2009; tzv. plán 421, který je součástí Oznámení o otázkách k provádění zvláštních opatření pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení, které společně vydalo ministerstvo obchodu a ministerstvo financí dne 22. června 2009; Oznámení Státní rady o urychlení rozvoje nově vznikajících odvětví strategického významu, Guo Fa [2010] č. 32 ze dne 18.října 2010) a jeho prováděcí pokyny (Guo Fa [2011] č. 310 ze dne 21. října 2011).
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(237)
Vzhledem k tomu, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem, který je pověřen vládní mocí nebo vykonává vládní předpisy a plány, představuje poskytování pojištění vývozních úvěrů výrobcům dotčeného výrobku finanční příspěvek ve formě potenciálního přímého převodu finančních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(238)
Pokud jde o snížení části pojistného placeného vyvážejícími výrobci prostřednictvím místních orgánů, rovněž se jedná o přímý převod finančních prostředků ve formě grantu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(239)
Jedná se o výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. c) základního nařízení, neboť Sinosure poskytuje pojištění vývozních úvěrů za výhodnějších podmínek, než jaké jsou na trhu obvykle nabízeny, nebo že poskytuje pojištění, které by jinak na trhu vůbec neexistovalo. Další výhodou ve smyslu čl. 3 odst. 2 poskytnutou vyvážejícímu výrobci je peněžní snížení části pojistného, jež Sinosure zaplatily některé místní orgány příslušné pro oblasti, v nichž mají sídlo někteří vyvážející výrobci.
(240)
Oznámení z roku 2004 uvádí seznam všech výhod poskytovaných Sinosure a/nebo místními orgány podnikům, které zahrnuje adresář pro rok 2006 a které jsou ve shodě s vládními politikami. Šetření ukázalo, že pojistné smlouvy uzavřené mezi Sinosure a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, stejně jako snížení části pojistného poskytnutého místními orgány tyto dávky plně odrážejí. „Green Express“ znamená zjednodušení a zrychlení postupu při poskytování plnění a vyřizování nároku s rychlým určením škody a návaznou urychlenou platbou ve prospěch klienta.
(241)
Šetření rovněž prokázalo, že opatření, která byla přijata v návaznosti na finanční krizi v roce 2009 a která jsou podrobně popsána v plánu 840 a plánu 421 a později v opatřeních z roku 2011 ve prospěch strategických nově vznikajících odvětví, poskytla vyvážejícím výrobcům značné výhody. Tato opatření zvýšila dostupnost pojištění a dále snížila pojistné účtované Sinosure, a to navzdory obtížné hospodářské situaci a výrazně zvýšenému riziku pro Sinosure při poskytování pojištění, a plně se odrážejí v pojistném krytí, které Sinosure poskytla vyvážejícím výrobcům. Šetření zejména ukázalo, že podmínky a pojistné účtované v příslušných letech zahrnujících období šetření se nijak zásadně nezměnily nebo se zlepšily, a to navzdory zvýšení pohledávek na úroky z prodlení vyplácených společností Sinosure a značně se zhoršující situaci ve fotovoltaickém odvětví.
(242)
S ohledem na existenci případné výhody Komise nejdříve přezkoumala, do jaké míry pojistné společnosti Sinosure zahrnuje náklady na pojištění krátkodobých vývozních úvěrů. Sinosure uvedla argument na základě bodu j) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, podle něhož je „zakázanou“ vývozní subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) uvedené dohody poskytování pojištění vývozních úvěrů pro programy využívající pojistné sazby, která je nepřiměřená pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrátám v rámci příslušných programů. V odpovědi na dotazník Sinosure pouze odkázala na zisky a ztráty za posledních pět let a uvedla, že vzhledem k celkovému zisku, jehož bylo v daném období dosaženo, není podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů vyvážejícím výrobcům subvencí. Jak je vysvětleno výše (viz 221. a 222. bod odůvodnění), Komise požádala Sinosure, aby poskytla konkrétní informace a důkazy týkající se dlouhodobé ziskovosti z pojišťování vývozních úvěrů, včetně příjmu z pojistného a provozních nákladů a ztrát v rámci příslušného programu v souladu s Dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Sinosure však dokumenty a důkazy požadované v průběhu inspekce na místě nepředložila a trvala na údajích o celkové ziskovosti, které obsahují její auditované výroční zprávy.
(243)
Komise konstatuje, že i kdyby se spolehla pouze na výroční zprávy společnosti Sinosure, aniž by mohla ověřit údaje a prvky v nich obsažené, nebylo by možné dospět k závěru, že uvedená společnost dosáhla dlouhodobých zisků z pojištění vývozních úvěrů, které odpovídá „programu“ uvedenému v bodě j). Kromě pojištění vývozních úvěrů se společnost Sinosure zabývá řadou dalších činností, přičemž číselné údaje a informace uvedené ve výroční zprávě jsou souhrnné údaje pro všechny tyto činnosti a žádný přesný rozpis pro jednotlivé činnosti neexistuje. Z některých výročních zpráv (nikoli však nejaktuálnějších) vyplývá, že pojištění krátkodobých vývozních úvěrů je pro Sinosure evidentně hlavní činností, avšak žádné přesné údaje k dispozici nejsou. Jelikož Sinosure odmítla poskytnout požadované informace a důkazy pouze ohledně této činnosti, která je důležitou součástí analýzy „programu“ podle bodu j) přílohy 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jsou zjištění Komise založena na dostupných důkazech zaznamenaných ve spisu.
(244)
Komise na začátek poznamenává, že podle článku 11 stanov společnosti Sinosure jsou zisky této společnosti nulové. Jinými slovy, cílem Sinosure ze zákona není maximalizovat zisk, ale musí usilovat o nulový zisk ve prospěch svého hlavního poslání, kterým je výlučné pojištění vývozních úvěrů v ČLR. Jak bylo vysvětleno výše, ze záznamů vyplývá, že právní a politické podmínky, v nichž společnost Sinosure působí, vyžadují, aby tato společnost plnila vládní politiky a plány v rámci naplnění svého veřejného poslání. Mezi vybranými odvětvími a podniky se zvláštní státní podporou mají vyvážející výrobci zajištěn plný přístup k pojištění vývozního úvěru, jež je poskytováno společností Sinosure za preferenční sazby, a to i v období po celosvětové krizi v roce 2009 a za stavu, v němž odvětví fotovoltaiky procházelo dosud nebývalou krizí, včetně období šetření. Sinosure tudíž poskytuje neomezené pojistné krytí pro odvětví fotovoltaiky a nepřiměřeně nízké pojistné, jež nabízí, neodráží skutečná rizika v oblasti pojištění vývozu v rámci tohoto odvětví. Na základě všech těchto zaznamenaných skutečností by bylo možné již v tomto okamžiku dospět k závěru, že nelze vyloučit, že sazby pojistného účtované společností Sinosure jsou pravděpodobně nepřiměřené k pokrytí jejího dlouhodobého fungování, což se jeví jako velice pravděpodobné.
(245)
Z důvodu nedostatku spolupráce ze strany společnosti Sinosure zvážila Komise i další prvky, kterými dále podkládá své rozhodnutí. Důkazy, jež jsou veřejně přístupné, již jednoznačně prokazují, že společnost Sinosure funguje v dlouhodobé provozní ztrátě (77). Komise také analyzovala relevantní údaje ve výsledovce výroční zprávy společnosti Sinosure za roky 2006 až 2011 předložené touto společností k prokázání ziskovosti údajů uvedených v její odpovědi na dotazník. Tato čísla ukazují, že společnost Sinosure zahrnula významné dlouhodobé provozní ztráty ze svých kombinovaných činnosti v oblasti pojišťovnictví, které vylučují příjmy z investic a ostatní výnosy. Konkrétně v každém jednotlivém roce 2006 až 2011 (s jedinou výjimkou v roce 2010) se vyplacené nároky již (téměř) rovnají čistému pojistnému získanému Sinosure nebo jej (zdaleka) překračují. Pokud se od čistého pojistného rovněž odečtou provozní náklady a náklady na provizi, výsledkem je ještě znatelnější ztráta. Tyto údaje ukazují, že navzdory mírnému zisku v roce 2010 je provozní ztráta z pojistných operací za celkové období značná. Z výročních zpráv vyplývá, že k celkovému zisku Sinosure přispívají významným způsobem výnosy z investic a další výnosy, které nejsou pro posouzení životaschopnosti pojištění vývozních úvěrů daného programu relevantní. Jelikož pojištění krátkodobých vývozních úvěrů představuje hlavní náplň činnosti společnosti Sinosure a jelikož neexistuje důkaz o opaku, vyvozuje se závěr, že program pojištění vývozních úvěrů znamenal pro Sinosure značné dlouhodobé ztráty.
Vzhledem k tomu, že program pojištění vývozních úvěrů přináší společnosti Sinosure ztráty, stanoví se existence výhody na základě porovnání pojistného, které platí vyvážející výrobci, s pojistným, které je k dispozici na trhu. Sinosure je jediným úředním pojistitelem vývozních úvěrů, a tudíž zcela kontroluje domácí trh. Jelikož v ČLR není pro tyto nástroje k dispozici žádná komerční referenční úroveň a vzhledem k tomu, že finanční trh v ČLR je narušený vládními zásahy, je vhodné použít vnější referenční úroveň mimo ČLR, tj. pojistné účtované za normální situace na trhu. Jak je popsáno níže v oddílu o výpočtu výše subvence, pojistné je poskytováno za sazby nižší než tržní a je jím udílena podpora.
(246)
Výše uvedené subvence jsou podmíněny vývozní výkonností ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť je nelze získat bez vývozu. Kromě toho jsou také specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože přístup je omezen na určité podniky. Solární články a moduly jsou výslovně uvedeny na seznamu čínských výrobků nejnovějších a špičkových technologií pro rok 2006, což je podmínka pro nárok na preferenční zacházení stanovené v oznámení z roku 2004. Kromě toho jedním z hlavních cílů společnosti Sinosure je provádění národních politik a plánů, včetně 12. pětiletého plánu pro fotovoltaické výrobní odvětví. Plány 840 a 421 rovněž zvýhodňují fotovoltaické výrobní odvětví jako jedno z mála vybraných (viz 232. a 233. bod odůvodnění). Fotovoltaické výrobní odvětví je rovněž jedním z podporovaných odvětví na základě rozhodnutí č. 40 a dalších plánovacích dokumentů a právních předpisů (viz 207. a 208. bod odůvodnění). Toto výrobní odvětví navíc spadá do kategorie „strategická a nově vznikající výrobní odvětví“, které jsou zvýhodňována v souladu s vládními politikami (viz 102. bod odůvodnění). Většina vyvážejících výrobců má také formální status podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie, který jim na základě příznivých vládních politik uděluje řadu výhod.
(247)
Je proto zřejmé, že výhody poskytované společností Sinosure nebo místními orgány v podobě úhrady části pojistného nejsou k dispozici pro všechna průmyslová odvětví a podniky, avšak jsou omezeny pouze na odvětví a podniky, které konkrétně plní příslušné vládní politiky podpory a jejich související podkladové dokumenty. Komise dospěla k závěru, že výhody poskytované společností Sinosure a/nebo místními orgány výrobcům dotčeného výrobku jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Dále, protože neexistovaly žádné důkazy, z nichž by vyplývalo, že subvence vychází z objektivních kritérií či podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, je subvence specifická rovněž v tomto ohledu.
f) Závěr
(248)
Šetření ukázalo, že šest skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívalo v období šetření pojištění vývozních úvěrů poskytované společností Sinosure.
(249)
Poskytování pojištění vývozních úvěrů společností Sinosure ve prospěch fotovoltaického průmyslu musí být považováno za subvenci, a to v rozsahu, v němž se pojistné pohybuje pod tržními sazbami.
(250)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
g) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výpočet výhody se podobá okolnostem při poskytnutí záruk u půjčky. V souladu s čl. 6 písm. c) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí daná společnost za krátkodobé pojištění poskytované společností Sinosure a částkou pojistného, již by společnost zaplatila za srovnatelné pojištění vývozu na trhu.
(252)
Vzhledem k tomu, že krátkodobé pojištění vývozních úvěrů poskytované Sinosure je výsledkem cílů vládní politiky a Sinosure je na domácím trhu v monopolním postavení, neboť funguje jako jediná státní organizace pro poskytování vývozních úvěrů, byla za použití níže uvedené metodiky sestrojena příslušná tržní referenční hodnota. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády a společnosti Sinosure využila dále Komise ke zjištění vhodného tržního pojistného pro pojištění poskytované výrobcům fotovoltaiky rovněž dostupné skutečnosti.
(253)
Komise se domnívá, že nejvhodnější referenční hodnotou, pro kterou jsou již údaje snadno k dispozici, jsou výše pojistných sazeb uplatňované ze strany Export-Import Bank („Ex-Im Bank“) USA. Podle veřejně dostupných informací (78) je EX-IM Bank oficiálním poskytovatelem úvěrů na vývoz federální vlády USA a je soběstačná. Činnosti EX-IM Bank zahrnují pojištění vývozních úvěrů a další činnosti, jako jsou záruky na provozní kapitál a záruky na půjčky (financování kupujícího). Jejím úkolem je vytvořit a podporovat v USA pracovní místa podporou vývozu USA určeného mezinárodním odběratelům. EX-IM Bank působí jako vládní subjekt v rámci Kongresu USA. Proto existuje řada shod se společností Sinosure a tato banka se považuje za odpovídající referenční instituci.
(254)
Referenční pojistné bylo vypočítáno podle skutečných poplatků účtovaných při vývozu OECD pro pojištění celého obratu s 90 % krytím pojištěného objemu a s trváním v délce 120 dnů. Skutečné pojistné je průměr mediánu pěti různých kategorií zahraničních kupujících rozlišených podle míry solventnosti a rizika selhání. To představuje co nejbližší referenční základ pro výpočet pojistného, jež by výrobce dotčeného produktu musel hradit za tržních cen.
(255)
Výše výhody byla vypočtena z informací od čínské vlády a vztahuje se na částky společnosti Sinosure, jež byly pokryty pojištěním úvěru, a z poplatků, jež v období šetření byly za takové pojištění hrazeny. Informace poskytnuté spolupracujícími podniky o společnosti Sinosure nebyly použity, jelikož bylo zřejmé, že čínská vláda podala ucelenější přehled (například ne všechny společnosti vykázaly své pojistky uzavřené se společností Sinosure ve svých odpovědích na dotazník či toto sdělily v průběhu kontroly na místě).
(256)
Pokud jde o úhradu části pojistného pojištění místními orgány, vypočítávají se výhody coby objem slev a grantů udělených společnostem zařazeným do vzorku v průběhu období šetření.
(257)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Vývozní záruky a pojištění
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,71 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.1.5. Výhody poskytované zprostředkováním přístupu k offshore holdingovým společnostem a splátky úvěru vládou
(258)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2. Grantové programy
3.4.2.1. Rozvojový fond pro výzkum v oblasti výrobků na vývoz
(259)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2.2. Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China World Top Brands“
(260)
Komise zjistila, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku využily v období šetření výhod těchto programů. Avšak vzhledem k tomu, že výše získaných výhod není nijak vysoká a že dopad na rozpětí subvence je zanedbatelný, nepovažovala Komise za nutné napadnutelnost těchto režimů analyzovat.
3.4.2.3. Fondy pro expanzi průmyslu v provincii Guandong
(261)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2.4. Demonstrační program „Golden Sun“
a) Úvod
(262)
V podnětu se tvrdilo, že výrobci dotčeného výrobku obdrželi subvence v rámci demonstračního programu Golden Sun („Golden Sun“), který zavedla čínská vláda v červenci 2009. Podnět obsahoval důkazy prima facie, že čtyři z vývozců zařazených do vzorku obdrželi v rámci tohoto programu přímé subvence na dotčený výrobek. Rovněž bylo uvedeno, že jeden z vývozců zařazených do vzorku byl vybrán jako dodavatel dotčeného výrobku s ohledem na 70 % celkové kapacity instalované provozovateli projektu (tj. společnostmi vyrábějícími a prodávajícími elektřinu vyrobenou fotovoltaickými systémy) v roce 2011. Podnět rovněž obsahoval informace, z nichž vyplývá, že přístup k programu Golden Sun nebyl provozovatelům projektu udělován transparentně a na základě soutěže.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(263)
Komise žádala čínskou vládu o informace týkající se programu Golden Sun v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a během inspekce na místě, avšak, jak je podrobněji uvedeno v 104. a 105. bodě odůvodnění, tyto informace poskytnuty nebyly.
(264)
Pokud jde o informace požadované v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, čínská vláda trvala na tom, že uvedený program podpory není určen výrobcům dotčeného výrobku. Čínská vláda tak řadu otázek týkajících se daného programu a výhod pro výrobce dotčeného výrobku nezodpověděla a ve svých odpovědích pouze uvedla „nepoužije se“. Čínská vláda neposkytla ani všechny příslušné právní předpisy, nařízení, administrativní pokyny a další právní akty požadované v dotazníku, a předložila pouze dokument představující hlavní právní základ programu.
(265)
Na začátku ověřování programu Golden Sun požádala Komise čínskou vládu, aby k výchozímu právnímu základu předložila všechny příslušné přílohy a aby uvedla, zda má v úmyslu poskytnout další úřední dokumenty týkající se daného programu. Čínská vláda předložila požadované přílohy a odpověděla, že nemá v úmyslu předložit žádné další dokumenty. Komise poté ukázala čínské vládě dokument o rozpočtu vydaný ministerstvem financí a předložený spolupracujícími vývozci (dokument ministerstva financí č. 965 [2010] ze dne 2. prosince 2010), v němž byly uvedeny konkrétní financované projekty a příslušné částky poskytnuté v rámci daného programu. Z dodatků k tomuto dokumentu vyplývá, že jeden z vývozců zařazených do vzorku obdržel významné příspěvky na své projekty v rámci programu Golden Sun a rovněž jako dodavatel způsobilého zařízení v rámci několika projektů financovaných programem Golden Sun. Zástupci ministerstva financí, kteří byli přítomni u ověřování, uvedený dokument znali a Komise je požádala, aby předložili všechny podobné rozpočtové dokumenty vydané ministerstvem financí a týkající se období provádění programu Golden Sun. Ačkoli zástupci ministerstva financí s předložením těchto dokumentů v zásadě souhlasili, žádný z nich Komisi nepředložili.
(266)
Komise rovněž ukázala ministerstvu obchodu rozpočtové dokumenty týkající se programu Golden Sun, které vydal místní finanční odbor provincie a obce a předložil jeden ze spolupracujících vývozců, a požádala čínskou vládu, aby poskytla příslušné podobné dokumenty (tj. vydané provinciemi nebo obcemi) o daném programu. Čínská vláda odpověděla, že tyto dokumenty nemá k dispozici, neboť se týkají provincií a/nebo obcí, a tudíž je nemůže předložit.
(267)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala, že program Golden Sun není určen pro výrobce dotčeného výrobku a objasnila, že pokud tito výrobci program využili, pak vystupovali jako provozovatelé projektu, a nikoli jako výrobci solárních panelů, neboť pouze provozovatelé projektů mohou získat subvence v rámci daného programu. V dopise se rovněž tvrdí, že Komise požádala pouze o tři jmenovitě uvedené dokumenty, které čínská vláda předložila. Toto tvrzení je nesprávné, neboť během ověřování požádala Komise o konkrétní rozpočtové dokumenty vydané ministerstvem financí (rovněž výslovně uvedené v dopise Komise ze dne 23. května 2013) a místními orgány příslušnými pro oblast, kde mají sídlo vyvážející výrobci (odkazující na konkrétních dokumenty předložené vyvážejícími výrobci), které však čínská vláda neposkytla.
(268)
Komise rovněž požadovala zvláštní informace o výplatách prostředků v rámci programu Golden Sun, kterou obdržel jeden spolupracující vývozce, neboť po dodání dotčeného výrobku přímo obdržel příslušné prostředky od vlády. V průběhu inspekce na místě nebyla čínská vláda schopna tuto situaci vysvětlit ani poskytnout jakékoli podrobnosti a pouze kontaktovala právního poradce společnosti, který měl uvést, že daná situace již byla s úředníky Komise během inspekce na místě vysvětlena, což není zcela pravda. Další podrobnosti o situaci jsou popsány v 276. až 278. bodě odůvodnění níže. Jak je blíže popsáno v 275. až 278. bodě odůvodnění níže, šetřením bylo zjištěno, že spolupracující výrobci zařazení do vzorku opravdu přímo či nepřímo využívali granty v rámci programu Golden Sun i pro dodávky dotčeného výrobku. Tvrzení čínské vlády, že tento program nezvýhodňuje výrobu dotčeného výrobku, je tedy v jasném rozporu s důkazy a skutečnostmi ověřenými během šetření.
(269)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nemohla Komise ověřit některá zásadní hlediska programu Golden Sun a skutečné výhody poskytované výrobcům dotčeného výrobku. Čínská vláda navíc nepředložila všechny příslušné dokumenty, o které byla žádána, zejména pak rozpočtové dokumenty týkající se programu Golden Sun vydané ministerstvem financí pro období provádění daného programu. Některá zjištění tedy vycházejí z nejlepších dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
c) Právní základ
(270)
Výchozím právním základem je Oznámení o provádění demonstračního programu Golden Sun ze dne 16. července 2009 a připojená prozatímní opatření pro řízení fondu finanční podpory pro demonstrační program Golden Sun, spis CaiJian č. 397 [2009] vydané ministerstvem financí, ministerstvem vědy a národní radou pro energetiku; Oběžník o úspěšném provádění činností demonstračního programu Golden Sun, spis č. 718 [2009]; Oběžník o úspěšném provedení demonstračního programu Golden Sun 2010, spis č. 622 [2010]; Oběžník ministerstva financí s pokyny týkajícími se indexů finanční pomoci, pokud jde o stavební náklady v rámci demonstračních programů Golden Sun 2010, spis č. 965 [2010] ze dne 2. prosince 2010, vydané ministerstvem financí; Oběžník finančního odboru provincie Hebei o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis JCJ č. 336 ze dne 1. září 2011; Oběžník finančním odborem Hengshui o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis HCJ č. 135 ze dne 8. listopadu 2011.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(271)
Program Golden Sun byl zřízen v roce 2009 na podporu technologického pokroku a zvýšil rozvoj odvětví solárního fotovoltaického systému. Na ústřední úrovni za program zodpovídá ministerstvo financí, ministerstvo vědy a národní rada pro energetiku. Oznámení o provádění programu Golden Sun uvádí řadu kritérií způsobilosti pro financování v rámci tohoto programu, včetně: a) podniky musí být zahrnuty do místního prováděcího plánu demonstračního projektu Golden Sun; b) musí mít instalovaný výkon alespoň 300 kWh; c) délka období výstavby nesmí překročit jeden rok a provoz musí trvat nejméně dvacet let; d) vlastníci projektů v oblasti fotovoltaiky musí mít celková aktiva ve výši nejméně 100 milionů RMB a kapitál ve výši alespoň 30 % investičních nákladů; e) výrobci integrovaného systému a klíčových zařízení, jež se využívají v projektech pro výrobu fotovoltaiky, by měli být vybíráni v rámci nabídkových řízení. Způsobilé projekty mohou obdržet až 50 % celkových investičních nákladů od vlády, a tento strop se zvyšuje na 70 % pro vlastníky projektu se sídlem v odlehlých oblastech bez elektrifikace.
(272)
Co se týče postupu, podniky, které chtějí získat finanční prostředky v rámci tohoto programu, musí předložit příslušnému vládnímu orgánu žádost a podkladové dokumenty. Odbory pro finance, technologii a energetiku odpovídají na úrovni provincie za organizaci programu a předkládají společnou souhrnnou zprávu ministerstvu financí, ministerstvu pro vědu a národní energetické radě. Těm přísluší dohled nad projekty v provinciích, pokud jde o provádění dohledu nad technickými programy, podmínkami výstavby, financováním a všemi dalšími aspekty. Po konečném schválení vládou přiděluje ministerstvo financí prostředky přímo vlastníkovi projektu a uchovává příslušnou schvalovací dokumentaci a doklady o vyplacení prostředků.
(273)
Ve skutečnost předkládají provozovatelé projektů žádosti o financování vládě po uzavření smlouvy s dodavatelem způsobilého fotovoltaického zařízení (tj. zejména dotčeného výrobku). Podle příslušných právních předpisů jsou tito dodavatelé fotovoltaického zařízení vybíráni na základě nabídkového řízení. Čínská vláda však nevysvětlila, jakým způsobem při výběru provozovatelů projektu pro demonstrační projekt Golden Sun podle plánu jeho provádění uplatňuje své rozhodovací pravomoci a jakým způsobem tito provozovatelé projektu následně vybírají dodavatele způsobilého fotovoltaického zařízení. Čínská vláda a zúčastněné strany neprokázaly, že v případě výběrového řízení se jedná o otevřený, transparentní a nediskriminační postup, neboť nepředložily příslušnou dokumentaci. Neexistují žádné indicie o tom, že by bylo kdy pořízeno případné fotovoltaické zařízení ze zahraničí. Valná většina způsobilého fotovoltaického zařízení byla poskytnuta jediným spolupracujícím výrobce zařazeným do vzorku. Na základě dostupných skutečností proto orgány docházejí k závěru, že program Golden Sun je používán k tomu, aby vytvářel uměle poptávku po výrobcích vybraných čínských výrobců dotčeného výrobku. Bude-li na základě rozhodnutí vlády projekt způsobilý, měla by mu přidělit finanční prostředky.
(274)
Program Golden Sun nabízí subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě převodu finančních prostředků od čínské vlády výrobcům dotčeného výrobku v podobě grantů.
(275)
Šetřením bylo konkrétně zjištěno, že několik spolupracujících výrobců zařazených do vzorku získalo přímo granty v rámci programu Golden Sun, a to na instalaci výrobních solárních zařízení ve svých prostorách. Tyto granty vyplácené spolupracujícím výrobcům jsou proto přímo spojené s dotčeným výrobkem a vyrovnávají jim část nákladů, které by jinak nesli.
(276)
Při šetření bylo rovněž dále zjištěno, že spolupracující výrobci zařazení do vzorku využívají financování podle tohoto programu k dodávce dotčeného výrobku provozovatelům projektů, kteří nejsou ve spojení. Zejména bylo v průběhu šetření na místě zjištěno, že jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku získal přímo od čínské vlády značnou jednorázovou paušálních platbu pro všech 40 projektů zřízených v rámci programu Golden Sun, pro které dodal dotčený výrobek. Spolupracující vyvážející výrobce zařazený do vzorku však takové množství ve svém dotazníku v odpovědích nevykázal. Podle oběžníku ministerstva financí z roku 2010 vyplývalo, že tento spolupracující vývozce byl vybrán, aby dodával dotčený výrobek několika provozovatelům projektů, kteří nejsou ve spojení, a to ze soukromého i veřejného sektoru. Komise se snažila získat informace od čínské vlády s ohledem na tuto přímou platbu pro spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku, neboť článek 13 prozatímních opatření oznámení o programu Golden Sun z roku 2009 výslovně vyžaduje, aby byly granty vypláceny přímo provozovateli projektu (tj. nikoli dodavateli fotovoltaického zařízení), přičemž čínská vláda výslovně tuto skutečnost v průběhu ověřování potvrdila. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda neposkytla žádné vysvětlení během inspekce na místě, kterým by zdůvodnila přímé financování, které obdržel vývozce zařazený do vzorku. V dopise ze dne 3. června 2013 se čínská vláda vyjadřuje pouze k jednomu projektu ze 40 a stroze uvádí, že mezi provozovatelem projektu a vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku existovalo finanční ujednání, neboť provozovatel nedisponoval dostatečnými finančními prostředky, a tudíž bylo sjednáno, že subvence bude vyplacena přímo vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Toto ničím nepodložené a velmi stručné vysvětlení, jež se týká pouze jednoho projektu, kterého se účastnil spolupracující vývozce zařazený do vzorku, a to ze čtyřiceti projektů uvedených v dokumentu ministerstva financí, je z hlediska Komise k vyjasnění situace zcela nedostačující.
(277)
Spolupracující vývozce zařazený do vzorku se ve svém dopise ze dne 24. června 2013 snažil zdůvodnit, že tato přímá platba za 40 dotčených projektů nebyla uvedena, neboť představovala subvenci pro provozovatele projektu coby „uživatele“ a nikoli pro dodavatele. Tento vývozce potvrdil, že obdržel přímou paušální platbu týkající se dodávek pro 40 projektů uvedených v oběžníku ministerstva financí. Rovněž doplnil, že vláda může převést prostředky přímo dodavateli, aby bylo zajištěno, že tyto granty budou použity pouze pro povolené fotovoltaické systémy a usnadnila se kontrola. Tento vývozce se však ve své odpovědi zaměřil pouze na jeden projekt, k němuž byla shromážděna dokumentace při kontrole na místě, a nevyjádřil se k dalším 39 projektům, za něž obdržel financování v rámci programu Golden Sun. I když vývozce prokázal, že prostředky pro tento konkrétní projekt byly zaúčtovány coby příjem a nikoli jako záloha vládního grantu, nepředložil žádné jiné důkazy o skutečné realizaci tohoto či jiných projektů, včetně důkazů o realizaci dodávky dotčeného výrobku, za kterou byly získány finanční prostředky. Jeho vysvětlení rovněž neobjasnilo nesrovnalosti, pokud jde o přímé platby vlády podle příslušných prováděcích předpisů uvedených výše, jež stanovují, že finanční prostředky se obvykle převádí ze strany vlády provozovateli projektu a nikoli dodavateli zařízení.
(278)
Komise má za to, že vysvětlení čínské vlády o finančním ujednání mezi spolupracujícím vývozcem zařazeným do vzorku a provozovatelem projektu je nepřesvědčivé, neboť je zvláštní, že dva soukromé subjekty se mohou samostatně rozhodnout, že uzavřou ujednání, jež obnáší kroky ze strany vlády (tj. přímou platbu od vlády dodavateli, odchylně od článku 13 oznámení z roku 2009, aniž by se toho vláda účastnila či o této skutečnosti věděla. Čínská vláda nepředložila v této věci přímých plateb dodavatelům žádné přesvědčivější důkazy či připomínky a svou odpověď omezila pouze na jeden anonymní projekt ze čtyřiceti projektů provedených spolupracujícími vývozci zařazenými do vzorku. Vysvětlení poskytnutá tímto vývozcem rovněž nechávají bez povšimnutí vyjádření čínské vlády o tom, že provozovatel jistého projektu, který čínská vláda nijak nespecifikovala, se nacházel v obtížné finanční situaci. Navíc prohlášení vývozce týkající se možnosti přímé platby a jejich odůvodnění nelze potvrdit z jiných pramenů ani od čínské vlády.
(279)
S ohledem na uvedené omezené a rozporuplné připomínky předložené čínskou vládou a spolupracujícím vývozcem zařazeným do vzorku se nabízí jediný společným bod a logický závěr, totiž ten, že přímá jednorázová paušální platba ze strany čínské vlády spolupracujícímu vývozci zařazenému do vzorku byla nutná, aby vývozce obdržel příslušnou částku, jinak by v souvislosti s obtížnou finanční situací provozovatele projektu hrozilo riziko nezaplacení. Skutečností zůstává, že spolupracující vývozce zařazený do vzorku nebyl schopen vysvětlit, jak jednorázovou paušální platbu od vlády využil, tj. zda bylo fotovoltaické zařízení nakonec provozovatelům projektu poskytnuto a případně jakou cenu za ně provozovatelé projektu zaplatili. Vzhledem k tomu, že k tomuto spisu nejsou k dispozici žádné další důkazy a ani Komise je nemůže jinak přiměřeně získat, je podle článku 28 základního nařízení učiněn závěr, že jednorázová paušální platba spolupracujícímu vývozci představuje přímý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(280)
Komise dále dochází k závěru, že granty poskytnuté dodavatelům dotčeného výrobku, ať již v pozici provozovatelů projektu nebo v případě údajného dodávání fotovoltaického zařízení provozovatelům projektu, kteří nejsou ve spojení, představují výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. V případě provozovatelů projektu umožňuje financování v rámci programu Golden Sun, aby výrobci dotčeného výrobku ušetřili náklady na instalaci zařízení na výrobu solární energie ve svých prostorách. V případě dodavatelů fotovoltaického zařízení provozovatelům projektu, kteří nejsou ve spojení, jsou finanční prostředky programu Golden Sun v rukou výrobců dotčeného výrobku, aniž by bylo nutné poskytnout zařízení a/nebo ochranu proti riziku neplacení provozovateli projektu, kteří nejsou ve spojení. V druhém případě obdrží výrobci dotčeného výrobku platbu, kterou by jinak od provozovatele projektu, jenž není ve spojení, nezískali.
(281)
Tento subvenční program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité provozovatele projektu a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na provozovatele projektu činné v odvětví solární energetiky. Navíc, vzhledem k tomu, že ani výběr dodavatele fotovoltaického zařízení ani výběr provozovatelů projektu není založen na otevřeném, transparentním a nediskriminačním konkurenčním postupu a že dochází k přímým platbám ze strany čínské vlády dodavatelům fotovoltaického zařízení, je režim rovněž specifický, neboť poskytuje výhody pouze určitým dodavatelům fotovoltaického zařízení. Tento program nesplňuje požadavky nespecifičnosti podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, neboť podmínky způsobilosti a skutečná kritéria pro výběr, jež se vztahují na podniky, které mají být zahrnuty do místních plánů provádění projektů, a na finální projekty, jež mají být vybírány na základě rozdílných technických a finančních hledisek, nejsou objektivní a neuplatní se ve všech případech bez rozdílu.
e) Závěr
(282)
Program Golden Sun je specifickou subvencí ve formě grantu. Šetřením bylo zjištěno, že někteří spolupracující vývozci tuto subvenci využili.
f) Výpočet výše subvence
(283)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Demonstrační program „Golden Sun“
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,05 %
3.4.3. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.4.3.1. Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi,
a) Úvod
(284)
V podnětu se tvrdí, že existuje zvláštní právní předpis z roku 1991 na podporu zahraničních investic v Číně, a to prostřednictvím zákona o podnicích se zahraničními investicemi a dani z příjmu zahraničních podniků. K výhodám podniků se zahraničními investicemi patří subvenční program označovaný jako „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, který stanoví úplné osvobození od přímých daní pro první dva roky ziskovosti podniku se zahraničními investicemi a poloviční osvobození od daně z příjmu pro následující tři roky.
(285)
Program „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ rovněž existuje v jiné podobě pro společnosti se statusem podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie, které se nacházejí v určitých vymezených oblastech. Výhody v rámci této varianty rovněž mohou platit i po roce 2013. Šetření ukázalo, že jeden ze spolupracujících vývozců (Yingli Hainan) požíval od roku 2011 výhod v rámci tohoto programu, které spočívaly v plném osvobození od daně na roky 2011 a 2012 a 50 % snížení daně v následujících třech letech.
(286)
Komise se snažila tento programu ověřit během inspekce na místě u čínské vlády. Čínská vláda však o této variantě programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ neposkytla žádné informace. V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda tvrdila, že tento program není v podnětu napaden a že pro podniky se zahraničními investicemi uvedenými v podnětu není náhradním programem varianty „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, která se uplatňuje bez zeměpisného omezení. Komise bere tato vysvětlení čínské vlády na vědomí a chápe, že uvedený daňový program je v porovnání s programem „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ pro podniky se zahraničními investicemi formálně samostatným programem. Jelikož však jeho výhody pokračují i po údajném vypršení platnosti uvedeného režimu pro podniky se zahraničními investicemi, jsou působení, povaha a účinky příslušných výhod stejné jako v případě programu pro podniky se zahraničními investicemi, jak bylo uvedeno jedním ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku, a Komise se proto domnívá, že tento program má úzkou spojitost s programem „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ pro podniky se zahraničními investicemi, je jeho pokračováním, a měl by proto být vyrovnán. V tomto ohledu Komise poznamenává, že čl. 10 odst. 1 základního nařízení umožňuje šetření všech „údajných subvencí“ označených žadatelem a nečiní žádný odkaz na „údajný subvenční program“. Vzhledem k tomu, že v daném případě zahrnují oba programy stejnou subvenci, tj. ušlé daň z příjmu právnických osob, je Komise oprávněna je šetřit jako jedinou subvenci.
b) Právní základ
(287)
Právní základ tohoto programu představuje článek 8 daňového práva pro podniky se zahraničními investicemi a článek 72 prováděcích pravidel zákona o dani z příjmu Čínské lidové republiky ve vztahu k podnikům se zahraničními investicemi a zahraničním podnikům. Podle čínské vlády byl program ukončen počínaje rokem 2008 na základě přijetí zákona o dani z příjmu podniků dne 16. března 2007 na 5. schůzi 10. zasedání Všečínského shromáždění lidových zástupců Čínské lidové republiky, konkrétně na základě článku 57 zákona o dani z příjmu podniků, s postupným ukončením výhod do konce roku 2012.
(288)
Právním základem zvláštního programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ je vyhláška č. 40 [2007] tj. oznámení Státní rady k realizaci přechodných preferenčních politik o dani z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií zřízené ve zvláštní hospodářské zóně a Shanghai Pudong New District na základě čl. 57 odst. 3 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, spolu se správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(289)
Pouze výrobní podniky se zahraničními investicemi, jejichž provoz je plánován na dobu nejméně deseti let, jsou osvobozeny od daně z příjmu. Výjimka se uplatní od roku, ve kterém podnik začne realizovat zisky, na dobu prvních dvou let, a pak dojde ke snížení platných daňových sazeb o padesát procent po následující tři roky.
(290)
Aby podniky mohly využít zvláštní variantu režimu podpory, musí mít status podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie s příslušným správním osvědčením, tj. podniky v oblasti duševního vlastnictví, které rovněž splňují podmínky stanovené v článku 93 prováděcího předpisu zákona o dani z příjmu podniků.
(291)
Společnost, která se chce daného programu účastnit, musí státní daňové správě předložit každoroční přiznání týkající se daně z příjmu právnických osob, dodatky a finanční výkazy. Tento postup se rovněž vztahuje na zvláštní variantu programu.
(292)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl postupně ukončen poté, co v roce 2008 vstoupil v platnost zákon o dani z příjmu podniků a jeho výhody platily do konce roku 2012. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tento daňový program poskytl během období šetření výhody několika výrobcům ve fotovoltaickém odvětí. Kromě toho nelze vyloučit, že výhody v rámci tohoto programu stále platí nebo že existuje nebo v budoucnosti vznikne podobný náhradní program. Jak bylo vysvětleno výše, šetření prokázalo, že existují i další varianty programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, který nadále zvýhodňuje výrobce solárních panelů. Tento program je proto nadále shledán napadnutelným.
(293)
Zvláštní variantu programu využil jeden spolupracující vývozce, Yingli Green Energy.
d) Závěr
(294)
Program tudíž představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(295)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které patří do kategorie podniků se zahraničními investicemi a které splňují zvláštní kritéria stanovená příslušnými právními předpisy.
(296)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(297)
Tato varianta programu by proto měla být pokládána za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(298)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, jako např. fotovoltaické výrobní odvětví. Režim je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na určité regiony.
(299)
Tato varianta by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(300)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(301)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(302)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Dva roky úplné a tři roky poloviční osvobození
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,03 %
3.4.3.2. Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
(303)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.3. Úleva na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
(304)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.4. Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
(305)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.5. Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
a) Úvod
(306)
V podnětu se tvrdí, že za svou činnost v oblasti výzkumu a vývoje mají podniky se zahraničními investicemi nárok na preferenční daňové zacházení, a to prostřednictvím 150 % zápočtu daně z nákladů, pokud tyto byly zvýšeny o alespoň 10 % v porovnání s předchozím rokem.
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen přijetím zákona o dani z příjmu podniků v roce 2008 a že nenásledovalo žádné přechodné období. Několik spolupracujících vývozců zařazených do vzorku však uvedlo, že v rámci zákona o dani z příjmu podniků z roku 2008 využívali výhod podobného programu, což svědčí o tom, že preferenční program pro započítání nákladů v oblasti výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi byl v roce 2008 nahrazen zvláštním programem. Další informace o 150 % započítání daně čínská vláda v odpovědi na dotazník ani v odpovědi na upozornění neposkytla.
b) Právní základ
(308)
Tento režim je upraven čl. 30 odst. 1 Zákona o dani z příjmu podniků a článkem 95 Prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků ČLR a Správními opatřeními pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a článkem 93 Prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků spolu s oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
(309)
Článek 95 stanoví, že další 50 % odečtení výdajů v oblasti výzkumu a vývoje uvedené v čl. 30 bodě 1 se vztahuje na výdaje na výrobky nových a špičkových technologií tak, že tyto podléhají odpisům, které ze 150 % vycházejí z nákladů na dlouhodobá aktiva.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(310)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. Tento program byl již napaden v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (79) a oceli s organickým povlakem (80). Příslušná právní ustanovení opravdu ukazují, že tento program poskytuje výhodu pouze společnostem, které mají úřední status společností využívajících nejnovější a špičkové technologie. Účelem výdajů těchto společností v oblasti výzkumu a vývoje musí být rovněž vývoj nových technologií, nových produktů a nových dovedností. Způsobilé podniky mohou odečíst dalších 50 % svých výdajů na výzkum a vývoj oproti povinnosti vyplývající z daně z příjmu. Rovněž náklady z dlouhodobých aktiv opravňují způsobilé společnosti k 150 % odečtu skutečných nákladů těchto společností.
(311)
Šetřením bylo zjištěno, že společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta jak v daňové přiznání, tak v příloze V. Pouze společnosti, které získaly formální osvědčení, jež jim přiznává status podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, mohou tento režim využít.
d) Závěr
(312)
Daný režim proto představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých příjmů vlády, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(313)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož samotné právní předpisy omezují použití tohoto programu pouze na některé podniky formálně uznané jako podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií, a jejichž výdaje v oblasti výzkumu a vědy jsou určeny na nové technologie, nové produkty a nové dovednosti.
(314)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(315)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(316)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(317)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,33 %
3.4.3.6. Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
(318)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.7. Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
(319)
Šetření potvrdilo, že společnostem zařazeným do vzorku nebyly v období šetření poskytnuty v rámci daného programu žádné výhody, neboť uvedené společnosti využívaly nový program, který toto preferenční zacházení nahradil. Podrobnosti jsou uvedeny v bodě 3.4.4.8. níže.
3.4.3.8. Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
a) Úvod
(320)
Na základě tohoto programu může podnik se statusem podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie využívat sníženou sazbu u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program shledala EU při šetření případu bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem jako napadnutelný; rovněž byl napadnut ze strany orgánů USA.
b) Právní základ
(321)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmu podniků spolu se Správními opatřeními pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a článek 93 prováděcího nařízení k zákonu o dani z příjmu podniků spolu s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(322)
Tento režim je použitelný pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a potřebují zásadní podporu státu. Tyto podniky musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat řadu požadavků: i) jejich výrobci jsou zahrnuti do oblasti působnosti výrobků v odvětví nejnovějších a špičkových technologií s klíčovou státní podporou; ii) celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří určitou část celkového příjmu z prodeje; iii) příjem z výrobků nejnovějších a špičkových technologií tvoří určitou část celkového příjmu z prodeje; iv) pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují určité procento z celkového počtu zaměstnanců; v) splňovat ostatní požadavky stanovené správními opatřeními pro výrobky nejnovějších a špičkových technologií z roku 2008.
(323)
Společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta jak v daňovém přiznání, tak v příloze V.
d) Závěr
(324)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů vlády, čímž získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat.
(325)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky se statusem podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(326)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(327)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(328)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,35 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.3.9. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
(329)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.10. Daňové programy v provincii Guandong
(330)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.4. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.4.4.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(331)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že vybavení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napaden v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
b) Právní základ
(332)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do podporované kategorie, nebo do omezené kategorie B v rámci katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií nebo které jsou v souladu s katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporovaný státem. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(334)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti.
(335)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců činí:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,38 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.4.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
a) Úvod
(336)
Tento program stanoví osvobození od DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Této výhody lze využít v případě, že zařízení není uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a jeho hodnota nepřekračuje určitou prahovou úroveň. Tento program byl předmětem antisubvenčního řízení týkajícího se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
b) Právní základ
(337)
Právní základ tvoří prozatímní opatření o vrácení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky/subjekty se zahraničními investicemi, zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o zrušení rabatové politiky pro zařízení vyrobené na domácím trhu a nakupované podniky se zahraničními investicemi.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(338)
V odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda tvrdila, že uvedený program byl ukončen počínaje 1. lednem 2009 a odkázala na oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o zrušení rabatové politiky pro zařízení vyrobené na domácím trhu a nakupované podniky se zahraničními investicemi (CAISHUI 2008 č. 176). Šetření však ukázalo, že několik vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívalo v průběhu období šetření výhody tohoto režimu. Dotčení vývozci zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši poskytované výhody. S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že čínská vláda neposkytla o daném programu přesné informace, a jak ukazuje situace některých vyvážejících výrobců, uvedený program přetrvává.
(339)
Jelikož čínská vláda neposkytla žádnou z požadovaných informací, Komise vyšla z informací předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.
(340)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, neboť subjekty se zahraničními investicemi jsou osvobozené od platby DPH, která by byla jinak splatná. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky se zahraničními investicemi, které kupují zařízení vyrobené na domácím trhu a které patří do podporované kategorie a do omezené kategorie B Katalogu pro odvětví se zahraničními investicemi nebo zařízení koupené na domácím trhu uvedené v Katalogu klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporovaný státem. Dále Zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí omezují výhody na podniky se zahraničními investicemi, které patří do podporované kategorie v Katalogu pro orientaci odvětví se zahraničními investicemi nebo Katalogu zvýhodněných odvětví se zahraničními investicemi v centrálních a západních regionech v Číně. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Tento program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
d) Výpočet výše subvence
(341)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození domácího zařízení od DPH. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými postupy v daném odvětví.
(342)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,05 %
3.4.4.3. Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu fondů na rozvoj zahraničního obchodu
(343)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.5. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
3.4.5.1. Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou
(344)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.2. Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou
(345)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.3. Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou
(346)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.4. Dodání elektrické energie vládou
a) Úvod
(347)
Žadatel tvrdí, že někteří čínští výrobci polykrystalického křemíku měli výhodu z levné elektřiny dodávané za nižší než přiměřenou cenu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(348)
Šetřením se zjistilo, že mnoho vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo ve spojení s výrobcem polykrystalického křemíku v rámci své skupiny společností. Bylo zjištěno, že jedna ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, LDK Solar, dostávala pravidelně významné subvence na poplatky za elektřinu od finančního úřadu ekonomické zóny Xin Yu. Společnost v tomto případě sice nezískala výhodu přímo z nižší sazby za elektřinu, než je jinak dostupná na trhu, značné slevy na dani poskytované finančním úřadem ekonomické zóny Xin Yu však nakonec vedly k tomu, že společnost těžila z dodávek levnější elektrické energie, a jsou proto funkčně rovnocenné vládním dodávkám za ceny nižší než tržní. V každém případě, i kdyby byla sleva na dani posouzena jako grant, opatření je úzce spojené s tvrzením žadatele a spadá do oblasti šetření. Dotčené společnosti ze skupiny LDK Group byly totiž téměř v plné výši zpětně proplaceny poplatky za elektrickou energii dlužné v období šetření.
(349)
Skupina LDK Solar prostřednictvím výrobce polykrystalického křemíku, se kterým byla ve spojení, obdržela finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení, neboť jí místní vláda poskytla subvence na poplatky za elektřinu, nebo ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně vzato jde o přímý převod peněžních prostředků.
(350)
LDK Solar získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda dodala elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tomuto vývozci byla v důsledku subvencí na poplatky za elektřinu skutečně poskytnuta nižší sazba, než je sazba obecně dostupná. Přímý převod finančních prostředků poskytuje výhodu, protože jde o nevratný příspěvek, který není na trhu k dispozici.
(351)
Subvence ve formě dodávání levné elektřiny prostřednictvím slevy na dani pro jednoho z výrobců zařazených do vzorku je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť subvence na poplatky za elektřinu byly poskytovány pouze společnosti LDK. Subvence je též regionálně specifická pro určité podniky v ekonomické zóně Xin Yu. Vzhledem k nedostatku spolupráce ze strany společnosti LDK a čínské vlády při ohlašování této subvence vycházejí výše uvedené závěry z dostupných údajů.
c) Výpočet výše subvence
(352)
Výše subvence byla rovna výši slevy platné během období šetření.
(353)
Subvenční sazba zjištěná v rámci tohoto programu během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Elektřina za cenu nižší než přiměřenou
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Skupina JingAo a společnosti ve spojení
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společností ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.5.5. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(354)
Žadatel tvrdí, že čínští výrobci dotčeného výrobku získávají práva k užívání pozemků od čínské vlády za cenu nižší než přiměřenou tím způsobem, že vnitrostátní nebo místní vlády neudělují práva v souladu s tržními zásadami.
(355)
Čínská vláda uvedla, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, na němž musí být práva k užívání pozemků veřejně obchodována podle právních předpisů platných pro trh s pozemky. Podle čínské vlády by pozemky pro průmyslové a obchodní využití měly být získány náhradou za jejich využití na volném trhu prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby nebo soutěže a „bez ohledu na počet nabídek nebo původní cenu představuje cena, která je nakonec zaplacena, tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že převod práva k užívání pozemků nesmí zahrnovat omezení, jež by se týkalo vyhlašování záměru převodu prostřednictvím nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů, která negativně ovlivňují spravedlivou hospodářskou soutěž.
(356)
Čínská vláda nepředložila žádné údaje ohledně skutečných cen za práva k užívání pozemků a počátečních cen pozemků určovaných vládou. Informace požadované v dotazníku, které čínská vláda poskytla, pokud jde o převody práv k užívání pozemků, byly neúplné. Při opravě své původní odpovědi na dotazník během inspekce na místě také potvrdila, že některé z ohlášených převodů byly předmětem nabídkového řízení. Nebyly však předloženy žádné podrobnosti o počtu nabídek a rozdílu mezi počáteční a konečnou cenu, jak bylo požadováno v dotazníku.
(357)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejích tvrzení, že převody práv k užívání pozemků v Číně probíhají prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Je třeba poznamenat, že podle článku 11 Ustanovení o přidělování práv k užívání stavebních pozemků ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, dražeb a cenových odhadů příslušný státní orgán veřejně oznámí konání veškerých výzev k podávání nabídek/dražeb/cenových odhadů. Na základě toho si Komise vyžádala všechna veřejná oznámení týkající se převodů, u nichž byly uplatněny tyto postupy, tak aby shromáždila a ověřila informace požadované v dotazníku. Čínská vláda nepředložila žádné z těchto oznámení a tvrdila, že „již neexistují“. Komise tak nemohla ověřit informace o převodech práv k užívání pozemků vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(358)
Komise čínskou vládu vyrozuměla o tom, že zvažuje uplatnění ustanovení článku 28 nařízení (ES) č. 597/2009, pokud jde o tento program subvencí, a vzhledem k tomu, že čínská vláda ve své odpovědi na dopis Komise ze dne 23. května 2013 neposkytla v této věci uspokojivé vysvětlení nebo nové důkazy, Komise musela svá zjištění opřít o nejlepší dostupné údaje, tj. v tomto případě o informace poskytnuté vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a další veřejně dostupné informace.
(359)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad, a v žádném případě ne o zjištění či závěr, čínská vláda vyjádřila názor, že je tento předpoklad nepravdivý, a žádné konkrétní informace o možných základech pro srovnání neposkytla. Čínská vláda pouze uvedla, že „v rozsahu, ve kterém by měl být jakýkoli základ pro srovnání použit, by se muselo jednat o ceny, jež by musely za podobný pozemek zaplatit čínské podniky, které nejsou upřednostňovány“. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neuvedla, které podniky nejsou „upřednostňovány“, a ani neposkytla žádné informace o cenách, jež tyto podniky za průmyslové pozemky v Číně platí, nemohla Komise posoudit, zda představují vhodný základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ve svých předchozích šetřeních týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem Komise zjistila, že ustanovení týkající se práv k užívání pozemků pro tyto podniky rovněž nedodržují tržní zásady.
b) Právní základ
(360)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(361)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak mohou činit na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
(362)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(363)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech.
(364)
Bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Během inspekcí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise získala určitá oznámení vydaná příslušnými orgány o právech k užívání pozemků připravených k převodu. Zatímco jedno oznámení konkrétně omezuje potenciální kupující práv k užívání pozemků na podniky fotovoltaického průmyslu (81), jiné stanoví omezení ceny původně stanovené státními orgány, čímž znemožňuje stanovení tržní ceny. (82) Samotné dražby pak podle všeho nepředstavovaly skutečnou hospodářskou soutěž, neboť v mnoha případech sledovaných během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců podala nabídku pouze jedna společnost (pouze výrobce v odvětví fotovoltaiky zařazený do vzorku), a proto vyvolávací cena těchto pozemků (hodnota stanovená místním pozemkovým úřadem) představovala konečnou cenu za metr čtvereční.
(365)
Výše uvedené důkazy jsou v rozporu s tvrzením čínské vlády, že ceny placené za práva k užívání pozemků v ČLR představují tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu a že převod práva k užívání pozemků nezahrnuje omezení při oznamování převodu prostřednictvím nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů, které negativně ovlivňují spravedlivou hospodářskou soutěž. Bylo rovněž zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi od místních orgánů zpětné platby jako náhradu za (již tak nízké) ceny, které zaplatili za právo k užívání pozemku.
(366)
Kromě nízkých cen obdrželi někteří z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku další finanční prostředky spojené s nákupem práva k užívání pozemků, které ve svém důsledku skutečnou cenu zaplacenou za tato práva dále snížily.
(367)
Zjištění vycházející z řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanoveny příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku (83).
(368)
Také nezávislé veřejně dostupné informace naznačují, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (84).
d) Závěr
(369)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 364. až 367. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v ČLR neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího základu pro srovnání (viz 372. bod odůvodnění výše), je částka, kterou výrobci zařazení do vzorku za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Kromě toho jsou zpětné platby od místních orgánů přímými převody finančních prostředků, které představují výhodu, protože jde o nevratné příspěvky, jež nejsou na trhu k dispozici. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přednostní přístup k průmyslovým pozemkům je omezen pouze na společnosti, které působí v určitém průmyslovém odvětví, v tomto případě fotovoltaickém průmyslu, pouze některé obchodní operace podléhaly nabídkovému řízení, ceny jsou často určovány státními orgány a postupy vlády v dané oblasti jsou nejasné a netransparentní. Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (85).
(370)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(371)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v ČLR, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že základy pro srovnání v soukromém sektoru pro tuto zemi zcela chybějí. Úprava nákladů či cen tedy není v případě ČLR proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v ČLR neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného vnějšího základu pro srovnání využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný základ pro srovnání je vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan. Tyto údaje byly použity i v předchozích šetřeních týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
(372)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v ČLR, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou ve skutečnosti zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, (sníženou o částku zpětných vládních plateb), a částkou, která by měla být běžně zaplacena na základě tchaj-wanského základu pro srovnání.
(374)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(375)
Subvenční sazba zjištěná v rámci tohoto programu během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Práva k užívání pozemku za cenu nižší než přiměřenou
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,65 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,66 %
3.5. Připomínky stran po zveřejnění konečných informací
(376)
Čínská vláda namítala, že některé informace z konečného informačního dokumentu byla po poskytnutí informací citována některými médii a zúčastněnými stranami. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise dokument nezveřejnila. Nemůže však kontrolovat činnost několika set zúčastněných stran, které informační dokument obdržely. Pokud se některé strany rozhodly dokument zveřejnit nebo k němu vyjádřit své stanovisko, Komise neměla žádné prostředky, jak jim v tom zabránit.
3.5.1. Připomínky čínské vlády týkající se údajně chybných prohlášení v dokumentu poskytujícím konečné informace
(377)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušila požadavek čl. 12 odst. 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále jen „dohoda WTO o subvencích“), který se týká „široké možnosti předložit písemně všechny důkazy“. Značné prodloužení lhůt pro zaslání odpovědí na dotazník, jež Komise poskytla (jak je podrobně uvedeno v 104. bodě odůvodnění výše), bylo podle čínské vlády pro tento účel nedostatečné. Čínská vláda dále tvrdila, že to, co je „rozumnou dobou“ podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích, by představovalo také „širokou možnost“ podle čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích pro všechny ostatní dokumenty typu dotazníku. Čínská vláda rovněž tvrdila, že mohla oslovit vyvážející vývozce zařazené do vzorku až poté, co byl dokončen výběr vzorku, a proto doba vyhrazená na odpověď mezi obdržením dotazníku a rozhodnutím o výběru vzorku neměla žádný význam. Čínská vláda tvrdila, že „přání“ Komise rychle dokončit šetření bylo, jak se zdá, silnější než „neoddiskutovatelný požadavek“ poskytnout „širokou možnost“ podle čl. 12 odst. 1. Komise s těmito tvrzeními nesouhlasí, jelikož učinila vše, co bylo v jejích silách, aby poskytla čínské vládě co nejvíce času k předložení odpovědí na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky. Čínské vládě bylo rovněž sděleno, že je možné předložit požadované dokumenty až do data konání inspekce na místě.
Komise nenamítala nic proti tomu, aby čínská vláda předkládala jakékoli informace v průběhu celého řízení, a vícekrát čínskou vládu upozornila na možnost požádat o slyšení, při kterých by mohly být předloženy informace a názory čínské vlády. Podotýká se, že žádné informace předložené čínskou vládou v průběhu celého řízení nebyly odmítnuty z časových důvodů. Tvrzení čínské vlády, že doba poskytnutá na odpověď mezi obdržením dotazníku a rozhodnutím o výběru vzorku neměla žádný význam, není správné. Významná část dotazníku se týkala celkové úrovně subvencování dotčeného odvětví/výrobku a čínská vláda nebyla rozhodnutím o výběru vzorků nijak omezována ve shromažďování informací obecné povahy. Ještě důležitější je, že po výběru vzorku zbývalo čínské vládě stále 43 dnů na shromáždění specifických informací od jednotlivých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Komise postupovala v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích a poskytla čínské vládě širokou možnost předložit všechny důkazy, které považuje za významné, se zřetelem k tomu, že taková povinnost nemůže mít neomezené trvání, aby bylo možné zajistit dokončení šetření.
(378)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise původně požadovala podrobné informace o vyvážejících výrobcích, kteří nebyli zařazeni do vzorku, což nebyly „informace nezbytné“ pro účel šetření založeného na výběru vzorku. V této souvislosti se podotýká, že v době, kdy byl dotazník určený pro čínskou vládu odesílán, nebylo ještě definitivně rozhodnuto, zda v tomto řízení bude uplatněn výběr vzorku, či nikoli. Poté, co Komise obdržela od čínských vyvážejících výrobců odpovědi v dotazníku pro výběr vzorku a bylo zjevné, že spolupráce ze strany vývozců je vysoká, a jakmile se vyjasnilo, že vývozci zařazení do vzorku budou spolupracovat náležitým zodpovězením dotazníků, netrvala Komise na poskytnutí specifických informací o společnostech týkajících se subvencování za vyvážející vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Proto Komise s tímto tvrzením nesouhlasí.
(379)
Čínská vláda tvrdila, že v dokumentu poskytujícím konečné informace Komise chybně uvedla, že čínská vláda v odpovědi na dotazník a následně předložených dokumentech nesdělila určité informace. To není pravda. Jak Komise již uvedla ve svém dopise čínské vládě ze dne 23. května 2013, čínská vláda neposkytla požadované informace, pokud jde o finanční instituce ve státním vlastnictví, dokumenty týkající se subjektu Sinosure a poskytování pojištění vývozních úvěrů, dokumenty týkající se demonstračního programu Golden Sun, a informace týkající se poskytování užívacích práv k pozemkům.
(380)
Podle čínské vlády Komise nepoužila fakta dostupná v rámci mechanismu pro doplnění chybějících informací, jak vyplývá z judikatury rozhodčích panelů WTO a sporů v rámci WTO (86), a místo toho „uplatnila nepříznivé závěry sankčním způsobem a dále porušila ustanovení dohody WTO o subvencích“. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise nepoužila dostupná fakta „pouze za účelem nahrazení informací, jež mohou chybět, ale jako konkrétní základ pro veškeré své závěry ohledně subvencování, a zcela tak ignorovala značné množství informací poskytnutých čínskou vládou a nejčastěji zapojenými finančními institucemi, a to z toho důvodu, že údajně neposkytly vyčerpávající odpovědi nebo nedoložily každý číselný údaj“. To ovšem Komise neučinila. Veškeré informace včetně plánů a právních předpisů předložené čínskou vládou byly zváženy a analyzovány, a závěry jsou založeny právě na těchto dokumentech poskytnutých čínskou vládou ve všech případech, kdy byly tyto dokumenty předloženy a ověření potvrdilo jejich přesnost. Příkladem toho, jak Komise přistupovala k informacím předloženým čínskou vládou, jsou časté citace z těchto dokumentů, které závěry podporují. Ve 110. bodě odůvodnění výše Komise jasně vysvětluje jediné situace, kdy předložené informace nebyly vzaty za bernou minci.
(381)
Čínská vláda dále tvrdila, že Komise si sama protiřečí, když v dokumentu poskytujícím konečné informace tvrdí, že při tomto šetření požadovala informace o jednotlivých transakcích pouze v souvislosti s vývozci zařazenými do vzorku, a na jiném místě ve stejném dokumentu uvedla, že „dotazník pro vládu se neomezuje na vývozce zařazené do vzorku“. To není pravda. Komise neučinila protichůdné výroky. Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, po rozhodnutí použít výběr vzorku Komise omezila svou původní žádost o poskytnutí specifických informací o společnostech na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Aby však bylo možno posoudit napadnutelnost údajných subvenčních režimů, požádala Komise také o jiné informace, než jsou informace vztahující se k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, např. informace týkající se finančních trhů v Číně nebo trhu s užívacími právy k pozemkům. Proto je uvedeno, že „dotazník pro vládu se neomezuje na vývozce zařazené do vzorku“.
(382)
Čínská vláda také tvrdila, že Komise, jak se zdá, přehlédla, že informace nelze odmítnout jen proto, že nebyly dány k dispozici k ověření. Takto však Komise v tomto řízení k informacím nepřistupovala. Ani v jednom případě nebyla „nedostupnost ověření“ jediným důvodem pro to, aby takové informace nebyly vůbec přijaty. Jestliže jim však jiné informace ve složce protiřečily, a čínská vláda přitom nebyla schopna je podpořit jinými důkazy, nemohly být takové informace přijaty doslova.
(383)
Podle čínské vlády Komise v odstavci 85 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 117. bodě odůvodnění výše) „uznala“, že čínská vláda neovládá bankovní a finanční instituce a nemůže je donutit, aby poskytovaly informace. Podotýká se, že Komise si takového výroku není vědoma a po přezkoumání znění uvedeného bodu odůvodnění se nezdá, že by se tak stalo.
(384)
Čínská vláda tvrdila, že Komise se zřejmě rozchází s čínskou vládou v tom, že v případě šetření nemohou být požadavky základního nařízení EU nebo dohody WTO o subvencích nadřazeny vnitrostátním předpisům. Spojitost, kterou čínská vláda vyvodila z neposkytnutí údajně důvěrných informací, není na místě. Komise však poukázala (viz 117. bod odůvodnění výše) na to, že ustanovení zákona o obcích nebo vnitrostátní předpisy člena WTO ho nemohou zprostit povinností vyplývajících z členství ve WTO, tj. spolupracovat při šetřeních, a v případě vzniku sporu je na čínské vládě, aby navrhla, jakým způsobem může být zajištěn přístup k informacím tak, aby je bylo možno náležitě ověřit. Jako příklad navrženého způsobu ověření údajně omezených informací odkázala čínská vláda na situaci, kdy bankovní úředník poskytl posouzení úvěrového rizika týkající se určité společnosti zařazené do vzorku, a uvedla, že „Komise nebyla stále ještě spokojena“. Naproti tomu, jak jasně vyplývá ze znění 148. bodu odůvodnění výše, Komise neměla problém s ověřením tohoto konkrétního dokumentu a ve svých závěrech vzala tyto informace plně v úvahu. Jednalo se však o výjimečnou situaci, která se u většiny informací podobné povahy vyžádaných v rámci tohoto šetření bohužel neopakovala.
(385)
V této souvislosti čínská vláda i nadále tvrdila, že „citlivé interní dokumenty“ bank lze považovat za náležité informace podle dohody WTO o subvencích a jejich neposkytnutí nemůže vést ke zohlednění skutečností, které jsou dostupné. Komise považuje tento výrok za příliš paušalizující a není jí jasné, jak by řádné ověření (provedené podle náležitých postupů týkajících se důvěrnosti) mohlo být provedeno ve všech případech, jestliže takové dokumenty (včetně dokumentů týkajících se transakcí s klienty) zkrátka nejsou poskytnuty. Jestliže ověření není možné, mohou být k zaplnění mezer při shromažďování fakt použita fakta, která jsou dostupná.
(386)
Čínská vláda opakovaně tvrdila, že oznámení o inspekci neobsahovalo konkrétní otázky týkající se inspekce, a odkázala na dopis Komise ze dne 23. května 2013, kde byla tato formulace použita. Komise však v odstavci 86 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován jako 118. bod odůvodnění výše) uvedla, že oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 obsahovalo velmi konkrétní a podrobný seznam problémů a dokumentů, jimiž se bude během inspekce zabývat, zcela v souladu s čl. 26 odst. 3 základního nařízení a s požadavky WTO. To, že nebyl předložen seznam konkrétních otázek, jehož poskytnutí nemá v základním nařízení ani v pravidlech WTO žádnou oporu, není důvodem pro to, aby čínská vláda nemohla během inspekce plně spolupracovat.
(387)
Čínská vláda tvrdila, že Komise během inspekce projevila naprostý nedostatek pružnosti. To je dezinterpretace faktů a situace před a během inspekce na místě. Jak bylo již vysvětleno v odstavcích 88 až 90 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukovány jako 120. až 122. bod odůvodnění výše), Komise projevila plnou a ničím nepodmíněnou míru pružnosti. Pokusy čínské vlády poskytnout informace, které v rámci programu inspekcí na místě nebylo možno vzájemně ověřit, bohužel znamenaly, že takové informace nebylo možno podrobit ověření pomocí jiných údajů a dodat jim váhu ověřeného dokumentu. Čínská vláda rovněž upozornila Komisi na judikaturu WTO z panelu EC-Salmon, podle níž to, zda jsou dokumenty „ověřitelné“, není vždy určováno pouze možností provedení šetření na místě, a tvrdila, že Komise nemůže odmítnout informace pouze proto, že nejsou dostupné při inspekcích na místě. Komise podotýká, že takovým informacím, jejichž spolehlivost a přesnost lze během inspekce na místě těžko ověřit, může být přikládána menší váha, než kdyby byly řádně ověřeny, a že se tak v tomto případě někdy stalo.
(388)
Čínská vláda zpochybňuje údajnou praxi Komise nepřijímat nové dokumenty a důkazy, které vyžadují ověření, po ukončení ověřovací relace, do níž patří. Jak bylo již vysvětleno v odstavci 89 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 121. bodě odůvodnění výše), není tomu tak a nikdy nebylo. Je pravdou, že Komise nemůže běžně přijímat dokumenty jako podání k ověření po ukončení ověřovací relace a že není prakticky možné takové dokumenty ověřovat, avšak čínské vládě nic nebrání v tom, aby takové dokumenty předložila v písemné podobě, což se také v tomto případě skutečně stalo.
(389)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neobjasnila důvod žádosti o šest dokumentů uvedených ve 122. bodě odůvodnění výše, a na tomto základě nebylo jejich ověřování povoleno. Toto tvrzení vznesla čínská vláda již ve svém dopise ze dne 3. června 2013 a Komise na ně odpověděla v 122. bodě odůvodnění výše. Znovu se konstatuje, že všechny tyto dokumenty se týkají dotčeného odvětví a vztahují se dokonce ke konkrétním subvenčním režimům, jako je poskytování preferenčních půjček nebo preferenční daňové režimy. Je to očividné z jejich názvů a obsahu, kvůli kterému byly šetřeny. Čínská vláda však během inspekce na místě jednoduše odmítla odpovědět na jakékoli otázky položené v této souvislosti, přičemž jako jediný důvod uváděla, že jsou údajně irelevantní z hlediska dokumentu, jehož se řízení týká.
(390)
Čínská vláda tvrdila, že nemůže poskytnout podpůrné důkazy pro informace, které poskytla v odpovědi na dotazník týkající se procentního podílu úvěrů poskytnutých dotčenému odvětví, jelikož tyto informace jsou v držení bank, jež jsou nezávislými subjekty, a nikoli orgány čínské vlády, a že by si Komise měla tyto údaje ověřit u bank. Čínská vláda odkázala na ustanovení zákona o komerčním bankovnictví, který stanoví, že banky vykonávají svou obchodní činnost v souladu s tímto zákonem (článek 4) a že nesmí docházet k žádnému vměšování orgánů místní správy nebo vládních orgánů na různých úrovních, veřejných organizací nebo jednotlivců do hospodářské činnosti bank (článek 5). Faktem je, že čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla určitý výrok a nebyla vůbec schopna ho podpořit. Ani banky, u kterých se Komise pokusila o ověření, vůbec nebyly schopny tyto informace podpořit žádnými jinými informacemi. Má-li to být považováno za přijatelnou praxi, šetřená strana by prostě mohla učinit jakýkoli výrok, který podporuje její věc, a vyšetřující orgán by ho musel přijmout, aniž by měl možnost ověřit, zda odpovídá skutečnosti. Ještě důležitější to je vzhledem k tomu, že tyto konkrétní informace jsou v rozporu s jinými informacemi ve složce. V zákoně o komerčním bankovnictví existují i jiné články, které bankám ukládají „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (článek 34). Jak správně poukazuje čínská vláda ve svých připomínkách, banky musí vykonávat své hospodářské činnosti v souladu se zákonem, tj. také s uvedenými ustanoveními článku 34 zákona o komerčním bankovnictví. Tato předpokládaná jasná linie mezi vládou a bankami nebyla fakty potvrzena.
(391)
Čínská vláda tvrdila, že poskytla veškeré informace týkající se vlastnictví bank, jimiž disponuje. Tvrdila také, že údaje o vlastnictví bank, jež uvedla, jsou oficiální údaje Čínské bankovní regulační komise (CBRC), a proto nebyl důvod se domnívat, že informace poskytnuté čínskou vládou jsou nepravdivé nebo zavádějící, a použít ustanovení článku 28 základního nařízení. Čínská vláda dále uvedla, že neví, z jakého zdroje čerpá výrok Komise v odstavci 95 (reprodukován v 127. bodě odůvodnění výše) dokumentu poskytujícího konečné informace („Z veřejně dostupných informací je zřejmé, že existují i jiné banky ve státním vlastnictví, jež poskytly úvěry vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku“), tj. kromě těch, které čínská vláda ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky uvedla jako banky ve vlastnictví státu. Tato tvrzení nemohla být přijata. Podotýká se, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník původně tvrdila, že nedisponuje žádnými informacemi týkajícími se jejího vlastnictví bank. Až poté, co Komise v písemném upozornění na nedostatky poukázala na to, že podle čínských právních předpisů musí čínská vláda takové informace shromažďovat, čínská vláda některé informace v této souvislosti poskytla. Během ověřování úředník Čínské bankovní regulační komise odmítl podpořit údaje o vlastnictví bank jakýmikoli důkazy, odmítl poskytnout zdroj těchto informací a nevysvětlil, odkud pocházejí. Podotýká se rovněž, že čínská vláda nezpochybnila to, že nejméně pět jiných bank jmenovaných Komisí v dokumentu poskytujícím konečné informace (viz poznámka pod čarou v 127. bodě odůvodnění) je ve vlastnictví státu.
(392)
Čínská vláda nesouhlasila s výrokem uvedeným v odstavci 97 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 129. bodě odůvodnění výše), že Čínská bankovní regulační komise odmítla odpovědět na otázku týkající se deseti největších bank v Číně, protože nebyla předložena písemně, a tvrdila, že Komise nesprávně interpretuje fakta, jelikož hlavním důvodem, proč nebyla odpověď poskytnuta, bylo to, že tato otázka nebyla uvedena v oznámení o inspekci a že potřebuje určitý čas, aby se na ni mohla připravit. Ve skutečnosti je to čínská vláda, která nesprávně interpretuje fakta týkající se této otázky. Komise netrvala na okamžité odpovědi, avšak Čínská bankovní regulační komise dokonce odmítla se touto otázkou vůbec zabývat, pod záminkou, že nebyla poskytnuta předem v písemné podobě. Kdyby byl důvodem nedostatek času na přípravu odpovědi, mohla čínská vláda podat odpověď později během inspekce nebo prostřednictvím e-mailu (byť by ji Komise nemohla ověřit), jak to učinila s některými jinými dokumenty. Čínská vláda to však neučinila.
(393)
Čínská vláda tvrdila, že poskytla veškeré dokumenty týkající se založení a mandátu Čínské bankovní regulační komise, o které Komise v dotazníku požádala, a že jelikož Komise nevznesla žádné dotazy na toto téma v písemném upozornění na nedostatky a nepožádala o tyto dokumenty v „seznamu dokumentů, jež mají být poskytnuty před zahájením inspekce na místě“ uvedeném v příloze 2 oznámení o inspekci, měla čínská vláda za to, že nemusí poskytovat žádné jiné dokumenty. Není to pravda. Komise požádala o veškeré dokumenty tvořící základ pro založení a mandát Čínské bankovní a regulační komise, avšak čínská vláda poskytla pouze některé z nich. Pouze na základě výroku úředníka Čínské bankovní regulační komise se Komise dozvěděla, že v této souvislosti existují ještě jiné dokumenty. Ve skutečnosti byla odpověď čínské vlády uvedená v dotazníku v této souvislosti neúplná a zavádějící, jelikož čínská vláda (Čínská bankovní regulační komise) o existenci takových dalších dokumentů dobře věděla, jak přiznala Čínská bankovní regulační komise během inspekce na místě.
(394)
Čínská vláda tvrdila, že Komise během inspekce ve skutečnosti nepožádala o statistické údaje a zprávy z bank, které v období šetření poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku. Tvrdila, že Komise v roce 2012 požádala pouze o statistickou zprávu, kterou Čínské bankovní regulační komisi předložila Bank of China, a úředník Čínské bankovní regulační komise to musel prověřit u příslušných právních útvarů kvůli závazkům mlčenlivosti. To není pravda. Během inspekce Komise zopakovala svou žádost z dotazníku a písemného upozornění na nedostatky, aby jí byly poskytnuty statistické údaje ze všech bank, které poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku (87).
(395)
Čínská vláda dále tvrdila, že odkaz žadatele, uvedený v podnětu, na případ bezdřevého natíraného papíru, ve kterém Komise „na základě nepříznivých závěrů“ shledala, že státem vlastněné komerční banky působí jako veřejnoprávní subjekty, je „neopodstatněným tvrzením postrádajícím souvislosti, pokud jde o povahu a existenci subvence poskytované vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku, a proto ho nelze považovat za dostačující důkaz“ existence finančního příspěvku ze strany vlády nebo veřejnoprávního subjektu ve smyslu čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích. Zaprvé je nutno poukázat na to, že dotyčné závěry v případu bezdřevého natíraného papíru nevycházely z nepříznivých závěrů, ale z dostupných faktů v souladu s článkem 28 základního nařízení, a že neexistuje žádný pozdější rozsudek, který by dokládal tvrzení čínské vlády, že závěr učiněný Komisí v této souvislosti vychází z „nesprávného použití dostupných faktů“. Naopak, podobné závěry, pokud jde o státem vlastněné komerční banky, učinila Komise v jiném antisubvenčním případu týkajícím se dovozu z Číny, a to případu oceli s organickým povlakem, a k závěru, že čínské státem vlastněné komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty, dospěly také jiné vyšetřující orgány, zejména ze Spojených států, v nálezu, který potvrdil odvolací orgán WTO. (88)
(396)
Čínská vláda i nadále tvrdila, že Komise požádala o určité informace od všech bank se sídlem v Číně a že prakticky nebylo v silách čínské vlády poskytnout takové informace o „více než 3 800“ bankách. Komise s takovým tvrzením nesouhlasí a znovu odkazuje na písemné upozornění na nedostatky, kde po odpovědi čínské vlády na dotazník Komise omezila rozsah požadovaných informací pouze na banky, ve kterých má čínská vláda přímý nebo nepřímý akciový podíl (89).
(397)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že výrok Komise, že vzala v úvahu shrnutí příslušných oběžníků Čínské lidové banky z internetových stránek předložených během inspekce, je nepravdivý a že to dokazuje 133. bod odůvodnění dokumentů poskytujících konečné informace (reprodukován v 164. bodě odůvodnění výše). To není pravda. 164. bod odůvodnění není v rozporu s obsahem výňatků z internetových stránek. Bere je v úvahu, avšak opírá se také o aktuální obsah oběžníku, jehož přesnost čínská vláda až dosud nikdy nezpochybnila.
(398)
Čínská vláda tvrdila, že Komise „vytrhla z kontextu určité termíny a věty v různých dokumentech“, jiné nesprávně interpretovala a pokusila se je spojit, aby mohla konstatovat, že čínská vláda podporuje odvětví vyrábějící dotčený výrobek, nebo aby mohla konstatovat, že komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty. Tvrdí, že „úplné znění“ těchto dokumentů (plánů, výhledů a rozhodnutí) by prokázalo, že nálezy Komise postrádají právní základ a nejsou založeny na důkazech. To není pravda. Komise analyzovala a zohlednila všechny dokumenty včetně těch, na něž se odkazuje ve 102. bodě odůvodnění, jako celek, a to přesně stejným způsobem, který prosazuje čínská vláda.
(399)
Pokud jde o rozhodnutí č. 40, čínská vláda tvrdila, že Komise z něho v dokumentu poskytujícím konečné informace citovala vytrženě z kontextu „s cílem zkreslit jeho skutečný význam“. Podle čínské vlády je z ostatních ustanovení rozhodnutí č. 40 jasné, že je zaměřeno na rozvoj využívání obnovitelných zdrojů energie, a nikoli na klasifikaci solárních modulů a článků jakožto cíl jakékoli předpokládané rozvojové politiky, jak se domnívá Komise. Není pravda, že odkaz Komise na znění článku V rozhodnutí č. 40 je vytržen z kontextu. Komise se nedohaduje, zda jedním ze záměrů byl rozvoj využívání obnovitelných zdrojů energie, či nikoli. Faktem je, že v rozhodnutí č. 40 státní rada označila odvětví nových energií a solární energii za odvětví s vysokou prioritou, a proto byla zařazena do podporované kategorie projektů v rámci směrného indexu průmyslové restrukturalizace. S ohledem na články 17, 18 a 19 rozhodnutí č. 40 mohou finanční instituce poskytovat úvěry pouze odvětvím/společnostem, jež patří do této kategorie. To jasně svědčí o tom, že odvětví fotovoltaiky, které vyrábí mimo jiné i solární moduly a články, je upřednostňováno.
(400)
Čínská vláda tvrdila, že v textu rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října není žádný odkaz na solární moduly a solární články nebo na odvětví fotovoltaiky, a pokud i bylo podporováno poskytnutí fiskální podpory, stalo se tak v souvislosti s cíli týkajícími se využívání energie z alternativních zdrojů, které nemají nic společného s rozvojem výroby modulů a článků obecně. Komise s tím nesouhlasí. Je nutno podotknout, že toto rozhodnutí státní rady zřejmě není výlučně zaměřeno na podporu využívání alternativních zdrojů energie. Z jeho názvu (Rozhodnutí státní rady o urychlení zakládání a rozvoje strategických vznikajících odvětví), jakož i z jeho obsahu (mimo jiné čl. 1 odst. 1, čl. 1 odst. 2, čl. 2 odst. 2) je jasné, že jeho cílem je podpora rozvoje vybraných odvětví (v tomto případě strategických vznikajících odvětví). To potvrzuje i skutečnost, že cíle stanovené v tomto rozhodnutí se vztahují přímo k výkonu a výsledkům strategických nově vznikajících průmyslových odvětví (čl. 2 odst. 3). V rozhodnutí existuje rovněž jasná vazba mezi strategickými nově vznikajícími průmyslovými odvětvími a odvětvím fotovoltaiky, které vyrábí mimo jiné solární moduly a články. Zaprvé není pochyb o tom, že odvětví fotovoltaiky je segmentem průmyslu alternativních zdrojů energie, o němž se v článku 2 rozhodnutí mluví jako o odvětví, o které by stát měl pečovat a které by měl rozvíjet. Za druhé vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří do kategorie odvětví vyspělých technologií, která jsou uvedena v čl. 2 odst. 2 tohoto rozhodnutí. Podobně 12. pětiletý plán zahrnuje solární výrobní odvětví mezi strategická výrobní odvětví a rovněž 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví potvrzuje, že rozhodnutí státní rady „zahrnulo solární fotovoltaický průmysl do strategicky významné oblasti nově vznikajících průmyslových odvětví, které naše země v budoucnosti rozvine“. (90)
(401)
Podle čínské vlády Komise se odvolávala na střednědobý a dlouhodobý plán pro vědu a techniku, ale neuvedla jedinou pasáž nebo ustanovení, v němž by tento dokument určoval, že mezi technologicky vyspělé podniky náleží výrobci modulů a článků nebo fotovoltaický průmysl obecně. Podle čínské vlády cíli se výhled zaměřuje pouze na rozvoj alternativních zdrojů energie za účelem snížení závislosti na fosilních palivech. Komise s tím nesouhlasí. Podle čínské vlády se Komise odvolává na střednědobý a dlouhodobý plán vědeckotechnického rozvoje, ale neodkazuje ani na jeden případ či ustanovení, kdy by tento dokument definoval podniky působící v oblasti špičkových technologií tak, že by zahrnovaly i podniky vyrábějící moduly a články nebo odvětví fotovoltaiky obecně. Stejné druhy jednotlivých programů podpory, které jsou zmíněny v tomto plánu, použili vývozci zařazení do vzorku.
(402)
Čínská vláda uvedla, že výrok Komise, že zákon ČLR o vědeckém a technickém pokroku zahrnuje řadu opatření na podporu strategických odvětví, včetně solárního fotovoltaického průmyslu, není založen na skutečnostech a že toto ustanovení se nezmiňuje o fotovoltaickém průmyslu ani o strategických odvětvích a neexistuje žádný důvod pro tvrzení, že je dotčený výrobek zahrnut do rozsahu tohoto zákona. To není pravda. Základem pro tento výrok jsou ustanovení článků 18 a 34 uvedeného zákona. Podle článku 18 stát musí vyzývat a usměrňovat finanční instituce k tomu, aby podporovaly rozvoj odvětví špičkových a nových technologií. Podle článku 34 finanční instituce spojené s vládní politikou musí poskytovat zvláštní pomoc podnikovým projektům podporovaným státem. Odvětví fotovoltaiky patří do kategorie odvětví špičkových a nových technologií a patří také do kategorie podniků, jejichž projekty jsou podporovány státem. Článek 17 téhož zákona navíc slibuje preferenční daňové politiky mimo jiné subjektům, které se zabývají projekty zahrnutými do celostátních plánů vědeckotechnického rozvoje. Ze 401. bodu odůvodnění výše je jasné, že do této oblasti působnosti spadají projekty společností v odvětví fotovoltaiky. Je možné vyslovit závěr, že existují nejméně tři důkazy, které jasně naznačují, že odvětví fotovoltaiky a společnosti vyrábějící a vyvážející dotčený výrobek jsou zahrnuty do oblasti působnosti tohoto zákona.
(403)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise posuzovala plány, rozhodnutí a zákony ČLR tak, jako by měly stejný právní účinek a stejnou hodnotu, a že to odporuje zásadám právního výkladu, právním normám Číny a opakovaným prohlášením čínské vlády. Podle čínské vlády není odkaz na všeobecný pětiletý plán a na konkrétní plán fotovoltaiky odkazem na právní předpis, protože nebyl předložen žádný spolehlivý důkaz pro to, že tyto plány jsou právně závazné. To není pravda, jelikož tvrzení čínské vlády, že tyto plány nejsou závazné, není podpořeno jinými důkazy ve složce. Právě naopak, ve znění plánu, jak bylo čínskou vládou předloženo v odpovědi na dotazník, se jasně uvádí: „Tento plán byl projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona“ (91). Čínská vláda ve svých připomínkách k poskytnutí konečných informací uvedla: „Podle právních norem Číny jsou právními předpisy v Číně ústava, zákony, správní předpisy, místní předpisy a pravidla.“ Jelikož plán má sílu zákona a čínská vláda potvrdila, že zákony jsou právními předpisy v Číně, dospěla Komise k závěru, že plán je vskutku právně závazný. Podle vysvětlení čínské vlády během inspekce na místě vyplývají odvětvové a regionální pětileté plány ze všeobecného pětiletého plánu, a Komise proto neměla důvod přistupovat k odvětvovému pětiletému plánu pro odvětví fotovoltaiky (2011-2015) jinak než ke všeobecnému pětiletému plánu.
(404)
Čínská vláda se odvolává na „pokyny týkající se úhrad/náhrad vydané Komisí“ jako na příklad podobně nezávazného dokumentu v podmínkách EU. Komise předpokládá, že čínská vláda odkazuje na oznámení Komise o vracení antidumpingových cel (Úř. věst. C 127, 29.5.2002, s. 10). Ve skutečnosti není přesné označit tyto pokyny za nezávazné, protože pro Komisi jsou závazné v tom smyslu, že nejsou v rozporu s nadřazenými pravidly. Komise určila, že plány Číny jsou právně závazné. Avšak i za hypotetického předpokladu, že tomu tak není, je zjevné, že celostátní, odvětvové a regionální plány, které ve skutečnosti vycházejí z nejvyšších vládních úrovní a stanoví vládní politiku v oblasti hospodářského a průmyslového rozvoje, by měly vysokou důkazní hodnotu vzhledem k fakticky kogentní povaze jimi stanovených cílů. Stejně tak je jasné, že by na jejich základě mohla vláda kárat subjekty, které je správně neprovádějí. Proto jsou stále velmi důležité pro zjištění týkající se vládních zásahů do hospodářství a řízení a kontrolování některých průmyslových odvětví.
3.5.2. Připomínky stran týkající se zvýhodněných politických úvěrů v rámci vládní politiky, dalšího financování, pojistných záruk
(405)
Čínská vláda tvrdila, že to, že neposkytla odpovědi na dodatek A, by nemělo vést k uplatnění dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Podle čínské vlády, pokud by Komise skutečně chtěla ověřit obvinění uvedená v podnětu, že čínské státem vlastněné banky jsou veřejnoprávními subjekty, nemusela by zatěžovat dotazníky žádostmi o interní, citlivé údaje o jednotlivých transakcích, které se týkají bank, z nichž mnohé nejsou v žádném případě ve vlastnictví vlády. Čínská vláda v této souvislosti odkazovala na informace týkající se jednotlivých úvěrů, které banka poskytla vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Účelem informací požadovaných v dodatku A bylo ověřit, zda čínské banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda fungují z pověření vlády a jsou jí řízeny. S výjimkou informací o jednotlivých úvěrech čínská vláda neupřesnila, u kterých dalších požadovaných informací má za to, že nejsou významné pro uvedený účel.
(406)
Připomíná se, že otázky v dodatku A žádaly o informace týkající se vlastnictví bank, složení správní rady a valné hromady, zápisů ze zasedání správní rady/valné hromady, propojení mezi členy vrcholného vedení a státními orgány, odvětvové struktury úvěrů, úvěrové politiky a posouzení rizik v souvislosti s půjčkami poskytovanými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda tvrdila, že z hlediska nálezů týkajících se veřejnoprávních subjektů byly takové žádosti „zjevně nepřiměřené“ a že rozsah požadovaných informací byl příliš široký. Čínská vláda rovněž tvrdila, že „základní“ určení, zda je subjekt veřejnoprávním subjektem, či nikoli, muselo být provedeno předtím, než bylo o takové informace vůbec požádáno. Komise s tím nesouhlasí. S ohledem na náročné požadavky, jež stanovil odvolací orgán WTO v rozhodnutí DS 379 (92), jsou nezbytné všechny požadované informace, včetně nálezů o rozsahu vládního zapojení do finančního systému. Například důkazy o tom, že subjekty jednají nekomerčním způsobem, lze v kombinaci s náznaky vládních zásahů prokázat pověřování a řízení. V každém případě je třeba poznamenat, že jakmile nastala spolupráce ze strany vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, rozhodla se Komise omezit požadované informace na úvěry poskytnuté těmto společnostem a nevyvodila žádné závěry z toho, že čínská vláda neposkytla jiné informace týkající se jednotlivých půjček, o které bylo původně požádáno. Všechny ostatní žádosti o informace však z hlediska šetření zůstaly významnými. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že některé z informací uvedených v dodatku A nemohla poskytnout, podotýká se, že čínská vláda odmítla poskytnout dodatky A celkově, s výjimkou několika bank. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že čínská vláda v přiměřené době neposkytla zbývající požadované informace.
(407)
Čínská vláda s odvoláním na zprávu odvolacího orgánu WTO US-Hot-Rolled Steel (odst. 99) (93) tvrdí, že nebyla prakticky schopna vyhovět „nepřiměřeným“ požadavkům Komise o poskytnutí informací a že neochota Komise se touto otázkou zabývat a spojit různé požadavky s určením faktů, s nimiž souvisely, znamenala, že Komise nejedná v dobré víře. Ačkoli se případ, na nějž se odkazuje, týká spolupráce ze strany vývozců v antidumpingovém případu, Komise akceptuje, že u vládních dotazníků v případech vyrovnávacího cla je potřeba nastolit rovnováhu mezi požadovanými informacemi a praktickou schopností respondenta takovým žádostem vyhovět. Tato rovnováha však musí být nastolena v kontextu všech faktů. Určení statusu státem vlastněných bank v Číně jako veřejnoprávních subjektů již bylo provedeno v případech týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem a v tomto případě žadatel poskytl dostačující důkazy prima facie, aby prokázal, že státem vlastněné banky jsou i nadále veřejnoprávními subjekty. Čínská vláda by proto měla předpokládat, že bude požádána o velké množství faktických údajů, pokud by si přála toto tvrzení vyvrátit. Čínská vláda však bohužel i nadále předkládala tvrzení, např. že má málo informací nebo nemá žádné informace o státním vlastnictví bank (což je velmi důležitý ukazatel při určení veřejnoprávních subjektů), jež naznačovala, že nepostupovala, jak nejlépe mohla, a odmítala udělit přístup k nutným informacím. To je jedna z „omezených podmínek“, kdy lze použít čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích (v souladu se zprávou panelu WTO (94)). Komise si navíc byla vědoma toho, že její žádosti o informace jsou z nutných důvodů dosti obšírné, avšak spolupráce je obousměrný proces a čínská vláda reagovala tak, že zpočátku pouze požadovala vysvětlení ohledně toho, s určením kterých faktů tyto žádosti souvisejí (tj. něco, co není možné určit předem), místo aby navrhla, jak by tyto žádosti mohly být přiměřeným způsobem řešeny.
(408)
Pokud jde o inspekci v Bank of Shanghai, čínská vláda tvrdila, že skutečnost, že se inspekce neuskutečnila, není dostatečným důvodem pro uplatnění dostupných údajů, a že v každém případě se inspekce neuskutečnila vinou Komise. V reakci na to Komise podotýká, že faktická situace v souvislosti s inspekcí na místě v Bank of Shanghai byla popsána v odstavcích 111 a 112 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukovány v 143. a 14. bodě odůvodnění výše). Faktická situace týkající se této inspekce se nijak nezměnila a Komise nesouhlasí s tím, jak tato fakta vykládá čínská vláda, a trvá na tom, že vyvinula veškeré úsilí, aby se tato inspekce uskutečnila, avšak nebylo to možné kvůli obstrukcím na straně čínské vlády. Čínská vláda se dovolává zprávy panelu WTO (95), kde byl učiněn závěr, že neuskutečnění inspekce na místě nevyčerpává všechny možnosti ověření dokumentu. Během tohoto šetření však čínská vláda informovala Komisi o tom, že banka je dostupná pro inspekci, pouze jeden pracovní den před zahájením inspekce v úřadu čínské vlády (po uplynutí již prodloužené lhůty pro takové potvrzení), což znemožnilo provedení inspekce na místě, protože již byly provedeny příslušné přípravy a nebylo možno je změnit. Za těchto okolností se dochází k závěru, že čínská vláda nepostupovala, jak nejlépe mohla, a Komise nevidí žádný způsob, jak by kontroly umožněné inspekcí na místě mohly být nahrazeny jinými prostředky.
(409)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nemůže ignorovat informace poskytnuté HuaXia Bank ohledně její vlastnické struktury kvůli tomu, že nejsou „v každém ohledu ideální“. Komise podotýká, že důvodem nepřijetí těchto informací nebylo to, že nebyly v každém ohledu ideální. Jak již bylo vysvětleno ve 147. bodě odůvodnění výše, HuaXia Bank až do inspekce na místě neposkytla žádné informace o vládním vlastnictví, ačkoli o to Komise žádala již v úvodním dotazníku. Poté, co Komise poukázala na to, že HuaXia Bank má některé akcionáře vlastněné státem, předložila tato banka list papíru s informacemi z neznámého zdroje, a tyto informace byly navíc v rozporu s jinými informacemi ve složce. Takové informace nebylo možné přijmout.
(410)
Pokud jde o rozhodnutí HuaXia Bank poskytnout pouze některá hodnocení úvěruschopnosti, jak bylo popsáno ve 148. bodě odůvodnění výše, tvrdila čínská vláda, že Komise obdržela přiměřené vysvětlení, proč nemohla být poskytnuta jiná hodnocení. Komise s tím nesouhlasí. V oznámení o inspekci bylo totiž jasně uvedeno, že takové dokumenty budou podrobeny inspekci na místě, takže vysvětlení, že „dvěma zprávami o hodnocení rizik se zabývaly jiné pobočky této banky a odpovědní zaměstnanci v daný okamžik nebyli dostupní“, nebylo uspokojivé. Čínská vláda navíc vznáší tvrzení, které se opakuje i jinde v jejích připomínkách, že informace nemohly být předloženy z důvodu důvěrného přístupu ke klientovi. Komise podotýká, že existují ustanovení o zacházení s důvěrnými informacemi při jejích šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla (96) a že v každém případě většina požadavků Komise k této i jiným otázkám směřovala ke kontrole, a nikoli kopírování takových informací. V každém případě Komise podotýká, že striktní uplatňování zásady „důvěrného přístupu ke klientovi“ by znemožnilo ověření mnohých významných informací v rámci šetření týkajících se uložení vyrovnávacího cla. Za takových situací by nebylo možné vzájemně ověřovat odpovědi vývozce na mnohé otázky a provádět namátkové kontroly příjemců určitých režimů v případech, kdy neexistovala spolupráce ze strany vývozců nebo kdy bylo prováděno souhrnné šetření.
(411)
Čínská vláda tvrdila, že EXIM Bank s šetřením plně spolupracovala a určité dokumenty požadované Komisí nemohly být poskytnuty kvůli pravidlům vnitřní politiky, státního tajemství, důvěrnosti nebo jiných zákonů. Neposkytnutí těchto dokumentů tudíž nemůže vést k uplatnění dostupných údajů. V souladu se zákonem o komerčním bankovnictví nemohly být tyto dokumenty během inspekce úředníky EXIM Bank poskytnuty. V této souvislosti a navzdory předpokladu Komise nemohou být základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nadřazeny svrchovaným zákonům ČLR. Čínská vláda rovněž tvrdila, že otázky týkající se příslušnosti členů vrcholného vedení k politickým stranám jsou irelevantní a z hlediska čínské vlády rušivé. Komise s tím nesouhlasí. Pravidla WTO (na nichž je z velké části založeno základní nařízení) nesmějí být „nadřazena“ domácímu právu, avšak to nebrání tomu, aby Komise vyvodila závěry, pokud je zřejmé, že takové domácí zákony maří přiměřené žádosti o informace. Skutečností dále je, že EXIM Bank sice v reakci na dodatek A poskytla některé odpovědi, avšak odmítla téměř všechny tyto informace podpořit údaji o jejich zdrojích nebo jakýmikoli jinými důkazy. Proto se tyto informace považují pouze za ústní prohlášení, která nejsou podložena ověřenými písemnými doklady. Pokud by taková praxe měla být akceptována, mohla by EXIM Bank poskytnout skutečně jakékoli informace, a šetřící orgán by je musel přijmout, aniž by mohl posoudit jejich přesnost.
Otázky týkající se příslušnosti k politickým stranám a organizacím Komunistické strany Číny v rámci EXIM Bank (a kterékoli jiné banky v této záležitosti) mají velký význam pro účely určení rozsahu státního vlivu na členy vedení bank ve světle zvláštní úlohy Komunistické strany Číny vycházející z ústavy ČLR. Jako doplněk k opodstatnění takových otázek poskytnutému Komisí ve 151. bodě odůvodnění výše se navíc podotýká, že v souladu se stanovami Komunistické strany Číny se vyžaduje, aby všechny organizace, včetně soukromých obchodních podniků, zakládaly „základní stranické organizace“, pokud daná společnost zaměstnává alespoň tři členy strany. Tyto organizace zajišťují uskutečňování zásad a politiky strany a státu a dohlížejí na něj a podporují valnou hromadu, správní radu, dozorčí radu a vedoucí pracovníky při plnění jejich funkcí a pravomocí ze zákona (97). Také zákon o obchodních společnostech ČLR ukládá všem společnostem v Číně, aby v rámci své organizační struktury zřídily organizaci Komunistické strany Číny s cílem prosazovat politiku této strany (98).Komunistická strana Číny je tedy prokazatelně spojena s činností čínské vlády a s činností všech typů firem a institucí v Číně; je tedy legitimní klást v tomto směru otázky o stranické příslušnosti.
(412)
Pokud jde o inspekci v China Development Bank (CDB), vznesla čínská vláda stejné tvrzení, pokud jde otázky týkající se politické příslušnosti členů vedení a úlohy Komunistické strany Číny v této bance. Komise v této souvislosti poukazuje na důkazy ve 151. a 411. bodě odůvodnění výše. Čínská vláda rovněž tvrdila, že CDB nemohla poskytnout požadované zprávy o hodnocení úvěrových rizik z důvodů důvěrnosti a že poskytla šablonu pro výpočet ratingu a také konkrétní příklad hodnocení úvěrového rizika s vymazaným názvem společnosti. Podotýká se, že šablona pro výpočet ratingu a úvěrový rating týkající se neznámé společnosti z neznámého odvětví není důkazem o hodnocení úvěrových rizik některého z vývozců zařazených do vzorku, jak požadovala Komise. Pokud jde o otázky důvěrnosti, Komise odkazuje na vysvětlení uvedené ve 410. bodě odůvodnění.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že závěr Komise, že státem vlastněné komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty, není v souladu s čl. 1 odst. 1 dohody WTO o subvencích, protože Komise neposkytla pro toto rozhodnutí naprosto žádný důkaz a neposkytla podloženou a odpovídající analýzu svého závěru, že zapojení vlády do čínského finančního sektoru je natolik významné, že se banky musí řídit politikou zvýhodňování. Komise s tímto tvrzením zásadně nesouhlasí. Nezávislé informace uvedené v 162. až 168. bodě odůvodnění jasně ukazují, že banky se politikou zvýhodňování řídí, a jasně to vyplývá i z některých čínských plánů, zákonů a politických dokumentů, na něž se odkazuje ve 102. bodě odůvodnění výše. Komise přezkoumala, analyzovala a uvedla řadu dokumentů pocházejících z nezávislých mezinárodních organizací včetně WTO, Světové banky, MMF a OECD, a ti všichni zřejmě dospěli k závěru, že čínský bankovní sektor je silně ovlivňován státními zásahy, zejména pokud jde o privilegované příjemce půjček a stanovování úrokových sazeb.
(414)
Čínská vláda zpochybňuje význam některých dokumentů, které byly použity jako nejspolehlivější dostupné údaje a na které Komise odkázala, když stanovila, že státem ovládané komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty. Předem je nutno poukázat na to, že Komise se musela uchýlit k nejspolehlivějším dostupným údajům pouze proto, že čínská vláda nespolupracovala a odmítla poskytnout požadované informace.
(415)
Čínská vláda tvrdila, že zpráva z výzkumu Deutsche Bank (dále jen „zpráva Deutsche Bank“), na kterou Komise odkázala ve 161. bodě odůvodnění, popisuje situaci v Číně v minulosti, a nemůže tvořit spolehlivý základ pro hodnocení čínského bankovního sektoru o sedm let později. Za prvé se čínská vláda mýlí, když tvrdí, že tato zpráva poskytuje základ pro hodnocení situace „o sedm let později“. Tato zpráva je z roku 2007 a období šetření, které je příslušným obdobím pro hodnocení bankovního sektoru v Číně pro účely tohoto řízení, začíná v roce 2011. Zpráva se proto týká situace čtyři roky před příslušným obdobím. Za druhé není zpráva Deutsche Bank jediným dokumentem, o který se Komise ve svých závěrech opírá, ale pouze východiskem analýzy čínského bankovního sektoru, a zejména struktury jejího vlastnictví, kterou Komise provedla. Zatřetí jsou v souladu se zjištěními uvedenými ve zprávě Deutsche Bank i jiné informace, na něž se Komise obrátila za účelem zjištění vlastnické struktury čínského bankovního sektoru (zprávy a pracovní dokumenty WTO, MMF a OECD). V této souvislosti je nutno konstatovat, že samotná čínská vláda k tomuto tématu poskytla pouze minimum opakovaně požadovaných informací a závěry Komise týkající se úrovně státního vlastnictví v bankovním sektoru a státních zásahů do bankovního systému ve skutečnosti nikdy na základě faktů nezpochybnila.
(416)
Čínská vláda rovněž zpochybňuje odkaz Komise na přezkum WTO týkající se obchodní politiky za rok 2012, přičemž tvrdí, že výrok, že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru celkově nedošlo k žádným velkým změnám“ byl učiněn ve srovnání s předchozím přezkumným obdobím, tj. rokem 2010. Komise se nestaví proti tomuto tvrzení. Ve skutečnosti Komise ve svém dokumentu poskytujícím konečné informace citovala z přezkumů WTO týkajících se obchodní politiky za roky 2010 a 2012 v témž 161. bodě odůvodnění s cílem dokázat, že za toto dvouleté období se toho změnilo jen velmi málo. Ve zprávě za rok 2010 bylo uvedeno, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“, a zpráva za rok 2012 potvrdila, že v tomto ohledu se příliš nezměnilo. Čínská vláda rovněž citovala ze zprávy za rok 2012 a na základě těchto citací tvrdila, že tato zpráva odporuje hodnocení Komise uvedenému ve 161. bodě odůvodnění výše. Toto tvrzení nemohlo být přijato. Žádná z citací ze zprávy uvedená v připomínkách čínské vlády k poskytnutí konečných informací neodporuje hodnocení Komise uvedenému ve 161. bodě odůvodnění.
(417)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zjištění Komise uvedená ve 162. bodě odůvodnění výše se neopírají o spolehlivé důkazy, protože Komise (kromě zprávy Deutsche Bank a přezkumu WTO týkajícího se obchodní politiky, o nichž se pojednává v bodech odůvodnění výše) „pouze odkazuje na zprávu Světové banky a Ekonomický přehled atd., ale na podporu svých závěrů neposkytuje žádné podložené a odpovídající vysvětlení“. Toto tvrzení nemohlo být přijato. V této souvislosti se podotýká, že ve zprávě Světové banky se mimo jiné uvádí toto: „I přes úctyhodný pokrok dosažený při reformování a upevňování finančního sektoru za poslední tři desetiletí je čínský finanční systém nadále potlačován a trpí zásadní strukturální nerovnováhou. Nynější systém, pro který je typická nadvláda bank ve státním vlastnictví, silné státní zásahy a přetrvávající kontrola nad úrokovými sazbami, byl během čínského hospodářského startu pozoruhodně úspěšný při mobilizaci úspor a směřování kapitálu do strategických odvětví“, nebo „Souběžně s tím musí přímá a nepřímá kontrola nad finančními institucemi uvolnit cestu opatřením založeným na nezávislém trhu. To by znamenalo nezávislou centrální banku, jež podniká kroky na otevřeném trhu a využívá k zajištění likvidity spíše úrokových sazeb než úvěrových stropů. Komerční banky by k usměrňování poskytování půjček uplatňovaly komerční zásady a analýzu úvěruschopnosti a neřídily by se vládními signály“ a „Vláda byla na všech úrovních úzce zapojena do komerčních operací finančních institucí, a to buď prostřednictvím držení akcií, nebo díky nepřímým vlivům, zejména proto, že je silně závislá na využívání úvěrů od komerčních bank pro dosažení cílů své politiky“. Ekonomický přehled OECD týkající se Číny za rok 2010 popisuje politiku Čínské lidové banky v oblasti stanovení minimálních úrokových sazeb úvěrů a maximálních vkladových sazeb jako překážku bránící bankám v řádném oceňování rizik a jako kontraproduktivní opatření z hlediska hospodářské soutěže v bankovním sektoru a uvádí, že jejím účelem je zajistit ziskovost bankovního sektoru, který je převážně ve vlastnictví státu.
(418)
Čínská vláda dále tvrdí, že zjištění Komise, že se Čínská lidová banka podílí na stanovení úrokových sazeb státem vlastněných komerčních bank a stanovení těchto sazeb ovlivňuje, není náležitě odůvodněno a podloženo důkazy. Čínská vláda v této souvislosti tvrdila, že Komise by měla vědět, že minimální úrokové sazby úvěrů byly v červenci 2013 zrušeny. Za prvé je nutno podotknout, že Komise neanalyzovala situaci bankovního trhu v Číně v červenci 2013, jelikož to z hlediska tohoto šetření nebylo relevantní. Za druhé tvrzení, že rozhodnutí Komise není náležitě odůvodněno a podloženo důkazy, není pravdivé. V příslušných oběžnících se jasně uvádí, že Čínská lidová banka stanoví limity pro poskytování půjček a limity vkladových sazeb. A za třetí existenci takových limitů potvrzuje i Ekonomický přehled OECD týkající se Číny za rok 2010, citovaný v bodě odůvodnění (162).
(419)
Čínská vláda tvrdila, že „Komise věděla, že tyto oběžníky, včetně oběžníků ze dne 8. června a 8. července 2012, které byly vydány po zveřejnění závěrů v případu bezdřevého natíraného papíru, významně změnily praxi Čínské lidové banky v oblasti úrokových sazeb“. To není pravda. Komise nemohla vědět, zda nebo jak přesně byla tato praxe změněna, jelikož čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout. I shrnutí z internetových stránek Čínské lidové banky poskytnuté během inspekce, o němž však čínská vláda nepravdivě tvrdí, že je Komise zcela ignorovala, potvrzuje, že takové limity stále existují.
(420)
Čínská vláda také tvrdila, že „Komise zřejmě nevycházela ve svých závěrech z aktuálních ‚dostupných údajů‘, jež odporují informacím z minulosti a kterými Komise disponovala, avšak raději ponechala na čínské vládě, aby dokázala, že stav věcí zkoumaný během případu oceli s organickým povlakem se změnil“. Vzhledem k vysvětlením uvedeným ve 415. až 419. bodě odůvodnění výše je jasné, že toto tvrzení je nepravdivé. Ve spise neexistují žádné dostupné údaje, které by odporovaly závěrům Komise, a tyto závěry vycházejí nejen z informací z minulosti, ale také ze skutečných důkazů, na základě všech informací, které byly relevantní v období šetření.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že čtyři body, jež Komise uvedla ve 166. bodě odůvodnění výše, jsou nepravdivé a postrádají náležité právní hodnocení. Čínská vláda argumentovala tím, že odkaz na článek 34 zákona o komerčním bankovnictví, tj. že banky mají „vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství“, je zcela neutrální. Není jasné, co má čínská vláda na mysli pod pojmem „neutrální“, ale podle plánů, politických dokumentů a zákonů, které jsou citovány ve 102. bodě odůvodnění výše se rozvoj odvětví fotovoltaiky a jeho finanční a další podpora patrně řadí mezi potřeby čínského národního hospodářství. V souvislosti s finanční pomocí podporovanou a vyjadřovanou v těchto dokumentech je jasné, že banky musí podporovat společnosti, které patří do odvětví fotovoltaiky. Pokud jde o závěr, že banky podléhají právním předpisům, které od nich vyžadují, aby poskytováním úvěrů pomáhaly podporovaným projektům, kde se Komise opírala o znění rozhodnutí státní rady č. 40, čínská vláda tvrdila, že „naprosto není na místě“, jelikož v tomto rozhodnutí se neuvádí ani nenaznačuje, že by solární energie byla podporovaným projektem. Toto tvrzení je také nepravdivé. Z 399. bodu odůvodnění výše jasně vyplývá, že solární energie patří do kategorie podporovaných odvětví/projektů. Podobné tvrzení čínská vláda vznesla, i pokud jde o zákon ČLR o vědeckotechnickém pokroku a závěr Komise, že tento zákon vyžaduje, aby banky upřednostňovaly rozvoj odvětví špičkových a nových technologií a že výrobci zařazení do vzorku spadají do této kategorie špičkových technologií. Podle čínské vlády Komise neprovedla žádnou právní analýzu k otázce, zda solární odvětví výroby modulů a článků, označené za odvětví špičkové technologie, spadá do oblasti působnosti tohoto zákona. To není pravda. Komise jasně prokázala souvislost mezi kategorií odvětví špičkových technologií a solárním odvětvím vyrábějícím moduly a články. To je podrobně vysvětleno ve 402. bodě odůvodnění výše.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že výrok Komise, že zapojení státu do čínského finančního sektoru je významné a že trvá, není podloženo jednoznačnými důkazy. Čínská vláda zpochybnila důkazy citované Komisí a tvrdila, že zpráva MMF za rok 2009, která poukazuje na nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb, je irelevantní, protože úrokové sazby byly v Číně zcela liberalizovány. To není pravda. Důkazy ve složce potvrzují, že liberalizace úrokových sazeb v Číně není dokončena, a potvrdili to také úředníci Čínské lidové banky, kteří byli přítomni při inspekci na místě. V souvislosti se zprávou MMF o stavu v jednotlivých zemích za rok 2010, na kterou se Komise odvolává, čínská vláda tvrdila, že Komise zcela ignorovala závěry MMF týkající se liberalizace finančního sektoru. Není to pravda. Komise neignorovala žádné příslušné závěry MMF uvedené v této zprávě, které byly relevantní. Závěry MMF, na které čínská vláda ve svých připomínkách odkazovala, nejsou v rozporu se žádným závěrem Komise o státním zapojení do čínského finančního sektoru, a zajisté ani pokud jde o státní vlastnictví nebo politiky úrokových a vkladových sazeb. Skutečnost, že tato zpráva konstatovala, že v posledních letech bylo dosaženo pokroku při rozvíjení více tržně orientovaného finančního systému v Číně, neznamená, že bylo ve zprávě uvedeno, že v Číně skutečně existuje tržně orientovaný finanční systém. Pokud jde o přehledy OECD citované Komisí, čínská vláda tvrdila, že nelze vyvozovat závěr, že banky v Číně nefungují nezávisle, „z jedné věty za současného vyloučení významného pokroku, pokud jde o liberalizaci bankovního sektoru“. K tomuto tvrzení je nutno podotknout, že Komise nikdy nevyvozovala žádný závěr z „jedné věty“, nýbrž, jak je prokázáno ve výše uvedeném textu, na základě několika dokumentů sestavených nezávislými mezinárodními organizacemi.
(423)
Čínská vláda tvrdila, že analýza Komise týkající se určení veřejnoprávního subjektu je „naprosto chybná“ a její závěr uvedený ve 168. bodě odůvodnění výše je v rozporu s tím, jak termín „veřejnoprávní subjekt“ vykládá odvolací orgán WTO v dokumentu USA - Konečná antidumpingová a vyrovnávací cla na některé výrobky z Číny. Jeden vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stanovisko Komise ohledně určení veřejnoprávního subjektu je „právně chybné“. Čínská vláda tvrdila, že Komise nezjišťovala, zda státem vlastněné komerční banky mají vládní pravomoci, jsou jimi pověřeny nebo je vykonávají, a že nezjišťovala, i) zda příslušné funkce, které údajně mají státem vlastněné komerční banky plnit, jsou těmi funkcemi, které plní vláda obecně, tj. jsou především vládními funkcemi, ii) společné rysy, které mají státem vlastněné komerční banky s vládou společné kromě vlastnictví akcií, což rovněž nebylo u všech státem vlastněných komerčních bank zjišťováno, a iii) zda všechny státem vlastněné komerční banky mají příslušné vládní pravomoci, aby je mohly vykonávat, nebo byly pověřeny pravomocí plnit příslušné vládní funkce. Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise odkazuje na svou analýzu této otázky ve 158.-167. bodě odůvodnění. Poskytování úvěrů je uvedeno v definici subvence v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení jako funkce vlády. V tomto šetření se státem vlastněné komerční banky řídí požadavkem, formulovaným v plánech a dalších politických dokumentech, na podporu určitých odvětví, včetně odvětví fotovoltaiky. Na základě dostupných údajů byl rovněž učiněn závěr, že v Číně existuje významné vládní vlastnictví bank a že vláda vykonává účinnou kontrolu nad státem vlastněnými komerčními bankami. Jelikož čínská vláda neposkytla požadované informace týkající se vládního vlastnictví státem vlastněných komerčních bank v Číně, vyvodila Komise své závěry z dostupných údajů. Na tomto základě Komise dochází k závěru, že státem vlastněné komerční banky působí jako prodloužená ruka vlády a vykonávají veřejnoprávní funkci při provádění preferenční úvěrové politiky čínské vlády zaměřené na určitá odvětví.
(424)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila řízení nebo pověření soukromých bank v Číně, a že Komise zejména nezjistila, že by čínská vláda udělila soukromým bankám a státem vlastněným komerčním bankám explicitní a souhlasné zmocnění či příkaz nebo zodpovědnost či pravomoc k poskytování zvýhodněných úvěrů. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 170.-173. bodě odůvodnění, provádí se v Číně vládní politika spočívající v poskytování podpory v podobě zvýhodněných úvěrů podnikům v odvětví fotovoltaiky. Soukromé banky jsou povinny tuto vládní politiku provádět: Čínská vláda prostřednictvím zákona o komerčním bankovnictví nařídila všem bankám v Číně „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“. Tyto potřeby a státní průmyslová politika jsou stanoveny mimo jiné v různých plánech a politických dokumentech a poskytování zvýhodněného financování vybraným odvětvím včetně odvětví fotovoltaiky mezi ně patří. Čínská vláda rovněž tvrdila, že příslušný článek zákona o komerčních bankách byl vytržen z kontextu a explicitně nepředstavuje žádné zmocnění nebo příkaz, udělení zodpovědnosti nebo výkon pravomoci kterékoli komerční bance ze strany čínské vlády. Komise nesouhlasí s tím, že byl článek 34 vytržen z kontextu, jak bylo již vysvětleno v 390. bodě odůvodnění výše, a považuje jeho znění za jednoznačné, právně závazné nařízení všem čínským bankám. Komise také nesouhlasí s tvrzením čínské vlády, že dokumenty, jež stanoví poskytování zvýhodněných úvěrů odvětví fotovoltaiky, uvedené ve 102. bodě odůvodnění, představují „nedostatečný právní základ“. V 399. až 403. bodě odůvodnění výše je to obšírně vysvětleno.
(425)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprokázala, že jsou banky v zahraničním vlastnictví v Číně pověřeny a řízeny čínskou vládou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise prokázala pověření a řízení všech bank v soukromém vlastnictví v Číně (mimo jiné 169.-172. a 424. bod odůvodnění výše) a banky v zahraničním vlastnictví rovněž do této kategorie náleží.
(426)
Pokud jde o rozhodnutí týkající se pověření a řízení, čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise učinila závěry na základě hodnocení úvěrových rizik jednoho vývozce zařazeného do vzorku, jež bylo poskytnuto jednou bankou, a uplatnila je na všechny banky v Číně, a použila tak v této souvislosti nepříznivý závěr. Podotýká se, že čínská vláda, jakož i banky odmítly poskytnout jakákoli další hodnocení úvěrových rizik jiných vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jelikož byla Komise nucena použít v této souvislosti dostupné údaje a výše uvedené hodnocení úvěrových rizik je nejspolehlivějším dostupným údajem, Komise své závěry zčásti založila na tomto dokumentu. Je však třeba zopakovat, že tyto závěry byly učiněny na základě dostupných údajů, a nikoli na základě nepříznivých závěrů.
(427)
Čínská vláda vyjádřila námitky vůči hodnocení Komise ohledně narušení čínského finančního trhu, „neboť je právně chybné“. Čínská vláda tvrdila, že neexistují žádné důkazy vztahující se k období šetření, které by naznačovaly, že na státem vlastněné komerční banky připadají dvě třetiny čínského finančního trhu. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Za situace, kdy nebyly k dispozici informace týkající se vlastnictví bankovního sektoru, o něž Komise opakovaně žádala, ale čínskou vládnou nebyly poskytnuty, použila Komise dostupný údaj. Komise v těchto souvislostech odkázala na zprávu Deutsche Bank, kde se uvádí, že na komerční banky ve vlastnictví státu připadají více než dvě třetiny čínského finančního trhu. To je dále potvrzeno i důkazy získanými z dokumentů WTO, MMF, OECD a Světové banky, které potvrzují, že státní přítomnost v čínském bankovním sektoru byla v období šetření stále významná. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výrok Komise týkající se úrokových sazeb, které jsou banky povinny udržovat v rámci limitů stanovených Čínskou lidovou bankou, není pravdivý, protože minimální úroková sazba úvěrů byla zcela zrušena. To není pravda. Je pravda, že čínská vláda ve svých připomínkách tvrdila, že minimální úrokové sazby úvěrů byly zrušeny v červenci 2013, avšak to je více než rok po skončení období šetření. Je také pravda, že dosud platí maximální hodnoty pro vkladové sazby. Závěr Komise, že banky nemohou o podmínkách úvěrů zcela svobodně rozhodovat (alespoň pokud jde o období šetření), je pravdivý a je podpořen důkazy ve složce. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise ve 183.-188. bodě odůvodnění na základě údajné nerelevance několika plánů, politických dokumentů a zákonů, které Komise uvádí. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí a odkazuje na 399. až 403. bod odůvodnění výše, kde je vysvětleno, proč jsou tyto dokumenty z hlediska takových závěrů relevantní.
Čínská vláda rovněž uvedla, že závěr Komise, že některé banky měly zajištěn přístup k devizovým rezervám Státní správy devizových toků (SAFE), je nesprávné, protože důkazy, na které Komise odkazuje, jmenovaly pouze EXIM Bank a China Development Bank (CDB) a obsahovaly vysvětlení, že z těchto rezerv jsou poskytovány úvěry pouze státem vlastněným podnikům. Komise s tím nesouhlasí. Tyto důkazy svědčí pouze o tom, že tento program v době, kdy byl zahájen, byl původně dostupný pouze pro banky spojené se státní politikou, jako jsou China Development Bank a EXIM Bank, ale rovněž se v nich hovoří o velkém úvěru Bank of China, což naznačuje, že původní omezení bylo zrušeno. Také tvrzení, že důkazy „jasně svědčí o tom, že úvěry jsou poskytovány pouze státem vlastněnému podniku jako Sinopec“, není přesné. Ve skutečnosti svědčily o tom, že velké podniky ve vlastnictví státu jsou upřednostňovány, ale neukazují, že by se poskytování takových úvěrů omezilo na tyto podniky. A v každém případě, vzhledem k velikosti EXIM Bank a CDB a jejich vlivu na finanční trh v Číně, i kdyby se tento program omezil pouze na ně, znamenalo by to významné narušení finančního trhu jako celku.
(428)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjišťovala specifičnost, pokud jde o preferenční úvěry, a její analýza specifičnosti je právně nesoudržná, protože nezjišťovala, zda se rozhodnutí č. 40 týká projektů, nebo odvětví. Podle čínské vlády se „rozhodnutí č. 40 vztahuje na mimořádné dlouhou řadu ekonomických odvětví, tento dokument výslovně neomezuje přístup k údajným subvencím na určité podniky a tato otázka má být rozhodnuta na základě judikatury WTO“. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci omezeného počtu průmyslových odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem odvětví fotovoltaiky, například pro účely rozhodnutí č. 40 a souvisejícího směrného indexu průmyslové restrukturalizace. Navíc, jak bylo vysvětleno ve 102. bodě odůvodnění výše, patří odvětví solární fotovoltaiky také do kategorie strategických odvětví, jak je definována 12. pětiletým plánem, a vzhledem k tomu má přístup k přednostnímu financování, což je zřejmé z citací z různých plánovacích a politických dokumentů a zákonů uvedených v témž bodě odůvodnění.
(429)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila existenci výhody spojené se zvýhodněnými úvěry, neboť zjišťování výhody pomocí vnějšího základu pro srovnání závěry Komise nepotvrdilo. Podle čínské vlády Komise neměla žádný důvod přidělit rating BB, jelikož neposkytla žádný důkaz o tom, že u ratingu BB v porovnání s kterýmkoli jiným ratingem existuje větší pravděpodobnost, že nebude zkreslený, a v jeho použití „ukazuje na nepřípustný nepříznivý závěr, čímž došlo k porušení čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích“. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není nepříznivým závěrem a není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
(430)
Stěžovatel tvrdil, že Komise měla použít méně příznivý úvěrový rating než BB pro vytvoření základu pro srovnání u některých vyvážejících výrobců, kteří byli ve velmi špatné finanční situaci. Z důvodů uvedených ve 429. bodě odůvodnění výše měla Komise za to, že rating „BB“ (neinvestiční stupeň) náležitě odráží finanční situaci vyvážejících výrobců zařazených do vzorku během období šetření.
(431)
Žadatel také žádal, aby Komise zveřejnila výpočet ziskového rozpětí úvěrů v čínské měně. Komise vysvětlila metodiku v bodě 169 dokumentu poskytujícího konečné informace (který je převzat do 198. bodu odůvodnění výše). V souladu s metodikou v řízeních ohledně bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem Komise upravila čínské úrokové sazby přidáním rozdílu úroků u nejlépe hodnocených dluhopisů a dluhopisů s ratingem BB obchodovaných na trzích v období šetření.
(432)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že by Komise za účelem stanovení výše zisku z preferenčních úvěrů měla porovnat úrokové sazby u „upřednostňovaného“ odvětví se sazbami odvětví, která upřednostňována nejsou. S ohledem na analýzu finančního trhu provedenou Komisí (181.-185. bod odůvodnění) muselo být toto tvrzení zamítnuto. Vzhledem ke zjištěným nesrovnalostem se úrokové sazby na čínském finančním trhu zdají být nespolehlivé.
(433)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že u úvěrů v EUR a USD by Komise neměla použít vnější základ pro srovnání, protože jeden z klíčových prvků, na nichž Komise založila svou analýzu zkreslení, tj. omezení úrokových sazeb ze strany Čínské lidové banky, u takových úvěrů neexistuje. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Omezení úrokových sazeb ze strany Čínské lidové banky je pouze jedním z klíčových prvků, které Komise ve své analýze čínského finančního trhu použila. Jak je vysvětleno ve 180.-185. bodě odůvodnění výše, použití vnějšího základu pro srovnání také u úvěrů v EUR a USD odůvodňovala sama o sobě i řada dalších nesrovnalostí.
(434)
Někteří vývozci a čínská vláda tvrdí, že dohody mezi vývozci a určitými bankami vlastněnými státem (v tomto oddíle dále jen „dohody“) nejsou rovnocenné úvěrovým linkám a nejedná se o finanční příspěvek, protože neobsahují povinnost nebo závazek banky poskytnout budoucí financování za určitých konkrétních podmínek. Odkazují také na závěry rozhodčího panelu EC-Aircraft, který konstatoval, že „pouhá možnost“, že vláda může převádět peněžní prostředky pod podmínkou splnění předem definované určité podmínky, nebude dostačující k prokázání existence finančního příspěvku. Poukázali na výrok rozhodčího panelu, že smluvní ujednání by mělo „samo o sobě být využito a schopno poskytnout příjemci výhodu, která je zvláštní a nezávislá na výhodě, jež by mohla být poskytnuta z jakéhokoli budoucího převodu peněžních prostředků“.
(435)
Pokud jde o závěry rozhodčího panelu EC-Aircraft, Komise podotýká, že s ohledem na rozsah úvěrových linek nebo jiných podobných dohod nejsou takovéto závěry vyčerpávající a nezavazují Komisi k určitému výkladu základního nařízení v tomto případě. Komise nerozporuje závěry rozhodčího panelu, nesouhlasí však s tím, že je čínská vláda uplatňuje v tomto šetření. Dohody obvykle stanoví, že státem vlastněná banka může poskytnout úvěr až do požadované částky, která někdy závisí na možném zlepšení výkonnosti dotyčné společnosti. Takže na jedné straně může znění dohod obsahovat textově méně explicitní nebo méně automatické povinnosti týkající se podmínek budoucích půjček, než jsou povinnosti typické pro některé druhy dohod o poskytnutí úvěrové linky. Někdy bývají doprovázeny samostatnými dohodami o půjčkách nebo úvěrech. Bylo ovšem zjištěno, že půjčky v rámci těchto dohod se obvykle poskytují za velmi podobných, nebo dokonce stejných podmínek. Na druhé straně dohody obsahují některá ustanovení, která daleko přesahují běžný rámec dohod o úvěrové lince a která se rovnají vytvoření mechanismu zaručujícího podporu ze strany dotyčné banky. Komise je toho názoru, že v tomto případě nejsou písemná ustanovení dohod nutně rozhodující, neboť „povinnosti“ nebo „závazky“ převodu peněžních prostředků mohou být vyjádřeny v písemné nebo nepsané formě a o jejich existenci by mělo být rozhodnuto na základě celého souboru skutečností zaznamenaných ve spisu.
(436)
Na základě toho přesná povaha závazků nebo povinností státem vlastněných bank podle dohod závisí na:
a)
Znění dohod: Komise konstatuje, že ustanovení v nejdůležitějších dohodách zahrnujících velké banky ve státním vlastnictví a konkrétní vyvážející výrobce jsou velmi podobná. Tyto dohody vytvářejí v souvislosti s převodem peněžních prostředků úzké spojení mezi bankou a vývozcem. Zajišťují převod potřebné peněžní částky, někdy po splnění určitých podmínek týkajících se výkonnosti a úvěrového ratingu. Dohody zajišťují společnosti „příznivé zacházení“ při žádostech o úvěr ve srovnání se společnostmi, které takové dohody nepodepsaly. Některé částky potenciálního financování jsou v porovnání s ročním obratem těchto společností obrovské. Úvěrové částky přislíbené vývozcům zařazeným do vzorku představovaly více než trojnásobek jejich ročního obratu. Dohody dále zajišťují, že banka bude silně podporovat rozvoj dotyčné společnosti. Existují zmínky o „dlouhodobém stabilním strategickém partnerství“ mezi bankou a společností, o tom, že banka bude „upřednostňovat“ klíčové stavební projekty dané společnosti, poskytovat „dlouhodobou stabilní finanční podporu“ společnosti „při pořizování aktiv a reorganizaci, zásadním formování každé obchodní jednotky, projektu technické modernizaci, projektu v rámci strategie ‚Go Global‘ a jiných obchodech“ a bude společnosti pomáhat „zformulovat střednědobé a dlouhodobé plány rozvoje na základě jejích profesionálních předností, institucionálních předností a výkonnostních předností“. Dohody rovněž zmiňují, že jsou v souladu s vnitrostátní makroekonomickou a průmyslovou politikou. Zdálo by se tedy, že vzhledem ke strategické podpoře poskytované společnosti ve spojení s „příznivým zacházením“ zajištěným dohodami je velmi pravděpodobné, že společnost bude automaticky způsobilá získávat podle těchto dohod úvěry.
b)
Povaze a cílech věřitelů: Věřiteli jsou banky ve vlastnictví státu, u nichž bylo zjištěno, že jsou veřejnoprávními subjekty, nebo další banky, u nichž bylo shledáno, že fungují z pověření vlády a jsou jí řízeny, a proto působí jako prodloužená ruka čínské vlády. Bylo rovněž zjištěno, že poskytují úvěry úročené značně nižšími sazbami, než jsou tržní sazby. Například určitá dohoda se zmiňuje o „finančním zvýhodnění“ ze strany banky a její podpoře „odvětví špičkové technologie … které má s vládním svolením přednost v rozvoji“.
c)
Vládním přístupu k žadateli o úvěr: Žadatelé o úvěr patří mezi strategická vznikající odvětví, jak je uvedeno ve 102. bodě odůvodnění výše.
d)
Míře spolupráce ze strany vlády při šetření: Poskytovatelé úvěrových linek (banky ve státním vlastnictví a banky, které působí z pověření vlády a jsou jí řízeny) při šetření plně nespolupracovaly a závěry, které se jich týkají, byly učiněny na základě dostupných údajů.
e)
Pojetí trhu v dohodách: Zdá se, že společnosti hodnotí dohody jako důkaz toho, že mají státní podporu, a uzavření takových dohod veřejně oznamují s cílem vyslat pozitivní signál trhům a potenciálním investorům. Například dne 9. července 2010 vydala Yingli Solar tiskovou zprávu oznamující „strategickou dohodu o spolupráci“ s CDB, podle níž CDB „počítá s tím, že bude poskytovat úvěrové nástroje s celkovou maximální částkou 36 milionů RMB na podporu Yingli Group a jejích dceřiných společností“. Finanční ředitel Yingli k tomu uvedl: „Tato dohoda povýšila dvoustrannou spolupráci na novou úroveň, která, jak se domníváme, nám umožní využít příležitostí, díky nimž posílíme svoji vedoucí pozici v odvětví fotovoltaiky.“ Jinko Solar dne 26. ledna 2011 označila úvěrový nástroj od Bank of China ve výši 50 bilionů RMB za „dohodu o strategické spolupráci“, která by měla „dále posílit naši pozici vedoucího výrobce solárních výrobků“. Tisková zpráva dále uváděla, že „S dlouhodobou finanční podporou BOC věříme, že budeme v roce 2011 dosahovat vynikajících výsledků a plnit své dlouhodobé růstové cíle.“ Dne 14. dubna 2010 byla vydána zpráva, že se Trina Solar se chystá využít úvěrové dohody s CDB ve výši 4,4 bilionu USD „na rozšíření trhu“. Ze všech těchto oznámení vyplývá, že dotyční vyvážející výrobci vnímají dohody jako zajištěný, spíše než nejistý, zdroj financování.
f)
Fungování dohod: Vyvážející výrobci čerpali četné individuální úvěry, a dohody tudíž vedou ke skutečnému převodu peněžních prostředků, většinou výrazně pod tržními sazbami.
(437)
Ze všech těchto důkazů vyplývá, že dohody jsou bankami poskytovány jako součást vládní strategie na podporu odvětví fotovoltaiky a příslušnými vývozci jsou vysoce ceněny, a to bez ohledu na to, zda dochází ke skutečným převodům peněžních prostředků. To odporuje tvrzením stran, že nemají prakticky žádný význam. Ačkoli dohody mají typické rysy běžných úvěrových linek, přesahují rámec podmínek běžných úvěrových linek a ve skutečnosti jsou strategickými partnerstvími mezi veřejnoprávními subjekty a společnostmi za účelem naplňování vládní politiky. V této souvislosti fungují jako mechanismus státní podpory/záruky, který zlepšuje postavení dotčených vývozců a umožňuje jim zvýšit kapacitu a výrobu s jistotou, že získají požadované finanční prostředky. Jestliže by taková podpora/záruka neexistovala, trhy by zjevně vývozce vnímaly tak, jako by byli ve slabší pozici. Následně se stávají způsobilými k případnému převodu peněžních prostředků nebo k poskytování finančních služeb. Taková cenná „záruka“ by měla na trhu určitou hodnotu a přinejmenším by byla spojena s úhradou značného poplatku. Vzhledem k tomu dohody poskytují rovněž výhodu, která je, slovy rozhodčího panelu EC-Aircraft, „samostatná a nezávislá na výhodě, která by mohla být získána z jakéhokoli budoucího převodu finančních prostředků“, a to z mimo jiné důvodu případné platební povinnosti vlády. Jsou více než pouhým nejasným „příslibem poskytnutí“ levného „financování“ (99) a příjemci jsou díky nim na tom zjevně lépe, než kdyby taková dohoda neexistovala.
(438)
Pokud jde o výši výhody, byla zjištěna na základě poplatků účtovaných za úvěrovou linku, kterou získal jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Tato úvěrová linka byla poskytnuta bankou, jejíž ústředí se nachází v jiné finanční jurisdikci než ČLR, a vykazuje všechny prvky komerčních úvěrových linek dostupných na světových finančních trzích a jiných dohod zjištěných v komerčním sektoru. Podotýká se rovněž, že tyto úvěrové linky se v podmínkách výrazně neliší od jiných komerčních úvěrových linek, které získali vyvážející výrobci zařazení do vzorku a kde jsou účtovány poplatky, včetně linek ze zahraničních bank. Vzhledem k výše uvedené analýze je to konzervativní srovnávací základ, neboť důkazy naznačují, že dohody ve skutečnosti mají pro společnosti mnohem větší hodnotu jako opatření samo o sobě než jako standardní úvěrová linka. Komise však byla toho názoru, že požadované poplatky slouží jako přiměřený ekvivalent poplatků, které by podle dohod byly účtovány.
(439)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že banky, jež uzavřely dohody s vývozci zařazenými do vzorku, nejsou veřejnoprávními subjekty a nebyly ani vládou pověřeny, aby tak učinily. Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. Příslušné banky byly tytéž banky, které poskytovaly zvýhodněné financování, a Komise ve 159.-168. a 169.-180. bodě odůvodnění výše podrobně vysvětlila, proč jsou to veřejnoprávní subjekty a/nebo proč působí z pověření čínské vlády a jsou jí řízeny.
(440)
Čínská vláda uvedla, že tvrzení Komise, že za běžných tržních podmínek se za poskytování úvěrových linek vyžadují významné závazky a správní poplatky, je bezpředmětné, neboť takové poplatky se týkají pouze „závazných úvěrových linek“. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo konstatováno v bodě odůvodnění výše, úvěrová linka použitá jako základ pro srovnání se svými podmínkami významně neliší od jiných komerčních úvěrových linek, jež získali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, a to i od bank mimo Čínu. Ostatně jedna z bank, která uzavřela několik takových dohod s vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak se zdá, podobné poplatky účtuje svým klientům v zahraničí (100).
(441)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nepředložila důkaz na podporu svého tvrzení, že poskytování úvěrových linek (tj. dohod) vládou je součástí preferenčních úvěrů. To není pravda. Poskytování úvěrových linek je standardní součástí financování poskytovaného společnostem bankami a dohody jsou samostatná a odlišná opatření, která patří do oblasti preferenčních úvěrů. Jak bylo uvedeno ve 102. bodě odůvodnění výše, čínská vláda prostřednictvím řady plánovacích a politických dokumentů a zákonů zajišťuje zvýhodněné financování odvětví fotovoltaiky. Kromě toho byly v rámci těchto dohod čerpány četné úvěry, což jasně ukazuje, že jsou nedílnou součástí preferenčního financování odvětví fotovoltaiky.
(442)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že poskytování úvěrových linek není zvláštní subvencí. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 441. bodě odůvodnění, poskytování úvěrových linek je nedílnou součástí preferenčního poskytování úvěrů, a tudíž specifická analýza ve 191., 192., 209. a 428. bodě odůvodnění výše se rovněž týká poskytování úvěrových linek.
(443)
Podle žadatele měla Komise určit subvenční rozpětí pro využívání úvěrů pro kupující vývozu, jelikož EXIM Bank odmítla spolupracovat. Komise měla použít údaje v podnětu a zjištění ministerstva obchodu USA v podobném případě týkajícím se odvětví fotovoltaiky. Toto tvrzení nemohlo být přijato. Komise přezkoumala tvrzení v podnětu, avšak nebyl nalezen žádný důkaz o tom, že by vyvážející výrobci zařazení do vzorku měli z těchto opatření během období šetření prospěch. Je třeba poznamenat, že období šetření u případu v USA a u tohoto případu se liší.
3.5.3. Připomínky stran týkající se vývozních záruk a pojištění za zelené technologie
(444)
Co se týče dokumentů, o které Komise požádala během inspekce, jak je podrobně uvedeno v 220. a 221. bodě odůvodnění, čínská vláda tvrdila, že jí nebylo objasněno, kdy bylo požádáno o plán 840, že účetní závěrka společnosti Sinosure za rok 2012 nebyla v době inspekce k dispozici a že údaje o společnostech zařazených do vzorku jsou důvěrné a příslušné smlouvy každopádně nejsou v ústředí společnosti Sinosure uchovávány. Komise odkazuje na svá vysvětlení uvedená v 219., 220. a 223. bodě odůvodnění, které se zabývají všemi těmito argumenty. Pokud jde o plán 840, Komise dodává, že požádala o všechny relevantní dokumenty týkající se činnosti společnosti Sinosure a údajného subvenčního programu zvýhodňujícího vývozce zařazené do vzorku a že tento plán 840 je z hlediska jejích závěrů zajisté relevantní, stejně jako všechny ostatní dokumenty konkrétně uvedené ve 236. bodě odůvodnění, což podporují vysvětlení ve 232. bodě odůvodnění. Co se týče účetní závěrky společnosti Sinosure za rok 2012, Komise požádala o předběžnou závěrku, když účetní závěrka za rok nebyla hotova, avšak společnost Sinosure odmítla poskytnout i předběžnou účetní závěrku za rok 2012.
(445)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že neexistují žádné právní nebo věcné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že odvětví fotovoltaiky je „strategickým odvětvím“, a že by to bylo výsledkem předpokladu. Komise odkazuje na vysvětlení uvedená ve 231. bodě odůvodnění a připomíná, že tento bod byl během inspekce čínskou vládou výslovně potvrzen. Pokud jde o obdobné tvrzení týkající se plánu 840, plánu 421 a opatření na podporu „strategických vznikajících odvětví“ a o tvrzení, že tyto plány by nebyly právně závazné, Komise odkazuje na příslušná vysvětlení v 232.-234. bodě odůvodnění. Komise dále podotýká, že čínská vláda tyto dokumenty nepředložila a s Komisí neprojednala a že ve spisu neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že závěry Komise nejsou pravdivé.
(446)
Čínská vláda a jeden výrobce zařazený do vzorku tvrdí, že slevy na daních a granty na úhradu pojistného v rámci vývozního úvěrového pojištění poskytované místními orgány byly napadeny neoprávněně, protože nebylo zjištěno, že představují subvence ve smyslu dohody WTO o subvencích. Komise odkazuje na svou analýzu k závěrům šetření, a zejména na 239. a 247. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že slevy na daních a granty jsou neoddělitelně provázány s programem vývozního úvěrového pojištění, neboť jejich poskytování je důsledkem platby pojistného společnosti Sinosure v rámci základní politiky pojištění vývozních úvěrů. V neposlední řadě tyto slevy spadají také do oblasti působnosti oznámení [2004] č. 368, které vydaly společně ministerstvo obchodu (MOFCOM) a společnost Sinosure a které stanoví, že „vládní orgány na regionální a místní úrovni musí společně i nadále usilovat o provádění dalších opatření na podporu výrobků uvedených ve směrném indexu a podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, pokud jde o vývozní úvěrové pojištění“.
(447)
Čínská vláda rovněž zpochybňuje závěr týkající se přílohy 1 písmene j) dohody WTO o subvencích, tj. že krátkodobý program vývozního úvěrového pojištění společnosti Sinosure fungoval při sazbách pojistného, které nejsou přiměřené k pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát tohoto programu. Na podporu toho se čínská vláda odvolává na judikaturu WTO - výrok rozhodčího panelu v případu US-Upland Cotton - a předkládá vysvětlení, která jsou založena na různých souborech údajů a argumentů uvedených ve výročních zprávách společnosti Sinosure. Čínská vláda také zpochybňuje odkaz Komise na článek 11 stanov společnosti Sinosure a na článek publikovaný advokátní kanceláří Stewart Law. Komise ve 242.-245. bodě odůvodnění znovu uvádí všechny své argumenty a připomíná, že její závěry jsou založeny na nejlepších důkazech dostupných ve složce, vzhledem k nedostatku spolupráce ze strany čínské vlády, která zabránila Komisi v získání požadovaných relevantních informací. K vyvození závěrů Komise zvážila řadu prvků a důkazů ve spisu, mezi nimiž byly i stanovy společnosti Sinosure a článek publikovaný advokátní kanceláří Stewart Law. Komise je toho názoru, že žádný z těchto prvků sám o sobě sice není určující, avšak tyto a všechny ostatní prvky jí umožňují dospět k rozhodnutí. Pokud jde o judikaturu v případu US-Upland Cotton, Komise ji ve svých závěrech zohledňuje a citáty čínské vlády z této judikatury jsou vskutku velmi případné.
(448)
V reakci na analýzu Komise ve 245. bodě odůvodnění čínská vláda předkládá tabulku s údaji převzatými z výkazů zisků a ztrát, jež byly uvedeny ve veřejně dostupných výročních zprávách společnosti Sinosure za období let 2006-2011, a dochází k závěru, že částka obdrženého pojistného byla vyšší než provozní náklady programu. Za prvé Komise konstatuje, že tabulka, kterou čínská vláda poskytla, neobsahuje v ucelené řadě příslušné částky provizí vyplacených společností Sinosure, nýbrž pouze provozní výdaje. Za druhé tyto údaje neoddiskutovatelně ukazují, že v každém jednotlivém roce od roku 2006 do roku 2011 s výjimkou roku 2010 není výše čistého pojistného nikdy vyšší než výše čistého pojistného plnění navýšená o provozní výdaje, dokonce i kdyby byly ponechány stranou výplaty provizí, které byly čínskou vládou opomenuty. To se týká i roku 2011, který částečně zasahuje do šetřeného období, a v některých letech (např. v roce 2008) je výše ztráty dosti významná. Za třetí Komise podotýká, že za rok 2010 čínská vláda uvedla nepřiměřeně nízkou výši vyplacených pojistných plnění (přičemž se uvádí, že platby pojistného byly dvacetkrát vyšší než vyplacená pojistná plnění), což se ve výroční zprávě za rok 2010 neodráží. Tato částka uvedená čínskou vládou za rok 2010 je založena na rozsáhlých zpětných úpravách týkajících se vymáhání pohledávek a na změně rezerv pro nevyřízené škody, které se objevují až ve výroční zprávě za rok 2011 s odkazem na rok 2010. Tyto úpravy se zdají být mimořádné a nezvyklé povahy a odrážejí se až ve zprávě za následující rok. Komise rovněž konstatuje, že za rok 2011 čínská vláda místo toho oznámila částky uvedené ve výroční zprávě za rok 2011. Komise má za to, že následné úpravy lze stěží uvést do souladu se skutečnou situací, zejména vzhledem k neexistenci spolupráce a k dalším vysvětlením čínské vlády nebo společnosti Sinosure v průběhu šetření.
Podle rozhodčího panelu US-Upland Cotton, na který se odvolává sama čínská vláda, má „odkaz na ‚dlouhodobost‘ v písmeni j) odkázat na období dostatečně dlouhé na to, aby bylo možno zajistit objektivní šetření, které umožní důkladné posouzení programu a které zamezí tomu, aby byl přikládán přílišný význam jakémukoli ojedinělému či atypickému jevu v určitý den, měsíc, čtvrtletí, pololetí, rok nebo jiné konkrétní časové období“. Komise považuje období 2006-2011 za dostatečně dlouhé k posouzení a společnost Sinosure zaznamenala ztrátu v každém roce tohoto období. Buď je třeba situaci v roce 2010 považovat za ojedinělou či atypickou, vezmou-li se v úvahu upravené údaje ve výroční zprávě za rok 2011, a tedy mající omezený význam, anebo musí být zohledněny jako relevantní normální neupravené údaje uvedené ve výroční zprávě za rok 2010, což ukáže, že výsledek je jen mírně nad nulovou úrovní. Vzhledem k významným ztrátám vzniklým v jiných letech to potvrzuje závěr Komise, že společnost Sinosure je v období 2006-2011 celkově v situaci dlouhodobé ztráty. Navíc i kdyby byly údaje z roku 2010 vzaty v úvahu jako reprezentativní, zůstává skutečností, že společnost Sinosure byla v pěti ze šesti let v období od roku 2006 do roku 2011 ztrátová. Ostatní tabulky a soubory údajů, které předložila čínská vláda, aby zpochybnila závěry Komise podle písmene j) dohody WTO o subvencích, se nesrovnávají s jinými informacemi zaznamenanými ve spisu a/nebo nemohou být ověřeny. Samy o sobě každopádně neprokazují, že by společnost Sinosure v období 2006-2011 přerušila byť i jen svůj krátkodobý program vývozního úvěrového pojištění.
(449)
Pokud jde o srovnávací základ pro výpočet výhody, považuje čínská vláda uplatnění referenční hodnoty, která nepochází z této země, za neslučitelné s dohodou WTO o subvencích, ale nepředložila žádný argument, který by k takovému tvrzení opravňoval. Komise odkazuje na své vysvětlení v 245. bodě odůvodnění výše.
(450)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku použitý základ pro srovnání zpochybňují, přičemž tvrdí, že Komise nezdůvodnila, proč: i) je výpočet pojistného založen na údajích americké EXIM Bank; ii) použila jako dovážející zemi Itálii, a nikoli Německo, které je hlavním vývozním trhem dotčeného výrobku; iii) použila časové období 120 dnů, a nikoli 60 dnů nebo nějaké jiné kratší období; iv) nepoužila výpočet pojistného pro přímý vývoz, ale raději pojistného pro pojištění vývozního odběratelského úvěru (FIBC). Pokud jde o bod i), Komise odkazuje na 253. bod odůvodnění. Co se týče bodu ii), Komise se domnívá, že Itálie představuje správnou rovnováhu mezi zemí EU s nejnižším rizikem a zeměmi EU s podstatně vyššími riziky, jimž je tudíž účtováno podstatně vyšší pojistné a které jsou rovněž trhy dotčeného výrobku. Co se týče bodu iii), za situace, kdy na internetových stránkách EXIM Bank není k dispozici konkrétní simulace založená na 90denním období, Komise považuje dobu trvání 120 dnů za nejvhodnější z hlediska reprezentativnosti podmínek prodeje během období šetření. Pokud jde o bod iv), Komise nebyla schopna získat simulaci pro výpočet pojistného pro přímý vývoz a je toho názoru, že tento základ pro srovnání vystihuje celkový rizikový stav země nákupu.
(451)
Jeden spolupracující vývozce tvrdí, že zakoupil vývozní úvěrové pojištění pro část svého vývozu, ale zaplatil řádné pojistné a nevyužil programu Green Express nebo jiného zvýhodněného zacházení, jak je uvedeno v podnětu. Za situace, kdy pro toto tvrzení neexistuje žádný důkaz, Komise odkazuje na své závěry týkající se tohoto programu v oddíle 3.4.1.4 tohoto nařízení. Pokud jde o program „Green Express“, Komise odkazuje na svá zjištění ve 240. bodě odůvodnění a konstatuje, že tento program představuje zvláštní aspekt krátkodobého programu úvěrového pojištění společnosti Sinosure a že závěry Komise se neomezují na tento aspekt, ale týkají se programu jako celku.
3.5.4. Demonstrační program „Golden Sun“
(452)
Čínská vláda dále uvedla, že tento program poskytuje granty pro „distribuované solární fotovoltaické systémy“ spíše než pro výrobce/vývozce dotčeného výrobku a že příslušná kritéria v právních předpisech nejsou zaměřena na výrobce modulů a článků. V tomto ohledu čínská vláda tvrdí, že poskytla příslušnou dokumentaci o programu a že i spolupracovala se společnostmi zařazenými do vzorku na prokázání tohoto bodu. Tři spolupracující vývozci zařazení do vzorku uvádějí, že se jedná o „uživatelskou subvenci“, jež neposkytuje výhodu dotyčnému výrobku, a proto není napadnutelná ve smyslu čl. 1 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, čl. VI odst. 3 GATT 1994 a čl. 19 odst. 1 Dohody WTO o subvencích. Tito vývozci odkazují na rozhodnutí EU v případě Bionafty ze Spojených států amerických (97. bod odůvodnění nařízení Komise (ES)č. 194/2009, Úř. věst. L 67 ze dne 12.3.2009, s. 50) a na judikaturu WTO v případech U.S.A. - Olověné tyče (body 6.50, 6.53, 6.56 a 6.57 zprávy rozhodčího panelu), Kanada - Opatření ovlivňující vývoz civilních letadel (bod 9.112 zprávy rozhodčího panelu), Brazílie - Program financování exportu letadel (bod. 7.24 zprávy rozhodčího panelu) a Kanada - Opatření ovlivňující vývoz civilních letadel (body 157 a 159 zprávy odvolacího orgánu).
(453)
Komise odkazuje na svá zjištění, jež šetření přineslo, a zejména na 243.-246. bod odůvodnění tohoto nařízení, které podává vyčerpávající výklad výše uvedených argumentů a potvrzuje, že zjištění je v souladu s příslušnými ustanoveními a s judikaturou, na niž se čínská vláda spolupracující výrobci zařazení do vzorku odvolali. Komise znovu opakuje, že granty v rámci programu jsou přímo spojené s dotčeným výrobkem, neboť způsobilé „distribuované solární fotovoltaické systémy“ výslovně zahrnují dodávky modulů a článků jako významnou součást projektů, a spojitost mezi výhodami poskytnutými vládou a výrobkem je tudíž přímá a nerozdělitelná. Jak je rovněž uvedeno zejména v 244. a 245. bodě odůvodnění, šetření potvrdilo, že čínská vláda provedla přímé platby ve prospěch několika spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (a to pro účely instalace solárních panelů k výrobě energie pro vlastní spotřebu, včetně výrobního procesu dotčeného výrobku) mimo jiné s využitím vlastních vyrobených solárních modulů a článků. Bylo také zjištěno, že přímé platby poskytnuté vývozcům jakožto dodavatelům dotčeného výrobku třetím stranám, které projekt provozují, jsou ve skutečnosti v rozporu s ustanoveními příslušných právních předpisů a že čínská vláda nepředložila důkaz k vysvětlení situace (viz zejména 245. a 246. bod odůvodnění).
Omezené vysvětlení, které čínská vláda a spolupracující vývozce poskytli, že přímý převod finančních prostředků, kterým byly porušeny čínské právní předpisy, byl nezbytný, protože provozovatel projektu se nacházel ve finančních potížích a bylo třeba zajistit, aby byla podpora použita pouze na schválené fotovoltaické systémy, zřetelně naznačuje, že při neexistenci tohoto přímého převodu od vlády by spolupracující vývozce zařazený do vzorku nemohl za dodávky dotčeného výrobku dostat žádné peníze a že vláda by nebyla schopna zajistit, aby byla subvence použita k určenému účelu. Z tohoto hlediska, a jelikož neexistují žádné další důkazy, je třeba tyto platby považovat za přímý grant od čínské vlády výrobci dotčeného výrobku, který by jinak nedostal za dodávky dotčeného výrobku žádné finanční prostředky (za předpokladu, že se tyto dodávky vůbec uskutečnily, pro což opět nejsou k dispozici žádné důkazy). Na tomto základě se Komise domnívá, že argumenty předložené čínskou vládou a spolupracujícími vývozci jsou právně neopodstatněné.
(454)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že v situaci, v níž se výhody programu vztahovaly na dodávky dotčeného výrobku nezávislým provozovatelům projektu, byla Komise nucena provést důkladnou analýzu pro určení tohoto bodu, a odvolává se na rozhodnutí WTO v případu USA - Řezivo z jehličnatých dřevin IV (body 141 a 142 zprávy odvolacího orgánu). Komise odkazuje na vysvětlení ve 244.-246. bodě odůvodnění a v 352. bodě odůvodnění výše a uvedené tvrzení zamítá. Kromě toho Komise v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády a zúčastněných stran nemohla provést důkladnou analýzu. Nelze o ní tedy mluvit a citovaná judikatura je v této situaci irelevantní vzhledem k tomu, že finanční prostředky byly přímo placeny výrobcům dotčeného výrobku a přímo souvisely s dodávkami mimo jiné i dotčeného výrobku. Jelikož byly tyto platby nevratnými granty, jedná se o finanční příspěvek (přímý převod peněžních prostředků) a Komise je oprávněna předpokládat, že poskytuje příjemci (výrobcům) výhodu, jelikož neexistuje žádný důkaz o dalším použití dotyčných částek. Kdyby vláda platby v rámci tohoto programu odeslala provozovatelům projektu a vybavení bylo pořízeno za poctivé tržní ceny, neměli by z toho dotyční výrobci žádnou výhodu. Ovšem v situaci, kdy jsou platby odesílány vyvážejícím výrobcům, částky, za něž tyto společnosti montují solární panely, představují výhodu, neboť je zbavují nákladů, které by jim jinak v tomto procesu vznikly. V případě, že vyvážející výrobce není schopen prokázat, že byla část grantu převedena třetím stranám, má se na základě dostupných skutečností za to, že tato část grantu poskytla vývozci výhodu jako obecná subvence, která představuje výhodu pro činnosti společnosti jako celku. Tak je tomu v tomto případě.
(455)
Dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že program Golden Sun není specifický, jelikož příslušné požadavky v čínských právních předpisech jsou objektivní, všechny podniky, které je splní, mohou mít z programu prospěch a způsobilými mohou být všechny společnosti bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou výrobci dotčeného výrobku. Komise odkazuje na svá zjištění o specifičnosti ve 247. bodu odůvodnění, kde se vysvětluje, že podmínky a kritéria výběru nejsou objektivní a neuplatňují se automaticky. Příslušná požadovaná kritéria potvrzují, že se program týká pouze omezeného počtu podniků, které jsou schopny je dodržet, konkrétně těch se značným instalovaným výkonem (nejméně 300 kWh) a se značnými aktivy (nejméně 100 milionů RMB). Výběrová kritéria rovněž uvádějí, že je potřeba, aby byl příjemce podpory zahrnut do místního prováděcího plánu pro demonstrační projekt Golden Sun, a šetřením bylo zjištěno, že zařazení do těchto místních plánů závisí na rozhodnutí příslušných orgánů, která nejsou transparentní a nejsou založena na objektivních kritériích. Komise dodává, že způsobilé „distribuované solární systémy“ závisí na výrobě a dodávce vybavení k výrobě solární elektřiny, jehož většina se vyrábí že solárních modulů a článků. Proto, v rozporu s tvrzeními vývozců zařazených do vzorku, je tento režim rovněž specifický v tom smyslu, že v praxi jsou pro výhody v rámci tohoto programu způsobilí jen výrobci solárních systémů, nebo jinými slovy výrobci dotčeného výrobku, a to buď přímo jakožto vlastníci projektu, nebo nepřímo jakožto údajní dodavatelé dotčeného výrobku vlastníkům projektu.
Proto, a také vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády, která neposkytla všechny rozpočtové dokumenty vyžádané Komisí (viz 234.-239. bod odůvodnění), se došlo k závěru, že tento program je také ve skutečnosti specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, protože výhod z něj mohou skutečně využívat, přímo či nepřímo, především výrobci dotčeného výrobku. Subvencí také využívá omezený počet podniků (výrobci dotčeného výrobku), nebo jich tyto firmy využívají převážně nebo nepřiměřeně, neboť se zdá, že získávají všechny finanční prostředky, ačkoli nepředstavují celé spektrum příjemců, kteří by údajně mohli z těchto subvencí mít prospěch.
3.5.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.5.5.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
(456)
Čínská vláda opakuje své tvrzení, že program týkající se podniků se zahraničními investicemi uvedený v podnětu byl v roce 2013 ukončen. Komise podotýká, že období šetření končí dlouho před rokem 2013, a výhody poskytnuté v rámci tohoto programu během období šetření jsou proto napadnutelné. Potvrzují to závěry šetření, které zjistilo výhody, jež v období šetření v rámci tohoto programu získali někteří spolupracující vývozci zařazení do vzorku. Výhody poskytované v rámci tohoto programu pokračují i do budoucna, přestože byl program v roce 2013 ukončen.
(457)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku dále tvrdí, že variantní režim pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií nemůže být napaden na základě čl. 10 odst. 1 základního nařízení, jelikož nebyl v podnětu uveden. Komise odkazuje na své podrobné protiargumenty obsažené v 286. bodě odůvodnění. Komise dále připomíná, že během šetření týkajícího se varianty tohoto programu se čínská vláda rozhodla nespolupracovat. Komise podotýká, že kromě těchto prvků jsou v podnětu vyjmenovány i jiné preferenční režimy v oblasti přímých daní pro podniky, které působí v oblasti špičkových a nových technologií, než varianta programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně z příjmu“ pro podniky se zahraničními investicemi (oddíl 4.2.5.1 podnětu), a to buď snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií (oddíl 4.2.5.9 podnětu), anebo programy daňového zvýhodnění pro podniky se zahraničními investicemi, jež byly uznány jako podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií (oddíl 4.2.5.8 podnětu). Lze proto mít za to, že tento program má velmi úzkou spojitost s některým nebo oběma těmito uvedenými daňovými režimy v tom, že se týká snížení sazby přímých daní a je výslovně zaměřen na stejný soubor příjemců, tj. podniky působící v oblasti špičkových nebo nových technologií. A opět, spolupráce ze strany čínské vlády by mohla Komisi umožnit řádné a důkladné posouzení všech prvků, které se týkají spojitosti s programy uvedenými v podnětu, a vyplnění mezer v informacích vyskytujících se v podnětu, který vychází z přímých důkazů, jež byly žadateli obvykle dostupné. Na základě těchto argumentů Komise znovu konstatuje, že napadení tohoto programu je plně v souladu s čl. 10 odst. 1 základního nařízení, neboť toto ustanovení umožňuje šetření jakékoli „údajné subvence“ zjištěné žadatelem, a nikoli pouze určitého konkrétního programu. V tomto případě je údajná subvence, vzdání se vládních daňových příjmů se zaměřením na stejný typ příjemců, společným rysem všech dotyčných programů.
(458)
Pokud jde o výpočet výše subvence, dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že Komise chybně použila celoroční údaje uvedené v ročním přiznání k dani z příjmu za rok 2011, ačkoli období šetření zahrnuje polovinu roku 2011 a polovinu roku 2012, a že je to porušením výpočetní metody stanovené v oddíle E písm. a) bodě ii) obecných zásad pro výpočet výše subvence v šetřeních ohledně vyrovnávacího cla přijatých Komisí, Úř. věst. C 394, 17.12.1998, s. 6. Jeden z těchto vývozců dále tvrdí, že jelikož v době inspekce nebyla ještě dostupná daňová přiznání za celý rok 2012, měla Komise založit svůj výpočet za rok 2012 na čtvrtletních přiznáních daně z příjmu pokrývajících první polovinu roku 2012, jež shromáždila na místě, a/nebo na tabulkách zisků a ztrát za rok 2012, ze kterých je patrné, že tato společnost byla ve ztrátě.
(459)
Komise odkazuje na 300. bod odůvodnění a opakovaně zdůrazňuje, že je důležité, aby byl výpočet výhod založen na konečných auditovaných daňových přiznáních za určité daňové období. Komise dodává, že v rámci konečného vypořádání daňového přiznání za rok 2011 v průběhu období šetření jsou veškeré výhody uváděné v přiznání konečné, a dále dokládá správnost svého přístupu. Komise nemůže založit svůj výpočet na čtvrtletních daňových přiznáních, protože tato přiznání odrážejí průběžný prozatímní stav v době jejich podání a ze své podstaty nemohou zohlednit konečný konsolidovaný stav za roční daňové období. Cílem těchto přiznání je zajistit vládě likvidní prostředky v případě, že jsou daně prozatímně splatné, avšak zachycují pouze dílčí stav platný v době jejich podání. Může se docela dobře stát, že pokud společnost v posledních dvou čtvrtletích roku dosáhne významného zisku, který více než vyrovná ztráty počátečních čtvrtletí, ohlásí pak v konečném daňovém přiznání zdanitelný zisk. Prozatímní daňová přiznání v roce 2012 tudíž sice částečně naznačují, jaký je stav vývozce v době jejich podání, což vysvětluje, proč je Komise shromažďovala, ale jejich relevance není absolutní, jelikož nelze vyloučit, že stav na konci finančního roku, jak ukáže konečné přiznání, bude zcela odlišný. Pokud jde o tabulky zisků a ztrát týkající se roku 2012, Komise podotýká, že finanční účetnictví ne vždy odpovídá daňovému účetnictví a může se stát, že povinnost vykazovat položky příjmů a ztrát pro účely přímých daní se může podstatně lišit od povinnosti vykazování pro účetní účely. Může také dojít k úpravám pro daňové účely, které nejsou vždy odraženy v účetních závěrkách. Souhrnně řečeno, skutečnost, že společnost je ve svých účetních závěrkách ve ztrátě, nutně neznamená, že ve stejné ztrátě bude ve svém konečném daňovém přiznání. Na základě těchto argumentů Komise potvrzuje, že výpočet subvence v režimech přímých daní musí nutně vycházet z konečných údajů, které se objevují v konečných auditovaných přiznáních k dani z příjmu, a nikoli z periodických daňových přiznání nebo z konečných či předběžných účetních závěrek.
3.5.5.2. Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
(460)
Čínská vláda tvrdí, že se poprvé dozvídá o tom, že Komise napadá program výzkumu a vývoje, který nenahrazuje program výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi uvedený v podnětu. Podobné argumenty čínská vláda používala i v případě předchozího režimu, jak je vysvětleno ve 457. bodě odůvodnění, a tvrdí, že napadení tohoto režimu porušuje články 11 a 13 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdí, že program výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi byl ukončen v roce 2008 a že nový program výzkumu a vývoje, který byl zahrnut do čínského zákona o dani z příjmu právnických osob, dřívější program nenahrazuje, protože neodkazuje na podniky se zahraničními investicemi a nevyžaduje, aby byly výdaje na výzkum a vývoj vyšší než v předchozím roce.
(461)
Komise konstatuje, že čínská vláda v odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky o tomto režimu neinformovala, avšak že byl tento režim napaden v rámci předchozích šetření (viz 310. bod odůvodnění). Komise však rovněž konstatuje, že o tomto programu bylo s čínskou vládou během inspekce jednáno a že příslušná prováděcí ustanovení byla shromážděna jako věcný důkaz (předložil je také jeden vývozce zařazený do vzorku). Tvrzení čínské vlády, že o možné napadnutelnosti tohoto programu byla informována poprvé, je tudíž neopodstatněné, také vzhledem k tomu, že několik spolupracujících vývozců zařazených do vzorku, s nimiž čínská vláda svou odpověď koordinovala, informovalo o tomto programu ve svých odpovědích na dotazník. Čínská vláda si byla plně vědoma této skutečnosti, protože nedůvěrný spis několikrát zkontrolovala. Ze závěrů šetření vyplývá, že je tento program napadnutelný (310.-314. bod odůvodnění výše). Komise dodává, že tento program zjevně nahrazuje předchozí program zaměřený na podniky se zahraničními investicemi, vzhledem k úzké spojitosti mezi nimi, o které svědčí stejná forma a stejná výše daňové výhody (další daňový zápočet, který lze odečíst od daňového základu), stejný poměr a stejná výchozí situace (způsobilé náklady na činnosti v oblasti výzkumu a vývoje) pouze s drobnými obměnami. Tyto drobné obměny byly provedeny v souladu s reformou nového zákona o dani z příjmu právnických osob v roce 2008, avšak povaha a podstata programu zůstává v zásadě stejná. Komise odkazuje také na argumenty ohledně mechanismu zahájení šetření uvedené v 457. bodě odůvodnění.
(462)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku rovněž tvrdí, že tento program není specifický, protože Komise neprokázala, že získání osvědčení podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií je omezeno jen na určité podniky. Komise odkazuje na své vysvětlení v 313. bodě odůvodnění výše a v 321. a 325. bodě odůvodnění týkajících se jiného daňového programu pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií. Komise dodává, že prováděcí předpisy k uplatňování tohoto programu (viz 321. bod odůvodnění) zde dále potvrzují závěr o specifičnosti podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií jako jediných společností v odvětvích podporovaných vládní politikou, které mohou podle příslušných vládních indexů a směrnic získat příslušné osvědčení. Toto osvědčení mohou například obdržet pouze podniky zapojené do projektu v oblasti výzkumu a vývoje, který je uveden v popisu odvětví využívajících špičkové a nové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a hlavních směrech aktuálních priorit rozvoje klíčových odvětví průmyslu špičkových technologií vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy v roce 2007, nebo do projektu v oblasti výzkumu a vývoje zahrnutého do oblasti působnosti oznámení státní rady o provádění některých politik na podporu rámcového plánu střednědobého a dlouhodobého vědeckotechnického rozvoje státu (2006-2020) č. 6 [2006] vydaného státní radou. Je proto jasné, že je tento daňový program omezen pouze na ty specifické společnosti v příslušných odvětvích a činnosti v oblasti výzkumu a vývoje, které podporuje čínská vláda, včetně společností v podporovaném odvětví fotovoltaiky.
(463)
Pokud jde o výpočet výše subvence, dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že Komise chybně použila celoroční údaje uvedené v jejich ročním přiznání k dani z příjmu za rok 2011, ačkoli šetřené období zahrnuje polovinu roku 2011 a polovinu roku 2012, a že to porušuje výpočetní metodu stanovenou v oddíle E písm. a) bodě iii) obecných zásad pro výpočet výše subvence v šetřeních ohledně vyrovnávacího cla přijatých Komisí v roce 1998. Komise odkazuje na všechny argumenty předložené ve 459. bodě odůvodnění, které jsou relevantní i pro odmítnutí uvedeného tvrzení ohledně tohoto programu. Komise dále podotýká, že argument o údajné daňové ztrátě v daňovém období 2012 je relevantní jen zčásti nebo není relevantní vůbec, protože odpočet daně lze provádět po pět dalších let dopředu a snižovat o něj jakýkoli zdanitelný příjem, který bude deklarován během pěti následujících let. A proto i kdyby Komise akceptovala, že tyto firmy v roce 2012 zaznamenaly daňovou ztrátu, nebo by bylo dostupné konečné auditované daňové přiznání za rok 2012 a vyplynula by z něho daňová ztráta (k čemuž v tomto případě nedošlo), přesto by zohlednila výhody získané v rámci tohoto programu, protože nelze vyloučit, že jakmile by společnost v kterémkoli z pěti následujících daňových období zaznamenala zdanitelný příjem, byly by výhody vzešlé z odpočtu daně za rok 2012 využity.
3.5.5.3. Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
(464)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce tvrdí, že tento program není specifický, že analýza specifičnosti není založena na faktech a že požadavky na získání statusu podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií by měly být považovány za objektivní kritéria či podmínky pro vznik nároku na subvence a že nárok na tento program je automatický. S ohledem na závěr o specifičnosti týkající se omezení tohoto programu a započítání nákladů na výzkum a vývoj oproti dani z příjmu také na podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií Komise odkazuje na své vysvětlení ve 321. a 325. bodě odůvodnění a také na 462. bod odůvodnění, který platí i pro tento program. Komise znovu konstatuje, že z uvedených prováděcích opatření a dokumentů zejména vyplývá, že využívání tohoto programu a uznání statusu podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií není ani zdaleka dostupné pro všechny podniky a uplatňování objektivních kritérií je omezeno pouze na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, která se nejeví jako objektivní nebo neutrální. Také nárok na výhody podle tohoto programu není automatický, nýbrž závisí na získání osvědčení podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií, které vydávají příslušné orgány na základě vlastního uvážení, a není tudíž automatický.
(465)
Jeden spolupracující vývozce tvrdí, že Komise chybně vypočítala subvenční výhodu vyplývající z tohoto programu, neboť použila auditované daňové přiznání za rok 2011, ačkoli byla dostupná čtvrtletní daňová přiznání za první a druhé čtvrtletí roku 2012, shromážděná během inspekce, a že Komise si každopádně mohla vyžádat kopii konečného ročního přiznání k dani z příjmu za rok 2012, jakmile bude dostupné. Tento vývozce rovněž tvrdí, že když už je pro výpočet subvenční výhody použito daňové přiznání za rok 2011, pak by měl být použit obrat společnosti za rok 2011, a nikoli obrat za období šetření. Komise odkazuje na své vysvětlení ve 459. bodě odůvodnění výše. Komise dále podotýká, že v oznámení o inspekci, které bylo zasláno vývozcům zařazeným do vzorku včetně dotyčného vývozce, výslovně požádala o originály úplných daňových přiznání za účetní období pokrývající období šetření a tři předcházející roky. Tento spolupracující vývozce proto mohl a měl předložit přiznání za rok 2012, jakmile bylo k dispozici, a Komise konstatuje, že tak neučinil, ani když nedávno zaslal své připomínky k dokumentu poskytujícímu konečné informace. Pokud jde o tvrzení, že měla Komise pro výpočet výhody použít obrat za rok 2011, podotýká se, že výše výhody vyplývající z daňového přiznání za rok 2011 podle názoru Komise přiměřeně odráží stav v období šetření, a to zejména proto, že v období šetření (měsíc) byla splatná daň za rok 2011 a konečné údaje za rok 2012 v době inspekce nebyly dostupné. V každém případě Komise nemůže k měření různých subvencí používat různé jmenovatele, jinak procentuální údaje nebudou srovnatelné a nebude zajištěna konzistentnost výpočtu. Komise závěrem dodává, že neověřovala údaje o obratu za rok 2011, ale že ověřovala údaje o obratu za období šetření.
3.5.6. Připomínky stran týkající se poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(466)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 2 dohody WTO o subvencích a svá určení ohledně specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Podle čínské vlády Komise neposkytla žádné věcné důkazy ohledně toho, kterým konkrétním odvětvím jsou udělována práva k užívání pozemků za zvýhodněné ceny, ani právní základ pro své hodnocení, že odvětví vyrábějící solární články a moduly mezi tato odvětví patří. Podobné tvrzení přednesl i jeden vyvážející výrobce. Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise v 364. bodě odůvodnění výše uvedla příklady oznámení o prodeji práv k užívání pozemků, kdy příslušné orgány omezily okruh potenciálních kupujících za stanovenou cenu na odvětví fotovoltaiky a stanovily cenové limity pro práva k užívání pozemkům kupovaná vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Za situace, kdy žádné další informace, o které byla čínská vláda požádána, neexistují, a vzhledem k vládní podpoře odvětví fotovoltaiky a k výběrovému a netransparentnímu charakteru přidělování užívacích práv k pozemkům měla Komise za to, že tyto informace prokazují existenci specifičnosti.
(467)
Čínská vláda a někteří vyvážející výrobci tvrdili, že srovnávací základ pro posouzení užívacích práv k pozemkům, který Komise zvolila, není přiměřený. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise neučinila vše, co mohla, aby stanovila takový srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, jak to vyžaduje rozhodnutí rozhodčího panelu WTO v případu USA - Konečná antidumpingová a vyrovnávací cla na některé výrobky z Číny (101). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve složce, tzn. s ohledem na i) srovnatelnou úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a ve velké většině čínských provincií a měst, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost Číny a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury Tchaj-wanu i těchto čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) vysokou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Většina z dotčených provincií je navíc považována za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR.
Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a těchto provincií a měst shodná, HDP těchto provincií a měst v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí. Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak dotčené provincie a města vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan, takže jej velmi rychle dohánějí. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
3.5.7. Další připomínky
(468)
Žadatel tvrdil, že by Komise měla zveřejnit další režimy subvencí, jež byly během šetření zjištěny, a rovněž stanovit subvenční rozpětí pro tyto systémy, které nejsou uvedeny ve stížnosti. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise prošetřila všechny subvence, jež splňovaly právní požadavky pro zahájení šetření.
(469)
Žadatel tvrdil, že Komise měla stanovit subvenční rozpětí, pokud jde o poskytování polykrystalického křemíku za cenu nižší než přiměřenou, na základě informací uvedených v podnětu a na základě zjištění ministerstva obchodu USA (US DOC) v podobných případech v odvětví fotovoltaiky. Komise tento program přezkoumala a na základě informací získaných od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a čínské vlády dospěla k závěru, že v období šetření z tohoto programu neplynuly žádné výhody, a to zejména z toho důvodu, že dovozní ceny polykrystalického křemíku byly nižší než ceny účtované čínskými dodavateli. Je třeba poznamenat, že období šetření v případě USA a v daném případě byla odlišná.
(470)
Žadatel také uvedl, že Komise měla stanovit subvenční rozpětí, pokud jde o dodávky elektřiny za cenu nižší než přiměřenou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise nenašla dostatečné důkazy o tom, že by vyvážející výrobci zařazení do vzorku, s výjimkou LDK, měli prospěch z preferenčního poskytování elektřiny v období šetření.
(471)
Čínská vláda tvrdila, že metodika výpočtu, kterou Komise použila, vedla ke „dvojímu započítání na úrovni výpočtu antidumpingových a antisubvenčních rozpětí“. Podle čínské vlády měla Komise odečíst subvenční rozpětí vypočtené pro program pojištění vývozních úvěrů od dumpingových rozpětí na základě skutečnosti, že se jedná o vývozní subvenci. Čínská vláda rovněž tvrdila, že měla Komise odečíst od dumpingového rozpětí subvenční rozpětí vypočtené na základě zahraničního srovnávacího základu. Odůvodňovala to tím, že „část dumpingu vypočtená na základě analogické běžné vnitrostátní hodnoty je ve skutečnosti stejnou subvencí, která byla napadena v rámci souběžného antisubvenčního šetření“. Žádné z těchto tvrzení by nemělo dopad na výši výsledných opatření, neboť v daném případě je kombinované clo omezeno rozpětím újmy. Čínská vláda to rovněž potvrdila v připomínkách k dokumentu poskytujícímu konečné informace. Proto bylo rozhodnuto, že není nutné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
3.6. Výše napadnutelných subvencí
(472)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Konečné rozpětí subvence
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co., Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
6,5 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I)
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
(473)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 6,4 %.
(474)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce ze strany vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ se uplatní na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(475)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že výrobců existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(476)
Jelikož úplné veřejné informace o výrobě nebyly dostupné, byly ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření použity veškeré dostupné informace týkající se dotčeného výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, makroekonomických údajů poskytnutých službou Europressedienst, nezávislou konzultační společností (dále jen „konzultant“) a ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Jelikož moduly a články jsou do Unie dováženy v rámci celních položek, které zahrnují i jiné výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření, a nahlášené objemy dovozu jsou v tunách, nebylo možné použít k určení objemu a hodnoty dovozu údaje Eurostatu, a vycházelo se z údajů, které poskytl konzultant. Pokud to bylo možné, byly údaje poskytnuté konzultantem porovnány s jinými dostupnými veřejnými zdroji a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(477)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta na přibližně 4 GW u modulů a 2 GW u článků.
(478)
Jak bylo uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo do vzorku vybráno devět výrobců v Unii představujících 18-21 % celkové výroby modulů v Unii a 17-24 % celkové výroby článků v Unii.
(479)
Některé strany napadly skutečnost, že údaje poskytnuté konzultantem byly použity k určení mimo jiné výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii, jakož i dalších makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily konzultantovu nezávislost tvrzením, že byl spojen s navrhovatelem. Rovněž požadovaly vysvětlení toho, na základě čeho Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odbornou způsobilost při shromažďování hospodářských údajů v odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu bylo namítnuto, že Komise měla svá zjištění založit na údajích z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných ústavů. Konečně, AFASE učinila odkaz na osvědčené postupy při předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů v případech, které se týkají uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie, a v případech spojování, a zpochybnila tak spolehlivost údajů předložených konzultantem.
(480)
Pokud jde o údajné vazby mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy, které by existenci těchto vazeb prokazovaly. Stejně tak šetření nepřineslo žádné důkazy o vztahu přesahujícím rámec čistě obchodní povahy. Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že existovaly náznaky toho, že důkazy prima facie předložené žadatelem - výrobním odvětvím Unie - v podnětu byly založeny na údajích poskytnutých stejným konzultantem. Ačkoli se uznává, že zjištění byla pro některé ukazatele skutečně podobná důkazům obsaženým v podnětu, nemusí to nutně znamenat, že vyplývala z jednoho a téhož zdroje. V této souvislosti se v podnětu citují různé použité zdroje. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno odmítnout.
(481)
Komise považovala za vhodné využít ve stávajícím šetření tohoto poradenství, neboť z jiných veřejně dostupných zdrojů nebyly k dispozici potřebné makroekonomické údaje týkající se celkového trhu Unie ani údaje o dovozu. Než Komise vybrala společnost Europressedienst, posoudila metodiku, kterou konzultant používal pro shromažďování příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje samostatně pro všechny typy výrobků a pro celé posuzované období.
(482)
Kromě toho byly v průběhu šetření údaje poskytnuté konzultantem pokud možno podrobovány vzájemné kontrole s dalšími dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že na trhu působí několik výzkumných společností zaměřených na shromažďování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky a vykázané hodnoty se téměř nikdy neshodují. Je to tím, že dopracovat se k přesným číslům je obtížné pro jakýkoli výzkumný ústav, a uváděné ukazatele na trhu v odvětví fotovoltaiky se proto budou vždy zakládat na odhadech, ať už daný údaj předkládá kdokoli. Za těchto okolností spočívaly křížové kontroly prováděné Komisí ve srovnávání trendu ve vývoji údajů získaných od konzultanta s trendem u stejných údajů zveřejněných ostatními výzkumnými společnostmi, Společným výzkumným střediskem Komise („JRC“) a asociací EPIA, pokud byly k dispozici. Na základě těchto křížových kontrol nebyly zaznamenány žádné významné rozdíly a trend vzájemně kontrolovaných ukazatelů byl podobný. Prozatímní antidumpingová zjištění tudíž nebyla založena výhradně na údajích poskytnutých konzultantem, ale také na analýze a hodnocení těchto údajů, které provedla sama Komise. Kromě toho, jak bylo uvedeno výše v 8. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních antidumpingových opatření byla provedena inspekce v prostorách konzultanta. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta, aby ověřila spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě se uskutečnila v návaznosti na křížovou kontrolu údajů provedenou Komisí s cílem dále se ujistit o spolehlivosti a kvalitě údajů a související metodiky. Kontrola na místě byla považována za vhodný postup v rámci uplatňování zásady dobré správy, i když dotčené údaje nepředkládala zúčastněná strana, ale konzultant. Komise se na základě této inspekce dále ujistila o spolehlivosti údajů poskytovaných konzultantem.
(483)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika vzájemné kontroly používaná Komisí nebyla dostatečně podrobně vysvětlena, a požadovala předložení dalších zdrojů, které při ní byly použity. Tato strana dále tvrdila, že použitá metodika byla v každém případě neplatná v tom smyslu, že byl porovnáván pouze vývoj údajů z různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(484)
Pokud jde o další zdroje použité ke vzájemné kontrole údajů poskytnutých konzultantem, šlo o zprávy zveřejněné střediskem JRC a asociací EPIA na totéž téma. Pokud jde o porovnávání údajů s dalšími zdroji, je třeba poznamenat, že vykazovaly nejen obdobné trendy, ale také obdobnou velikost. Proto byl vyvozen závěr, že použitá metodika byla vhodná, a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(485)
Hlavní činností konzultanta je shromažďování údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vytváření aktuální databáze společností činných na trhu s fotovoltaikou. Tyto údaje jsou publikovány ve specializovaných časopisech a využívají jich rovněž jednotlivé podniky, pro které konzultant provádí úžeji zaměřené výzkumy. Databáze vytvářené společností Europressedienst jsou pravidelně aktualizovány a znovu zveřejňovány. Kromě toho má konzultant v tomto odvětví několik let praxe. Přesněji řečeno, konzultantova metodika spočívá ve sběru, křížové kontrole a agregaci informací pocházejících z různých zdrojů, které jsou na trhu k dispozici. Za tímto účelem shromažďuje údaje prostřednictvím standardizovaných dotazníků zasílaných podnikům, které jsou uvedeny v databázi, či po telefonu, a to zejména od výrobců v Unii, nebo na specializovaných veletrzích, a to zejména od výrobců ve třetích zemích. Pokud informace nelze získat prostřednictvím zmíněných kanálů, Europressedienst kontroluje finanční zprávy podniků v odvětví fotovoltaiky nebo spolupracuje na dobrovolném základě s ostatními výzkumnými ústavy s cílem získat nebo vzájemně kontrolovat údaje. Bylo ověřeno, že konzultant tyto zdroje využíval při své každodenní činnosti. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo považováno za vhodné využít v probíhajícím šetření služeb společnosti Europressedienst, a tvrzení zúčastněných stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(486)
S ohledem na osvědčené postupy při předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba poznamenat následující. Za prvé jde o dokument, kterým nemůže být Komise vázána, protože nebyl přijat sborem komisařů, ale vydán příslušným útvarem jako doporučení stranám, jak předkládat hospodářské důkazy. Za druhé se osvědčené postupy se týkají předkládání hospodářských analýz a údajů používaných při vyšetřování případů týkajících se hospodářské soutěže spadajících do působnosti článků 101 a 102 SFEU a v řízeních o kontrole spojování podniků. Platná pravidla, důkazní standardy a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech hospodářské soutěže nelze srovnávat se šetřeními týkajícími se ochrany obchodu, při nichž platí zcela odlišný soubor pravidel.
(487)
Některé strany vznesly námitky proti metodě, kterou konzultant použil, a tvrdí v nich, že neodpovídá uznávaným vědeckým standardům. Jak však bylo uvedeno výše ve 481. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena, výsledné údaje byly podrobeny vzájemné kontrole a ověřeny; výsledkem provedených kontrol bylo, že jsou tyto údaje v souladu s dalšími zveřejněnými údaji, a tudíž jsou přiměřeně spolehlivé. Konkrétní připomínky některých zúčastněných stran byly vyjasněny na bilaterální úrovni a zpřístupněny zúčastněným stranám v otevřeném vyšetřovacím spisu ke kontrole.
(488)
Obchodní komora CCCME prohlásila, že metodika agregace údajů nebyla vyjasněna. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť příslušné informace byly zpřístupněny všem zúčastněným stranám ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole.
(489)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně výběru konzultanta Komisí a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti tyto strany tvrdily, že údaje od konzultanta lze objednat a zakoupit ad hoc tak, aby odpovídaly přesně vymezeným žádostem potenciálních klientů, a mohou proto být neobjektivní. Kromě toho CCCME popřela, že by údaje shromážděné konzultantem bylo možné považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože údaje byly do velké míry založeny na předpokladech a odhadech. Dále byl vyjádřen názor, že poskytnuté údaje nebyly ve spisu dostatečně podloženy důkazy a že neměly jednoznačný, objektivní a ověřitelný charakter.
(490)
Pokud jde o tato tvrzení, odkazuje se na 481. a 482. bod odůvodnění výše, kde byly poskytnuty doplňující informace týkající se výběru konzultanta. Kromě toho je třeba poznamenat, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v daném okamžiku a v plném souladu s finančním nařízením Komise platným pro toto řízení. Dále je třeba připomenout, že konzultantova schopnost poskytnout všechny nezbytné údaje ve stanovené lhůtě byla velmi důležitá vzhledem k tomu, že se Komise musela řídit závaznými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci současného šetření.
(491)
Pokud jde o kvalitu poskytnutých údajů a o otázku, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno výše ve 482. bodě odůvodnění, konzultantova metodika shromažďování údajů byla prošetřena a bylo zjištěno, že je dostatečně kvalitní. Kromě toho, jak je také uvedeno výše ve stejném bodu odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno podrobeny vzájemné kontrole s dalšími zdroji a bylo zjištěno, že jsou dostatečně přesné. A konečně je třeba poznamenat, že konzultant má jedinou databázi, která je pravidelně aktualizována, nezávisle na konkrétních potřebách a požadavcích zákazníků. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým zákazníkům, a proto tvrzení, že údaje nebyly objektivní, musela být zamítnuta.
(492)
Po zveřejnění konečných zjištění jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, se kterými konzultant spolupracoval při sestavování předložených makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika použitá konzultantem vede k nepřesným výsledkům. Některé zúčastněné strany požadovaly další informace týkající se metodiky použité konzultantem, jako je průměrná míra odpovědí na dotazníky/rozhovory, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím každého kanálu, jak byly tyto údaje ověřeny, aproximace/předpoklady použité k získání údajů, počet společností, u nichž byla aproximace provedena, a alespoň rozpětí počtu zaměstnanců konzultanta.
(493)
Pokud jde o tato tvrzení, je třeba podotknout, že následně po přijetí prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje použité konzultantem při agregaci údajů a odpověděla na konkrétní otázky zúčastněných stran v tomto ohledu po zveřejnění předběžných antidumpingových zjištění. Dodatečné žádosti o informace dotčených zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací se považují za zahrnuté do informací poskytnutých po uložení prozatímních cel v rozsahu, který umožňovala omezení z důvodu důvěrnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že Komise na místě ověřila způsob, jakým konzultant údaje shromažďoval a zpracovával, a příslušné výchozí předpoklady pro agregaci údajů. Výsledky této inspekce byly uspokojivé a Komise se znovu ujistila o přiměřenosti výchozích předpokladů a kvalitě konzultantem předkládaných údajů. Mimoto strany nezpochybnily údaje jako takové.
(494)
Po poskytnutí konečných informací jiná smluvní strana požádala o vysvětlení, pokud jde o počet výrobců v Unii, které konzultant ve svém souboru údajů zohlednil, a o překrývání mezi těmito podniky a přibližně 215 výrobci v Unii, o nichž je známo Komisi. V tomto ohledu je třeba ozřejmit, že výrobci v Unii, které konzultant zahrnul, jsou do velké míry shodní s těmi, o nichž je známo, že představují výrobní odvětví Unie v tomto šetření, jak je uvedeno ve 475. bodě odůvodnění výše.
(495)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že Komise provedla analýzu újmy nejednotným způsobem, jelikož ji uskutečnila zvlášť pro moduly a články, zatímco újma a výpočty subvenčního rozpětí byly určeny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že zatímco ukazatele byly předloženy odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto bylo subvenční rozpětí a úrovně pro odstranění újmy stanoveny na tomto základě. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
(496)
A konečně další strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů během období šetření byl chybně založen na prostém průměru za roky 2011 a 2012, neboť tato metodika údajně nebyla objektivní a nevedla k výsledkům, které by odrážely realitu v průběhu období šetření. Je třeba vyjasnit, že prostý průměr údajů byl použit pouze v případě, kdy docházelo v dotyčných obdobích k podobnému vývoji. Pokud se vývoj lišil, metodika byla v souladu s tím upravena tak, aby zohlednila skutečnou situaci na trhu. Dotčená strana se přesněji nevyjádřila k otázce, do jaké míry výsledky použité metodiky neodrážely situaci na trhu. Uvedená tvrzení byla proto odmítnuta.
4.2. Určení příslušného trhu Unie
(497)
Část výrobního odvětví Unie je vertikálně integrována a podstatná část jeho výroby, zejména výroba článků, byla určena k využití pro vlastní spotřebu.
(498)
Pro stanovení toho, zda výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, a za účelem stanovení spotřeby a dalších ekonomických ukazatelů se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie (dále jen „využití pro vlastní spotřebu“).
(499)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s obdobným výrobkem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(500)
Bylo zjištěno, že následující ekonomické ukazatele týkající se výrobního odvětví Unie by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie (včetně využití pro vlastní spotřebu výrobního odvětví): spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a výše napadnutelných subvencí. Šetření totiž ukázalo, že tyto ukazatele by bylo oprávněné zkoumat s ohledem na veškerou činnost, neboť výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotyčné země. Závislý trh a volný trh jsou dále společně označovány jako „celkový trh“.
(501)
Pokud jde o ziskovost, analýza se zaměřila na volný trh, neboť bylo zjištěno, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážely tržní ceny a neměly na tento ukazatel dopad.
(502)
Několik stran namítalo, že se újma měla posuzovat odděleně pro závislý trh a pro volný trh. Jedna dotčená strana tvrdila, že údaje týkající se článků k využití pro vlastní spotřebu by měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nebyly ovlivněny subvencovaným dovozem.
(503)
Šetření ukázalo, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet subvencované výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků za ceny vyšší než dovozní, a to v důsledku cenového tlaku vyvíjeného subvencovaným dovozem. Šetření dále ukázalo, že volný trh a trh pro vlastní spotřebu vykazovaly stejný vývoj cen, což bylo důkazem, že byly předmětným dovozem ovlivněny ve stejné míře.
(504)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany znovu zopakovaly, že Komise neposkytla přiměřené a odůvodněné analýzy závislého trhu nebo důvod, proč se samostatnou analýzu nepodařilo provést. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Kromě toho zazněl argument, že 106. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení je svým závěrem, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážely tržní ceny, v rozporu se závěry uvedenými ve 503. bodě odůvodnění výše, že volný trh a závislý trh vykazovaly podobný vývoj cen.
(505)
Nejprve je třeba uvést, že 105. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení stanoví důvody, proč bylo považováno za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) vztažené k celkové aktivitě výrobního odvětví Unie, včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu je třeba připomenout, že jak je uvedeno ve stejném bodu odůvodnění, šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu byla rovněž ovlivněna konkurencí dovozu z ČLR, což samo o sobě dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebyly vysvětleny důvody, proč nebyla provedena samostatná analýza, proto muselo být zamítnuto. Podobně, jak vyplývá z tohoto závěru, muselo být rovněž zamítnuto tvrzení, že taková samostatná analýza závislého trhu měla být provedena.
(506)
Za druhé, i když na základě výše uvedeného nebyl význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu považován za významný prvek, je třeba poznamenat, že výroba článků v Unii určená k využití pro vlastní spotřebu představovala asi polovinu celkové výroby v období šetření. Nakonec je zapotřebí objasnit, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, nemusí být nutně v rozporu se skutečností, že obě ceny měly stejnou tendenci, neboť mohou být na různých úrovních a pohyby cen mohou být prudší či pozvolnější, a tudíž sledovat odlišnou křivku. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení ohledně závislého trhu zamítnuta.
(507)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Argumenty v tomto ohledu byly z těchto důvodů zamítnuty.
4.3. Spotřeba v Unii
(508)
Spotřeba v Unii sestávala z celkového objemu dovozu dotčeného výrobku a objemu celkového prodeje obdobného výrobku v Unii včetně výrobků určených k využití pro vlastní spotřebu. Úplné údaje o celkovém prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie nebyly dostupné. Dovoz do Unie byl navíc evidován pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření, a údaje Eurostatu o objemech byly uvedeny v tunách. Z těchto důvodů nebylo možné k určení objemu dovozu a jeho hodnoty využít údajů Eurostatu. Při stanovení spotřeby v Unii se proto vycházelo z údajů poskytnutých konzultantem, jak bylo uvedeno výše, které byly porovnány s veřejnými zdroji, jako jsou průzkumy trhu a veřejně dostupné studie, a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(509)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1-a
Spotřeba modulů v Unii (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Celkový trh
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009=100)
100
223
364
321
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 1-b
Spotřeba článků v Unii (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Celkový trh
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Zdroj: Europressedienst.
(510)
V posuzovaném období mezi rokem 2009 a obdobím šetření se celková spotřeba zvýšila u modulů o 221 % a u článků o 87 %, avšak v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Celkově spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, v Unii oproti úrovni roku 2009 podstatně vzrostla.
(511)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že údaje o spotřebě výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se výrazně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze určit pouze na základě informací shromážděných specializovanými institucemi a výzkumnými středisky. Vzhledem k vysvětlením a závěrům uvedeným v 481. až 483. bodě odůvodnění, které se týkají spolehlivosti údajů poskytovaných konzultantem a použitých v šetření, byl tento argument zamítnut.
(512)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba Unie neměla být pouhým součtem dostupné výrobní kapacity modulů v Unii, ale že by z ní spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie měla být odečtena. Tento argument byl zamítnut, neboť spotřeba modulů byla stanovena na základě nově instalovaných kapacit v Unii. To je běžný postup pro určování spotřeby modulů. Spotřeba článků byla stanovena podle výroby modulů v Unii.
(513)
Jiná strana tvrdila, že metodika popsaná konzultantem připouští obtíže při stanovování spolehlivých údajů o spotřebě. Dále bylo namítnuto, že údaje o dovozu a vývozu výrobního odvětví Unie byly založeny buď na neověřitelných odhadech, nebo na neúplných údajích a že křížová kontrola prováděná Komisí nebyla postačující k závěru, že jsou tyto údaje spolehlivé a přesné.
(514)
Jak již bylo uvedeno ve 481. a 482. bodě odůvodnění výše, kvalitu údajů a metodiku k jejich shromažďování Komise přezkoumala při inspekci na místě, na jejímž základě byl učiněn závěr, že jsou použité metodiky vhodné a výsledky přesné a přiměřeně spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(515)
Vývoj dovozu z dotčené země do Unie je popsán v níže uvedených tabulkách. Číselné údaje jsou důvěrné, a jsou tedy uvedeny pouze ve formě indexů a rozmezí. Je tomu tak proto, že objem dovozu ze strany vyvážejícího výrobce, u nějž nebyly zjištěny žádné subvence, jak je uvedeno v 472. bodě odůvodnění výše, byl z celkového dovozu z ČLR odečten.
Tabulka 2-a
Dovoz modulů z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR
Index (2009=100)
100
251
462
408
Podíl na celkovém trhu
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 2-b
Dovoz článků z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR
Index (2009=100)
100
273
491
506
Podíl na celkovém trhu
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Zdroj: Europressedienst.
(516)
V posuzovaném období se objem dovozu z dotčené země do Unie značně zvýšil, u modulů přibližně o 308 % a u článků o více než 648 %. To vedlo k podstatnému růstu podílu dovozu z dotčené země do Unie na trhu. Konkrétně se podíl dovozu z dotčené země na trhu zvýšil z [60 % - 65 %] na [78 % - 83 %] u modulů a z [5 % - 10 %] na [22 % - 27 %] u článků. Celkově vzato se dovoz dotčeného výrobku z ČLR mezi rokem 2009 a obdobím šetření objemově i z hlediska podílu na trhu značně zvýšil.
(517)
Je třeba podotknout, že růst dovozu z dotčené země byl mnohem vyšší než růst spotřeby dotčeného výrobku v Unii. Vyvážející výrobci tudíž mohli těžit z rostoucí spotřeby v Unii a jejich pozice trhu v důsledku většího podílu na trhu zesílila.
(518)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že údaje o objemu dovozu u výrobku, který je předmětem šetření, se výrazně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze určit pouze na základě informací shromážděných specializovanými institucemi a výzkumnými středisky. Vzhledem k vysvětlením a závěrům uvedeným v 481. až 483. bodě odůvodnění, které se týkají spolehlivosti údajů použitých v šetření, byl tento argument zamítnut.
(519)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkového objemu dovozu z ČLR, když tvrdila, že tato metodika byla založena na transakcích uskutečněných před zaplacením cla na úrovni ceny CIF, a je proto nejisté, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba upřesnit, že hodnota celkového objemu dovozu z ČLR podle konzultanta nebyla ve zjištěních použita a že v průběhu šetření byly stanoveny pouze objem dovozu a dovozní ceny. Jelikož metodika pro stanovení dovozních cen jako taková nebyla danou zúčastněnou stranou zpochybněna, odkazuje se na příslušná zjištění v 520. až 528. bodě odůvodnění níže. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
4.4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(520)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 3-a
Dovozní cena modulů z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
Období šetření
Dovozní ceny
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009=100)
100
79
64
36
Zdroj: Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník v rámci vzorku.
Tabulka 3-b
Dovozní cena článků z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
Období šetření
Dovozní ceny
890
650
620
516
Index (2009=100)
100
73
70
58
Zdroj: Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník.
(521)
Průměrná dovozní cena modulů a článků z ČLR se za posuzované období výrazně snížila. U modulů průměrná dovozní cena poklesla o 64 %, z 2 100 EUR/kW v roce 2009 na 764 EUR/kW v období šetření. Podobně i průměrná dovozní cena článků z ČLR poklesla o 42 %, z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW.
(522)
Celkově vzato se cena dotčeného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření značně snížila.
(523)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že dovozní ceny měly být stanoveny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie, který tento dovozce v průběhu šetření vykázal. Ovšem údaje, které tento dovozce poskytl v průběhu šetření, představují pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nelze z nich vyvodit žádné smysluplné závěry, pokud jde o průměrnou dovozní cenu veškerého dovozu z ČLR v průběhu celého posuzovaného období několika let. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(524)
Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že metodika použitá pro stanovení cen nebyla vysvětlena, zejména pokud jde o to, jak byly údaje z různých zdrojů sloučeny a sladěny. Kromě toho bylo argumentováno tím, že dovozní náklady měly být založeny na ověřených informací získaných během šetření, spíše než na odhadech.
(525)
Má se za to, že metodika předložená dotčeným stranám je dostatečně úplná, aby bylo možné pochopit, jak se dospělo k číselným údajům. Pokud jde o „dovozní“ náklady, je třeba upřesnit, že pro získání ceny CIF byly upraveny okamžité ceny. Provedený odhad byl potvrzen na základě údajů shromážděných během šetření.
(526)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření bylo provedeno porovnání vážených průměrných prodejních cen jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravených na úroveň cen ze závodu a odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských vyvážejících výrobců účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu, tj. náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Použity byly průměrné náklady po dovozu u dovozců modulů zařazených do vzorku, pokud byly jejich údaje k dispozici.
(527)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí [19,8 % - 37,5 %] u modulů, [12,6 % - 53,8 %] u článků a [19,8 % - 37,5 %] u dotčeného výrobku celkově.
(528)
Je třeba poznamenat, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku byla vypočtena v rámci podbízení záporná cena článků. Jelikož však nebylo vyvezené množství významné, nelze tento případ považovat za reprezentativní. Jiný vyvážející výrobce zařazený do vzorku dále napadl zdroj pro úpravu monočlánků na baterie, aniž by však tento argument doložil. Ve skutečnosti vyvážející výrobce nenapadl ani konkrétní úpravu, ani neposkytl žádné nové informace nebo důkazy, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
4.5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(529)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno ve 14. až 22. bodě odůvodnění výše, k posouzení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(530)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele v posuzovaném období na základě údajů získaných od nezávislého konzultanta, které podrobila, kdykoli to bylo možné, křížové kontrole s dalšími dostupnými zdroji, a z ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(531)
Na základě informací týkajících se všech výrobců obdobného výrobku v Unii byly za účelem tohoto šetření posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějších subvencí nebo dumpingu.
(532)
Na základě informací týkajících se výrobců obdobného výrobku v Unii zařazených do vzorku byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(533)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza újmy měla být provedena odděleně na úrovni každého členského státu. Toto tvrzení nebylo doloženo. V rámci šetření navíc nebyly zjištěny žádné zvláštní okolnosti, které by opodstatňovaly analýzu podle členských států. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(534)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tvrdily, že vývoj zjištěný u těchto ukazatelů se odchyloval od vývoje stejných ukazatelů zjištěného u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Zejména odkazovaly na výrobu, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost v Unii.
(535)
Makroekonomické ukazatele byly stanoveny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. V případě, že se porovnávají stejné údaje ve vztahu k jednotlivým výrobcům v Unii nebo ke skupině výrobců v Unii (tj. výrobcům v Unii zařazeným do vzorku), nejsou trendy zcela totožné, neboť např. váha každé společnosti není v tomto srovnání zohledněna. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a ukazatelů pro výrobce v Unii zařazené do vzorku tudíž nejsou nutně smysluplné a neopravňují k závěru, že je jeden nebo druhý soubor údajů nespolehlivý. V každém případě lze při srovnání vývoje makroekonomických ukazatelů pro výrobní odvětví Unie a týchž konsolidovaných ukazatelů pro výrobce v Unii zařazené do vzorku zaznamenat u některých ukazatelů rozdíly ve vývoji, jako například u výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, zaměstnanosti a produktivity výrobního odvětví Unie od roku 2011 do období šetření. Podle všech těchto ukazatelů dosáhli výrobci v Unii zařazení do vzorku lepších výsledků než výrobní odvětví Unie celkově. Důvodem je, že v období šetření řada výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, zastavila svoji výrobu nebo byla v platební neschopnosti, což mělo nepříznivý dopad na makroekonomické ukazatele vypočtené na úrovni Unie. Uvedená tvrzení byla proto odmítnuta.
(536)
Závěr uvedený ve 153. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající trend všech hlavních ukazatelů újmy, byl podle jedné ze zúčastněných stran založen na údajích poskytnutých konzultantem. V tomto ohledu je třeba ozřejmit na jedné straně to, že makroekonomické ukazatele, jak jsou uvedeny v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního antidumpingového nařízení, byly založeny na údajích získaných od konzultanta, a bylo-li to možné, vzájemně zkontrolovány s dalšími dostupnými zdroji. Mikroekonomické ukazatele na straně druhé, jak jsou uvedeny v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního antidumpingového nařízení, byly založeny na údajích od výrobců v Unii zařazených do vzorku a na místě ověřeny Komisí. Je třeba rovněž poznamenat, že rozhodující faktory pro stav, kdy výrobní odvětví Unie utrpělo újmu, jako jsou úrovně ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrné prodejní ceny v Unii, jakož i výpočty cenového podbízení byly založeny na údajích shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, kde byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(537)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 4-a
Moduly - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Výrobní kapacita
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009=100)
100
147
200
206
Využití kapacity
45 %
48 %
45 %
41 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 4-b
Články - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009=100)
100
141
162
120
Výrobní kapacita
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009=100)
100
140
151
139
Využití kapacity
72 %
73 %
78 %
63 %
Zdroj: Europressedienst.
(538)
Celková výroba modulů v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 87 %. Výroba dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba modulů v Unii rostla mnohem pomaleji oproti růstu spotřeby, která se za stejné období více než ztrojnásobila. Vzhledem k značnému růstu spotřeby výrobci v Unii během posuzovaného období zdvojnásobili svou výrobní kapacitu pro výrobu modulů. Navzdory vyšším úrovním výroby se však míra využití kapacit v tomto výrobním odvětví Unie v průběhu období šetření snížila o čtyři procentní body a dosáhla pouze 41 %.
(539)
Výroba článků v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 20 %. Dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba článků v Unii sledovala trend spotřeby v Unii, s pomalejším růstem až do roku 2011 a s výraznějším poklesem v období šetření. V souladu s vývojem spotřeby v Unii výrobní odvětví Unie nejprve zvýšilo svou kapacitu o 51 % do roku 2011, a poté, v období šetření, se tato kapacita snižovala. Celkově se kapacita v průběhu posuzovaného období zvýšila o 39 %. Míra využití kapacity rostla do roku 2011, kdy dosáhla svého vrcholu na úrovni 78 %, a poté, během období šetření, se o 15 procentních bodů snížila. Využití kapacity výrobního odvětví Unie pro výrobu článků se v posuzovaném období celkově snižovalo a v období šetření dosáhlo 63 %.
(540)
Výrobní odvětví Unie tedy v reakci na zvýšenou spotřebu rozšiřovalo svou kapacitu. Úroveň výroby výrobního odvětví Unie však rostla mnohem pomalejším tempem než spotřeba, což v průběhu posuzovaného období vedlo k poklesu míry využití kapacity pro výrobu dotčeného výrobku.
(541)
AFASE tvrdila, že objem výroby modulů a článků uvedený v 537. bodě odůvodnění výše a výrobní kapacita odvětví Unie pro moduly a články uvedená v témže bodě odůvodnění byly nadhodnocené, a předložila údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF) prokazující nižší objem. Tyto údaje jsou převzaty v 537. bodě odůvodnění výše.
(542)
Objem výroby uvedený v 537. bodě odůvodnění vychází z informací zahrnujících kotované i nekotované společnosti. Rozvoj výroby v Unii, jak je uveden v 537. bodě odůvodnění výše, je navíc v souladu s rozvojem spotřeby v Unii uvedeným v 509. bodě odůvodnění. Údaje o objemu výroby předložené aliancí AFASE se liší od trendu spotřeby v Unii, jak je uveden v 509. bodě odůvodnění, a od statistik spotřeby v Unii vydaných asociací EPIA.
(543)
Pokud jde o výrobní kapacitu, šetření ukázalo, že zjištění uvedená v 537. bodě odůvodnění zahrnovala výrobní kapacity společností, které se ocitly v platební neschopnosti nebo během období šetření zastavily výrobu, aniž však prodaly své výrobní závody a stroje, a byly tudíž schopny výrobu velmi rychle obnovit. Podobně, jak bylo uvedeno výše v 542. bodě odůvodnění, číselné údaje v 537. bodě odůvodnění zahrnovaly údaje od nekotovaných společností.
(544)
A konečně údaje poskytnuté nezávislou konzultační společností byly vzájemně zkontrolovány a ověřeny a bylo zjištěno, že jsou dostatečně přesné. Na základě výše uvedeného se má za to, že údaje vycházející z jiných dostupných zdrojů, které předložila AFASE, nejsou nutně v rozporu se zjištěními uvedenými v prozatímním antidumpingovém nařízení.
(545)
V každém případě by přijetí údajů, které předložila AFASE, nemělo vliv na celkový závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť vývoj těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(546)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být stanoveny pouze na základě údajů výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož však jde o makroekonomické ukazatele, měly by být zjištěny na úrovni všech výrobců v Unii s cílem získat smysluplný a úplný obraz o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(547)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala Komisi, aby vyjasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana požádala Komisi, aby dále vysvětlila slaďování různých dostupných údajů souvisejících s celkovou výrobní kapacitou Unie. Další strana tvrdila, že údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě měly být získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, neboť by se tak dospělo ke spolehlivějším výsledkům. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně přístupné údaje byly vzhledem k jejich důvěrné povaze nepřesné a že každé výzkumné středisko nebo konzultant musí založit své analýzy na řadě odhadů a předpokladů.
(548)
Je třeba objasnit, že roční výroba v Unii byla vypočtena na základě údajů nahlášených výrobci v Unii konzultantovi. Pokud nebylo možné získat údaje o roční produkci určitého výrobce v Unii za konkrétní rok, byl tento údaj odhadnut uplatněním míry využití kapacity z předchozího roku na novou výrobní kapacitu v dotčeném roce. Orgány rovněž srovnávaly hodnotu, k níž dospěl konzultant, s údaji vykázanými v odpovědích výrobního odvětví Unie na standardizované dotazníky před zahájením řízení. Obě hodnoty jsou podobné.
(549)
Pokud jde o žádost, aby Komise poskytla podrobnější vysvětlení ohledně sladění různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, je třeba poznamenat, že tato informace již byla uvedena v otevřeném spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici ke kontrole. Proto byla tato žádost zamítnuta.
(550)
A konečně, výroba v Unii a výrobní kapacita jsou makroekonomickými ukazateli, a musí proto být stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni výrobců z Unie zařazených do vzorku.
(551)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá při shromažďování údajů o výrobě (zejména rozhovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dojít ke spolehlivým výsledkům vzhledem k důvěrné povaze těchto údajů a k neochotě společností tyto údaje poskytnout. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. To bylo údajně potvrzeno skutečností, že ačkoli konzultant využil údaje od mnohem většího počtu výrobců v Unii, zatímco Komise zohlednila při přezkumu stávající situace v zahajovací fázi údaje pouze od jednoho z nich, celkový objem výroby zjištěný konzultantem byl nižší než celkový objem výroby zjištěný Komisí pro účely přezkoumání stávající situace. Tato strana dále tvrdila, že v důsledku toho informaci týkající se tohoto ukazatele újmy nelze považovat za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(552)
Za prvé je třeba upřesnit, že počet výrobců, které vzali v úvahu konzultant na jedné straně a Komise na straně druhé, byl téměř stejný, a že argument, že výsledky nebyly soudržné, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje, které shromáždil konzultant, byly podrobeny křížové kontrole s dalšími zdroji všude tam, kde to bylo možné, a bylo zjištěno, že odhady byly dostatečně spolehlivé. Proto se potvrzuje, že údaje o výrobě poskytnuté konzultantem byly považovány za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(553)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 5-a
Moduly - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009=100)
100
182
259
227
Podíl na trhu
19 %
15 %
13 %
13 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 5-b
Články - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje na celkovém trhu
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009=100)
100
130
153
105
Podíl na trhu
68 %
57 %
52 %
38 %
Zdroj: Europressedienst.
(554)
V průběhu posuzovaného období vzrostl objem prodeje modulů o 127 %. S ohledem na zvýšení spotřeby o 221 % to však vedlo k poklesu podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 19 % v roce 2009 na 13 % v období šetření. Pokud jde o články, prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil o zanedbatelných 5 %, zatímco spotřeba vzrostla o 87 %, což mělo za následek pokles podílu na trhu ze 68 % v roce 2009 na 38 % v období šetření. V reakci na rostoucí spotřebu prodej modulů a článků výrobního odvětví Unie rostl mnohem méně než dovoz z dotčené země. Výrobní odvětví Unie tak nemohlo těžit z rostoucí spotřeby. V důsledku toho se v posuzovaném období podíl na trhu modulů a článků snížil.
(555)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu modulů dosahoval v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v průběhu posuzovaného období nelze považovat za újmu.
(556)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v průběhu posuzovaného období je třeba posuzovat na pozadí zvýšení spotřeby modulů v Unii o více než 200 % za stejné období. Jak je uvedeno výše, dokonce ani v situaci, kdy spotřeba stoupala, nemohlo výrobní odvětví Unie odpovídajícím způsobem zvýšit svůj objem prodeje a utrpělo ztráty, pokud jde o podíl na trhu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(557)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá při shromažďování údajů o prodeji (zejména rozhovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dojít ke spolehlivým výsledkům vzhledem k důvěrné povaze těchto údajů a k neochotě společností tyto údaje poskytnout. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Stejně tak tyto údaje nelze považovat za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 původního nařízení. Jak je uvedeno ve 482. bodě odůvodnění výše, údaje, které shromáždil konzultant, byly podrobeny křížové kontrole s dalšími zdroji všude tam, kde to bylo možné, a bylo zjištěno, že odhady byly dostatečně spolehlivé. Proto se potvrzuje, že údaje o prodeji poskytnuté konzultantem byly považovány za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(558)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6-a
Moduly - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
11 779
15 792
17 505
16 419
(Index 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivita
(kW/zaměstnanec)
183
211
247
245
(Index 2009 = 100)
100
115
135
134
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 6-b
Články - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
5 281
5 937
5 641
4 782
(Index 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivita
(kW/zaměstnanec)
319
400
483
423
(Index 2009 = 100)
100
126
151
133
Zdroj: Europressedienst.
(559)
Zaměstnanost ve výrobě modulů vzrostla mezi rokem 2009 a obdobím šetření o 39 %, zatímco ve výrobě článků se o 9 % snížila. Avšak je třeba podotknout, že do roku 2011 zaměstnanost rostla, a poté, v období šetření, ve výrobě modulů klesala. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, klesala. Celková produktivita výroby modulů a článků vykazovala pozitivní vývoj a zvýšila se u modulů o 34 % a u článků o 33 %. Jde zčásti o důsledek snahy výrobního odvětví Unie reagovat na tlak subvencovaného dovozu z ČLR.
(560)
V souladu s poklesem výroby modulů v Unii mezi rokem 2011 a obdobím šetření se ve stejném období snížila také zaměstnanost ve výrobě modulů. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, se snížila, zatímco výroba článků v Unii stále rostla až do roku 2011 a poté začala klesat.
(561)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika pro stanovení celkové zaměstnanosti v Unii v průběhu posuzovaného období byla nesprávná. Tato strana tvrdila, že v případech, kdy míra zaměstnanosti určitého výrobce v Unii nebyla k dispozici, uvažovala se místo toho průměrná míra zaměstnanosti výrobců v Unii, pro které tato informace k dispozici byla. Toto tvrzení muselo být odmítnuto, neboť metoda ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná; pokud údaje o zaměstnanosti u určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici, byla tato hodnota odhadnuta podle údajů od téhož podniku od předchozí rok(y). Jak bylo uvedeno výše ve 482. bodě odůvodnění, byla tato metodika ověřena a shledána přiměřenou. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
4.5.2.4. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(562)
Všechna dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčené země považovat za zanedbatelný.
(563)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(564)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7-a
Moduly - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Index 2009 = 100)
100
81
62
47
Výrobní náklady
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Index 2009 = 100)
100
74
65
52
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-b
Články - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Index 2009 = 100)
100
76
51
31
Výrobní náklady
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Index 2009 = 100)
100
62
64
45
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(565)
Prodejní ceny v posuzovaném období zaznamenaly prudký pokles, tj. u modulů o 53 % a u článků o 69 %. V průběhu posuzovaného období se prodejní ceny trvale snižovaly, ale tento pokles cen byl zvlášť výrazný v období šetření, kdy se propadly na neudržitelnou úroveň. Za posuzované období poklesly výrobní náklady u modulů o 48 % a u článků o 55 %. Výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch ani ze svého trvalého úsilí o zvýšení své nákladové účinnosti, ani z dopadu poklesu nákladů na hlavní surovinu, polykrystalický křemík. Bylo tomu tak především v důsledku rostoucího tlaku subvencovaného dovozu na ceny, což mělo negativní dopad na prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejichž pokles přesáhl výši výtěžku nákladové účinnosti. Je to patrné v negativním vývoji ziskovosti výrobního odvětví Unie popsaném ve 579. bodě odůvodnění níže. Celkově došlo k značnému poklesu průměrné ceny a výrobních nákladů obdobného výrobku se zničujícím účinkem na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(566)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl ničivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tvrdila, že se průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem snížily, a že snížení ceny je tudíž přirozené. Jak je však popsáno ve 565. bodě odůvodnění výše, při šetření se zjistilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie se snížily ještě více než jeho průměrné výrobní náklady, a snížení nákladů se proto neodrazilo v ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se tak, že snížení prodejních cen ve výrobním odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v uvedeném ohledu byla odmítnuta.
(567)
Jiná strana zpochybnila závěr ve 138. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že rozhodnout by měly tržní síly. Táž strana taktéž odporovala závěru ve stejném bodu odůvodnění, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů v důsledku cenového tlaku vyvíjeného subvencovaným dovozem. V tomto ohledu dospěly orgány k těmto závěrům: „neudržitelná úroveň“ odkazuje na skutečnost, že prodej výrobního odvětví Unie byl ztrátový, a proto nebyl dlouhodobě udržitelný. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je tedy pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tím, že „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“, se odkazuje na skutečnost, že náklady neklesaly tak rychle jako ceny. Obě tato prohlášení jsou podložena důkazy ve 138. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.2. Náklady práce
(568)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8-a
Průměrné náklady na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-b
Články - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(569)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance v případě modulů průběžně rostly, a to celkem o 13 %. Pokud jde o články, zůstávaly průměrné náklady práce v posuzovaném období stabilní, mezi roky 2009 a 2010 mírně poklesly o 1 %, ale poté až do období šetření zůstaly stabilní. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit současným růstem produktivity (moduly a články) a vývojem inflace.
(570)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že během posuzovaného období nedošlo k žádné inflaci, a že tedy celkový nárůst nákladů práce nemohl být tímto faktorem způsoben.
(571)
Na rozdíl od toho, co tvrdí dotčená strana, šetření odhalilo, že v průběhu posuzovaného období došlo k inflaci a že zvýšení nákladů práce, jež se týkalo pouze modulů, lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(572)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že situace působící újmu výrobnímu odvětví Unie byla způsobena zvýšením nákladů práce a souběžným snížením produktivity. Nicméně za prvé je třeba uvést, že náklady práce zůstaly v případě článků stabilní, zatímco produktivita vzrostla, a to u článků i u modulů. Nárůst posledně jmenovaného faktoru lze tudíž vysvětlit zvýšením produktivity. Kromě toho šetření ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.3. Zásoby
(573)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9-a
Moduly - zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Konečný stav zásob (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-b
Články - zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Konečný stav zásob (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(574)
Zásoby v posuzovaném období zaznamenaly prudký nárůst, u modulů o 129 % a u článků o 302 %. Pokud jde o moduly, zásoby průběžně rostly, dosáhly velmi vysoké úrovně v roce 2011 (nárůst o 160 %), v období šetření se snížily, ale v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období stále zůstávaly na velmi vysoké úrovni. V případě článků byl vývoj ještě výraznější, s růstem zásob mezi lety 2009 a 2011 o více než 350 %. I zde došlo v období šetření k poklesu zásob, ale ty v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období zůstávaly na velmi vysoké úrovni.
(575)
Šetření ukázalo, že vzhledem k nepříznivé současné situaci měli výrobci v Unii tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek. Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období proto není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
(576)
Jedna dotčená strana tvrdila, že prezentace hodnot zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení je zavádějící, protože zásoby byly vyjádřeny v kW, a nikoli v MW, na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie.
(577)
Otázka, zda jsou zásoby vyjádřené v kW, nebo v MW, jako taková není považována za relevantní pro určení toho, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tento argument byl proto odmítnut.
(578)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany tvrdily, že zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze pro deset výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Je třeba objasnit, že zásoby byly považovány za mikroekonomické ukazatele, a proto by měly být stanoveny na základě informací získaných od společností individuálně, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii považovaného za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(579)
Ziskovost a peněžní tok se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10-a
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Peněžní tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-b
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Peněžní tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(580)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje.
(581)
Ziskovost u obdobného výrobku se v průběhu posuzovaného období prudce snížila a přešla ve ztrátu. U modulů ziskovost poklesla o 11 procentních bodů a u článků o 49 procentních bodů.
(582)
Ziskovost u obdobného výrobku se mezi roky 2009 a 2010 zvýšila, ale v roce 2011, kdy výrobní odvětví Unie zaznamenalo ztráty, značně klesla a v období šetření se snížila ještě více. Zvlášť vysoké byly ztráty ve výrobě článků.
(583)
Podobně sledoval negativní trend mezi rokem 2009 a obdobím šetření i vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost. U modulů poklesl o 10 procentních bodů s lehkým růstem v roce 2011, přičemž k největšímu poklesu peněžního toku došlo mezi rokem 2011 a obdobím šetření. U článků bylo snížení peněžního toku výraznější než u modulů a během období šetření dosáhl tento faktor značně negativní úrovně. Peněžní tok u obdobného výrobku tedy v průběhu posuzovaného období poklesl.
(584)
Dále uvedené údaje představují vývoj investic a návratnosti investic výrobců v Unii zařazených do vzorku za posuzované období v poměru k celkovému trhu.
Tabulka 11-a
Moduly - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Investice (v EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Návratnost investic
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-b
Články - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Investice (v EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Návratnost investic
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(585)
Z výše uvedené tabulky je patrné, že výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšilo své investice do výroby modulů o 171 %. Souviselo to hlavně se značnými přírůstky kapacity. Ve stejném období však výrobní odvětví Unie snížilo své investice do výroby článků o 78 %; uskutečněné investice směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní techniky a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Jelikož si výrobní odvětví Unie v posuzovaném období další investice do článků nemohlo dovolit, byla v období šetření úroveň investic dosti nízká. Vzhledem k tomu, že investice byly financovány především peněžním tokem a vnitropodnikovými úvěry, mělo snížení peněžního toku okamžitý dopad na výši investovaných prostředků.
(586)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic. U obdobného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření sledovala podobný negativní trend jako ostatní ukazatele finanční výkonnosti, a to pro všechny tři typy výrobku. U článků došlo v letech 2009 a 2010 k růstu, avšak v roce 2011 se návratnost investic značně zhoršila a dosáhla záporné úrovně. U modulů byla na záporné úrovni po celé období šetření kromě roku 2010, kdy dosáhla 19 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snižovala a v období šetření dosahovala u článků -17 %, tj. snížení o 1 %, avšak stále zůstávala na značně záporné úrovni -19 %. Celkově se návratnost investic u obdobného výrobku během posuzovaného období vyvíjela negativně.
(587)
Schopnost získat kapitál byla analyzována v souvislosti s celkovým trhem a byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie přinášet hotovost pro výrobu obdobného výrobku a následné zhoršování finanční situace výrobního odvětví Unie.
(588)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o investicích, jak jsou uvedeny výše, byly příliš nízké v poměru k výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, jak je uvedena v 538. bodě odůvodnění. Na podporu tohoto tvrzení strana uvedla, že si je vědoma investice jednoho výrobce v Unii do zvýšení kapacity, jež byla mnohem nákladnější. Dotčená strana dospěla k závěru, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie proto musela být nadhodnocena. Je třeba uvést, že toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy, zejména pokud jde o investici dotyčného výrobce v Unii. Naopak údaje o investicích v prozatímním antidumpingovém nařízení byly stanoveny na základě aktuálních a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba poznamenat, že tato námitka byla rovněž založena na srovnání mezi celkovými investicemi výrobců v Unii zařazených do vzorku a celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze pokládat za vhodný srovnávací základ, jelikož do srovnání nebyly zahrnuty celkové investice celého výrobního odvětví Unie. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.5. Závěr ohledně újmy
(589)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie u všech hlavních ukazatelů újmy ukázala jednoznačně klesající trend. Kvůli celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období u modulů a článků vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v období šetření zmenšil v důsledku vyššího růstu spotřeby během posuzovaného období. Průměrná prodejní cena po celé posuzované období prudce klesala, což mělo negativní dopad na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(590)
V posuzovaném období došlo ke zvýšení celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen obrovským snížením průměrné prodejní ceny.
(591)
Během posuzovaného období rostl dovoz zúčastněných stran z ČLR co do objemu i podílu na trhu. Zároveň trvale klesaly dovozní ceny, které byly výrazně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(592)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, a zejména výrobci v Unii zařazení do vzorku, si vedou dobře. Vyskytlo se tvrzení, že vývoj určitých ukazatelů újmy, a sice objemu výroby, výrobní kapacity, prodeje a zaměstnanosti, ale i ziskovosti některých výrobců zařazených do vzorku, byl vzrůstající a nepředstavoval by podstatnou újmu. Tato tvrzení nebyla potvrzena výsledky šetření, které ukázaly jasné sestupné vývojové tendence mnohých ukazatelů újmy významných pro vyvození závěru, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma.
(593)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny jsou nižší než výrobní náklady, a mají tak negativní účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, která během období šetření dosáhla záporné úrovně. Byl učiněn závěr, že pokud bude subvencovaný dovoz na trh Unie pokračovat, přeruší pravděpodobně výrobní odvětví Unie v důsledku ztrát zaznamenaných v průběhu šetření trvale rozsáhlejší výrobu obdobného výrobku v Unii. Jak se zdá, potvrdil tento závěr i vývoj během období šetření a po něm, tj. některé společnosti vyhlásily platební neschopnost a/nebo dočasně či trvale zastavily výrobu.
(594)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1. Úvod
(595)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly vedle subvencovaného dovozu zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána subvencovanému dovozu.
(596)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně.
(597)
Velikost trhu v členských státech do určité míry určují vnitrostátní režimy podpory. Šetřením však také bylo zjištěno, že poptávka nezávisí výlučně na režimech podpory. Jak se zdá dosáhly solární panely - v závislosti na zeměpisné poloze (míra slunečního záření) a ceně elektrické energie v daném místě - cenové parity nebo k ní mají blízko (tj. stav, kdy se náklady na získávání solární energie rovnají nákladům na získávání energie z konvenčních zdrojů), což znamená, že k určitým investicím dochází nezávisle na režimech podpory. Proto nemohlo být prokázáno, že podmínky na trhu závisí výlučně na režimech podpory, a toto tvrzení bylo tudíž zamítnuto.
(598)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že analýza příčinných souvislostí neoddělila, neodlišila a nekvantifikovala škodlivé účinky subvencovaných dovozů od účinků jiných známých faktorů, které působí výrobnímu odvětví Unie újmu současně. Kromě toho byl vyřčen názor, že Komise opomněla tyto další známé faktory hromadně analyzovat.
(599)
V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že Komise podle ustálené praxe prověřila za prvé, zda existuje příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a za druhé, zda některý z dalších známých faktorů nenarušil příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a subvencovaným dovozem. V této analýze byl vliv dalších známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzen, rozlišen a oddělen od škodlivých účinků subvencovaného dovozu, tak aby se zajistilo, že újma způsobená těmito faktory nebude přičítána subvencovanému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z nich neměl významný dopad na výrobní odvětví, jenž by mohl vyvrátit skutečnost, že zjištěná újma musí být přičtena subvencovanému dovozu. Z tohoto důvodu byl tento argument zamítnut.
(600)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo výše uvedené argumenty. V tomto ohledu bylo tvrzeno, že by Komise měla stanovit explicitně, prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení, že újma způsobená jinými faktory než subvencovanými dovozy není přičítána tomuto dovozu.
(601)
Během šetření byl po posouzení všech skutečností učiněn závěr, že subvencovaný dovoz sám o sobě způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V tomto ohledu nebylo vyčíslení účinků dalších známých faktorů možné, a bylo proto provedeno kvalitativní posouzení, uvedené ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna subvencovaným dovozem. Je pravdou, že účinky ostatních činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je nutné poznamenat, že čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení neukládá žádné povinnosti, pokud jde o formu analýz přičitatelnosti a nepřičitatelnosti, jež je třeba provést. Na druhé straně je podle čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení tyto analýzy nutno provést tak, aby bylo možno oddělit a odlišit škodlivé účinky subvencovaných dovozů od škodlivých účinků způsobených jinými faktory. Šetření neodhalilo žádný důkaz o tom, že by některý ze všech ostatních známých faktorů, které mohly přispět k utrpěné újmě, společně s jinými nebo zvlášť, narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo. Vzhledem k výše uvedené analýze se potvrdilo, že ostatní známé faktory nebyly takové povahy, aby mohly zvrátit závěr, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie musí být přičítána subvencovanému dovozu. Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
(602)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že vnitrostátní režimy podpory, míra slunečního záření a ceny elektřiny (včetně regulačních poplatků) se liší podle členských států a že každý trh je kromě toho rozdělen na různé segmenty (zařízení pro obytné objekty s výkonem menším než 40 kW, obchodní a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a užitkový segment trhu - zařízení s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). S ohledem na to se proto domnívají, že by se analýza příčinných souvislostí měla provést odděleně pro každý členský stát na straně jedné, a pro segment vysokovýkonnostních zařízení a segment zařízení pro obytné objekty na straně druhé.
(603)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly svá tvrzení, že by se analýza příčinných souvislostí měla provádět samostatně pro každý členský stát, aniž by však v tomto ohledu poskytly další argumenty nebo nové důkazy.
(604)
Šetření ukázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze se tedy domnívat, že pro výrobek, jenž je předmětem šetření, existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v každém členském státě nebo regionu soustředili své činnosti na tento konkrétní trh nebo že by byly subvencované dovozy soustředěny na jeden členský stát nebo region. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran netvrdila, že by se subvencování a újma měly analyzovat pro jednotlivé členské státy samostatně, což by ovšem bylo předpokladem pro vedení samostatné analýzy příčinných souvislostí pro každý členský stát. Šetření neodhalilo žádný důkaz, že by to byl vhodný přístup, zejména vzhledem k podobným cenám v celé Unii u výrobku posuzovaného na úrovni Unie. Kromě toho je třeba poznamenat, že míra slunečního záření se může v různých regionech téhož členského státu lišit, např. v jižní Francii je tato míra vyšší než ve Francii severní, nebo mohou v různých regionech jednoho členského státu existovat různé režimy podpor (např. v Belgii), a proto se dopad těchto faktorů na poptávku může měnit z jednoho regionu téhož členského státu na druhý. Nicméně rozdíly v regulačních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdílné podmínky, jako je míra slunečního záření, neopodstatňují samostatné analýzy příčinných souvislostí, a tudíž ani samostatné analýzy újmy a subvencování. Tyto argumenty bylo proto nutno odmítnut.
(605)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že i když jsou ostatní faktory jsou významné, vnitrostátní režimy podpory zůstávají hlavním faktorem určujícím poptávku. Tatáž strana rovněž popřela, že by alespoň na některých místech bylo dosaženo cenové parity, a namítala, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny se snížily. Dále tato strana tvrdila, že v každém případě přinejmenším v některých členských států právní, ekonomické a technické podmínky neumožňují připojení k distribuční soustavě, a že je tudíž v případě těchto členských států nepodstatné, zda bylo dosaženo cenové parity či nikoli. Tato strana však neposkytla pro výše uvedená tvrzení žádné podpůrné důkazy. V každém případě výše uvedené argumenty potvrzují, že se situace v jednotlivých členských státech, pokud jde o vnitrostátní režimy podpor a cenovou paritu, může do určité míry lišit. Kromě toho žádná z předložených informací nebyla takové povahy, aby prokázala, že je zapotřebí oddělené analýzy pro každý členský stát. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
(606)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala své tvrzení a předložila některé údaje, které měly prokazovat různé tržní podmínky pro jednotlivé členské státy a pro jednotlivé segmenty. Předložené informace však nebylo možné považovat za průkazné, jelikož spočívaly v powerpointové prezentaci bez jakýchkoli důkazů, a proto se neprokázalo, že samostatná analýza pro každý členský stát by byla opodstatněná. Tvrzení této strany bylo tedy zamítnuto.
(607)
Na základě toho byl učiněn závěr, že samostatná analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát a/nebo region a pro každý segment by neodpovídala skutečnému stavu trhu.
(608)
Čínská vláda tvrdila, že Komise analyzovala příčinné souvislosti nejednotným způsobem, neboť újma byla analyzována odděleně pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí tyto dva typy výrobků neoddělovala. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že zatímco ukazatele byly prezentovány odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.2. Účinek subvencovaného dovozu
(609)
Šetření ukázalo, že subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl a výrazně se zvýšil jeho objem, a to jak u modulů (přibližně o 300 %), tak u článků (přibližně o 400 %), i jeho podíl na trhu z [60 % - 65 %] v roce 2009 na [78 % - 83 %] v období šetření u modulů a z [5 % - 10 %] v roce 2009 na [22 % - 27 %] v období šetření u článků. Je proto potvrzeno, že objem dovozu dotčeného výrobku a jeho podíl na trhu během posuzovaného období dramaticky vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno ve 527. bodě odůvodnění výše - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(610)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu během posuzovaného období klesly u modulů o 64 % a u článků o 42 % a vedly k nárůstu cenového podbízení. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Ziskovost výrobního odvětví Unie se tak během daného období dramaticky snížila a v období šetření vykazovala ztráty.
(611)
Z výše uvedeného vyplývá, že existence čínského dovozu a růst podílu subvencovaného dovozu z Číny na trhu za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byly pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující, což se promítlo zejména do jeho špatné finanční situace a zhoršení většiny ukazatelů újmy.
(612)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila tvrzení, že existovala dostatečná souvislost mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Zazněl názor, že tomu na jedné straně nasvědčuje skutečnost, že se od roku 2009 do roku 2010 ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků výrazně zvýšilo (ze ztráty až na 12 % zisk), zatímco čínský dovoz vykazoval o 36 % nižší ceny, než byly ceny výrobního odvětví Unie, a ve stejném období zdvojnásobil svůj podíl na trhu. Na straně druhé mezi roky 2010 a 2011 čínský dovoz získal pouze 6 procentních bodů podílu na trhu, přestože se spotřeba v tomto období zvýšila mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie skončilo se ztrátou 36 %. Dále tato strana tvrdila, že pokud jde o období šetření, dovoz článků z jiných třetích zemí byl na stejné cenové úrovni jako čínský dovoz, ale získal větší podíl na trhu, který odpovídá ztrátě podílu na trhu vykázané výrobním odvětvím Unie.
(613)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu modulů a článků se během posuzovaného období trvale zvyšoval (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Jak bylo uvedeno výše ve 609. bodě odůvodnění, subvencovaný dovoz z ČLR se skutečně výrazně zvyšoval, zatímco dovozní ceny se snižovaly. Zároveň ztratilo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období podíl na trhu, a jak je popsáno v 589. až 593. bodě odůvodnění výše, všechny hlavní ukazatele újmy se vyvíjely negativně. Tím se potvrzuje, že mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost.
(614)
Výše uvedená časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobku samostatně. Kromě toho analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede ke smysluplným výsledkům, neboť existenci subvencí a podstatné újmy ani příčinné souvislosti mezi nimi není třeba určovat pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje během celého posuzovaného období.
(615)
Je rovněž třeba uvést, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů uvedených v čl. 8 odst. 4 základního nařízení, které je třeba zkoumat při posuzování dopadu subvencovaného dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Samotná skutečnost, že výrobní odvětví Unie v průběhu konkrétního období vykazovalo zisk, nemusí nutně znamenat, že neutrpělo žádnou podstatnou újmu. Kromě toho ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí přesně odpovídat zvýšení tržního podílu subvencovaného dovozu, aby bylo možné určit příčinnou souvislost mezi újmou a subvencovaným dovozem. A konečně další faktory (např. dovoz ze třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na nepříznivý stav výrobního odvětví Unie, byly přezkoumány a rozebrány samostatně v 619. až 732. bodě odůvodnění níže.
(616)
Časová souvislost mezi rostoucím subvencovaných dovozem ve významném množství za ceny nižší než ceny výrobního odvětví Unie a stále se zhoršující situací výrobního odvětví Unie je jednoznačným ukazatelem příčinné souvislosti v daném případě, jak je uvedeno ve 609. až 611. bodě odůvodnění. Tvrzení v tom smyslu, že neexistuje souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(617)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana nadále odmítala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla rozebrána konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž pro celé posuzované období.
(618)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nelze vyvodit žádný platný závěr týkající se příčinných souvislostí výběrem jednoho konkrétního roku posuzovaného období, a nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislosti s vývojem subvencovaného dovozu. Taková analýza může podat pouze neúplný obraz, a žádné smysluplné závěry z ní vyvodit nelze. Míra ziskovosti, která ovlivnila také další finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, tak byla vysoká z důvodu obzvláště silného nárůstu spotřeby v Unii, kterou podpořily velmi velkorysé režimy podpory, díky čemuž dosáhlo výrobní odvětví Unie nejvýraznějšího zlepšení prodeje v rámci jednoho roku, které však bylo pouze dočasné povahy, a v žádném případě nebylo v tomto typu výrobního odvětví udržitelné. Tento argument proto musel být zamítnut.
5.3. Účinek jiných faktorů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(619)
Objem dovozu z jiných třetích zemí v posuzovaném období vzrostl u modulů o 19 %, ovšem podíl na trhu během posuzovaného období klesl z 18,4 % na 6,8 %. Druhým největším vývozcem po ČLR je Tchaj-wan.
(620)
Objem dovozu článků z jiných třetích zemí se v posuzovaném období zvýšil o 186 %, což se promítlo ve zvýšení podílu na trhu z přibližně 24 % v roce 2009 na přibližně 36 % v období šetření. V případě článků je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan, na který připadají mnohem větší dovezená množství a podíl na trhu oproti ostatním třetím zemím, ale stále zaostává za ČLR.
(621)
Dovozní ceny modulů a článků z třetích zemí byly v průměru vyšší než průměrná jednotková cena u dovozu z Číny. Dostupné informace o dovozu z Tchaj-wanu ukazují, že průměrná dovozní cena modulů byla vyšší než průměrná dovozní cena modulů z Číny, avšak průměrná dovozní cena článků byla ve stejném rozmezí jako průměrná dovozní cena článků z Číny. Jelikož však nebyly dostupné podrobné informace o cenách podle typu výrobku, lze porovnání cen na základě průměrných hodnot použít pouze orientačně, a nelze na tomto základě vyvozovat žádné spolehlivé závěry. Objem dovozu článků z Tchaj-wanu po celé posuzované období trvale rostl, což vedlo ke zvýšení podílu na trhu přibližně o 14 procentních bodů. Proto, i když se uznává, že dovoz článků z Tchaj-wanu mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nelze učinit závěr, že tento dovoz narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, neboť objem dovozu článků z ČLR mírně převyšoval dovoz z Tchaj-wanu. Pokud jde o ceny, ačkoliv jsou průměrné orientační ceny ve stejném rozsahu, nelze na tomto základě učinit žádné závěry, neboť nejsou k dispozici žádné informace týkající se konkrétních typů dovážených článků. Avšak i přes zvýšení podílu na trhu byly u výrobku, který je předmětem šetření, celkově objemy nižší než v případě ČLR a úroveň jejich cen v období šetření byla, s výjimkou článků, obecně vyšší. Na základě těchto skutečností, zejména s ohledem na objem dovozu z jiných třetích zemí a jejich podíly na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, které jsou v průměru podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, lze vyvodit závěr, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(622)
Několik zúčastněných stran předložilo po poskytnutí konečných informací připomínky týkající se závěrů o dovozu z jiných třetích zemí. Tyto strany však nepřinesly nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění.
(623)
Tyto zúčastněné strany zdůraznily zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní hodnota objemu dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje jen velmi malý podíl (méně než 5 %) celkové spotřeby Unie (21 559 MW) i ve srovnání s dovozem z ČLR (15 005 MW). Z toho důvodu dovoz z Tchaj-wanu, pokud vůbec, jen okrajově přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, a nenarušil příčinnou souvislost.
Tabulka 12
Dovoz z jiných třetích zemí a jeho podíl na trhu
MODULY
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Index 2009 = 100)
100
169
138
119
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
49
144
140
135
(Index 2009 = 100)
100
294
286
276
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Index 2009 = 100)
100
79
64
54
Objem dovozu z USA (MW)
140
180
51
60
(Index 2009 = 100)
100
129
36
43
Podíl dovozu z USA na trhu
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí Asie (MW)
720
1,140
1,029
879
(Index 2009 = 100)
100
158
143
122
Podíl dovozu z ostatních zemí Asie na trhu
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
94
238
165
121
(Index 2009 = 100)
100
253
176
129
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Zdroj: Europressedienst.
ČLÁNKY
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
510
884
1 100
1 457
(Index 2009 = 100)
100
173
216
286
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Index 2009 = 100)
100
92
64
47
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
235
400
540
997
(Index 2009 = 100)
100
170
230
424
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Index 2009 = 100)
100
116
71
54
Objem dovozu z USA (MW)
40
40
40
33
(Index 2009 = 100)
100
100
100
83
Podíl dovozu z USA na trhu
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Objem dovozu z Japonska (MW)
60
154
170
145
(Index 2009 = 100)
100
257
283
242
Podíl dovozu z Japonska na trhu
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Index 2009 = 100)
100
78
61
48
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
175
290
350
282
(Index 2009 = 100)
100
166
200
161
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Index 2009 = 100)
100
78
62
47
Zdroj: Europressedienst.
5.3.2. Nesubvencovaný dovoz z ČLR
(624)
Nesubvencovaný dovoz z ČLR byl pečlivě analyzován a bylo zjištěno, že nemá žádný významný dopad na situaci ve výrobním odvětví Unie, jenž by mohl narušit příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.3. Vývoj spotřeby v Unii
(625)
Jak je uvedeno v 509. bodě odůvodnění výše, spotřeba v Unii během posuzovaného období vzrostla u modulů o 221 % a u článků o 87 %. Svého vrcholu dosáhla spotřeba v roce 2011 a v období šetření klesala, avšak stále byla mnohem vyšší než na počátku posuzovaného období, v roce 2009. Výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby nemohlo profitovat, neboť jeho podíl na trhu ve stejném období klesl u modulů z 19 % na 13 % a u článků z 68 % na 38 %. Současně prudce rostl podíl ČLR na trhu, a to až do roku 2011, a zůstával stabilní na značně vysoké úrovni i poté, v období šetření, kdy spotřeba klesala. Vzhledem ke skutečnosti, že i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie, nelze učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření kromě toho prokázalo, že vzhledem k tomu, že kapacita výrobního odvětví Unie byla v každém případě mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření nemohla mít vliv na nepříznivou situaci výrobního odvětví Unie.
(626)
Na základě dostupných informací je obtížné stanovit, do jaké míry poptávka závisí na režimech podpory v členských státech. Ovšem, jak bylo uvedeno ve 632. bodě odůvodnění výše, existují různé režimy podpory a interakce mezi nimi a poptávkou je velmi složitá, a jejich přesný dopad lze proto obtížně kvantifikovat. Dostupná fakta však také ukazují, že i při neexistenci režimů podpory bude poptávka po solární energii existovat i nadále a časem dále poroste, i když v menší míře než v podmínkách režimů podpory. V této souvislosti několik stran tvrdilo, že cenové parity již bylo v některých regionech Unie dosaženo nebo téměř dosaženo.
(627)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že dovoz z ČLR nepokryl celé zvýšení spotřeby a že zatímco v případě modulů ztratilo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 podíl na trhu, jeho ziskovost v tomto období se stále zvyšovala. Kromě toho bylo argumentováno tím, že v roce 2009, kdy dovoz článků z ČLR dosahoval pouze 8 % podílu na trhu, výrobní odvětví Unie stále vykazovalo 8 % ztrátu.
(628)
Jak již bylo uvedeno ve 609. až 616. bodě odůvodnění výše, navzdory poklesu spotřeby Unie v období šetření si subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období buď udržoval svůj jeho podíl na trhu (u modulů), nebo ho zvyšoval (u článků) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto vyvodit závěr, že snížení spotřeby bylo takové povahy, aby narušilo příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Šetření kromě toho prokázalo, že vzhledem k tomu, že kapacita výrobního odvětví Unie byla v každém případě mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření nemohla mít vliv na nepříznivou situaci výrobního odvětví Unie. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(629)
Jiná zúčastněná strana zpochybnila názor, že bude poptávka v Unii nadále existovat, i když nebudou zavedeny vnitrostátní režimy podpory. Tato strana tvrdila, že existuje souvislost mezi poptávkou a režimy podpory a že v případě neexistence takových režimů v odvětví fotovoltaiky by projekty již nebyly ziskové, a proto zmizí také poptávka po solárních panelech. Strana však neposkytla žádné důkazy, které by mohly zpochybnit zjištění uvedená výše v 626. bodě odůvodnění. Pro nedostatek nových informací v tomto ohledu bylo toto tvrzení zamítnuto.
(630)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neodpovídala poptávce v Unii, je irelevantní, protože objem prodeje výrobního odvětví Unie klesl u modulů v souladu s poklesem spotřeby, a znovu zdůraznila, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Vzhledem k tomu, že od roku 2011 do období šetření se spotřeba v Unii snížila a objem prodeje modulů se snížil obdobně, je na tyto skutečnosti třeba nahlížet v souvislosti s vývojem čínských subvencovaných cen, které byly výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, což tak přinutilo výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V tomto ohledu je třeba připomenout, že jak je zmíněno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, dovoz z ČLR si buď zachovával podíl na trhu (u modulů), nebo ho zvyšoval (u článků), když spotřeba klesala. Čínské dovozové ceny současně výrazně klesaly a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.3.4. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(631)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí se snižováním zaručených výkupních cen solární energie, jež členské státy zavedly. Toto snižování údajně vedlo k poklesu počtu solárních zařízení a snížilo poptávku po výrobku, který je předmětem šetření, na trhu Unie, a tím způsobilo podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
(632)
Členské státy zavedly zaručené výkupní ceny, povinné plnění kvót s obchodovatelnými zelenými osvědčeními, investiční dotace a daňové pobídky, aby podpořily výrobu energie z obnovitelných zdrojů. V určitých členských státech je rovněž poskytována podpora ze strukturálních fondů EU. Nejčastěji používaným nástrojem na podporu solární energie byly zaručené výkupní ceny. Analýza Komise se zaměřila na tento druh režimu podpory.
(633)
Zaručené výkupní ceny jsou nástrojem finanční podpory zaměřeným na dosažení závazných vnitrostátních cílů pro využívání energie z obnovitelných zdrojů, jak předepisuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (102). Úroveň podpory a způsob fungování zaručených výkupních cen jsou v jednotlivých členských státech různé. Díky zaručeným výkupním cenám jsou provozovatelé elektrických sítí povinni nakupovat solární energii za ceny, jež zajišťují, že se výrobcům solární energie (obvykle vlastníkům solárních zařízení) vrátí náklady a že dosáhnou přiměřeného zisku. Zaručené výkupní ceny, stejně jako jiné režimy podpory, ve většině případů také podléhají kontrole státní podpory podle článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, což zajišťuje, že náhrady poskytované výrobcům elektrické energie nebudou neúměrně vysoké.
(634)
I přes rozdíly mezi členskými státy je třeba, pokud jde o vývoj zaručených výkupních cen v Unii, poukázat na tři jevy: i) snižování úrovně zaručených výkupních cen, ii) pozastavení režimu zaručených výkupních cen jako celku (Španělsko), iii) zavedení horních hranic kapacity pro zařízení způsobilá pro podporu a také celkových horních hranic pro novou kapacitu instalovanou v daném roce, na kterou je poskytována podpora na úrovni členských států. Pokud jde o horní hranice, zdá se, že byly zaváděny hlavně v roce 2012, a s největší pravděpodobnosti proto nemají žádný vliv na spotřebu v období šetření. Analýza se proto zaměřila na nedávné pozastavení zaručených výkupních cen ve Španělsku a na snižování úrovně zaručených výkupních cen ve většině členských států. Bylo analyzováno, zda měly dopad na poptávku na trhu Unie a zda to mohlo způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti se mělo za to, že dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku v oblasti modulů byl reprezentativní také pro situaci v oblasti článků. Vzhledem k tomu, že jsou články nezbytně nutné pro výrobu modulů a v jiných výrobních procesech se nepoužívají, pokles poptávky po modulech ovšem automaticky vyvolá pokles poptávky po článcích.
(635)
Šetření potvrdilo souvislost mezi vývojem zaručené výkupní ceny a spotřebou, avšak ukázalo, že pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření nepřispěl k narušení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, jak je podrobně popsáno v 625. bodě odůvodnění výše. Šetření totiž ukázalo, že ačkoliv se situace výrobního odvětví Unie zhoršovala, vyvážející výrobci si dokázali udržet vysoký podíl na trhu u modulů (80 %), a ještě mírně zvýšili svůj podíl na trhu u článků (z 20 % v roce 2011 na 22 % v období šetření). Navíc je třeba poznamenat, že průměrná cena modulů účtovaná výrobním odvětvím Unie během posuzovaného období klesla o 53 %, zejména v důsledku značného růstu subvencovaného dovozu a jeho výrazného tlaku na ceny na trhu Unie. Ztrátu ziskovosti, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, proto nelze přičítat hlavně snižování zaručených výkupních cen.
(636)
Uznává se tedy, že zaručené výkupní ceny vyvolaly poptávku po solární energii a že nedávné pozastavení zaručených výkupních cen (jako ve Španělsku) a jejich snižování v jiných členských státech v období šetření spotřebu šetřeného výrobku snížilo, a mohlo tak přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Avšak pokles spotřeby během období šetření nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(637)
Některé strany tvrdily, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížilo tak v Unii poptávku po dotčeném výrobku.
(638)
Šetření potvrdilo souvislost mezi úrovní zaručených výkupních cen a úrovní investic do odvětví výroby solárních zařízení, avšak ukázalo také, že v oblastech s vysokou mírou slunečního záření, kde je výroba solární energie účinnější, a v oblastech s vysokými cenami elektřiny jsou investice do solární energie na těchto cenách méně závislé. Šetření totiž ukázalo, že dochází (např. ve Španělsku) k stále novým investicím, a to nehledě na pozastavení režimu zaručených výkupních cen. Šetření dále ukázalo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie si zachovaly svou přitažlivost i při nižší úrovni zaručených výkupních cen. Na základě výše uvedeného bylo toto tvrzení odmítnuto.
(639)
Několik stran prohlásilo, že vývoj zaručených výkupních cen silně tlačil ceny dolů a s tím i ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že byl přezkoumán pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, a měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti některé zúčastněné strany uvedly, že většina členských států provedla významné snížení již v roce 2010, což znamenalo tlak na snížení cen modulů.
(640)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že členské státy provedly snížení zaručených výkupních cen v různých momentech a s různou rychlostí a že sestavit celkový přehled pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na moment, kdy byla úroveň zaručených výkupních cen nejnižší, nelze výrazné snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho ziskovosti v průběhu posuzovaného období vysvětlit pouze či především snížením zaručených výkupních cen. Za prvé, na základě informací shromážděných pro Německo a Itálii, které společně představovaly přibližně 75 % spotřeby Unie v roce 2011, byl pokles průměrné prodejní ceny výraznější než pokles zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé ze shromážděných důkazů vyplývá, že v některých zemích, jako je Itálie, a to i v kontextu velmi velkorysých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie výrazně snížit své ceny. A konečně je třeba uvést, že během období šetření muselo výrobní odvětví Unie prodávat za ceny nižší, než byly jeho výrobní náklady, což bylo zejména důsledkem skutečnosti, že čínští vyvážející výrobci pokrývali 80 % spotřeby Unie, a byli tudíž schopni ovlivňovat mechanismy pro tvorbu cen.
(641)
Při šetření bylo dále zjištěno, že do roku 2011 byly investice do solární energie velmi atraktivní, a to díky vyšší úrovni zaručených výkupních cen společně s poklesem cen modulů v Unii, a investoři tak dosahovali vysoké návratnosti. To mělo za následek velký počet investic a z toho vyplývající poptávku po solárních panelech. V důsledku zvýšené poptávky výrazně stoupla celková částka vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států upravila stávající režimy zaručených výkupních cen směrem dolů, aby se zabránilo mimo jiné zvýšení nákladů na elektrickou energii. Z toho vyplývá, že snížení zaručených výkupních cen mohlo být důsledkem snížení cen, a ne naopak. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(642)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že existuje rozpor mezi 640. bodem odůvodnění výše, že posouzení poptávky v Unii jako celku je obtížné, a 608. bodem odůvodnění výše, kde se uvádí, že analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát by nevedla ke smysluplným výsledkům. V tomto ohledu je třeba ozřejmit, že v posouzení provedeném tak, jak je popsáno v 640. bodě odůvodnění výše, se odkazuje se na obtíže při vytváření celkového přehledu týkajícího se vývoje zaručených výkupních cen v celé Unii, a nikoli poptávky v Unii, jak tvrdí zúčastněná strana. Z toho vyplývá, že neexistuje žádný rozpor mezi oběma body odůvodnění, a proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(643)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v kontextu vysoké úrovně zaručených výkupních cen může cena modulů významně klesat v důsledku technologického rozvoje, úspor z rozsahu, snížení nákladů a rostoucí globální výrobní kapacity. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že shromážděné důkazy naznačují, že italští výrobci byli nuceni snížit své ceny pod výrobní náklady, i když byla úroveň zaručených výkupních cen vysoká. Zatímco výše uvedené faktory mohou skutečně mít vliv na průměrné náklady, nemohou vysvětlit, proč byli výrobci v Unii nuceni snížit své ceny pod své výrobní náklady. Proto byl učiněn závěr, že to byly především subvencované dovozy z ČLR, které stlačily ceny na neudržitelnou úroveň, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(644)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že závěr uvedený v 641. bodě odůvodnění výše, že snížení zaručených výkupních cen mohlo být výsledkem poklesu cen, a ne naopak, nebyl ničím podložen.
(645)
Je třeba poznamenat, že závěry uvedené v 641. bodě odůvodnění výše byly vyvozeny na základě informací, které byly k dispozici během šetření, a popsané scénáře byly skutečně považovány za přiměřené vzhledem k okolnostem na tomto specifickém trhu. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(646)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana nesouhlasila se závěrem, že tlak na pokles cen u výrobců v Unii byl vyvíjen hlavně subvencovanými dovozy, a tvrdila, že tomu bylo naopak - snížení zaručených výkupních cen donutilo výrobce v Unii snížit své ceny. Stejná strana zopakovala, že při snížení zaručených výkupních cen klesly ceny fotovoltaických systémů v souladu se snížením zaručených výkupních cen, tak aby nestouply náklady pro společnosti připravující tyto projekty, což nakonec způsobilo tlak na ceny výrobců v Unii.
(647)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy přesvědčivé důkazy na podporu těchto tvrzení, Komise se nadále držela své analýzy a závěrů, jak jsou uvedeny v 640. a 641. bodě odůvodnění.
(648)
Stejná strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a předložila informace, které ukazují počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informace poskytnuté touto stranou představovala publikace vlády Spojeného království vycházející z týdenních registrací v Centrálním registru zaručených výkupních cen Spojeného království. Je třeba poznamenat, že se tyto informace týkaly většinou období nespadajícího do období šetření a pouze jednoho členského státu, zatímco současné šetření se zaměřilo na situaci trhu Unie jako celku. V každém případě není pochyb o tom, že úroveň zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, neboť ziskovost investic v místech s nižší mírou slunečního záření na úrovni zaručených výkupních cen závisí. Aby však prokázaly, že úroveň, na které byly zaručené výkupní ceny stanoveny během období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany dokázat, že zvýšení ceny výrobců v Unii na úroveň nezpůsobující újmu by znamenalo, že výrobci v Unii by bývali nebyli schopni prodat dotčené výrobky, neboť investice do fotovoltaických systémů by v těchto cenových úrovních bývaly nebyly životaschopné. Žádné takové důkazy nebyly předloženy. Tento argument byl proto zamítnut.
(649)
Několik stran uvedlo, že v souvislosti s nízkou úrovní zaručených výkupních cen byly investice do projektů v oblasti fotovoltaiky hospodářsky rentabilní pouze ve spojení s dodávkami solárních panelů dovážených z ČLR za nižší ceny. Byl proto vysloven argument, že snížení zaručených výkupních cen způsobilo výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Jiná strana tvrdila, že úroveň zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus tvorby cen u modulů.
(650)
Je třeba poznamenat, že náklady na modul, při nichž bude projekt stále hospodářsky životaschopný, se mezi členskými státy a mezi regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny konvenční elektřiny atd. Kromě toho šetření ukázalo, že jsou stávající zařízení čím dál méně závislá na zaručených výkupních cenách, neboť cenové parity fotovoltaické sítě bylo pravděpodobně u některých typů zařízení dosaženo v několika regionech v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko. Na základě výše uvedených argumentů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(651)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise neprošetřila, zda se výrobní odvětví Unie nedopustilo chyby, když nepředvídalo, že dojde k náhlému zrušení nebo omezení státních režimů podpory. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné argumenty. Je však třeba poznamenat, že na základě shromážděných důkazů nejsou k dispozici žádné informace o tom, že by výrobní odvětví Unie reagovalo na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení programů podpory) nepřiměřeně. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(652)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že snížení zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly rentabilní pouze díky dostupným čínským cenám. Shromážděné důkazy ve skutečnosti ukazují u výrobního odvětví Unie v období šetření pouze mírný pokles prodeje, což odporuje tomu, co by se dalo očekávat, pokud by fotovoltaické projekty byly proveditelné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie se až do roku 2011 zvyšoval a poté během období šetření lehce klesl, což odpovídá vývoji spotřeby. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(653)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles zaručených výkupních cen donutil výrobce v Unii ke snižování cen, aby udrželi zájem investorů o investice do fotovoltaické energie a udrželi vzestupný trend poptávky a růstu.
(654)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno snižovat své ceny hlavně kvůli tlaku ze strany subvencovaného dovozu, a nikoli kvůli snižování zaručených výkupních cen. Nasvědčuje tomu skutečnost, že k nejvýraznějšímu poklesu cen výrobního odvětví Unie došlo v letech 2010 a 2011, tj. ještě před větším snižováním zaručených výkupních cen. Ve skutečnosti to byl růst subvencovaného dovozu z ČLR za ceny výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, který donutil výrobní odvětví Unie stále více snižovat své ceny. Na základě těchto skutečností bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
(655)
Jiná zúčastněná strana prohlásila, že závěry o tom, že změny zaručených výkupních cen nenarušily uvedenou příčinnou souvislost, uvedené ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, nemají žádné věcné nebo právní opodstatnění a jsou v rozporu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy způsobené snížením zaručených výkupních cen a jelikož se domnívala, že významný pokles cen u výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze subvencovaného čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů a článků byl globálním jevem a neměl původ v tlaku čínského dovozu.
(656)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy způsobené snížením zaručených výkupních cen, odkazuje se na 628. a 629., jakož i na 640. a 641. bod odůvodnění výše, kde Komise došla k závěru, že ani pokles poptávky, ani dopad zaručených výkupních cen na unijní ceny nebyly takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a subvencovaným dovozem z ČLR, a to bez ohledu na to, zda a do jaké míry byly případně způsobeny snížením zaručených výkupních cen. Proto bylo tvrzení, že zjištění Komise nemají žádný věcný základ, zamítnuto. Pokud jde o tvrzení, že pokles cen modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 619. až 621. bod odůvodnění výše, kde byly posouzeny objem a ceny dovozu z jiných zemí než ČLR do Unie. V globálním měřítku sice skutečně sledovaly ceny modulů a článků klesající trend, avšak subvencované ceny dovozu z ČLR prohloubily tento sestupný trend až na ztrátovou úroveň. Na základě výše uvedeného bylo uvedené tvrzení odmítnuto.
(657)
Souhrnně řečeno, zaručené výkupní ceny byly důležitým činitelem ovlivňujícím vývoj na fotovoltaickém trhu Unie a vývoj spotřeby šetřeného výrobku byl existencí zaručených výkupních cen ovlivněn. Šetření však ukázalo, že i přes značné snižování zaručených výkupních cen nedošlo k výraznému poklesu spotřeby. Kromě toho šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke snížení unijních cen nebylo snížení zaručených výkupních cen. Byl proto vyvozen závěr, že vývoj zaručených výkupních cen nebyl takové povahy, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
5.3.5. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(658)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo snížení finanční podpory poskytované tomuto výrobnímu odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení byly předloženy informace založené na subvencích, jež byly jednomu z výrobců v Unii poskytnuty před posuzovaným obdobím (mezi lety 2003 a 2006).
(659)
Předložené důkazy neprokázaly žádnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a údajnou subvencí, kterou obdržel jeden z výrobců v Unii v období předcházejícím posuzovanému období. Ostatně tato informace se jeví jako irelevantní, neboť pochází z doby před posuzovaným obdobím. Proto nemohla být prokázána žádná souvislost mezi jakoukoli údajnou subvencí poskytnutou výrobnímu odvětví Unie a újmou, již toto odvětví utrpělo. Na základě toho bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
5.3.6. Nadbytečná kapacita
(660)
Bylo uváděno, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byla nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově. Bylo také uváděno, že nadbytečná kapacita na světovém trhu vedla k oživení výrobního odvětví Unie, ke kterému v současnosti dochází, a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení. Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s přílišným zvyšováním kapacity výrobního odvětví Unie, kterou toto odvětví samo způsobilo. Některé strany naopak tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že výrobní odvětví Unie neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity.
(661)
Výrobní odvětví Unie skutečně zvyšovalo svou výrobní kapacitu, avšak celkový objem jeho výroby během posuzovaného období nepokrýval rostoucí úroveň spotřeby na trhu Unie. Růst výrobní kapacity výrobního odvětví Unie proto byl odůvodněný a sledoval vývoj trhu, tj. zvýšenou spotřebu. Nelze jej tudíž považovat za příčinu způsobené újmy.
(662)
Podobně se na základě těchto skutečností během šetření nepotvrdilo ani tvrzení, že výrobní odvětví Unie neinvestovalo do rozšíření kapacity. Právě naopak, jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie v celém průběhu posuzovaného období postupně zvyšovalo kapacitu a v celém průběhu posuzovaného období mělo k dispozici nadbytečnou kapacitu, což nasvědčuje tomu, že bylo schopné uspokojit i další poptávku. Tento argument proto musel být zamítnut.
(663)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že v obtížné situaci vyvolané nadbytečnou kapacitou světového trhu a následnou změnou trhu se ocitly všechny hospodářské subjekty na trhu, včetně subjektů působících v odvětvích navazujících na výrobní odvětví Unie a v odvětvích na počátku výrobního řetězce. V této souvislosti se uvádělo, že výrobek, který je předmětem šetření, se stal komoditou, u níž jednotliví výrobci již nejsou schopni stanovit ceny, ale u níž se ceny řídí celosvětovou poptávkou a nabídkou. Bylo uváděno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila právě tato situace, a nikoli subvencovaný dovoz.
(664)
Šetření potvrdilo existenci nadbytečné kapacity na světovém trhu, která měla původ hlavně v ČLR. Pokud jde o změnu na trhu, která údajně vedla k tomu, že se výrobek, který je předmětem šetření, stal komoditou, toto by neospravedlňovalo nekalé chování v oblasti cen a nekalé obchodní praktiky. V souvislosti s tím je třeba podotknout, že výrobní odvětví Unie vyrábí a prodává šetřený výrobek již více než 20 let, zatímco odvětví vyrábějící dotčený výrobek v ČLR se rozvinulo teprve nedávno (přibližně v polovině posledního desetiletí), přitahováno hlavně zaručenými výkupními cenami a dalšími politickými pobídkami Unie a následným růstem poptávky. Na základě těchto skutečností byly výše uvedené argumenty zamítnuty.
(665)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že na jedné straně nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k „závodu o nejnižší ceny“ a k tlaku na ceny výrobního odvětví Unie, který v průměru převyšoval snížení výrobních nákladů. Na druhé straně se zvýšení kapacity výrobního odvětví Unie řídilo vývojem na trhu a bylo považováno za přiměřené. Navíc se výrobní kapacita článků zvýšila méně než u modulů. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno odmítnout.
(666)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že se výrobní odvětví Unie zaměřilo pouze na specifické investice a neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity a snížení nákladů. Ani toto tvrzení nemohlo být potvrzeno zjištěními během šetření, jež prokázala, že výrobní odvětví Unie svou výrobní kapacitu a výkonnost v průběhu posuzovaného období zvýšilo. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(667)
Kromě toho jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvýšilo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení však bylo založeno na srovnání mezi vývojem investic u výrobců v Unii zařazených do vzorku a vývojem využití kapacity celého výrobního odvětví Unie, což není vhodný základ pro srovnání. Šetření dále ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by překročila vývoj spotřeby v Unii, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(668)
Kromě toho ze shromážděných důkazů vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů mohlo výrobní odvětví Unie snížit své výrobní náklady a dosáhnout větší konkurenceschopnosti. Tento argument proto musel být zamítnut.
(669)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zpochybnily tvrzení, že navýšení kapacity výrobního odvětví Unie bylo přiměřené a odpovídalo vývoji trhu, a zejména vývoji spotřeby Unie. Avšak pokud jde o moduly, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Obdobně, pokud jde o články, výrobní kapacita vzrostla o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 87 %. To ukazuje, že zvýšení kapacity bylo podstatně nižší než zvýšení spotřeby, a nelze je tudíž považovat za nepřiměřené vzhledem k tomu, že v Unii nikdy nebyla nadměrná kapacita. Kromě toho rozbor otázky, zda bylo navýšení výrobní kapacity přiměřené, by neměl vycházet z roční analýzy, ale měl by zohlednit vývoj během celého posuzovaného období. Navýšení kapacity je totiž zpravidla plně funkční až po určité době po uskutečnění investic a izolovaná analýza za jeden rok může vést ke zkreslenému obrazu. Tento argument byl proto zamítnut.
5.3.7. Dopad cen surovin
(670)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s vývojem cen polykrystalického křemíku, hlavní suroviny pro výrobu destiček. Bylo uváděno, že výrobní odvětví Unie uzavřelo dlouhodobé dodavatelské smlouvy s pevnými cenami, a proto nemohlo mít prospěch z poklesu cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období.
(671)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie má uzavřeny dlouhodobé smlouvy na dodávky polykrystalického křemíku, avšak na základě vývoje cen polykrystalického křemíku byly podmínky těchto smluv sjednány znovu a smluvní ceny se přiblížily cenám na okamžitém trhu, nebo byly ještě nižší.
(672)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, nebo přinejmenším jeho část, nemohlo těžit z poklesu cen polykrystalického křemíku v období šetření v důsledku dlouhodobých smluv o surovinách. Tyto strany uvedly, že nová projednání nebo ukončení dlouhodobých smluv o polykrystalickém křemíku nebo destičkách měla za následek sankce. Na podporu tohoto argumentu strany poskytly články z tisku o tom, že někteří výrobci v Unii čelí sporu nebo že ukončili smlouvy. Některé strany poskytly údaje, které měly potvrdit, že dlouhodobé smlouvy nemohly být znovu projednány.
(673)
Polykrystalický křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček. Šetření odhalilo, že ceny polykrystalického křemíku se zvýšily v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu přibližně 500 USD/kg, avšak znovu poklesly v roce 2009, kdy dosáhly asi 50-55 USD/kg na konci roku 2009, a konečně v roce 2010 a na začátku roku 2011 zaznamenaly pouze mírně rostoucí trend. Ceny významně poklesly v období šetření a dosáhly 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, PV Status Report 2012 (Zpráva o stavu fotovoltaiky za rok 2012)). Je třeba uvést, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být jen okrajový, neboť veškerý vliv na výrobní náklady článků a modulů byl rozptýlen prostřednictvím hodnotového řetězce. Kromě toho se výše uvedené články v tisku týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci výrobního odvětví Unie během období šetření, a proto je nelze brát v úvahu. Lze potvrdit, že výrobní odvětví Unie bylo opravdu schopno znovu vyjednat nejen ceny podle dlouhodobých smluv, ale rovněž jakékoli smluvní pokuty týkající se těchto dlouhodobých smluv.
(674)
Jedna zúčastněná strana dále tvrdila, že stačí, že byli pouze někteří výrobci v Unii pod vlivem dlouhodobých smluv, a že situace celého výrobního odvětví Unie je irelevantní. Tvrdila, že vyšší náklady nemusí nutně ovlivnit všechny hospodářské subjekty stejným způsobem. Tento argument pomíjí zjištění, že celkově neplatily pro výrobní odvětví Unie v mnoha případech vyšší průměrné ceny polykrystalického křemíku, než byly tržní ceny nebo okamžité ceny, a že proto otázka, zda mají vyšší náklady vliv na všechny, nebo jen na několik subjektů, nebyla považována za relevantní. Tento argument byl proto zamítnut.
(675)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a kvantifikovala účinky jednotlivých faktorů, které měly vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie; zejména by měl být posuzován samostatně dopad významného poklesu ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu bylo argumentováno tím, že to byl pokles cen polykrystalického křemíku, spíše než cenový tlak ze strany čínského dovozu, který způsobil pokles prodejních cen. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, jeho průměrné prodejní ceny klesly mnohem více, než jaký byl pokles průměrných výrobních nákladů, na nějž mohl mít dopad pokles cen surovin. Tento argument byl proto zamítnut.
(676)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany znovu zopakovaly, že dopad snížení cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl omezen nebo zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce, jak bylo vyvozeno v průběhu šetření. Jak však již bylo uvedeno ve 255. bodě odůvodnění výše, polykrystalický křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, a tudíž se mělo za to, že veškerý dopad na výrobní náklady článků nebo modulů byl zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření navíc ukázalo, že snížení cen polykrystalického křemíku během posuzovaného období se odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů v podnicích výrobního odvětví Unie zařazených do vzorku; tyto náklady poklesly v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana zpochybnila dopad údajných sankcí, jež muselo výrobní odvětví Unie platit v důsledku nového sjednání dodavatelských smluv. V tomto ohledu nelze vyloučit, že byli někteří výrobci nuceni platit sankce za zrušení smluv na dodávku destiček během posuzovaného období. Komise však nenašla žádné důkazy o tom, že by tyto sankce mohly mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie jako celku nebo že by byly reprezentativní. Ani dotčené zúčastněné strany takové důkazy nepředložily. Nelze tedy sice zcela vyloučit, že sankce mohly mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je však v každém případě zanedbatelný, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla celému výrobnímu odvětví Unie způsobena. Tyto argumenty bylo proto nutno odmítnut.
(677)
Další zúčastněná strana tvrdila, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně způsoben snížením ceny polykrystalického křemíku. Nicméně v tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetření ukázalo, že ceny dovozu z ČLR byly subvencovány a byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto přesahuje snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit poklesem cen surovin. Pokud by pokles cen byl pouze důsledkem poklesu cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod své výrobní náklady. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(678)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii v období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v průběhu období šetření. Tato strana však nevysvětlila, jak a do jaké míry tato událost, ke které došlo po období šetření, skutečně mohla mít vliv na situaci tohoto výrobce během období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy dokládající takové účinky. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(679)
Dále tatáž zúčastněná strana zpochybnila výše uvedená zjištění, neboť údajně nebyl předložen žádný důkaz. Nicméně zjištění v průběhu šetření vycházela ze skutečností a skutečných důkazů, jejichž nedůvěrná verze byla k dispozici všem zúčastněným stranám.
(680)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že i když někteří konkrétní výrobci v Unii mohli být ovlivněni dlouhodobými smlouvami, výrobní odvětví Unie celkově těmito dlouhodobými smlouvami neutrpělo a bylo schopno plně využít poklesu cen surovin. Dlouhodobé smlouvy proto nebyly takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
5.3.8. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie přivodilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovozy výrobního odvětví Unie
(681)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byl vysoký stupeň automatizace výrobního procesu. Bylo uváděno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou malí výrobci utrpěli, nelze přičítat subvencovanému dovozu. V této souvislosti bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie je v každém případě celkově malé, a proto nemohlo využívat úspor z rozsahu.
(682)
Šetření ukázalo, že i u malých výrobců na trhu Unie je výrobní proces vysoce automatizovaný, což se pozitivně promítá do jejich výrobních nákladů. Většina výrobců v Unii je specializována v jedné části výrobního procesu (články nebo moduly) a díky této specializaci se zvýšila jejich konkurenceschopnost u konkrétního, jimi vyráběného typu výrobku. Tvrzení, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil dopad vysokého stupně automatizace, bylo proto zamítnuto.
(683)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tlak cen vedl ke konsolidaci výrobního odvětví Unie a čínského výrobního odvětví a že právě tato konsolidace je příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že tato konsolidace byla spíše důsledkem subvencovaného dovozu a nekalých obchodních praktik. Navíc tato strana nedoložila žádnými důkazy, do jaké míry mohl být tento proces konsolidace příčinou způsobené újmy.
(684)
Dále bylo uvedeno, že příčinou způsobené újmy je nedostatečná vertikální integrace výrobního odvětví Unie. Vertikálně integrovaní výrobci by za normálních tržních podmínek měli mít svůj dodavatelský řetězec celkově lépe zabezpečený. Šetření však ukázalo, že výhoda vyplývající z vertikální integrace té části výrobního odvětví Unie, která je vertikálně integrována, nemohla být plně využita, neboť tlak subvencovaného dovozu na ceny byl mimořádně silný. Kromě toho výrobní odvětví Unie, a to i vertikálně integrovaní výrobci v Unii, nemohlo v důsledku subvencovaného dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření dále neprokázalo jakoukoli souvislost mezi vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny tuto vzájemnou souvislost změnil.
(685)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie v dostatečné míře technicky neinovuje a neinvestuje do nových technologií. Šetření však nedospělo k žádným věcným důkazům, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že většina investic uskutečněných výrobním odvětvím Unie směřovala do nových strojů a do výzkumu a vývoje a že celosvětově neexistují mezi těmito výrobky žádné významné rozdíly v technologii.
(686)
Jedna zúčastněná strana kromě toho tvrdila, že příčinou podstatné způsobené újmy je slabá realizace projektů (neúspěšné projekty). V této souvislosti je třeba podotknout, že uvedené tvrzení nebylo ničím podložené. Každý neúspěšný projekt navíc bylo možné považovat spíše za důsledek subvencovaného dovozu. Uvedený argument proto musel být zamítnut.
(687)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno včas racionalizovat své náklady tak, aby dokázalo reagovat na vývoj na světovém trhu. Jiné strany tvrdily, že v Unii jsou vyšší náklady práce a režijní náklady než v ČLR.
(688)
Šetřením se prokázalo, že náklady na výrobu ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období neustále klesaly. Produktivita se u modulů a článků zvýšila. Jak bylo uvedeno výše, v důsledku prudkého růstu subvencovaného dovozu z ČLR a následného silného tlaku na ceny na trhu Unie nemohlo výrobní odvětví Unie z tohoto snižování nákladů mít prospěch.
(689)
Je třeba poukázat na to, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny (polykrystalický křemík) a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Pokud jde o náklady práce a režijní náklady, včetně odpisů, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelých 10 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný. Pokud jde o náklady na elektřinu, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelé 1 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný. Kromě toho tvrzení, že Číňané používali nejnovější zařízení, nebylo opodstatněné.
(690)
Dále bylo uváděno, že někteří výrobci v Unii si pořizovali články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Újmy plynoucí z těchto transakcí by neměly být přičítány dovozu subvencovaných výrobků. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s celkovou výrobou v Unii, a proto byl jeho vliv, pokud vůbec nějaký byl, spíše okrajový a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(691)
Aby mohlo výrobní odvětví Unie čelit trendu klesajících cen dovozu z ČLR, muselo vyvíjet značné úsilí zaměřené na racionalizaci svých výrobních nákladů. Navzdory úsilí výrobního odvětví Unie se tato racionalizace nákladů nemohla promítnout do prodejní ceny kvůli značnému cenovému podbízení ze strany subvencovaného dovozu.
(692)
Jistá zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo uvedeno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, nelze přičítat subvencovanému dovozu. Jiná zúčastněná strana prohlásila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že jsou tedy ke snížení výrobních nákladů ještě důležitější úspory z rozsahu.
(693)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie, a to ani velcí a vertikálně integrovaní výrobci, nemohlo v důsledku subvencovaného dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření každopádně neprokázalo jakoukoli souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny ze strany subvencovaného dovozu tuto vzájemnou souvislost změnil. Šetření prokázalo, že již nebylo možno mít prospěch z úspor z rozsahu na trhu, kde byla míra využití kapacity nízká, což platilo také pro čínské výrobce. Z tohoto důvodu byly tyto argumenty zamítnuty.
(694)
Dále jedna zúčastněná strana tvrdila, že investoři a banky by nefinancovali projekty, pokud je výrobce modulu příliš malý, neboť větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou lépe „financovatelní“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat projekty související s fotovoltaikou s použitím modulů vyráběných v Unii. Šetření však prokázalo, že jakékoli preference investorů a bank pro financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, je výsledkem narušení, které způsobily subvencované dovozy na trhu Unie. Jak bylo uvedeno výše, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud míra využití zůstává nízká. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(695)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobní odvětví Unie mělo nepříznivou strukturu nákladů ve srovnání se svými čínskými konkurenty, protože čínští výrobci mají nižší náklady práce, na elektřinu a na odpisy a měli navíc nejnovější zařízení. Dotčená strana však nebyla schopna poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit závěry tohoto šetření v tomto ohledu. Zejména na tvrzení, že čínští výrobci využívali nových zařízení, reagovalo zjištění ve 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, kde bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, a to zejména proto, že stroje a zařízení byly dovezeny z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(696)
Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že čínští výrobci měli komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a o úspory z rozsahu, což mělo za následek nižší náklady na stroje. Tato strana nepředložila v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy. Tvrzení této strany bylo proto nutno odmítnout.
(697)
Dále jedna zúčastněná strana uvedla, že někteří výrobci v Unii si pořizovali články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Požadovala, aby újma plynoucí z těchto transakcí nebyla přičítána subvencovanému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s celkovou výrobou v Unii, a proto byl jeho vliv, pokud vůbec nějaký byl, spíše okrajový a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(698)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že je třeba vzít při analýze v úvahu skutečnost, že vzrostl počet zaměstnanců. V souvislosti s tímto tvrzením, je třeba poznamenat, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 ve výrobě modulů a poté v období šetření klesla. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté v roce 2011 klesla a v období šetření dále klesala. Dále je třeba uvést, že u modulů sledovala zaměstnanost vývoj výroby v Unii. U článků vzhledem k tomu, že podíl čínského dovozu na trhu rostl během celého období na úkor výrobního odvětví Unie, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se očekávalo. Proto snížení zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření odpovídá situaci, kdy se některé společnosti buď dostaly do platební neschopnosti, nebo zastavily svoji výrobu článků.
(699)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, vyplývala z malého rozsahu a nedostatku úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno v 682. bodě odůvodnění výše a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, ani na celosvětovém trhu nelze rozsahu, a z něj vyplývajících úspor z rozsahu využít tam, kde je míra využití obecně nízká a kde je celosvětově k dispozici enormní nadměrná kapacita. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(700)
Dále tatáž strana zopakovala, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena neschopností výrobního odvětví Unie využít jakékoli nákladové výhody. Tato strana uvedla, že tomu tak bylo především v důsledku vertikální integrace většiny výrobců v Unii. Neposkytla však žádné další informace o tom, do jaké míry mohla mít vertikální integrace výrobců negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto
(701)
Na základě těchto skutečností musely být všechny výše uvedené argumenty zamítnuty.
5.3.9. Konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(702)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie jsou vzájemně zaměnitelné a mají stejné konečné použití. Bylo rovněž uvedeno, že tenký film soutěžil s výrobkem, který je předmětem šetření, a to zejména v případě pozemních systémů a obchodních nebo průmyslových střešních systémů, které představují zásadní část celkového fotovoltaického trhu v Unii.
(703)
Šetření ukázalo, že výrobky z tenkého fotovoltaického filmu se vyrábějí z jiných surovin a nejsou v nich používány krystalické křemíkové destičky. Mají celkově nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Vzhledem k tomu nemohou být používány na omezených plochách, jako jsou střechy, tj. nejsou plně vzájemně zaměnitelné s dotčeným výrobkem. Z šetření rovněž vyplynulo, že i když jsou výrobky z tenkého fotovoltaického filmu levnější, než je výrobek, který je předmětem šetření, měly na trhu se solární energií v Unii v průběhu posuzovaného období pouze omezený podíl. A proto, ačkoliv mezi výrobky z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za omezenou.
(704)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že konkurence výrobků z tenkého filmu pravděpodobně způsobila podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl výrobků z tenkého filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření podstatný a snížil se až na začátku roku 2012.
(705)
Šetření skutečně prokázalo, že průměrné ceny výrobků z tenkého filmu byly nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(706)
Jak je však uvedeno v 703. bodě odůvodnění výše, výrobky z tenkého filmu mají výrazně nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než moduly z polykrystalického křemíku, takže soutěž mezi těmito výrobky, pokud vůbec probíhala, nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, neboť moduly z krystalického křemíku jsou převažující technologií na trhu solární energie v Unii. Ve zprávě JRC o stavu odvětví fotovoltaiky v roce 2012 se uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku ztratil tenký film v posledních letech podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(707)
Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
5.3.10. Finanční krize a její důsledky
(708)
Bylo uvedeno, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je finanční krize a hospodářská recese, jež nepříznivě ovlivnily jeho přístup k financím.
(709)
Schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál se během posuzovaného období značně snížila. Jelikož odvětví solární energie je kapitálově náročné, má schopnost získat kapitál klíčový význam. Hospodářská recese měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že i přes růst trhu Unie mezi lety 2009 a 2011 se v důsledku subvencovaného dovozu z ČLR za výrazně nižší ceny, než byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie, situace výrobního odvětví Unie zhoršovala. Byl proto učiněn závěr, že možný vliv finanční krize se prohloubil vlivem růstu subvencovaného dovozu z ČLR a že omezení přístupu k financím bylo z větší části způsobeno nepříznivým vývojem na trhu, nepříznivou situací a nepříznivými vyhlídkami výrobního odvětví Unie v důsledku subvencovaného dovozu.
(710)
Navíc bylo přezkoumáno, zda újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena neschopností výrobního odvětví Unie hledat vhodné financování v době, kdy vykazovalo zisk. Šetření ukázalo, že např. v roce 2010 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, úroveň investic vzrostla u modulů o 315 % oproti roku 2009, zatímco u článků ve stejné době o 10 %. Jelikož je odvětví fotovoltaiky kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie stále hledá vhodné financování za účelem zlepšení své nákladové efektivnosti a soutěže s nekalým subvencovaným dovozem. Proto byl učiněn závěr, že nedostatečný přístup k financování byl výsledkem narušené situace, a nikoli její příčinou.
(711)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že poškozující účinky finanční krize je třeba oddělit a odlišit a nepřičítat dovozu subvencovaných výrobků. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace o tom, že alespoň jeden výrobce v Unii finanční krizi vnímal jako hlavní příčinu újmy. Současné šetření svá zjištění založilo na údajích konkrétních podniků, které významně přesahují jejich veřejně dostupná prohlášení. Proto veřejně dostupné prohlášení, na něž bylo poukázáno, nemůže zpochybnit zjištění, že finanční krize sice měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla však narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(712)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že by měly být zohledněny rozdíly v přístupu k financování mezi výrobním odvětvím Unie a čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana uvedla, že jedním z hlavních faktorů, který způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, byly tyto rozdíly, a nikoli subvencovaný dovoz. Nicméně se zjistilo, že preferenční přístup k financování řady čínských vyvážejících výrobců narušuje trh a může též být jedním z hlavních důvodů, které umožňují čínským vyvážejícím výrobcům vyvážet dotčený výrobek za subvencované ceny. Uvedený faktor proto nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(713)
Na základě těchto skutečností bylo konstatováno, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
5.3.11. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(714)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že prodej výrobního odvětví Unie na vývoz během posuzovaného období značně poklesl, v případě modulů zejména mezi lety 2009 a 2011 a v případě článků zejména mezi rokem 2009 a prvním čtvrtletím roku 2012, a že tento fakt byl příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(715)
Jak však ukazuje následující tabulka, objem vývozu modulů, i přes mírný pokles v období šetření, zůstával značný a průměrná úroveň cen v období šetření byla vyšší než průměrné náklady na výrobu modulů po celé posuzované období. Tento fakt tedy nemohl být příčinou, která způsobila újmu výrobnímu odvětví Unie. V případě článků objem vývozu představoval jen přibližně 12 % celkového objemu jejich výroby. Na situaci výrobního odvětví Unie to tedy, i přes nízké ceny během období šetření, mohlo mít jen omezený dopad. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
Tabulka 13-a
Moduly
2009
2010
2011
Období šetření
Objem vývozu modulů v MW
989
1 279
1 157
1 148
(Index 2009 = 100)
100
129
117
116
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Index 2009 = 100)
100
76
59
49
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 13-b
Články
2009
2010
2011
Období šetření
Objem vývozu článků v MW
62
320
315
238
(Index 2009 = 100)
100
516
508
384
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Zdroj: Europressedienst.
(716)
Na základě těchto skutečností bylo shledáno, že dopad vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie nebyl takový, aby přispěl k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
5.3.12. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(717)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii a že vyhlídka na zvýšení výroby levného plynu z břidlic vedla ke snížení veřejných a soukromých investic do projektů v oblasti obnovitelných zdrojů energie.
(718)
Šetřením se zjistilo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období se podstatně zvýšila, jak bylo již uvedeno ve 509. bodě odůvodnění výše. Šetření mimoto nepřineslo žádné věcné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
5.3.13. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(719)
Stejná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly nízké investice do výroby solární energie v důsledku nízkých tržních cen povolenek na emise CO2 v rámci systému Evropské unie pro obchodování s emisemi.
(720)
Nebyly však předloženy žádné důkazy a šetření neodhalilo žádné skutečnosti, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období výrazně rostla. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.3.14. Rozhodnutí v oblasti řízení
(721)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tato tvrzení vycházela z účetní závěrky, z některých informací, jež byly obsaženy v dopise jednoho z akcionářů této společnosti adresovaném ostatním akcionářům, a z článku v tisku
(722)
Žádná z informací v uvedené složce nenasvědčovala tomu, že by jakékoli z rozhodnutí v oblasti řízení dotčené společnosti bylo neobvyklé nebo neopatrné nebo že by mělo dopad na celé výrobní odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
5.3.15. Jiné vládní politiky
(723)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné vládní politiky, jako jsou politiky v oblasti obnovitelných zdrojů energie, politiky zaměřené na podporu inovací a na snižování byrokracie, politiky usnadňování obchodu a regulace přístupu do distribuční soustavy, neboť tyto politiky poskytují výhody vyvážejícím výrobcům. Avšak i kdyby bylo pravdou, že některé z těchto politik mohou usnadňovat dovoz z jiných třetích zemí a celkový růst odvětví solární energie, poskytovaly by tyto politiky výhody také výrobnímu odvětví Unie. Ostatně tyto politiky by neměly být chápány tak, že by se takový dovoz do Unie měl realizovat za subvencované ceny působící újmu. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
5.3.16. Jiné argumenty
(724)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla důsledkem průkopnického znevýhodnění a chybějící politické podpory od Evropské komise v předchozích letech. Tato strana dále tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou důležitými faktory na jednotlivých trzích také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektrické energie, možnosti financování a zapojitelnost do sítě. Nicméně výše uvedená strana nebyla schopna doložit svá tvrzení, jež proto byla zamítnuta.
(725)
Po poskytnutí konečných informací tato zúčastněná strana zopakovala, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo průkopnické znevýhodnění. Toto tvrzení však nebylo ani rozebráno, ani odůvodněno; proto muselo být zamítnuto.
5.4. Kumulativní posouzení těch dalších faktorů, u kterých bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(726)
Šetření ukázalo, že k újmě mohly přispět tyto další faktory: dovozy dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců Unie týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(727)
Jak bylo ukázáno výše v oddílech 5.3.1 a 5.3.7, možný příspěvek dovozů z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je v každém případě zanedbatelný, neboť veškerý jejich dopad byl dále zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce.
(728)
Pokud jde o hospodářskou a finanční krizi, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při získávání potřebného kapitálu pro investice byly subvencované dovozy, které znemožnily výrobnímu odvětví Unie prodávat své výrobky za ziskové ceny, když trh Unie vykazoval vysokou míru růstu (2009-2011).
(729)
Pokud jde o zaručené výkupní ceny, třetí strany nebyly schopny prokázat, že úroveň zaručených výkupních cen v období šetření by byla tak nízká, že by to výrobcům v Unii znemožnilo prodávat dotčený výrobek za ceny nepůsobící újmu. Orgány jsou toho názoru, že snížení úrovně zaručených výkupních cen mohou vysvětlit sníženou poptávku, neboť investice do určitých lokalit již nebyly rentabilní. Nemohou však narušit příčinnou souvislost, a to dokonce ani společně s jinými faktory, u kterých bylo zjištěno, že přispěly k újmě, protože byly stále na úrovni, na níž by bez subvencovaných dovozů výrobci v Unii mohli prodávat své výrobky za ceny nepůsobící újmu.
(730)
Proto, i přes kumulativní posouzení účinku čtyř dalších faktorů, které mohly přispět k újmě, není narušena příčinná souvislost mezi subvencováním a újmou.
5.5. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(731)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Byly analyzovány i jiné možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, nesubvencovaný dovoz z ČLR, spotřeba, zaručené výkupní ceny, jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie, nadbytečná kapacita, dopad cen surovin, újma, kterou si výrobní odvětví Unie přivodilo samo, konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu, finanční krize a její důsledky, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii, rozhodnutí v oblasti řízení, systémy obchodování s emisemi v Evropské unii a jiné vládní politiky, a bylo zjištěno, že žádná z nich nebyla taková, aby narušila prokázanou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(732)
Všechny účinky faktorů způsobujících újmu jiných než subvencovaných dovozů byly jednotlivě i společně analyzovány. Byl proto vyvozen závěr, že společné posouzení všech faktorů, které mohly mít společně vliv na škodlivou situaci výrobního odvětví Unie (tj. dovozy ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nemohlo vysvětlit újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nižší ceny a finanční ztráty v důsledku pronikání levných dovozů značného množství dotčených výrobků z ČLR. Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě rozlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, byl vyvozen závěr, že v období šetření existovala příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou, jež byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Úvodní poznámky
(733)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním o subvencích způsobujících újmu neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tím účelem vycházela analýza zájmu Unie v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, společností působících na trzích, které odvětví výroby fotovoltaických zařízení předcházejí a které na ně navazují, dovozců, uživatelů a spotřebitelů dotčeného výrobku.
(734)
Po zahájení souběžného antidumpingového šetření se přihlásilo přibližně 150 subjektů a jejich situace byla v rámci současného šetření řádně zohledněna. Zvláštní dotazníky byly rozeslány dovozcům, kteří nejsou ve spojení, hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce (včetně jednoho výrobce surovin a dodavatelů výrobního zařízení na výrobu šetřeného výrobku), hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie (včetně společností připravujících projekty a montážních firem) a BEUC - organizaci spotřebitelů. Informace předložila tři sdružení představující různé hospodářské subjekty (výrobní odvětví Unie, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie) v odvětví výroby fotovoltaických zařízení.
(735)
Zazněl argument, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(736)
Komise se spojila s různými hospodářskými subjekty následujícím způsobem.
(737)
Pokud jde o hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a navazující hospodářské subjekty: jak bylo uvedeno výše v 734. bodě odůvodnění, Komise zaslala konkrétní dotazníky přibližně 150 subjektům, včetně těch dovozců, kteří nejsou ve spojení, již se přihlásili po zahájení šetření, a měli proto možnost poskytnout Komisi příslušné údaje. Komise obdržela dvacet jedna odpovědí na dotazník. Při šetření byly kromě odpovědí na dotazníky dále zohledněny také ověřitelné a řádně odůvodněné připomínky a podání zúčastněných stran došlá v příslušných lhůtách, bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník či nikoli. Zejména aliance AFASE poskytla Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů v odvětví fotovoltaiky - které byly rovněž analyzovány.
(738)
Pokud jde o dovozce, jak bylo uvedeno ve 25. bodě odůvodnění, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, jež žadatel uvedl, a vybrala prozatímní vzorek v souladu s článkem 27 základního nařízení tak, aby pokryla co největší reprezentativní objem dovozu, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Pouze jedna z těchto prozatímně vybraných společností však byla po ověření skutečně potvrzena jako dovozce, který není ve spojení. V pozdější fázi šetření byli přizváni k další spolupráci na šetření další dovozci, kteří nejsou ve spojení a kteří původně zaslali formulář pro výběr vzorku v zahajovací fázi, avšak nebyli do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník, na nějž odpovědělo pět z nich, a z toho tři odpovědi byly považovány za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, se proto skládá ze čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení, což představuje rozmezí od 2 % do 5 % dovozu dotčeného výrobku. S ohledem na takto nízký procentní podíl je třeba mít na paměti, že většina dovozu dotčeného výrobku do Unie se neuskuteční prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(739)
Souhrnně lze konstatovat, že analýza zájmu Unie vycházela z těchto informací:
-
odpovědí na dotazník zaslaných osmi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a čtyřmi dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazenými do vzorku, jakož i odpovědí na zvláštní dotazník zaslaných osmi subjekty na počátku výrobního řetězce a třinácti navazujícími subjekty (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šest poskytovatelů služeb, kteří jsou činní též v odvětví fotovoltaiky) ze 150 hospodářských subjektů, jež se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky;
-
údajů ověřených během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společností připravujících projekty/montážních firem) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení a 29. bod odůvodnění výše);
-
údajů týkajících se zájmu Unie předložených jinými zúčastněnými stranami včetně sdružení, jakož i veřejně dostupných údajů o vývoji na fotovoltaickém trhu v Evropě, zejména: EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA).
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(740)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 21 000 osob.
(741)
Šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že se řada ukazatelů újmy během posuzovaného období vyvíjela záporně. Významně byly dotčeny zejména ukazatele újmy týkající se finanční situace spolupracujících výrobců v Unii, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic. Výrobci modulů a článků v Unii byli v roce 2011 a v období šetření fakticky ztrátoví. V důsledku toho byli někteří výrobci v Unii již nuceni uzavřít svá výrobní zařízení, a ostatní se potýkali s platební neschopností. Pokud by nebyla přijata opatření, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(742)
Očekává se, že přijetí vyrovnávacích opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, a zlepší tak jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že přijetí vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci. Výrobnímu odvětví Unie by rovněž měl být umožněn lepší přístup ke kapitálu a další investice do výzkumu, vývoje a inovací na fotovoltaickém trhu. A konečně, šetření také poukázalo na možné obnovení podnikatelské činnosti výrobců v Unii, kteří byli v důsledku tlaku ze strany čínského dovozu nuceni zastavit výrobu. Celkově by podle tohoto scénáře bylo zajištěno nejen stávajících 21 000 pracovních míst ve výrobním odvětví Unie (v období šetření), ale existovala by i reálná vyhlídka na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(743)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého a střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, i další výrobci mohli být vystaveni platební neschopnosti, což by z krátkodobého a střednědobého hlediska vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(744)
Některé zúčastněné strany zpochybnily názor, že bude mít výrobní odvětví Unie z jakýchkoliv vyrovnávacích opatření prospěch, a tvrdili, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie disponuje malými výrobními zařízeními, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní a velká pozemní zařízení, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články ve skutečnosti zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii, kteří tak u spotřebitelů ztratí na atraktivitě, v) v případě podstatného poklesu dovozu z ČLR velmi pravděpodobně využijí jeho nízkého objemu výrobci z jiných třetích zemí.
(745)
Pokud jde o tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, je třeba podotknout, že strany neposkytly žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi přijetím opatření a snížením poptávky po fotovoltaických výrobcích, na niž mělo v průběhu let vliv několik faktorů.
(746)
Jako odpověď na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malá výrobní zařízení, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní a velká pozemní zařízení, je třeba poznamenat, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak zařízení pro užitkový segment trhu (1 MW a 10 MW). Šetření navíc neodhalilo, že by výrobky dodané různými výrobci nemohly být použity ve stejném projektu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(747)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy by neakceptovali financování projektů, které používají moduly vyrobené v EU, nebylo podložené. V každém případě se očekává, že přijetí opatření obnoví spravedlivé tržní podmínky, které by měly poskytnout jistotu investorům, včetně investorů z bankovního sektoru, pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet životaschopné projekty. Z těchto důvodů byl tento argument zamítnut.
(748)
Pokud jde o tvrzení, že uložení cel na články ve skutečnosti zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii, kteří tak ztratí u spotřebitelů na atraktivitě, není sice vyloučeno, že k určitému zvýšení cen po uložení cel dojde, je však nutno rovněž uvážit, že z veřejně dostupných zdrojů vyplývá, že cenový trend u modulů a článků směřuje dolů. Proto, i když se náklady mohou v důsledku opatření zvýšit, mohl by celkový trend snižování cen mít za následek nižší náklady na moduly. Příslušní výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že si budou obstarávat články v Unii, a již ne v ČLR. A konečně se očekává, že přijetí opatření zvýší využití kapacity u výrobců článků v Unii, což zvýší úspory z rozsahu, a následně povede ke snížení nákladů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(749)
Argument, že v případě podstatného poklesu čínského dovozu po přijetí opatření využijí této příležitosti spíše než výrobní odvětví Unie s největší pravděpodobností jiné třetí země, nebyl v průběhu šetření potvrzen. Při šetření nebyly zjištěny žádné jednoznačné náznaky toho, že by jiné třetí země masivně směrovaly svůj vývoz na trh Unie, a to zejména s ohledem na pravděpodobné rozšíření trhů jiných třetích zemí, zejména v Asii, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje. Konečně, neexistují důkazy o tom, že i kdyby se dovoz z ostatních třetích zemí zvýšil v důsledku poklesu čínského dovozu, výrobní odvětví Unie by nebylo schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(750)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že není realistické očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie pro výrobu modulů a článků, protože neexistuje rozumný investor, jenž by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně trpí nepříznivou nákladovou strukturou, a nemohou tudíž vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že by výrobní odvětví Unie trpělo nepříznivou nákladovou strukturou, jak je vysvětleno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Proto by neexistence subvencovaného dovozu a větší využití výrobních kapacit přinesly úspory z rozsahu a umožnily vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Na základě výše uvedeného byl tento argument odmítnut.
(751)
Jedna dotčená strana tvrdila, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a očekávaná návratnost investic poskytnutých investory je vázána na tento vývoj. Tvrdila zejména, že pokud se zvýší ceny v Unii v důsledku uložení cel a zaručené výkupní ceny nebudou odpovídat tomuto zvýšení, sníží se poptávka a výrobní odvětví Unie nebude mít z cel prospěch.
(752)
V reakci na výše uvedené tvrzení je třeba podotknout, navzdory souvislosti mezi úrovní zaručených výkupních cen a poptávkou po instalaci fotovoltaických systémů, že z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že poptávka bude v budoucnosti stále méně závislá na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory, neboť u určitých typů zařízení již pravděpodobně bylo dosaženo cenové parity. Kromě toho by očekávaná návratnost investic měla být založena na spravedlivých tržních cenách. A konečně, není sice vyloučeno, že po přijetí opatření může dojít k určitému zvýšení cen, je však třeba poznamenat, že z veřejně dostupných zdrojů vyplývá, že celkový cenový trend směřuje dolů. Tento argument byl proto odmítnut.
(753)
Zúčastněné strany poukázaly na to, že vzhledem k tomu, že se poptávka po solárních panelech řídí režimy podpor, zejména zaručenými výkupními cenami, a úrovní cen elektřiny pro konečného spotřebitele (která určuje cenovou paritu sítě), cenová pružnost poptávky může být velmi vysoká. Je sice pravda, že významný nárůst cen může vést k významnému snížení poptávky z důvodu zvláštní povahy trhu, kterou tyto zúčastněné strany zdůraznily, avšak uvedené tvrzení je nutno odmítnout, protože je velmi nepravděpodobné, že opatření způsobí podstatné zvýšení cen, a to z následujících důvodů. Za prvé, všechny dostupné zdroje potvrzují, že významné klesání cen dotčeného výrobku během období šetření a od konce období šetření do současnosti bude pokračovat. Za druhé, hospodářský účinek závazku, který Komise přijala, spočívá v tom, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, tedy výrazně levněji, než je cena, která byla zjištěna v průběhu období šetření, a v objemu, který zhruba odpovídá jejich současnému podílu na trhu. Při této cenové úrovni je velice nepravděpodobné, že poptávka významně poklesne, neboť tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak v rámci současné úrovně podpory poskytované v režimech podpory, tak podle současných úrovní cenové parity. Kromě toho se očekává, že ceny elektřiny pro konečné spotřebitele porostou, zatímco cena dotčeného výrobku bude klesat. Prostřednictvím vzorce indexace uvedený závazek zajišťuje, že bude další pokles cen dotčeného výrobku zohledněn v minimální dovozní ceně. Tyto argumenty je proto nutno odmítnut.
(754)
Několik zúčastněných stran tvrdilo, že zájem výrobního odvětví Unie není významný, jelikož přidaná hodnota vytvořená předcházejícími a navazujícími výrobními odvětvími je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie v hodnotovém řetězci odvětví fotovoltaiky. O skutečnosti, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají odlišnou přidanou hodnotu, není pochyb. Při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli skutečně nuceni ukončit činnost, a pokud by opatření nebyla přijata, jeví se další zhoršení situace jako nevyhnutelné. Jelikož spolu všechny segmenty v odvětví fotovoltaiky úzce souvisejí, ukončení výroby v Unii by poškodilo celé toto odvětví, které by se tak stalo zcela závislým na externích dodávkách. Proto, a také z důvodů zabezpečení dodávek, byl tento argument odmítnut.
(755)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že přidaná hodnota vytvořená předcházejícími a navazujícími výrobními odvětvími je ve srovnání s přidanou hodnotou vytvořenou výrobním odvětvím Unie u dotčeného výrobku relevantní, pokud jde o otázku, zda mají být uložena vyrovnávací cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie orgány Společenství vážily pozitivní a negativní důsledky, které mohou cla mít pro různé hospodářské subjekty. Opatření budou mít na jedné straně omezený dopad na předcházející a navazující výrobní odvětví, a na straně druhé poskytnou výrobnímu odvětví Unie možnost zotavit se ze subvencování působícího újmu.
(756)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, která by přijetí opatření zajistilo. Tvrdila, že výrobní odvětví Unie zaměstnává asi 6 000 osob, a nikoli 25 000, jak je uvedeno v 229. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení.
(757)
Na podporu tohoto tvrzení však nebyly poskytnuty žádné důkazy, a proto bylo odmítnuto. Je jasné, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku dosáhla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie během období šetření zhruba 21 000 zaměstnanců. Dotčené strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se počet zaměstnanců v odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(758)
Závěrem lze říci, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo subvencovaným dovozem z ČLR, který znemožnil návratnost investic prostřednictvím ziskového prodeje, podstatnou újmu. Očekává se, že přijetí opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za rovných podmínek. Pravděpodobný pokles dovozu z ČLR by měl umožnit výrobnímu odvětví Unie, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tím v krátkodobém horizontu lépe využilo dostupné výrobní kapacity. To zase může přinést úspory z rozsahu. Ačkoliv je možné, že se ceny obdobného výrobku v důsledku přijatých opatření na krátké časové období zvýší, celkový sestupný cenový vývoj bude pravděpodobně zachován také díky, na jedné straně, dalšímu snížení nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na druhé straně díky konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců z třetích zemí, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(759)
Byl proto učiněn závěr, že přijetí vyrovnávacích opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(760)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění výše, situace dovozců zařazených do vzorku byla podrobena analýze.
(761)
Během období šetření se činnost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení, v souvislosti s dotčeným výrobkem pohybovala celkově od 60 % do 100 % jejich celkového podnikání. Kromě toho čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, dováželi z ČLR od 16 % do 100 % svého celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden dovážel výhradně z dotčené země. Ziskovost těchto čtyř spolupracujících dovozců v souvislosti s dotčeným výrobkem v období šetření činila v průměru 2,3 %.
(762)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku negativně ovlivní podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Za druhé, i když lze očekávat, že se přijetí opatření může negativně odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze z ČLR, vzhledem k možnému růstu dovozu z jiných třetích zemí by dovozci, kteří čerpají ze zdrojů v ČLR, měli být schopni své dodavatelské zdroje změnit.
(763)
Jedna zúčastněná strana namítala, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podceněn, jelikož nejsou žádné bezprostředně dostupné alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou opatření přijata, a že vzhledem ke skutečnosti, že hlavní produkce pochází z ČLR, je změna zdroje dodávek obtížná a měla by za následek další významné náklady.
(764)
V této souvislosti je třeba připomenout, že přijetí opatření by nemělo mít za následek ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možné snížení dovozů z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří dotčený výrobek získávají výhradně z ČLR, což je případ pouze pro jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Pokud jde o dopad opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, není vyloučeno, že by mohl být negativní, ale byl učiněn závěr, že bude z velké části záviset na tom, jak budou schopni změnit zdroje dodávek, nebo přinejmenším částečně přenést případné zvýšení cen na své zákazníky. Pro provozovatele dovážející výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo dovážející i jiné výrobky než dotčený výrobek bude negativní dopad ještě omezenější. Komise se proto domnívá, že i když je negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku pravděpodobný, bude v průměru omezený.
(765)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že je zapotřebí značné pracovní doby a finančních investic před přijetím výrobků od nového dodavatele. V tomto ohledu bylo v odpovědi na konečné informace učiněno prohlášení, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o požadavcích na dlouhé testování, jež musí dovozce uskutečnit předtím, než se rozhodne pro dodávky od konkrétního vývozce.
(766)
Uznává se, že založení nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může znamenat dodatečné náklady a časové investice (např. při testování výrobku). To však nepřevažuje potřebu obnovit spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Zároveň se změna dodavatelů považuje za obvyklé riziko, se kterým se v profesní činnosti dovozce počítá a které vyplývá z toho, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž se na něm odehrávají neustálé změny (např. úpadky, konsolidace), jež s sebou přinášejí nutnost přejít k novým dodavatelům. Kromě toho lze předpokládat, že nové typy modulů, které neustále přicházejí na trh (např. s novými hodnotami účinnosti), rovněž vyžadují testování. V tomto ohledu se testování nového výrobku (a to i od stejného dodavatele) jeví spíše normální, nikoli neobvyklá činnost. Tento argument se proto zamítá.
(767)
V reakci na poskytnutí konečných informací zopakovaly dvě strany tvrzení, že zájmy dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly řádně zváženy. Jedna strana tvrdila, že z důvodu neposkytnutí nedůvěrného znění odpovědí dodatečně spolupracujících dovozců na dotazníky neměly strany možnost řádného posouzení. Zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o možnost, že vzroste dovoz do Unie z jiné třetí země, což umožní dovozcům změnit své dodávky, na základě tvrzení, že jiné třetí trhy závratně rostou. V tom smyslu strana tvrdila, že takový předpoklad je v rozporu se závěrem uvedeným v 749. bodě odůvodnění výše, tj. že dovozy z jiných třetích zemí nebudou masivní. Další strana vznesla dotaz, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož výrobci v Unii byli v posouzení Komise upřednostněni před jinými hospodářskými subjekty.
(768)
Za prvé se potvrzuje, že nedůvěrná znění odpovědí na dotazník obdržených po vyhlášení prozatímního antidumpingového nařízení od dalších spolupracujících dovozců byla založena do spisu přístupného zúčastněným stranám k nahlédnutí. Za druhé není žádný rozpor mezi předpoklady, že dovoz z jiných třetích zemí může v reakci na nižší dovoz z ČLR vzrůst a že by toto zvýšení nemělo být masivní s ohledem na rostoucí poptávku po instalacích fotovoltaických systémů na celém světě. Současně, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie znovu získá určitý podíl na trhu, který dříve ovládaly výrobky z ČLR, nelze vyloučit určité ztráty obchodních příležitostí pro dovozce, kteří nejsou ve spojení. Je však zjištěno, že se očekává další dlouhodobý růst celkového objemu fotovoltaického trhu, jelikož na více a více místech se dosahuje cenové parity. Nakonec je třeba objasnit, že podobně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu, zatímco situace výrobního odvětví Unie byla posuzována s cílem zjistit, zda mu byla způsobena podstatná újma v důsledku subvencovaného dovozu, v rámci analýzy zájmu Unie byl posouzen zájem výrobního odvětví Unie na rovnoprávném základě s ostatními hospodářskými subjekty včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Je rovněž zapotřebí upřesnit, že šetření, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, či nikoli, je upraveno zejména čl. 8 odst. 4 základního nařízení, který stanoví minimální normy takového šetření. Zájem Unie se analyzuje pouze tehdy, když bylo v souladu s normami stanovenými v článku 31 základního nařízení skutečně určeno subvencování působící újmu. V důsledku toho se mělo za to, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobky výhradně z ČLR, nepřevažuje pozitivní přínos opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobé a dlouhodobé přínosy pro fotovoltaický trh Unie, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(769)
Proto byl vyvozen závěr, že přijetí opatření na navržené úrovni může mít určitý negativní dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
6.4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(770)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce působí hlavně v oblasti výroby surovin a výroby a montáže výrobních zařízení pro výrobu výrobku, který je předmětem šetření. Od hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce bylo obdrženo osm odpovědí na dotazníky. Uskutečnily se dvě inspekce na místě, a to u jednoho výrobce surovin a jednoho výrobce výrobních zařízení.
(771)
Podíl činnosti těchto osmi spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jež souvisela s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti byl během období šetření celkově různý a pouze u jedné z těchto spolupracujících společností představoval 100 % její podnikatelské činnosti, zatímco u ostatních se pohyboval mezi 6 % a 80 %. V průměru činnost související s dotčeným výrobkem během období šetření představovala přibližně 41 % celkové činnosti spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce. Pokud jde o pracovní místa, zaměstnávalo těchto osm spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v období šetření přibližně 4 200 osob. Ziskovost byla různá podle segmentu a podle jednotlivých společností, od vysoké míry až po mírně zápornou míru ziskovosti. Šetření ukázalo, že tyto hospodářské subjekty se zápornou ziskovostí byly negativně dotčeny zhoršenou situací výrobního odvětví Unie, neboť někteří z odběratelů, které ztratily, byli výrobci výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a poklesem spotřeby. Po vyloučení destiček z definice výrobku by výrobci tohoto výrobku v Unii měly mít prospěch z uložení cla, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svoji výrobu článků a modulů.
(772)
Prodeje hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v Unii se uskutečňovaly v rámci Unie, do ČLR a jiných třetích zemí. Teritoriální rozdělení objemu prodeje v období šetření v průměru odpovídalo přibližně 20 % prodeje v rámci Unie, téměř 50 % směřovalo do Číny a přibližně 30 % do jiných třetích zemí.
(773)
Některé strany z odvětví na počátku výrobního řetězce tvrdily, že uložení vyrovnávacích opatření by negativně ovlivnilo jejich podnikatelské činnosti, neboť ČLR je jejich hlavním vývozním trhem. Bylo uváděno, že cla by výrazně omezila dovoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie, a v důsledku toho by ČLR omezila dovoz polykrystalického křemíku a výrobního zařízení z Unie. V důsledku toho by hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie údajně musely omezit rozsah svých podnikatelských činností a snížit zaměstnanost.
(774)
Je třeba podotknout, že cílem cla není vyloučit čínský dovoz dotčeného výrobku, ale obnovit spravedlivé podmínky na trhu. Čínský dovoz by tak měl i nadále v určité míře zásobovat trh Unie, ale za přiměřené ceny. Ostatně šetření ukázalo, že hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie působí celosvětově na různých vnitrostátních trzích, a proto nejsou závislí výlučně na svém vývozu do ČLR. Lze tedy důvodně předpokládat, že na globálním fotovoltaickém trhu budou hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie pravděpodobně schopny případný pokles vývozu do ČLR nahradit vývozem na ostatní trhy, které v souladu s očekáváními veřejně dostupných studií o trzích mají růst. V každém případě se na čínském fotovoltaickém trhu již nyní projevuje značný nadbytek výrobní kapacity, a proto je sporné, zda by výrobci strojních zařízení v Unii z krátkodobého a střednědobého hlediska byli schopni prodávat v ČLR mnohem více výrobního zařízení.
(775)
Zúčastněné strany argumentovaly tím, že většina vstupů do hodnotového řetězce v odvětví fotovoltaiky pochází z Unie a že tato výhodná situace může skončit, pokud budou uložena cla. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana upozornila na to, že z opatření v tomto případě mohou vyplývat další opatření, která ČLR může přijmout vůči výrobkům Unie.
(776)
V tomto ohledu se očekává, že bude čínský dovoz nadále zásobovat trh Unie i po uložení cel. Kromě toho různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky (např. výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA) předpovídají, že možné snížení poptávky v Unii by mělo být pouze krátkodobé (v letech 2013 a 2014) a že se spotřeba v Unii v následujících letech opět zvýší. Kromě toho řešení nekalých obchodních praktik s největší pravděpodobností umožní posilování udržitelného růstu na fotovoltaickém trhu v Unii ve střednědobém a dlouhodobém horizontu, z čehož budou mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. A konečně, pokud jde o argument o možných odvetných opatřeních ČLR v reakci na opatření v tomto případě, je třeba připomenout, že ČLR stejně jako ostatní členské státy WTO může zahájit šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a jakékoli takové šetření musí být v souladu s přísnými pravidly WTO. Komise monitoruje jakékoli takové šetření s cílem zajistit, aby byla dodržována pravidla WTO. Tento argument byl proto odmítnut.
(777)
Některé strany zpochybnily tvrzení, že snížení vývozu hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v odvětví fotovoltaiky v Unii směrem do ČLR může být vyrovnáno vývozem na jiné trhy, a uvedly, že clo způsobí pokles celosvětové poptávky po výrobku.
(778)
V této souvislosti je především třeba poznamenat, že se neočekává, že by se čínský dovoz v důsledku uložení cel zcela zastavil. Kromě toho z informací shromážděných během vyšetřování nevyplývá existence jakéhokoli vztahu mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Mimo to veřejně dostupné zdroje, například výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA, předpokládají, že fotovoltaický trh v celosvětovém měřítku v příštích letech poroste. Pokud jde o čínský fotovoltaický trh, existují náznaky, že domácí spotřeba v ČLR se značně zvýší (jak předpokládá např. EPIA). S ohledem na výše uvedené se neočekává, že by vývoz hospodářských subjektů Unie na počátku výrobního řetězce směrem do ČLR v důsledku přijatých opatření výrazně poklesl.
(779)
Je třeba rovněž poznamenat, že snížení poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. Ten však nelze spojovat, alespoň z jeho větší části, s cly. Navíc, pokud jde o výrobce strojního zařízení pro odvětví fotovoltaiky v Unii, vzhledem ke značné volné kapacitě v ČLR je nepravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští výrobci zvýší objem výroby. A konečně, údaje shromážděné během šetření naznačují, že by výrobce strojního zařízení mohl ovlivnit též čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že do roku 2015 bude 80 % výrobního zařízení pro články pocházet z ČLR. Pokud bude této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to také dále omezit možnost výrobců strojních zařízení v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
(780)
V odpovědi na konečné informace čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví uvádí pouze některé obecné zásady, které nejsou závazné, neboť se nepočítá s žádnými pravomocemi k jejich prosazování, a že by tento plán proto neměl být považován za náznak toho, že budou možnosti výrobců strojních zařízení v Unii soutěžit na čínském trhu omezené. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že čínská vláda zahrnula odvětví fotovoltaiky mezi strategická odvětví 12. pětiletého plánu a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu čínská vláda vyjádřila podporu „hlavním podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se, že bude „podporovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „vypracuje celkovou přípravu podpůrných politik pro průmysl, finance, zdanění…“. Kromě toho, jelikož uvedený plán obsahuje základní směrnice, kterých má čínský průmysl dosáhnout během období pěti let, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že plán omezuje možnost výběru čínských výrobců článků a konkurenční tlak výrobců v Unii, kteří vyrábějí výrobní zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(781)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil vyhlídky na jiné trhy jako náhradu za sníženou výrobu na čínském trhu, a to s ohledem na významnou instalovanou výrobní kapacitu v Číně, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde. Toto tvrzení se odmítá, neboť neexistují žádné informace o údajném snížení výroby na čínském trhu.
(782)
Jedna ze zúčastněných stran zpochybnila počet zaměstnanců v navazujícím odvětví, citovaný ve 236. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Je třeba objasnit, že počet 4 200 zaměstnanců se vztahuje pouze na spolupracující hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci zařízení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli na celé odvětví.
(783)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že dopad vyrovnávacích opatření na výrobce strojního zařízení by nebyl významný, avšak dopad na dodavatele surovin, s ohledem na možné snížení jejich prodeje do Číny, z krátkodobého hlediska negativní být může.
6.5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(784)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie jsou činné především v navrhování projektů, marketingu, komunikaci a montáži fotovoltaických zařízení. Na dotazníky pro navazující subjekty Komise obdržela třináct odpovědí od navazujících subjektů, z toho 7 od provozovatelů, jejichž činnost se přímo týká obdobného výrobku (tj. společnosti připravující projekty a montážní firmy), a šest od poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky (logistiky, dopravy, vztahů s veřejností atd.), tj. od provozovatelů, jejichž činnost není v přímé souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření. Tyto odpovědi na dotazník zahrnovaly odpovědi od jednoho dovozce, který není ve spojení a který byl nakonec považován za navazující subjekt, neboť jeho hlavní činností je montáž (viz 25. bod odůvodnění).
(785)
Ve 242. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení bylo zjištěno, že podíl činnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážních společností a společností připravujících projekty), která souvisí s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti je celkově různý. V průměru v šetřeném období představoval tento podíl 41 %. Ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření činila v průměru 11 %. Pokud jde o pracovní místa, v období šetření zaměstnávalo těchto sedm spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přibližně 550 osob.
(786)
Několik stran zpochybnilo reprezentativnost údajů týkajících se hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie o obratu, ziskovosti a zaměstnanosti, které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky od sedmi navazujících subjektů. Aliance AFASE předložila „průzkum“ provedený mezi svými členy (montážními firmami), který prokázal, že podnikatelská činnosti v odvětví fotovoltaiky je pro většinu montážních firem hlavním zdrojem příjmů. AFASE dále uváděla, že navazující hospodářské subjekty, zejména montážní společnosti, na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, se pohybují pouze v jednociferném ziskovém rozpětí, které neumožňuje absorpci jakýchkoli cel.
(787)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním antidumpingovém nařízení, Komise použila všechny údaje poskytnuté těmito navazujícími subjekty, které vyplnily zvláštní dotazník, jakož i podání předložená aliancí AFASE, jak je vysvětleno v 737. bodě odůvodnění výše.
(788)
Pokud jde o tvrzení, že podnikání v odvětví fotovoltaiky je pro montážní společnosti hlavním zdrojem příjmů, další analýza odpovědí na dotazníky, které zaslalo sedm navazujících subjektů (montážní společnosti a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnosti, které se přímo týkají obdobného výrobku, který je předmětem tohoto šetření, představují v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto subjektů a ziskovost dosahuje v průměru 11 %. Zohlední-li se však i jejich další aktivity (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem tohoto šetření), jejich celkový význam se u tří ze sedmi subjektů výrazně zvyšuje. V důsledku toho se příslušný poměr během období šetření pohybuje v rozmezí od přibližně 45 % až do 100 %. Kromě toho u sedmi subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) dosahuje ziskovost činností v odvětví fotovoltaiky, včetně činností, jež nejsou přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnosti v odvětví fotovoltaiky, včetně činností, jež nejsou přímo spojeny s výrobkem, který je předmětem šetření, představují u těchto sedmi subjektů v období šetření zhruba 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a montáží byly tyto subjekty rovněž aktivní v oblasti montáží zařízení pro využití větrné energie a výroby elektrických zařízení.
(789)
Má se za to, že veškerý dopad opatření na navazující hospodářské subjekty musí být především posouzen s ohledem na jejich činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, jejíž ziskovost v období šetření dosahovala v průměru 11 %. I kdyby však byl posouzen na základě celkové činnosti v odvětví fotovoltaiky, jež nesouvisí přímo s výrobkem, který je předmětem tohoto šetření, závěry se výrazně nezmění, neboť celkově různé zohledněné faktory, konkrétně ziskovost a možnost absorbovat část cla, příliš nekolísají (ziskovost klesne z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejíchž prostorách Komise uskutečnila inspekční návštěvu, zpochybnila reprezentativnost závěrů o ziskovosti montážních firem a navrhovatelů projektů, které jsou v tomto ohledu údajně založeny pouze na jediné transakci. Tento argument se zamítá, neboť Komise vypočítala ziskovost hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie na základě všech údajů předložených těmito subjekty v jejich odpovědích na dotazník.
(790)
Pokud jde o průzkum provedený aliancí AFASE mezi jejími členy, je především třeba poznamenat, že všechny subjekty měly příležitost se přihlásit na počátku šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený navazujícím subjektům, který obsahoval žádost o nezbytné informace pro posouzení dopadu cel na tyto subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což znemožnilo ověření např. relevance a spolehlivosti poskytnutých údajů. Za třetí, vzhledem k tomu, že řada otázek vznesených v tomto průzkumu se týkala schopnosti montážních firem absorbovat případná cla, postrádal průzkum jakýkoliv odkaz na zisk dosažený těmito společnostmi v období šetření, a tedy chyběl důležitý prvek pro hodnocení dopadu opatření. V důsledku toho nelze z uvedeného průzkumu vyvodit žádné smysluplné závěry.
(791)
Byl vznesen argument, že opatření nejsou v zájmu Unie, neboť zvýší cenu modulů, což odradí konečné uživatele/spotřebitele od toho, aby si tato zařízení pořizovali. Následně by hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie měly mnohem méně zakázek a musely by činnost svých podniků omezit. Toto hodnocení vycházelo ze studie zveřejněné výzkumným ústavem Prognos o možné ztrátě pracovních míst, jež byla předložena v průběhu šetření. Uvedená studie předpovídá, že v případě uložení cel bude ohrožena velká většina pracovních míst na fotovoltaickém trhu EU. Studie staví na odhadu asociace EPIA, podle něhož celkový počet přímých pracovních míst existujících v roce 2011 na všech úrovních fotovoltaického trhu Unie, včetně výrobců v Unii, dovozců, hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, činí 265 000 pracovních míst. Studie ústavu Prognos, která jako výchozí bod používá odhad celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky z roku 2011, dochází k závěru, že v závislosti na výši cla bude během tří let ztraceno až 242 000 pracovních míst z celkového počtu 265 000 pracovních míst. K většině ztrát pracovních míst údajně dojde na navazujícím trhu, který podle údajů ústavu Prognos v roce 2011 zaměstnával přibližně 220 000 osob.
(792)
Šetření výše uvedený scénář nepotvrdilo a poukázalo na to, že na fotovoltaickém trhu Unie existoval v roce 2011, během období šetření a v roce 2012 mnohem menší počet přímých pracovních míst.
(793)
Šetření v první řadě vyvolalo pochybnosti o správnosti celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky odhadovaného asociací EPIA. Zejména při inspekci na místě provedené v EPIA se ukázalo, že podklady, jež vedly k závěru o 265 000 pracovních místech, byly nepřesné a takový závěr neumožňovaly. Informace získané při inspekci na místě ve skutečnosti ukazují, že počet přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaný pro rok 2011 by vykazoval statistickou odchylku až 20 %. Uvedený odhad navíc zahrnuje zaměstnanost v jiných evropských zemích mimo Evropskou unii a zaměstnanost související s výrobkem z tenkého filmu, na který se toto šetření nevztahuje.
(794)
Je třeba vyjasnit, že statistická odchylka 20 % u celkového počtu přímých pracovních míst v odvětví fotovoltaiky podle odhadu Evropské asociace fotovoltaického průmyslu, která může platit nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u asociace EPIA. Ukazuje se, že je obtížné určit přesný číselný údaj o zaměstnanosti v navazujícím odvětví, neboť je k dispozici jen málo zdrojů, často protichůdných, pro sběr údajů.
(795)
Nehledě na tyto pochybnosti, i kdyby byl pro účely analýzy dopadu navržených opatření použit původní odhad, je nutno poznamenat toto. Odhad se týká pracovních míst v odvětví evropské fotovoltaiky v roce 2011, kteréžto období odpovídalo velmi vysokému počtu fotovoltaických zařízení instalovaných v uvedeném roce v Unii (přibližně 20 GW). Lze tedy předpokládat, že vzhledem ke snížení počtu instalovaných zařízení, který v období šetření dosáhl přibližně 17,5 GW a v roce 2012 dosáhl 15 GW, klesl odpovídajícím způsobem i počet pracovních míst, zejména v navazujících odvětvích, který je přímo úměrný úrovni instalací. Veřejně dostupný odborný tisk v této souvislosti poukázal na to, že v Německu, které je největším vnitrostátním trhem, zaměstnanost v odvětví fotovoltaiky mezi lety 2011 a 2012 klesla ze 128 000 na 100 000 osob, včetně pracovních míst u výrobců. Šetření dále vyvolalo vážné pochyby ohledně toho, zda tento počet zahrnoval pouze pracovní místa s plným úvazkem vyčleněná výlučně pro odvětví fotovoltaiky. V této souvislosti šetření odhalilo, že zejména na navazujícím trhu (montáž) představuje činnost v oblasti fotovoltaiky zpravidla pouze část mnohem širší podnikatelské aktivity, přičemž hlavní činností bývá montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství atd.
(796)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je pravděpodobné, že uložení opatření může vést ke zvýšení cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a z krátkodobého hlediska tak může vést ke snížení počtu instalací fotovoltaických zařízení. Nicméně pracovní místa v této části trhu mohou být negativně ovlivněna jen v omezeném rozsahu, a to vzhledem k následujícím skutečnostem. Za prvé činnost související s fotovoltaikou přinejmenším v některých montážních firmách představuje pouze část jejich podnikatelských činností a je také sezonní. Montážní firmy by proto za situace snížené poptávky po fotovoltaických zařízeních měly být schopny vykonávat jiné činnosti. Jelikož cíle v oblasti obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti stanovené na úrovni Unie jsou pro členské státy právně závazné, je třeba očekávat, že snížená poptávka po solárních zařízeních bude mít za následek zvýšení poptávky po jiných formách elektrické energie z obnovitelných zdrojů a v oblasti energetické účinnosti. Mnozí zaměstnanci v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie pravděpodobně disponují potřebnými dovednostmi, aby zvýšení poptávky v těchto blízkých odvětvích dokázali využít. Za druhé vzhledem ke stávajícím ziskům na navazujícím trhu (viz 785. bod odůvodnění výše) by subjekty zabývající se montáží měly být schopny část růstu cen absorbovat, a omezit tak dopad na konečné ceny a na poptávku po fotovoltaických zařízeních.
(797)
Nezávisle na uložení cel veřejně dostupné prognózy poptávky po fotovoltaických zařízeních uvádějí, že v roce 2013 pravděpodobně dojde ke snížení poptávky, s výkonem instalovaným v roce 2013 mezi 9,8 GW a 16,5 GW, což by pravděpodobně mělo v každém případě negativní dopad na počet pracovních míst na navazujícím trhu.
(798)
A konečně je třeba podotknout, že k možnému růstu cen fotovoltaických zařízení by pravděpodobně došlo v každém případě, neboť výroba v ČLR pro dodávky na trh Unie je, jak se zdá, do značné míry ztrátová, což je neudržitelná situace.
(799)
Pokud jde o ztráty pracovních míst, informace shromážděné během šetření potvrdily, že navazující odvětví zaznamenalo ztráty pracovních míst v důsledku poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW mezi roky 2011 a 2012. Tyto ztráty pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, protože se jednalo o vývoj trhu. Kromě toho se předpokládá další snížení poptávky v letech 2013 a 2014, jež povede s největší pravděpodobností k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Obdobně byl takový vývoj poptávky odhadován hlavními výzkumnými středisky před zahájením šetření, a proto tento úbytek pracovních míst nelze přičíst přijetí opatření.
(800)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii konzultanta PriceWaterhouseCoopers („PWC“) o možném účinku opatření na pracovní místa související s fotovoltaickým trhem. Studie společnosti PWC odkazuje na studii společnosti Prognos, která předpokládala vysoký úbytek pracovních míst na fotovoltaickém trhu vyplývající z přijetí opatření, kterou předložila AFASE před přijetím prozatímních antidumpingových cel a kterou se zabývá 791. bod odůvodnění výše. Studie společnosti PWC kritizovala studii společnosti Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový úbytek pracovních míst odhadovaný společností Prognos by ve skutečnosti překročil celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, PWC došlo k opačným závěrům než Prognos, neboť předpokládá velmi pozitivní dopad na zaměstnanost v Unii a převahu výhod nad možnými nepříznivými účinky cel (např. na poptávku).
(801)
AFASE tvrdila, že Komise nesdělila zdroj statistické odchylky 20 % u pracovních míst přímo spojených s odvětvím fotovoltaiky, které vypočítala na rok 2011 EPIA.
(802)
Tato statistická odchylka 20 %, která může platit nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u asociace EPIA. Ukazuje se, že je obtížné určit přesný číselný údaj o zaměstnanosti v navazujícím odvětví, neboť je k dispozici jen málo zdrojů, často protichůdných, pro sběr údajů.
(803)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany tvrdily, že se analýza Komise nevyjadřuje k tomu, že clo pouze přispěje k úbytku pracovních míst v důsledku menšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Bylo namítáno, že tento úbytek pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, je úzce spojen se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na instalacích solárních zařízení. Kromě toho AFASE vytkla Komisi, že řádně nezohlednila průzkum, který AFASE provedla mezi svými členy, a podobný průzkum, který provedla UK Solar Trade Association (obchodní sdružení v odvětví solární energie ve Spojeném království) a který údajně tuto závislost dokládal.
(804)
Pokud jde o údajné mlčení Komise k dopadu cel na počet pracovních míst, odkazuje se na 799. a 800. bod odůvodnění výše, které se věnují tvrzením o dopadu opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a kde se uznává, že zaměstnanost v navazujícím odvětví může být v důsledku opatření skutečně krátkodobě ovlivněna.
(805)
S ohledem na průzkum provedený aliancí AFASE a obchodním sdružením v odvětví solární energie ve Spojeném království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla sdělena totožnost zúčastněných společností. Průzkumy však zůstaly nedostatečné, neboť například některé odpovědi byly neúplné. Analýza průzkumů odhalila následující skutečnosti. Ohledně průzkumu aliance AFASE je především třeba poznamenat, že většina z 50 zúčastněných montážních firem uvedla, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. 15 z 50 montážních firem prohlásilo, že jsou do určité míry činné rovněž v jiných oblastech, které nesouvisí s odvětvím fotovoltaiky, jako je vytápění, elektrické instalace a větrná energie. V případě průzkumu ve Spojeném království se 21 z celkem 31 zúčastněných společností v této zemi zabývalo také jinými činnostmi mimo odvětví fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních společností je správný závěr uvedený ve 247. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení o schopnosti provádět jiné činnosti, například instalaci elektrických a topných zařízení, instalatérskou činnost a instalaci dalších zařízení pro zelenou energii. Uznává se však, že se tato schopnost může vyskytovat v menší míře, než se předpokládá v prozatímním antidumpingovém nařízení. Jeho zmírňující dopad na ztrátu pracovních míst tedy může být méně významný, než se původně předpokládalo. Dále je třeba poznamenat, že některé subjekty, které se zúčastnily průzkumu AFASE a obchodního sdružení v odvětví solární energie ve Spojeném království, používají výrobky vyrobené v Unii a některé předpokládají v návaznosti na opatření nákup výrobků nepocházejících z ČLR s cílem vyhnout se zvýšení cen.
Z toho důvodu se očekává, že jejich závislost na čínském dovozu a dopad těchto opatření budou omezeny, neboť tyto společnosti mohou pořizovat výrobky vyrobené v Unii. Za třetí, odhad dopadu opatření na podniky všech hospodářských subjektů, které se průzkumu zúčastnily, neumožnil vyvodit jasné závěry, neboť jejich posouzení se velmi liší. Některé společnosti dokonce nebyly schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, v průzkumu provedeném ve Spojeném království se rovněž rozpětí odpovědí na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, kterým hrozí v případě uložení cel zrušení, pohybovalo od „nemnoho“ po „všechny projekty“. Některé subjekty nebyly schopny provést odhad. Konečně, v obou průzkumech chyběly otázky na ziskovost zúčastněných hospodářských subjektů, což je důležité pro posouzení možné absorpce zvýšení ceny vyplývajícího z cla, pokud k němu vůbec dojde.
(806)
Několik stran namítalo, že montážní firmy nemohou snadno měnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení pro zelenou energii z důvodu velmi rozdílných potřebných technologií a know-how. Z toho důvodu, pokud by byla cla uložena, byly by nuceny ukončit obchodní činnost. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana toto tvrzení zopakovala, přičemž tvrdila, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na fotovoltaiku, jako je specifická odborná příprava, což mělo dokázat, že kladou hlavní důraz na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny snadno přejít na jiné činnosti.
(807)
Tento argument nebyl dostatečně podložen, neboť nebylo prokázáno, jaké konkrétní znalosti musí montážní firma mít a jak složité a nákladné je získat. V každém případě orgány uznávají, že montážní firmy vyvinuly specifické know-how pro instalaci fotovoltaických modulů. Toto know-how však bylo vyvinuto poměrně nedávno a staví na základních odborných znalostech montážních firem, jako je instalace elektrických a topných zařízení, instalatérství atd. Bylo rovněž vyvinuto v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv subvencovaných výrobků z ČLR. Nezávisle na specifických dovednostech zaměstnanců montážních společností je tento argument třeba posoudit souběžně s analýzou provedenou v 792. až 800. bodě odůvodnění výše o stavu zaměstnanosti v navazujícím odvětví, který by mohl být krátkodobě negativně ovlivněn, ale který díky udržitelnému obchodu povede ve střednědobém a dlouhodobém horizontu k nárůstu zaměstnanosti v montážních společnostech. Tento argument byl tedy odmítnut.
(808)
Některé strany zpochybnily schopnost hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat byť částečně případné zvýšení ceny. Tento argument nebyl dostatečně podložen, a nebylo tudíž možné posoudit, do jaké míry bylo toto tvrzení přesné. Ziskovost spolupracujících navazujících hospodářských subjektů přímo spojených s dotčeným výrobkem se odhaduje přibližně na 11 %, což ponechává dotyčným hospodářským subjektům možnost absorbovat alespoň částečně určité zvýšení cen, pokud k němu vůbec dojde. V této souvislosti je třeba připomenout, že celkový trend cen směřuje dolů.
(809)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení, že v důsledku opatření hrozí vážné riziko poklesu poptávky po solárních výrobcích v Unii, což podle těchto stran hovoří proti opatřením. Jedna ze stran tvrdila, že solární energie v současné době disponuje velkou cenovou pružností poptávky a že i omezený nárůst ceny solárních výrobků by měl za následek podstatné snížení poptávky. Tato strana odhadla, že vyrovnávací clo v rozmezí 30 % může omezit poptávku o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku omezilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii provedenou analytikem trhu, která rovněž předpokládá snížení poptávky až 2 GW v roce 2013 v důsledku cla ve výši 50 %, což je mnohem nižší pokles.
(810)
Strany sice během šetření předložily kromě výše uvedených různé další scénáře poklesu poptávky, ty však neobsahovaly srovnatelné výsledky. Ačkoliv nelze vyloučit, že by cla mohla vést k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, kvantifikace takového účinku je obtížná s ohledem na různé faktory, které ovlivňují atraktivitu fotovoltaických zařízení v Unii. Kromě toho i kdyby k takovému snížení krátkodobě došlo, střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu by podle očekávání převážily nad krátkodobým negativním dopadem. A konečně, AFASE sama uznala, že posoudit přímou vazbu mezi poptávkou a cly by bylo možné až poté, co by byla cla zavedena. Tento argument byl proto odmítnut.
(811)
Jak je uvedeno v 784. bodě odůvodnění výše, Komise obdržela celkem šest odpovědí na dotazník od poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, doprava, vztahy s veřejností atd.), tedy od subjektů, jejichž činnost není v přímé souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření. Bylo shledáno, že tyto odpovědi vypovídají o relativním významu činnosti související s odvětvím fotovoltaiky v porovnání s celkovou aktivitou dotčených spolupracujících hospodářských subjektů. I přes některé nedostatky v odpovědích bylo možné díky údajům v dotaznících usoudit, že činnosti těchto subjektů související s odvětvím fotovoltaiky jsou ve srovnání s jejich celkovou činností okrajové. Činnost související s odvětvím fotovoltaiky představovala ve skutečnosti v průměru pouze přibližně 5 % jejich celkového obratu a přibližně 8 % celkové zaměstnanosti. Pokud jde o ziskovost, ta činila v průměru přibližně 7 %. Je však třeba poznamenat, že údaje o ziskovosti nebyly úplné, neboť ne všechny hospodářské subjekty poskytly k tomuto bodu informace. Byl tedy učiněn závěr, že jakýkoli případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně nebude významný.
(812)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie by z krátkodobého hlediska byl omezeně negativní, s ohledem na vyšší počet smluvně zajištěných montáží než v opačném scénáři, který předpovídala významná výzkumná střediska, ovšem jenž se ve skutečnosti nenaplnil, a v míře, v jaké tato cla nemohou být hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie absorbována. I přes možné snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních by montážní firmy měly být schopny provádět jiné činnosti související buď s jinými obnovitelnými zdroji energie, nebo s primární podnikatelskou činností, jak je uvedeno výše. Byl učiněn závěr, že jakýkoli případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně nebude podle dostupných údajů významný.
6.6. Zájem konečných uživatelů (spotřebitelů)
(813)
Žádná strana přímo zastupující konečné uživatele, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky. V daném případě se odkazuje na dva druhy konečných uživatelů: spotřebitele (domácnosti) a další konečné uživatele (např. instituce, další investory). Šetřením se zjistilo, že pouze přibližně jedna čtvrtina stávajících fotovoltaických zařízení v Unii (takzvaná střešní, menší zařízení) byla objednána spotřebiteli. Ostatní zařízení (pozemní, průmyslová a komerční zařízení, která jsou mnohem větší) byla objednána jinými konečnými spotřebiteli.
(814)
Některé strany tvrdily, že v případě přijetí opatření by spotřebitele postihlo zvýšení cen fotovoltaických modulů. Lze očekávat, že v důsledku cel by ceny fotovoltaických modulů na trhu Unie poněkud vzrostly, avšak je pravděpodobné, že spotřebitelů a jiných konečných uživatelů by se to dotklo jen v omezené míře, protože šetření ukázalo, že cena modulu představuje nanejvýš 50 % z celkových nákladů na pořízení fotovoltaického zařízení. Vzhledem k ziskovým rozpětím společností připravujících projekty a montážních firem lze důvodně předpokládat, že případný růst cen modulů pro uživatele může být přinejmenším zčásti absorbován, a tedy zmírněn. Na základě dostupných údajů se vyvozuje závěr, že dodavatelský řetězec přinejmenším zčásti absorbuje opatření s navrhovanou výší cla, a opatření tudíž nemusí mít nutně za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(815)
Dále je třeba podotknout, že pokud by cla nebyla uložena, pravděpodobný zánik výrobního odvětví Unie by mohl vést k tomu, že spotřebitelé budou mít do budoucna k dispozici pouze jeden zdroj dodávek modulů. V rámci tohoto scénáře by čínští vyvážející výrobci byli schopni dále posilovat svou, již tak velmi silnou, pozici na trhu a to by také v krátkodobém výhledu mohlo vést ke zvýšeným cenám ke škodě spotřebitelů/konečných uživatelů. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že výroba v ČLR je ztrátová, by ke zvýšení cen, jak je uvedeno výše, pravděpodobně došlo v každém případě.
(816)
Některé strany tvrdily, že cla by zvýšily cenu výrobku, který je předmětem šetření. Následně by došlo k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, neboť ta by byla příliš nákladná pro spotřebitele a nedostatečně atraktivní pro ostatní investory.
(817)
Jak již bylo uvedeno v 752. bodě odůvodnění, i když dočasnému zvýšení cen může v důsledku přijetí opatření dojít, celkový trend cen je klesající, jak potvrzuje několik veřejných zdrojů. Tento argument byl tudíž odmítnut. I když je obtížné vyčíslit možné zvýšení cen v důsledku opatření a následné možné snížení poptávky, je třeba připomenout některé skutečnosti. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje až 50 % celkových nákladů na fotovoltaické zařízení, a clo tudíž může být přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, hospodářská soutěž výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již na trhu Unie působí, bude pravděpodobně držet ceny nízko. Současně by výrobní odvětví Unie mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků díky úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních zařízení a snížení výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízení souvisí nejen s úrovní cen výrobku, který je předmětem šetření, ale také s úrovní zaručených výkupních cen. Při současné nízké úrovni poptávky ve srovnání s výsledky dosaženými v roce 2011 a v období šetření se očekává, že zaručené výkupní ceny by neměly klesnout tak rychle jako v posuzovaném období, což umožní nepřetržité investice do fotovoltaických projektů. Tento argument byl proto zamítnut.
(818)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila výše uvedený závěr. Tvrdila, že klesající cenový trend nemůže být zachován i po přijetí opatření. Strana připomněla, že opatření představují velmi významný nárůst nákladů, který nemůže být plně vyrovnán snížením nákladů nebo dovozem ze třetích zemí. Kromě toho bylo opakovaně zdůrazněno, že výrobní odvětví Unie nebude schopno realizovat nové investice do výrobních a strojních zařízení a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, jestliže jejich zisk činí 11 %. Konečně neexistuje důkaz o tom, že by zvýšení ceny mohly kompenzovat zaručené výkupní ceny.
(819)
Je třeba připomenout, že v rozporu s tímto tvrzením se neočekává, že bude zvýšení cen v důsledku opatření moci být plně vyrovnáno, ale spíše že je v důsledku těchto opatření možné pouze přechodné zvýšení cen (viz 247. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení). Takovéto zvýšení ceny může být výsledkem rozdílu v úrovni cen mezi čínskými subvencovanými cenami a jinými než čínskými výrobky. Nicméně informace shromážděné během vyšetřování umožňují tvrdit, že případné zvýšení cen může být částečně absorbováno řadou faktorů s ohledem na zisk v navazujícím odvětví v průměrné výši 11 %. A konečně, pokud jde o tvrzení, že neexistují důkazy, které by naznačovaly, že zaručené výkupní ceny mohou kompenzovat zvýšení cen, lze předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou časem upraveny v souladu s vývojem cen projektů.
(820)
Jedna strana tvrdila, že od března 2013 ceny modulů vzrostly v Unii o 20 % a že je od roku 2013 závažný nedostatek zásob. Tento argument nebyl odůvodněn, naopak veřejné zdroje informací potvrzují relativní stabilitu cen ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace správné, pouze by to odpovídalo tomu, že v návaznosti na celní evidenci dovozu bylo zohledněno riziko možného vyrovnávacího cla. Tento argument byl proto odmítnut.
(821)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nebudou investorům přinášet výnos, pokud pokles zaručených výkupních cen nebude odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, neboť ty představují významnou část nákladů na daný projekt. Za tímto účelem bylo tvrzeno, že cla by zpochybnily životaschopnost mnohých fotovoltaických projektů, neboť zvyšují cenu.
(822)
Jak je uvedeno v 752. bodě odůvodnění výše, celkový trend cen výrobku, který je předmětem šetření, se zdá být klesající. Kromě toho význam zaručených výkupních cen s ohledem na trh klesá, jelikož v některých regionech bylo pravděpodobně dosaženo cenové parity. Argument, že cena fotovoltaických modulů by mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty včetně otázky jejich životaschopnosti, byl z těchto důvodů zamítnut.
(823)
Jedna zúčastněná strana předložila interní model, aby prokázala, že pokud bude clo zavedeno, životaschopnost mnohých fotovoltaických projektů je v ohrožení.
(824)
Tento model neumožnil náležité vyčíslení rozsahu, v jakém by mohla poklesnout atraktivita investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic) v případě zvýšení ceny výrobku, který je předmětem šetření. Nicméně předpoklad, že bude případné clo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, použitý v uvedeném modelu, je nepravděpodobný s ohledem na stávající zisková rozpětí hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Navíc investiční rozhodnutí se nezakládá jen na ceně modulů, ale závisí také na mnoha dalších faktorech, včetně mimo jiné existence obecně příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v daném státě, úrovně podpory nebo ceny elektřiny (u cenové parity). Tento argument proto musel být zamítnut.
(825)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že celkově by přijetí opatření mělo na spotřebitele a konečné uživatele omezený dopad. A to bez ohledu na vliv vnitrostátních režimů podpory k povzbuzení poptávky po fotovoltaických zařízeních. Budou-li vnitrostátní režimy podpory přizpůsobeny vyšším cenám solárních panelů (prostřednictvím vyšších zaručených výkupních cen), může být dopad na spotřebitele nulový.
6.7. Jiné argumenty
(826)
Některé strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno zásobovat trh Unie v požadovaném množství, a budou-li uložena vyrovnávací cla, existuje vážné riziko nedostatku v Unii, což může vést k dalšímu růstu cen dotčeného výrobku.
(827)
Šetření shledalo, že toto tvrzení není opodstatněné. Výrobní odvětví Unie má od roku 2009 nedostatečně využívané výrobní kapacity. V období šetření činila míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů 41 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 5,7 GW; míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů činila 63 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,2 GW. Díky této rezervní kapacitě by proto výrobní odvětví Unie z krátkodobého hlediska bylo schopno soutěžit o další část trhu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu a zajistit další snižování cen. Ostatně ve světě existují i další zdroje dodávek, které působí na trhu Unie a které v případě poklesu dovozu čínských výrobků budou schopny soutěžit o trh Unie. Šetření odhalilo, že stávající rezervní kapacita jiné než čínské výroby mimo Unii činila v období šetření u modulů 5,6 GW a u článků 6 GW. Lze proto dospět k závěru, že vzhledem k prognózám poptávky po fotovoltaických zařízeních v EU v roce 2013 (mezi 9,8 GW a 16,5 GW) a v roce 2014 (mezi 9 GW a 17,1 GW) zveřejněným významnými výzkumnými středisky, jako je EPIA, je celková rezervní kapacita Unii a třetích výrobců mimo Unii dostačující, aby v krátkodobém výhledu nahradila případný výpadek čínských dovozů.
(828)
I za přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity v Unii (viz 545. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí byla dostatečná k tomu, aby v krátkodobém horizontu nahradila případný pokles čínského dovozu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu, což umožní další snižování cen. Tento argument byl proto odmítnut.
(829)
Některé strany rovněž tvrdily, že uložení cel na dotčený výrobek poškodí rozvoj fotovoltaického trhu v Evropě, a že tudíž nebude dosaženo cílů strategie Evropa 2020 týkajících se obnovitelných zdrojů energie a snížení emisí skleníkových plynů v EU.
(830)
Především je třeba uvést, že splnění cílů stanovených pro rok 2020 nezávisí výlučně na solární energii. Stejně důležité jsou i další ekologické zdroje energie, jako např.: energie získávaná pomocí větru, biomasy, vodní energie atd. Jelikož cíle pro rok 2020 nestanoví žádný konkrétní podíl solární energie, nepředpokládá se, že poněkud nižší počet fotovoltaických zařízení zvýší celkové náklady spojené s realizací strategie Evropa 2020. Kromě toho je cena solárních panelů pouze jedním z mnoha činitelů, které jsou podstatné pro rozvoj odvětví výroby fotovoltaických zařízení v Unii. Stejně důležité jsou: příznivé právní a finanční podmínky na úrovni Unie a na úrovni členských států, lepší přístup k financování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a investice do výzkumu a vývoje. Pokud jde o financování investic do solárních energií, dojde díky uložení cla ke zlepšení situace výrobního odvětví Unie i odvětví fotovoltaiky jako celku. Ve svém důsledku to pravděpodobně podpoří přístup výrobního odvětví Unie a investorů v odvětví fotovoltaiky ke kapitálu. A konečně je třeba znovu připomenout, že cílem tohoto cla není vyloučit čínský dovoz, ale obnovit korektní hospodářskou soutěž. Pokud by se cena dotčeného výrobku zvýšila, údaje o zisku dosahovaném na navazujícím trhu umožňují předpokládat, že tento růst cen by byl zčásti absorbován hospodářskými subjekty působícími na navazujícím trhu. Cena modulů pro konečné uživatele/spotřebitele by se proto neměla výrazně zvýšit, a poptávka po solárních zařízeních by mohla zůstat v předpovězeném rozmezí.
(831)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že uložení opatření by celkově nemělo výrazný nepříznivý dopad na jiné politiky EU.
6.8. Závěr ohledně zájmu Unie
(832)
Celkové pozitivní důsledky pro výrobní odvětví Unie převažují nad pravděpodobným negativním dopadem na jiné subjekty na fotovoltaickém trhu, včetně konečných uživatelů (spotřebitelů).
(833)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti přijetí opatření týkajících se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
7. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(834)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(835)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(836)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovým ziskem zisk realizovaný na začátku posuzovaného období, tj. před nárůstem subvencovaného dovozu. Proto byl cílový zisk stanoven na 8 % na základě váženého průměrného zisku, kterého dosáhlo výrobní odvětví EU v roce 2009 a 2010 pro moduly a články, když bylo ziskové.
(837)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie tvrdilo, že jako úroveň zisku, které výrobní odvětví Unie mohlo v rozumné míře dosáhnout, pokud by nedocházelo k subvencovanému dovozu, by měla být použita ziskovost za rok 2010, spíše než průměrné ziskové rozpětí z let 2009 a 2010. V této souvislosti uvedlo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a okolnosti těchto dvou let byly jasně rozdílné s ohledem zejména na vývoj spotřeby v roce 2010, který podpořil účinky subvencování v tomto roce. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že při stanovení úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda průměrné ziskové rozpětí, kterého výrobní odvětví Unie dosáhlo, bylo „dostatečné“. Úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, kterého může být přiměřeně dosaženo při neexistenci subvencovaného dovozu. Vyšetřující orgány mají obvykle za to, že této úrovně bylo dosahováno na začátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě bylo výrobní odvětví Unie ztrátové, pokud jde o prodej článků na začátku posuzovaného období v roce 2009, byla tato metodika nevhodná a bylo považováno za spolehlivější založit stanovení úrovně pro odstranění újmy na průměru ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V tomto ohledu se také mělo za to, že není důležité, že se okolnosti v těchto dvou letech lišily.
(838)
Další strana zopakovala, že pro moduly a články by měly být stanoveny různé cílové zisky, neboť ziskovost těchto typů výrobků vykázala v průběhu posuzovaného období různé trendy. Zatímco ukazatele byly předloženy odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto bylo subvenční rozpětí a úrovně pro odstranění újmy stanoveny na tomto základě.
(839)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(840)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(841)
Jedna strana tvrdila, že prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku byl zaměřen na trh špičkových zařízení, jako je sektor obytných/malých komerčních zařízení, pro který platily vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba poznamenat, že by toto tvrzení nemělo být rozhodující pro výpočet rozpětí újmy, protože šetření ukázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
7.2. Konečná opatření
(842)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by se měla přijmout konečná vyrovnávací opatření ohledně dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí nebo rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(843)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ se uplatní na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(844)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(845)
Na základě výše uvedeného jsou sazby cel, která budou uložena, stanoveny takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Společnosti uvedené v příloze
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Výše uvedená konečná vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel.
(847)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(848)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (103) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(849)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(850)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky subvencování působícího újmu. Pokud by nastala nějaká počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii. Nicméně předpokládaný scénář zvýšené výroby v Unii nemusí být v souladu s rozvojem tohoto volatilního trhu. Spotřeba Unie vzrostla u modulů mezi rokem 2009 a 2011 o 264 % a v průběhu šesti měsíců od roku 2011 do období šetření klesla pouze o 43 procentních bodů. Volatilita je ještě výraznější při pohledu na období 2006-2011, kdy spotřeba Unie u modulů vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje navýšení o přibližně 2 000 % na pouhých 5 let. Tato volatilita bude pravděpodobně pokračovat a prognózy zveřejněné sdruženími podnikatelů vykazují 100 % a větší rozdíly mezi různými scénáři, a to dokonce i ve střednědobém horizontu let 2014-2015.
(851)
Z těchto důvodů se má za to, že je vhodné za těchto výjimečných okolností omezit dobu trvání opatření na pouhé dva roky.
(852)
Toto období by mělo být dostatečné k tomu, aby výrobci v Unii zvýšili a/nebo znovu zahájili svoji výrobu, a zároveň aby nebyla závažně ohrožena situace jiných hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že období dvou let bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření opravdu došlo ke zvýšení výroby v Unii, a tím byly vyváženy negativní účinky na jiné hospodářské subjekty v Unii.
(853)
Po zveřejnění konečných zjištění jeden výrobce v Unii vznesl argument, že omezená doba trvání 2 let je příliš krátká na zotavení ze vzniklé újmy. Kromě toho bylo argumentováno tím, že doba trvání 2 let neumožní výrobcům v Unii vyhotovit obchodní plány na tento a příští rozpočtový rok. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že opatření budou trvat do prosince 2015, což by mělo výrobcům v Unii k vyhotovení obchodních plánů do roku 2015 stačit.
(854)
Výrobce v Unii navíc nezpochybnil důvody, pro něž je doba trvání omezena na dva roky, zejména volatilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že bude třeba opatření změnit v důsledku změny situace na trhu. Vzhledem k tomu, že pravděpodobnost změny okolností na trhu do dvou let je na tomto nestabilním trhu skutečně vysoká, považuje se za vhodné omezit opatření na dva roky od samého počátku.
(855)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že dva roky nestačí k tomu, aby byly uskutečněny investice do výroby uvedené v 852. bodě odůvodnění. Nicméně vzhledem k rozsáhlé nevyužité kapacitě výrobního odvětví Unie je možno zvýšit výrobu lepším využíváním stávající výrobní kapacity, které by mělo být možné, aniž by byly zapotřebí dodatečné investice.
(856)
Žadatel dále namítal, že uložení konečných vyrovnávacích cel na období dvou let je nedostačující k tomu, aby se výrobní odvětví Unie zotavilo z účinků minulého subvencování působícího újmu. Uložení vyrovnávacích cel však nemůže brát v potaz pouze zájmy výrobního odvětví Unie samotného, a je třeba vyvážit možný prospěch pro výrobce v Unii s náklady pro další hospodářské subjekty v Unii. Z toho důvodu dané rozhodnutí omezit opatření na dva roky nadále platí.
(857)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typu používaného v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech, pocházejících nebo dovážených z ČLR (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(858)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
7.3. Celní evidence a zpětná účinnost
(859)
Jak je uvedeno výše v 7. bodě odůvodnění, Komise přijala dne 1. března 2013 nařízení č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky od 6. března 2013.
(860)
Od 6. června 2013 byla celní evidence dovozu za účelem ochrany proti dumpingovému dovozu ukončena přijetím prozatímního antidumpingového nařízení. Pokud jde o současné antisubvenční šetření a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antisubvenčního šetření v souladu s čl. 24 odst. 5 základního nařízení měla být zrušena.
(861)
Pokud jde o možné zpětné uplatnění vyrovnávacích opatření, je třeba se řídit kritérii stanovenými v čl. 16 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku může být konečné vyrovnávací clo uloženo na výrobky, které byly propuštěny do volného oběhu nejvýše 90 dnů přede dnem nabytí účinnosti prozatímních opatření, avšak nikoli před zahájením šetření.
(862)
V tomto případě nebyla uplatněna žádná prozatímní vyrovnávací opatření. V důsledku toho bylo rozhodnuto, že konečné vyrovnávací clo se neuplatní se zpětnou účinností.
8. FORMA OPATŘENÍ
(863)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření v rámci souběžného antidumpingového šetření (104) skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně jejich společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, společně s Čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (dále jen „CCCME“) nabídla společný cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení (105). Závazek rovněž podpořily čínské orgány. Komise nabídku zvážila a rozhodnutím Komise 2013/423/EU (106) nabídku závazku přijala.
(864)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení o změně původní nabídky svého závazku. Požadovali, aby byl změněn tak, aby zohlednil vynětí destiček z okruhu výrobků, jak je uvedeno ve 46. a 99. bodě odůvodnění. Kromě toho řada dalších vývozců ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního antidumpingového nařízení požádala o zahrnutí do závazku.
(865)
Stejná skupina vyvážejících výrobců spolu s CCCME ve lhůtě stanovené v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (107) požádala o to, aby Komise přijala podmínky závazku s cílem zamezit také škodlivým dopadům dovozu subvencovaných výrobků. Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU Komise tuto nabídku s ohledem na konečná cla přijala,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo zasílaných z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Společnosti uvedené v příloze
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
B999 (108)
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódů KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antisubvenčního cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděního rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propuštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii;
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze 2 tohoto nařízení;
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy 3 tohoto nařízení; a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Celní dluh vzniká v okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 597/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Společnosti, od nichž Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou některých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antisubvenčních cel. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze 4 tohoto nařízení.
Článek 4
Celní evidence dovozu vyplývající z nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, se zrušuje.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) č. 1239/2013
z 2. decembra 2013
ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 15,
so zreteľom na návrh Európskej komisie po porade s poradným výborom,
keďže:
1. POSTUP
1.1. Začatie konania
(1)
Európska komisia (ďalej len „Komisia“) informovala oznámením uverejneným 8. novembra 2012 v Úradnom vestníku Európskej únie (2) (ďalej len „oznámenie o začatí konania“) o začatí antisubvenčného konania týkajúceho sa dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (ďalej len „ČĽR“ alebo „príslušná krajina“) do Únie.
(2)
Antisubvenčné konanie sa začalo na základe podnetu, ktorý 26. septembra 2012 podala iniciatíva EU ProSun (ďalej len „navrhovateľ“) v mene výrobcov predstavujúcich v tomto prípade viac ako 25 % celkovej výroby fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov v Únii. Podnet obsahoval dôkazy prima facie o subvencovaní uvedeného výrobku a o ním spôsobenej značnej ujme, ktorá sa považovala za dostatočnú na to, aby opodstatnili začatie konania.
(3)
Komisia pred začatím konania a v súlade s článkom 10 ods. 7 nariadenia (ES) č. 597/2009 (ďalej len „základné nariadenie“), oznámila vláde ČĽR (ďalej len „čínska vláda“), že dostala riadne zdokumentovaný podnet, podľa ktorého subvencovanie dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov s pôvodom v ČĽR údajne spôsobovalo výrobnému odvetviu Únie značnú ujmu. Čínska vláda bola prizvaná na konzultácie s cieľom objasniť situáciu v súvislosti s obsahom podnetu a dospieť k vzájomne prijateľnému riešeniu. Čínska vláda prijala ponuku na konzultácie, ktoré sa následne uskutočnili. Počas konzultácií nebolo možné dospieť k žiadnemu obojstranne prijateľnému riešeniu. Zohľadnili sa však pripomienky čínskej vlády týkajúce sa nenapadnuteľnosti schém uvedených v podnete. Po skončení konzultácií zaslala čínska vláda svoje pripomienky.
1.2. Súbežné antidumpingové konanie
(4)
Oznámením uverejneným 6. septembra 2012 v Úradnom vestníku Európskej únie (3) Komisia informovala o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Únie.
(5)
Komisia nariadením Komisie (EÚ) č. 513/2013 (4) uložila 6. júna 2013 dočasné antidumpingové clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v ČĽR alebo odosielaných z nej (ďalej len „dočasné antidumpingové nariadenie“).
(6)
Analýzy ujmy vykonávané počas prebiehajúceho antisubvenčného prešetrovania a súčasne aj antidumpingového prešetrovania vychádzali z rovnakého vymedzenia výrobného odvetvia Únie, reprezentatívnych výrobcov z Únie a obdobia prešetrovania a viedli k rovnakým záverom, ak nie je uvedené inak. Tento postup sa považoval za primeraný v záujme zracionalizovania analýzy ujmy a dosiahnutia konzistentných zistení v obidvoch konaniach. Z tohto dôvodu sa pripomienky k hľadisku ujmy predložené v jednom z konaní zohľadnili v obidvoch konaniach.
1.3. Registrácia
(7)
Na žiadosť navrhovateľa podporenej potrebnými dôkazmi Komisia prijala 1. marca 2013 nariadenie Komisie (EÚ) č. 182/2013 (5), ktorým sa zavádza od 6. marca 2013 registrácia dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) pochádzajúcich alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky.
(8)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že rozhodnutie o registrácii dovozov bolo neodôvodnené, pretože neboli splnené podmienky podľa článku 24 ods. 5 základného nariadenia. Tieto tvrdenia však neboli odôvodnené ani nevychádzali zo skutkových dôkazov. V čase prijatia rozhodnutia o registrovaní dovozu mala Komisia dostatočné dôkazy prima facie, najmä z hľadiska nárastu dovozov v absolútnom vyjadrení a z hľadiska podielu na trhu, odôvodňujúce potrebu registrovania dovozu. Tvrdenia v tomto smere sa preto zamietli.
1.4. Strany, ktorých sa konanie týka
(9)
Komisia oficiálne oznámila začatie konania navrhovateľom, ostatným známym výrobcom v Únii, známym vyvážajúcim výrobcom v ČĽR, orgánom ČĽR a známym dovozcom. Zainteresované strany dostali možnosť predložiť svoje stanoviská v písomnej forme a požiadať o vypočutie v lehote stanovenej v oznámení o začatí konania.
(10)
Vzhľadom na zjavne veľký počet vyvážajúcich výrobcov, výrobcov z Únie a neprepojených dovozcov boli všetci známi vyvážajúci výrobcovia a neprepojení dovozcovia vyzvaní, aby sa Komisii prihlásili a v súlade s oznámením o začatí konania poskytli základné informácie o svojich činnostiach súvisiacich s príslušným výrobkom počas obdobia prešetrovania tak, ako sa vymedzuje v odôvodnení 38. Tieto informácie boli vyžiadané podľa článku 27 základného nariadenia, aby Komisia mohla rozhodnúť o potrebe výberu vzorky a v prípade, že je potrebná, vybrať vzorky. Uskutočnili sa aj konzultácie s orgánmi ČĽR.
a) Výber vzorky vyvážajúcich výrobcov
(11)
Najprv poskytlo požadované informácie a súhlasilo so zaradením do vzorky 121 čínskych vyvážajúcich výrobcov/skupín výrobcov. Spolupracujúce spoločnosti predstavujú viac ako 80 % celkového objemu čínskeho vývozu. Komisia na základe informácií získaných od vyvážajúcich výrobcov a v súlade s článkom 27 základného nariadenia navrhla pôvodne vzorku siedmich vyvážajúcich výrobcov/skupín vyvážajúcich výrobcov.
(12)
Vybranú vzorku siedmich skupín podnikov tvorili traja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu modulov, dvaja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu článkov a dvaja spolupracujúci vývozcovia s najväčším objemom vývozu doštičiek. Vzorka týchto siedmich skupín vyvážajúcich výrobcov slúžila ako základ na stanovenie úrovne subvencovania týchto skupín, ako aj úrovne subvencovania všetkých spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov nezaradených do vzorky, ako sa požaduje v článku 15 ods. 2 a ods. 3 základného nariadenia. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 46, Komisia vylúčila v konečnej fáze prešetrovania z vymedzenia výrobku doštičky. Niektoré podniky boli zaradené do vzorky na základe ich najväčšieho objemu vývozu doštičiek. Ak sa však zohľadní skutočnosť, že Komisia už tieto spoločnosti prešetrovala, overila údaje, ktoré predložili, ako aj skutočnosť, že všetky tieto spoločnosti mali významný vývoz modulov, resp. článkov, nepovažovalo sa za potrebné vzorku upraviť.
(13)
Počet vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky bol napokon stanovený na osem spoločností/skupín. Dôvodom bolo, že hoci najprv boli Jinko Solar Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd nahlásení ako prepojení dovozcovia, následne sa zistilo, že prepojení nie sú.
b) Výber vzorky výrobcov z Únie
(14)
V oznámení o začatí konania Komisia uviedla, že predbežne vybrala vzorku výrobcov z Únie. Všetci známi výrobcovia z Únie a známe združenia výrobcov boli informovaní o výbere predbežnej vzorky výrobcov z Únie. Táto predbežná vzorka pozostávala z deviatich výrobcov z Únie spomedzi približne 215 výrobcov z Únie, o ktorých bolo pred začatím prešetrovania známe, že vyrábajú podobný výrobok, a ktorí boli vybratí na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu výroby so zreteľom na objem predaja a zemepisnú polohu, ktoré bolo možné v stanovenom čase primerane prešetriť. Zabezpečilo sa, aby vzorka zahŕňala vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov z Únie. Zainteresované strany boli takisto vyzvané, aby vyjadrili svoje stanoviská k predbežnej vzorke.
(15)
Viaceré zainteresované strany predložili tieto námietky týkajúce sa predbežnej vzorky výrobcov z Únie:
i)
Niektoré strany namietali, že obmedzené informácie poskytnuté v súvislosti s predbežne vybratou vzorkou neboli dostatočné, a preto nemohli predložiť zmysluplné pripomienky k navrhovanej vzorke. Kritizovali najmä, že informácie o totožnosti výrobcov z Únie boli dôverné, a žiadali, aby sa zverejnili členské štáty, v ktorých majú výrobcovia z Únie zaradení do vzorky sídlo, ako aj podiel výrobcov z Únie zaradených do vzorky na celkovom objeme výroby fotovoltických modulov a článkov a percentuálny podiel výroby a predaja jednotlivých spoločností zaradených do vzorky a vzorky ako celku.
ii)
Metóda výberu vzorky sa spochybnila na základe tvrdenia, že sa v nej „zamieňajú tri rozličné kroky“, konkrétne podpora začatiu prešetrovania, vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výber vzorky. Preto sa tvrdilo, že nie je zrejmé, či výrobné odvetvie Únie už bolo v čase výberu vzorky vymedzené, a teda či vzorku bolo možné považovať za reprezentatívnu. Bez vymedzenia výrobného odvetvia Únie vo fáze výberu vzorky nemohli zainteresované strany overiť, či je predbežná vzorka reprezentatívna, a teda či na základe tejto vzorky bolo možné počas obdobia prešetrovania vymedzeného v odôvodnení 38 správne posúdiť situáciu výrobného odvetvia Únie. Ďalej sa tvrdilo, že nebolo vhodné vybrať predbežnú vzorku na základe reakcií výrobcov z Únie na preskúmanie podpory začatiu prešetrovania.
iii)
Takisto sa tvrdilo, že predbežná vzorka sa vybrala len na základe spoločností, ktoré vyjadrili súčasnému prešetrovaniu svoju podporu.
iv)
Jedna strana tvrdila, že vzhľadom na to, že do predbežnej vzorky boli zaradené vertikálne integrované spoločnosti, objem výroby článkov môže byť započítaný dvakrát alebo trikrát, čo vyvoláva pochybnosti o celkovej reprezentatívnosti vzorky. Požadovalo sa, aby sa v prípade vertikálne integrovaných výrobcov započítal len objem výroby modulov, nie však objem výroby článkov.
v)
Tá istá strana tvrdila, že údaje, na ktorých sa zakladal výber vzorky, boli prinajmenšom čiastočne nespoľahlivé, čo mohlo mať vplyv na reprezentatívnosť predbežnej vzorky ako celku.
vi)
Jedna strana poskytla zoznam, ktorý údajne obsahoval približne 150 ďalších výrobcov z Únie vyrábajúcich podobný výrobok, pričom tvrdila, že by sa mali brať do úvahy na účely výberu vzorky výrobcov z Únie.
(16)
Odpovede na argumenty predložené zainteresovanými stranami boli takéto: výrobcovia z Únie požadovali, aby sa zachovala dôvernosť, pokiaľ ide o ich totožnosť, z dôvodu rizika odvety. V rámci Únie aj mimo nej naozaj existovali skutočné riziká poškodenia hospodárskej činnosti výrobcov z Únie. Komisia sa domnievala, že tieto požiadavky sú dostatočne opodstatnené na to, aby sa im vyhovelo. Prostredníctvom zverejnenia sídla alebo podielu z výroby a predaja jednotlivých výrobcov z Únie zaradených do vzorky by sa ľahko mohla odhaliť totožnosť príslušného výrobcu a požiadavky v tejto súvislosti sa museli zamietnuť.
(17)
Nie je pravda, že Komisia „zamieňala“ určenie podpory začatiu prešetrovania, vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výber predbežnej vzorky, keďže tieto kroky ostali navzájom nezávislé a rozhodovalo sa o nich samostatne. Nepreukázalo sa, do akej miery bola reprezentatívnosť vzorky ovplyvnená použitím údajov o výrobe a predaji poskytnutých výrobcami z Únie v rámci preskúmania podpory začatiu prešetrovania. Výrobné odvetvie Únie bolo skutočne predbežne vymedzené pri začatí prešetrovania. Na predbežné určenie celkovej výroby Únie za obdobie prešetrovania, stanovené v odôvodnení 38, sa použili všetky dostupné informácie týkajúce sa výrobcov z Únie vrátane informácií poskytnutých v podnete a údajov získaných od výrobcov z Únie a iných strán pred začatím prešetrovania.
(18)
Všetci výrobcovia z Únie, ktorí odpovedali na otázky týkajúce sa podpory začatiu prešetrovania, boli pri výbere vzorky zohľadnení bez ohľadu na to, či prešetrovanie podporovali, boli proti nemu, alebo sa k nemu nevyjadrili. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(19)
Pri výbere predbežnej vzorky sa posúdila otázka dvojitého/trojitého započítania. Ukázalo sa, že vylúčením výroby a predaja článkov vertikálne integrovaných výrobcov z Únie by sa nezohľadnila tá časť výroby článkov, ktorá sa predáva na voľnom trhu. Preto sa usúdilo, že vylúčenie predaja článkov z celkového objemu výroby by nemuselo nevyhnutne viesť k reprezentatívnejšej vzorke. Okrem toho reprezentatívnosť vzorky sa určila nielen na základe objemu výroby, ale takisto na základe geografického rozloženia a vyváženého zastúpenia vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov. Relatívna reprezentatívnosť objemu výroby sa vypočítala na úrovni každého druhu podobného výrobku. Vzhľadom na túto skutočnosť sa dospelo k záveru, že metóda výberu predbežnej vzorky bola primeraná a vzorka sa preto považuje za reprezentatívnu pre výrobné odvetvie Únie vyrábajúce výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, ako celok. Toto tvrdenie sa preto zamietlo. Pokiaľ ide o spoľahlivosť údajov, vzorka sa vybrala na základe informácií dostupných v čase výberu vzorky, ako je ustanovené v článku 27 základného nariadenia. Pokiaľ ide o spoľahlivosť údajov použitých na podporu začatiu prešetrovania, pri prešetrovaní sa nepreukázalo, že údaje získané pred začatím prešetrovania sú významne nedostatočné. Preto možno odôvodnene predpokladať, že výber predbežnej vzorky sa vykonal dostatočne spoľahlivo. Uvedené tvrdenie sa preto zamietlo.
(20)
Pokiaľ ide o zoznam približne 150 ďalších výrobcov z Únie, treba poznamenať, že tieto informácie boli predložené výrazne po uplynutí lehoty stanovenej pre zainteresované strany na pripomienkovanie výberu predbežnej vzorky a pre výrobcov z Únie na požiadanie o zaradenie do vzorky. Okrem toho v čase výberu vzorky bolo Komisii v skutočnosti známych približne 30 výrobcov z Únie uvedených na tomto zozname. Okrem toho pri výbere vzorky sa zohľadnili všetci výrobcovia z Únie, ktorí sa Komisii prihlásili po uverejnení oznámenia o začatí konania. Vzhľadom na túto skutočnosť nebola reprezentatívnosť vzorky ovplyvnená. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(21)
Po doručení pripomienok sa preskúmalo zloženie vzorky vzhľadom na to, že existovali náznaky, že jedna z vybratých spoločností by nebola schopná úplne spolupracovať. V záujme zachovania úrovne reprezentatívnosti vzorky sa vybral ďalší výrobca z Únie. Táto revidovaná vzorka pozostávala teda z desiatich spoločností vybratých na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu každej úrovne výroby, pričom sa zohľadnil objem predaja na trhu EÚ a zemepisná poloha, ktoré možno v stanovenom čase primerane prešetriť. V nadväznosti na vylúčenie doštičiek z vymedzenia príslušného výrobku, a teda z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania (pozri odôvodnenia 42 - 46 a 349), pozostávala vzorka z ôsmich spoločností. V dôsledku toho predstavoval podiel revidovanej vzorky výrobcov z Únie vyjadrený v percentách z celkovej výroby Únie od 18 % do 21 % pre moduly, od 17 % do 24 % pre články a zahŕňal vertikálne integrovaných a neintegrovaných výrobcov. Vzhľadom na to, že presný percentuálny podiel by umožnil vypočítať objem výroby týchto ďalších výrobcov z Únie, a tak zistiť ich totožnosť, nebolo možné zverejniť takéto presné percentuálne podiely.
(22)
Výrobcovia z Únie, ktorí poskytli Komisii informácie potrebné na výber vzorky v súčasnom antisubvenčnom konaní, sa zhodujú s výrobcami z Únie, ktorí poskytli príslušné informácie v súbežne prebiehajúcom antidumpingovom prešetrovaní. Okrem toho všetci výrobcovia z Únie zaradení do konečnej vzorky v antidumpingovom prešetrovaní poskytli príslušné informácie v tomto antisubvenčnom prešetrovaní, čo umožnilo Komisii vybrať vzorku. Považovalo sa preto za vhodné, aby konečné vzorky výrobcov z Únie boli v obidvoch konaniach rovnaké.
(23)
Čínska vláda zopakovala svoje tvrdenie, že nie je dôvod na zachovanie dôvernosti totožnosti navrhovateľov a výrobcov z Únie zaradených do vzorky. Ako sa už uviedlo v odôvodnení 9 dočasného nariadenia, výrobcovia z Únie požadovali, aby sa zachovala dôvernosť ich totožnosti z dôvodu rizika odvety. Komisia sa domnievala, že tieto požiadavky sú dostatočne opodstatnené na to, aby sa im vyhovelo. Informácie, ktoré boli poskytnuté Komisii na odôvodnenie rizika odvetných opatrení, nemožno sprístupniť tretím osobám, pretože takéto zverejnenie by zmarilo účel žiadosti o utajenie. Navyše v prípade, keď podľa informácií čínskej vlády výrobca z Únie prehodnotil svoj postoj a odhalil svoju totožnosť tým, že podal na súd žalobu proti dočasnému nariadeniu, nie je už dôvod zverejňovať informácie, na základe ktorých sa poskytlo zachovanie anonymity, keďže totožnosť je už známa.
(24)
Po konečnom sprístupnení informácií Čínska obchodná komora pre dovoz a vývoz strojov a elektronických výrobkov (ďalej len „CCCME“) zopakovala svoje tvrdenia o metóde použitej na výber predbežnej vzorky výrobcov z Únie. Tvrdí najmä, že inštitúcie nezohľadnili 120 výrobcov. Komisia už riešila túto otázku v odôvodnení 9 dočasného nariadenia. Okrem toho inštitúcie overili činnosť spoločností uvedených na tomto zozname. Ukázalo sa, že na zozname sú uvedené najmä montážne firmy, distribútori, prepojení dovozcovia a vyvážajúci výrobcovia z Číny, Taiwanu a Indie. Preto nie je vhodný na preukázanie prehliadnutia významného počtu výrobcov z Únie zo strany inštitúcií. Okrem toho CCCME nespochybnila celkovú výrobu Únie poskytnutím alternatívnych údajov ani nepredložila žiadny dôkaz, že reprezentatívnosť vzorky by mohla byť ovplyvnená, keďže žiadny z údajných ďalších výrobcov z Únie by nebol zaradený do vzorky, keby o ňom Komisia vedela.
c) Výber vzorky neprepojených dovozcov
(25)
Spomedzi približne 250 neprepojených dovozcov uvedených navrhovateľom a kontaktovaných Komisiou dvadsiati odpovedali na formulár pre výber vzorky pripojený k oznámeniu o začatí konania, dvanásti za moduly, jeden za články. Okrem toho sa prihlásili ďalší siedmi, ale neuviedli žiadny dovoz alebo opätovný predaj príslušného výrobku. Vzorka bola vybratá v súlade s článkom 27 základného nariadenia s cieľom zahrnúť čo najväčší reprezentatívny objem dovozu, ktorý možno v stanovenom čase primerane prešetriť. Na tomto základe sa vybrala vzorka neprepojených dovozcov pozostávajúca z dvoch dovozcov modulov a jedného dovozcu článkov, čo predstavovalo približne 2 % - 5 % celkového dovozu z príslušnej krajiny. Z doručených vyplnených dotazníkov však vyplynulo, že hlavnou činnosťou jedného z troch dovozcov bola v skutočnosti montáž solárnych zariadení, a nie obchodovanie s príslušným výrobkom. Pokiaľ ide o činnosť druhého dovozcu, ten bol dovozcom modulov, a nie článkov. Kvalita informácií vo vyplnenom dotazníku však nepostačovala na zahrnutie do analýzy neprepojených dovozcov. Prešetrovaním sa takisto zistilo, že väčšina dovozu príslušného výrobku vstupuje na trh Únie prostredníctvom spoločností prepojených s vyvážajúcimi výrobcami v ČĽR alebo montážnych podnikov, alebo navrhovateľov projektov.
(26)
V nadväznosti na uloženie dočasných antidumpingových opatrení v súbežnom antidumpingovom prešetrovaní Komisia kontaktovala ďalších dovozcov, ktorí už spolupracovali pri prešetrovaní v počiatočnej fáze tak, že poskytli základné informácie o svojich činnostiach súvisiacich s prešetrovaným výrobkom počas obdobia prešetrovania, ako sa uvádza v oznámení o začatí konania. Cieľom bolo zistiť, či možno zväčšiť veľkosť vzorky neprepojených dovozcov. Prihlásilo sa šesť spoločností spĺňajúcich požiadavky na neprepojených dovozcov obchodujúcich s príslušným výrobkom (t. j. jeho nákup a opätovný predaj) a prejavilo ochotu ďalej spolupracovať v rámci prešetrovania. Päť z týchto šiestich spoločností odpovedalo v stanovenej lehote. Z týchto piatich odpovedí boli len tri vyplnené dostatočne, aby sa umožnilo zmysluplné posúdenie. Vzhľadom na túto skutočnosť bola vzorka neprepojených dovozcov rozšírená a pozostávala zo štyroch dovozcov modulov, čo predstavovalo približne 2 % - 5 % celkového dovozu z príslušnej krajiny. Vzhľadom na štruktúru neprepojených dovozcov, ktorí boli väčšinou malé a stredné podniky, nebolo možné vytvoriť vzorku predstavujúcu väčší podiel z dôvodu obmedzených zdrojov, ktoré mali inštitúcie k dispozícii.
d) Vyplnené dotazníky a overovanie
(27)
Komisia poslala dotazníky predstaviteľom ČĽR (vrátane osobitných dotazníkov pre China Development Bank, Export Import Bank of China, Čínsku banku, Šanghajskú banku, Sinosure, iné relevantné finančné inštitúcie a štátom vlastnených výrobcov polykryštalického kremíka, skla a hliníka, ktorí dodávali tieto suroviny príslušnému priemyselnému odvetviu počas obdobia prešetrovania), ôsmim vyvážajúcim výrobcom z ČĽR zaradeným do vzorky, iným vyvážajúcim výrobcom z ČĽR, ktorí o to požiadali, ako aj výrobcom z Únie zaradeným do vzorky, neprepojeným dovozcom zaradeným do vzorky a hospodárskym subjektom z dodávateľskej a odbytovej oblasti a ich združeniam, ktoré sa prihlásili v lehote stanovenej v oznámení o začatí konania. Komisia takisto oslovila reprezentatívne združenie spotrebiteľov.
(28)
Odpovede zaslali čínska vláda, všetci vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky a ich prepojené spoločnosti v ČĽR, piati vyvážajúci výrobcovia, ktorí požiadali o individuálne preskúmanie, všetci výrobcovia z Únie zaradení do vzorky, všetci neprepojení výrobcovia z Únie zaradení do vzorky a 21 hospodárskych subjektov z dodávateľskej a odbytovej oblasti, a traja z ich združení.
(29)
Komisia si vyžiadala a preverila všetky informácie, ktoré považovala za potrebné na určenie úrovne subvencovania, z neho vyplývajúcej ujmy a záujmu Únie. Overovacie návštevy boli vykonané v priestoroch týchto štátnych orgánov a finančných inštitúcií, spoločností zaradených do vzorky, jedného neprepojeného dovozcu, dvoch dodávateľských a štyroch odbytových subjektoch, združení a nezávislých konzultantov:
a)
Vláda Čínskej ľudovej republiky
-
Čínske ministerstvo obchodu, Peking, Čína.
-
Huaxia Bank, Peking, Čína
-
China Development Bank, Peking, Čína
-
Export Import Bank of China, Peking, Čína
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Peking, Čína
b)
Výrobcovia z Únie
-
osem výrobcov z Únie zaradených do vzorky
c)
Skupiny vyvážajúcich výrobcov (a prepojené spoločnosti) v ČĽR
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čína
-
Delsolar (Wujiang) Ltd.(Wujiang) Co. Ltd., Čína
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Čína
-
JingAo Group, Čína
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Čína
-
Yingli Green Energy Holding Company, Čína
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd, Čína
-
Jinko Solar Co Ltd, Čína
d)
Neprepojený dovozca v Únii
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Nemecko
e)
Hospodárske subjekty z dodávateľskej oblasti
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Nemecko
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Nemecko
f)
Hospodárske subjekty z odbytovej oblasti
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Nemecko
-
ValSolar SL, Badajoz, Španielsko
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Španielsko
g)
Združenia
-
Európske združenie fotovoltického priemyslu (ďalej len „EPIA“), Brusel, Belgicko
h)
Nezávislý konzultant
-
Europressedienst, Bonn, Nemecko
(30)
Pripomienky predložené zainteresovanými stranami sa zvážili a vo vhodných prípadoch sa aj zohľadnili.
(31)
Združenie pre cenovo prístupnú slnečnú energiu (AFASE), ktoré zastupuje dovozcov, hospodárske subjekty z dodávateľskej a odbytovej oblasti, spochybnilo právny základ návštevy vykonanej v priestoroch Europressedienst tvrdením, že nezávislý konzultant nie je zainteresovaná strana podľa článku 26 základného nariadenia. Zistenia by však mali vždy, keď to je možné, vychádzať zo spoľahlivých a overiteľných údajov. Europressedienst poskytla informácie o makroekonomických ukazovateľoch na základe zmluvy. Komisia uskutočnila overovanie na mieste v príslušných priestoroch v záujme zásady dobrej správy, aby overila spoľahlivosť a správnosť údajov, z ktorých Komisia vychádzala pri svojich zisteniach.
(32)
Čínska vláda tvrdila, že jej právo na obhajobu v súvislosti s prístupom k spisom otvoreným na nahliadnutie zainteresovaným stranám bolo porušené, pretože i) chýbali informácie zo spisov, ktoré nie sú dôverné, bez toho, aby boli uvedené„presvedčivé dôvody“ alebo poskytnuté dostatočne podrobné zhrnutia, alebo v niektorých prípadoch dôvody neposkytnutia zhrnutia, ktoré nie je dôverného charakteru, ii) chýbalo nedôverné znenie celého vyplneného dotazníka výrobcu z Únie a iii) prieťahy pri vypracovaní nedôverných znení vyplnených dotazníkov výrobcov z Únie pre zainteresované strany boli prehnané.
(33)
i) Pokiaľ ide o tvrdenie, že v otvorenom spise chýbajú informácie, zainteresovaná strana nespresnila, ktoré informácie má mysli. ii) Jej tvrdenie, že nedôverné znenie celého vyplneného dotazníka nebolo sprístupnené, bolo nesprávne. iii) Pokiaľ ide o prieťahy v sprístupnení nedôverných odpovedí na dotazníky výrobcov z Únie zaradených do vzorky, dotknutej strane bolo vysvetlené, že dotazníky boli doplnené do nedôverného spisu až po kontrole úplnosti a primeranosti zhrnutí. Aby sa zabezpečilo právo výrobcov z Únie na anonymitu, tiež sa preverilo, že nedôverné znenie dotazníkov skutočne neodhalí totožnosť príslušného výrobcu z Únie. V niektorých prípadoch bolo preto potrebné, aby pred ich sprístupnením iným zainteresovaným stranám predkladajúca strana primerane upravila nedôverné znenia.
(34)
V každom prípade sa usudzuje, že to žiadnym spôsobom neovplyvnilo právo zainteresovaných strán na obhajobu. Komisia poskytla načas všetkým zainteresovaným stranám príležitosť reagovať na informácie obsiahnuté v spise otvorenom k nahliadnutiu tak, aby ich pripomienky, ak boli odôvodnené a oprávnené, mohli byť zohľadnené pred sformulovaním akýchkoľvek záverov v rámci prešetrovania. Zainteresovaná strana mala každú príležitosť vyjadriť sa k dotazníkom od výrobcov v Únii zaradených do vzorky po predbežnom ako aj konečnom sprístupnení informácií. Preto treba poznamenať, že hoci sprístupnenie informácií a prístup k spisu otvorenému na nahliadnutie zainteresovaným stranám vychádza z rozdielnych právnych predpisov, zainteresované strany mali dostatok príležitostí na vyjadrenie sa k všetkým informáciám sprístupneným ktorýmkoľvek účastníkom prešetrovania. Preto sa toto tvrdenie muselo zamietnuť.
(35)
Všetky zainteresované strany boli informované o hlavných skutočnostiach a dôvodoch, na základe ktorých sa má odporučiť uloženie vyrovnávacieho cla na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (napr. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z nej (ďalej len „konečné sprístupnenie informácií“). Všetkým stranám bola poskytnutá lehota, počas ktorej mohli ku konečnému sprístupneniu informácií predložiť pripomienky.
(36)
Pripomienky predložené zainteresovanými stranami sa zvážili a vo vhodných prípadoch sa aj zohľadnili.
1.5. Prijatie záväzku vzhľadom na konečné clá
(37)
Komisia dostala po konečnom sprístupnení informácií zmenenú ponuku záväzku vyvážajúcich výrobcov spolu s Čínskou obchodnou komorou pre dovoz a vývoz strojov a elektronických výrobkov, ktorá sa vzťahovala aj na súbežné antidumpingové prešetrovanie. Vykonávacím rozhodnutím Komisie 2013/707/EÚ zo 4. decembra 2013, ktorým sa potvrdzuje prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním a antisubvenčným konaním, ktoré sa týkajú dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky na obdobie uplatňovania konečných opatrení (6) Komisia potvrdila prijatie záväzku.
1.6. Obdobie prešetrovania a posudzované obdobie
(38)
Prešetrovanie subvencovania a ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. júla 2011 do 30. júna 2012 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Preskúmanie trendov, ktoré sú relevantné pre posúdenie ujmy, sa vzťahovalo na obdobie od 1. januára 2009 do konca obdobia prešetrovania (ďalej len „posudzované obdobie“).
2. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK
2.1. Príslušný výrobok
(39)
Príslušný výrobok bol v počiatočnej fáze vymedzený ako fotovoltické (FV) moduly alebo panely a články a doštičky na báze kryštalického kremíka typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka s pôvodom v ČĽR alebo odosielaných z nej. Články a doštičky nie sú hrubšie než 400 mikrometrov. Tento výrobok je v súčasnosti zaradený pod číselné znaky KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(40)
Z vymedzenia pojmu príslušný výrobok sú vylúčené tieto druhy výrobkov:
-
solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov, sú prenosné a zásobujú prístroje elektrickou energiou alebo nabíjajú batérie,
-
tenkovrstvové fotovoltické výrobky,
-
fotovoltické výrobky na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení s funkciou inou ako výroba elektrickej energie a ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu vyrobenú zabudovaným fotovoltickým článkom (fotovoltickými článkami) na báze kryštalického kremíka.
2.2. Podobný výrobok
(41)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že príslušný výrobok a výrobok, ktorý sa vyrába a predáva v Únii výrobným odvetvím Únie, majú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a rovnaké základné konečné použitie. Preto sa považujú za podobné výrobky v zmysle článku 2 písm. c) základného nariadenia.
2.3. Tvrdenia týkajúce sa vymedzenia výrobku
2.3.1. Vylúčenie doštičiek
(42)
Zainteresované strany tvrdili, že doštičky majú byť vylúčené z vymedzenia výrobku, pretože doštičky nemajú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti ako články a moduly. Okrem argumentov predložených pred zverejnením dočasného antidumpingového nariadenia boli následne v tejto súvislosti predložené ďalšie dva argumenty.
(43)
Po prvé, zainteresované strany tvrdili, že doštičky možno použiť na iné účely než výrobu článkov, najmä na výrobu integrovaných obvodov a ďalších mikroprístrojov. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že nie všetky doštičky sú zahrnuté do vymedzenia výrobku tohto prešetrovania, ktoré je obmedzené na „doštičky typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka“ a tieto doštičky majú „hrúbku nepresahujúcu 400 mikrometrov“. I keď doštičky určite existujú v iných aplikáciách, prešetrovanie nikdy nezahŕňalo doštičky, ktoré sa používajú pri výrobe iných výrobkov ako integrované obvody. Okrem toho žiadny z výrobcov, dovozcov alebo používateľov zapojených do trhu s týmito inými typmi doštičiek nepredložil tvrdenie, že ich doštičky podliehajú registrácii alebo sa na ne vzťahujú dočasné antidumpingové clá. Preto sa dospelo k záveru, že tieto iné druhy doštičiek nie sú zahrnuté do vymedzenia výrobku v tomto prešetrovaní. Súčasne to ukazuje, že doštičky nemusia mať nevyhnutne rovnaké koncové použitie ako články a moduly.
(44)
Po druhé sa tvrdí, že nespracované doštičky nemajú žiadnu z podstatných elektrických vlastností, ktoré odlišujú solárne články a moduly od iných výrobkov. Doštičkám chýba najmä schopnosť vyrábať elektrinu zo slnečného žiarenia, čo je kľúčovou funkciou kryštalických fotovoltických článkov a modulov.
(45)
Prešetrovaním sa skutočne ukázalo, že, schopnosť vyrábať elektrinu zo slnečného žiarenia vzniká až vtedy, keď je doštička pretvorená na článok. Táto premena sa vykonáva v článkoch, ktoré absorbujú svetelné žiarenie a prostredníctvom kryštalického kremíka ho premieňajú na elektrickú energiu. Články majú PN prechod na umožnenie zberu a odvádzania elektrickej energie, ktorá sa vyrobí v článkoch. Moduly vznikajú spájaním článkov pomocou plochých drôtov alebo kovových pásikov a vzniknú reťazce článkov. Tie sa z obidvoch strán zapuzdrujú. Na vrchnú časť sa väčšinou používa sklo a na spodnú polymérny podkladový kryt. Na účely montáže v teréne sa spravidla vytvárajú rámy (napr. na strechách). Moduly môžu, ale nemusia mať menič.
(46)
Vzhľadom na odlišné základné fyzikálne a technické vlastnosti, vymedzené počas prešetrovania okrem iného ako spôsobilosť vyrábať elektrickú energiu zo slnečného žiarenia, sa usúdilo, že doštičky by mali byť vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku, a teda aj z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania.
2.3.2. Fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie
(47)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že prešetrovanie sa nemôže vzťahovať na dva výrobky s rozličnými fyzikálnymi, chemickými a technickými vlastnosťami, a preto moduly a články by mali byť predmetom dvoch samostatných prešetrovaní. Okrem toho tvrdili, že nie je jasné, či sa prešetrovanie vzťahuje len na jeden výrobok alebo na dva samostatné výrobky, a preto nemajú plnú možnosť chrániť svoje záujmy.
(48)
Výroba článkov a modulov je jeden výrobný proces s rozličnými výrobnými krokmi. Články určujú vlastnosti konečného výrobku (t. j. modulov). Prešetrovaním sa ukázalo, že výroba článkov je priamo a výlučne určená na výrobu modulov; moduly a články majú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti (určené použitými surovinami) a majú rovnaké základné konečné použitie, t. j. predávajú sa na účely zabudovania do fotovoltických solárnych systémov. Výkonnosť modulov je priamo spojená s výkonnosťou článkov.
(49)
V oznámení o začatí konania sa zreteľne uvádza, že moduly a články predstavujú výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania. Zainteresované strany preto mali plnú možnosť chrániť svoje záujmy na základe príslušného výrobku podľa jeho vymedzenia. Argumenty sa z týchto dôvodov zamietli.
2.3.3. Odlišná nomenklatúra
(50)
Okrem toho sa tvrdilo, že moduly a články sa nemôžu považovať za jeden výrobok, keďže majú niekoľko odlišných osemmiestnych číselných znakov KN, podpoložiek so šesťmiestnym číselným kódom a položiek HS so štvormiestnym číselným kódom. V tejto súvislosti treba poznamenať, že články aj moduly môžu byť deklarované pod colnou položkou 8541 40 90, zatiaľ čo colné položky pod položkou 8501 sú určené pre elektrické generátory všeobecne a nie konkrétne pre solárne výrobky. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamietlo.
2.3.4. Pridaná hodnota článkov
(51)
Viaceré strany tvrdili, že pridaná hodnota procesu premeny článkov predstavuje najväčšiu časť hodnoty modulu, a preto sa články musia považovať za samostatný výrobok.
(52)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že výroba článkov je technologicky najsofistikovanejšou časťou výrobného procesu. Takisto sa však zistilo, že uvedené dva výrobné kroky sú navzájom prepojené a pridaná hodnota sa nesústreďuje do konkrétnej fázy výrobného procesu, ale je rozložená na celý výrobný proces. Tvrdenie sa z týchto dôvodov zamietlo.
2.3.5. Samostatné obchodné trhy
(53)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že moduly a články majú samostatné obchodné trhy, a preto by sa mali považovať za odlišné výrobky, čo takisto preukazuje skutočnosť, že veľký počet výrobcov nie je vertikálne integrovaných.
(54)
Moduly a články nemožno považovať za samostatné výrobky, ktorých ceny kolíšu len v závislosti od trhových faktorov. Ich ceny sú v skutočnosti pevne prepojené a ovplyvnené cenou polykryštalického kremíka. Podobne, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 49, príslušný výrobok sa vyrába v jednom výrobnom procese s rôznymi krokmi. Skutočnosť, že niektorí výrobcovia nie sú vertikálne integrovaní, je spôsobená len obchodným rozhodnutím a úsporami z rozsahu a nezmení tento záver. Argument sa musel z týchto dôvodov zamietnuť.
2.3.6. Konečné použitie a zameniteľnosť
(55)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že moduly a články sa musia považovať za odlišné výrobky, keďže majú odlišné konečné použitie a nie sú zameniteľné.
(56)
Ako sa už uviedlo, pri prešetrovaní sa ukázalo, že výroba článkov-modulov je jeden výrobný proces, a preto otázka zameniteľnosti rôznych krokov jedného výrobného procesu nie je uplatniteľná. Okrem toho moduly a články majú rovnaké konečné použitie, premieňajú slnečné žiarenie na elektrickú energiu, a preto sa nemôžu použiť v iných aplikáciách.
2.3.7. Distribučné kanály
(57)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že moduly a články nemajú rovnaké distribučné kanály, a preto by sa nemali považovať za jeden výrobok. Prešetrovaním sa ukázalo, že moduly a články možno distribuovať v rámci rozličných alebo podobných distribučných kanálov. Hlavnými kritériami na vymedzenie jediného výrobku sú však rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa dospelo k záveru, že rozličné distribučné kanály sa preto nepovažujú za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť.
2.3.8. Vnímanie spotrebiteľmi
(58)
Tvrdilo sa, že moduly a články sa podstatne odlišujú z hľadiska vnímania spotrebiteľmi, a preto by sa nemali považovať za jediný výrobok.
(59)
Podobne ako sa už uviedlo, hlavnými kritériami na vymedzenie jedného výrobku sú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa usúdilo, že odlišné vnímanie spotrebiteľmi sa nepovažuje za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť.
2.3.9. Samostatné prešetrovanie článkov a modulov
(60)
Zainteresované strany zopakovali, že články a moduly nie sú jeden výrobok, a preto by mali byť posudzované samostatne. Na rozdiel od doštičiek ale články a moduly majú rovnaké základné vlastnosti, t. j. schopnosť vyrábať elektrickú energiu zo slnečného žiarenia. Preto boli tieto argumenty zamietnuté.
(61)
Po konečnom sprístupnení informácií jeden vývozca tvrdil, že samotné články nedokážu vyrábať elektrickú energiu. Aby to dokázali, musia byť údajne zabudované do modulov. Každý článok má ale sám o sebe schopnosť vyrábať zo slnečného žiarenia elektrickú energiu zvyčajne na úrovni okolo 4W. I keď tento výkon môže byť nedostatočný pre väčšinu použití, ktoré vyžadujú montáž viacerých článkov do modulov, neznamená to však, že článok sám o sebe už nemá spôsobilosť vyrábať elektrickú energiu.
(62)
Po konečnom sprístupnení informácií jeden vývozca ďalej tvrdil, že články nie sú len iný typ modulu, ale že sú úplne odlišný výrobok. V skutočnosti je článok kľúčovou súčasťou modulu. Článok ako kľúčový prvok je celkom zrejme nie „úplne odlišný výrobok“, keďže moduly a články majú rovnaké základné charakteristiky výroby elektrickej energie zo slnečného žiarenia, ako sa uvádza v odôvodnení 60.
(63)
Tá istá strana okrem toho tvrdila, že pri výbere výrobcov z Únie a čínskych vývozcov na zaradenie do vzorky sa rozdiel medzi článkami a modulmi zohľadnil. Preto mali byť vytvorené rôzne colné sadzby pre moduly a články. V tomto ohľade sa potvrdzuje, že rozdiel medzi modulmi a článkami bol skutočne zohľadnený pri zaraďovaní výrobcov z Únie a čínskych vývozcov do vzorky, ako je uvedené v odôvodneniach 10 a 14 dočasného antidumpingového nariadenia. Tento postup bol však použitý len preto, aby sa zabezpečila reprezentatívnosť vzorky, a ako taký neznamená, že články a moduly by sa nemali považovať za jeden výrobok, alebo že by sa mali vytvoriť samostatné colné sadzby pre články a moduly. Skutočne, aby sa zabezpečilo, že vzorka je reprezentatívna pre všetky druhy výrobkov, bolo dôležité pri výbere vzorky rozlišovať medzi článkami a modulmi. Okrem toho, keďže existoval určitý stupeň neistoty v súvislosti s otázku, či články a moduly sa majú považovať za jeden výrobok alebo za dva samostatné výrobky, bolo nutné zabezpečiť reprezentatívnosť pre oba možné výsledky.
(64)
Vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že skutočnosť, že v záväzku sú článkom a modulom priradené rôzne minimálne dovozové ceny a objemy, údajne potvrdzuje, že moduly a články sú rozdielne výrobky vyžadujúce dve odlišné prešetrovania. Rôzne minimálne dovozné ceny sú však iba známkou toho, že články a moduly sú rôzne skupiny typov výrobkov, ktoré sú predávané za rôzne ceny. Aby mali minimálne dovozné ceny význam, je preto nutné vymedziť rôzne ceny.
(65)
Skutočnosť, že články a moduly sú odlišné skupiny typov výrobkov, nie je ako taká podstatná pre vymedzenie príslušného výrobku. Pre vymedzenie príslušného výrobku stačí, že výrobky majú rovnaké základné vlastnosti a konečné použitie, čo je prípad modulov a článkov, ako je opísané v odôvodneniach 46 a 71.
(66)
Čínska vláda tvrdila, že posúdenie, či články a moduly sú jediný príslušný výrobok, nerieši rad kritérií vymedzených odvolacím orgánom vo veci ES - azbest (7). Tieto kritériá sa používajú na vymedzenie „podobného výrobku“ a nie príslušného výrobku. Inými slovami, tieto kritériá musia byť použité na vymedzenie podobného výrobku, napríklad podobný výrobok vyrába výrobné odvetvie Únie a tento je potom porovnávaný s príslušným výrobkom vyvážaným čínskymi vyvážajúcimi výrobcami. Tieto kritériá nie sú preto vhodné na vymedzenie príslušného výrobku. V každom prípade inštitúcie poznamenávajú, že uplatňovanie kritérií použitých vo veci ES - azbest na vymedzenie príslušného výrobku by v tomto prípade neviedlo k inému výsledku. Prvé a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a kvalita, respektíve konečné použitia) sú totožné s kritériami fyzikálnych, chemických a technických vlastností a konečnými použitiami použitými v predchádzajúcich odôvodneniach. Tretie kritérium (vkus a zvyky spotrebiteľov) nie je naozaj užitočné pre tento prípad, keďže články sú kľúčovým komponentom modulov. Pokiaľ ide o štvrté kritérium, tarifné zatriedenie, poznamenáva sa, že články ako aj moduly môžu byť deklarované pod colnou položkou 8541 40 90, zatiaľ čo colné položky pod položkou 8501 sú určené pre elektrické generátory všeobecne a nie konkrétne pre solárne produkty.
(67)
Iné zainteresované strany tvrdili, že objektívne uplatňovanie kritérií vytvorených Súdnym dvorom v predchádzajúcich prípadoch (8) údajne vedie k záveru, že moduly a články sú rôzne výrobky. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že súd len naznačil niekoľko kritérií, ktoré možno zohľadniť - neexistuje žiadna povinnosť používať všetky kritériá vo všetkých prípadoch, keďže nie všetky z nich musia byť relevantné. Tieto kritériá sa posudzovali v odôvodneniach 27 až 39 dočasného antidumpingového nariadenia, pričom sa zistilo, že niektoré kritériá nie sú pre tento prípad relevantné. Vo veci Brosmann posúdenie príslušnosti rôznych typov obuvi do skupiny „príslušného výrobku“ sa tiež uskutočnilo len na základe troch kritérií, ktoré boli považované za relevantné. Vzhľadom na to, že zainteresované strany neposkytli žiadne odôvodnenie, prečo objektívne uplatňovanie kritérií vedie k záveru, že moduly a články sú rozdielne výrobky, nemožno toto tvrdenie prijať.
(68)
Okrem toho sa pripomína, že články a moduly majú rovnaké základné konečné použitie, t. j. sú predávané na zabudovanie do fotovoltických solárnych systémov. Výkonnosť modulov je priamo spojená s výkonnosťou článkov, ako sa uvádza v odôvodnení 28 dočasného antidumpingového nariadenia.
(69)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že vylúčenie doštičiek z vymedzenia výrobku a skutočnosť, že na výrobu modulov z článkov je potrebné významné spracovanie, takisto vyvracajú tvrdenie, že články a moduly majú rovnaké konečné použitie. Tiež sa tvrdí, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu, že doštičky, moduly a články majú rovnaký výrobný proces.
(70)
Po prvé, záver, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu rovnakého výrobného procesu, je nesprávny. I keď obe konštatovania sú skutočne uvedené v tom istom odôvodnení 36 dočasného antidumpingového nariadenia, neznamená to, že jeden záver je založený na predpoklade druhého. Spojenie „okrem toho“ oddeľujúce tieto dve konštatovania objasňuje, že druhá výpoveď nevychádza z prvej. Navyše, tieto dve konštatovania sú uvedené na riešenie dvoch samostatných okruhov pod nadpisom „konečné použitie a zameniteľnosť“. Prvé konštatovanie týkajúce sa výrobného procesu rieši zameniteľnosť, zatiaľ čo druhé rieši konečné použitie. Základný predpoklad, že posúdenie rovnakého konečného použitia modulov a článkov vychádza z predpokladu, že doštičky, moduly a články majú rovnaký výrobný proces, je preto nesprávny.
(71)
Pokiaľ ide o skutočné konečné použitie článkov a modulov, zainteresované strany nespochybnili, že moduly a články sú predávané na zabudovanie do fotovoltických solárnych systémov. Záver, že moduly a články majú rovnaké konečné použitie, je preto potvrdený.
2.3.10. Tenkovrstvové fotovoltické výrobky
(72)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že tenkovrstvové fotovoltické výrobky sa majú začleniť do vymedzenia príslušného výrobku, pričom tvrdila, že majú rovnaké základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a rovnaké základné konečné použitie.
(73)
Tenkovrstvové fotovoltické výrobky sú jasne vylúčené z vymedzenia výrobku (pozri odôvodnenie 40). Tenkovrstvové fotovoltické výrobky skutočne majú v porovnaní s príslušným výrobkom odlišné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti. Vyrábajú sa iným výrobným procesom a nevyrábajú sa z kryštalického kremíka, ktorý je hlavnou surovinou na výrobu modulov a článkov. Majú nižšiu konverznú účinnosť a nižší výkon vo wattoch, a preto nie sú vhodné na také isté použitia ako príslušný výrobok. Argumenty sa museli z týchto dôvodov zamietnuť.
2.3.11. Polotovary
(74)
Ďalej sa tvrdilo, že články by sa mali považovať za polotovary, zatiaľ čo moduly sú konečné výrobky, preto by sa nemali považovať za jeden výrobok.
(75)
Ako sa už uviedlo, hlavné kritériá na vymedzenie jedného výrobku sú rovnaké fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a konečné použitie. Vzhľadom na odôvodnenia 47 až 49 sa preto usúdilo, že rozdiel medzi polotovarmi a konečnými výrobkami sa nepovažuje za určujúci prvok. Tento argument by sa mal preto zamietnuť.
2.3.12. Solárne nabíjačky
(76)
Jedna zainteresovaná strana požadovala vylúčenie solárnych panelov určených výlučne na nabíjanie 12 V batérií na základe skutočnosti, že ich konečné použitie sa odlišuje od konečného použitia modulov na zapojenie do siete, keďže vytvárajú omnoho menšie napätie, a preto nie sú vhodné na zapojenie do siete.
(77)
Podľa oznámenia o začatí konania sú z výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, vylúčené prenosné solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov a napájajú sa elektrickou energiou prístroje alebo ktoré nabíjajú batérie. Moduly, ktoré sú zložené z viac ako šiestich článkov a sú určené len na nabíjanie batérií, majú rovnaké základné vlastnosti a výkonnosť ako moduly na zapojenie do siete. Používa sa v nich napätie naprázdno, ktoré má nižšie napätie než obvod používaný v moduloch na zapojenie do siete. Pri prešetrovaní sa zistilo, že napriek tomuto rozdielu možno tento druh modulov zapojiť do siete. Nižšie napätie možno jednoducho vyvážiť zväčšením veľkosti resp. počtu článkov. Preto sa na moduly, ktoré sú určené na nabíjanie batérií a pozostávajú z viac než šiestich článkov, vzťahuje vymedzenie príslušného produktu.
(78)
Zainteresované strany takisto tvrdili, že vymedzenie „solárnych nabíjačiek, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov“ je priúzke a má sa rozšíriť o výrobky s podobnou funkciou, ktoré nie sú zahrnuté do tohto vymedzenia, ako napríklad výrobky podobnej veľkosti využívajúce väčší počet menších buniek.
(79)
Okrem toho zainteresované strany tvrdili, že vymedzenie „fotovoltických výrobkov na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení“ je priúzke, keďže sú vylúčené len kompletné elektrické zariadenia, kým solárne komponenty na zabudovanie do elektrických zariadení nie sú nevyhnutne vylúčené.
(80)
Analýza argumentov predložených rôznymi zainteresovanými stranami skutočne ukázala, že je vhodnejšie vymedziť vyňatie takýchto výrobkov na základe technických noriem než na základe počtu článkov. Predovšetkým sa zistilo, že vymedzenie v norme IEC 61730-1 Aplikačná trieda C primeranejšie vymedzuje výrobky, ktoré majú byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti opatrení.
(81)
Po konečnom sprístupnení informácií boli doručené pripomienky týkajúce sa vylúčenia na základe tejto medzinárodnej normy. Tvrdilo sa, že by bolo vhodnejšie vymedziť vylúčenie na základe výstupného napätia a výstupného výkonu ako „moduly alebo panely s výstupným napätím nepresahujúcim 50 V JP a výstupným výkonom neprekračujúcim 50 W výhradne na priame použitie ako nabíjačky batérií v systémoch s rovnakým napätím a výkonovými charakteristikami“ než odkazom na príslušnú medzinárodnú normu. Toto tvrdenie možno uznať a konečné vylúčenie je určené podľa tohto vymedzenia.
2.3.13. Solárne moduly na integráciu do strechy
(82)
Iná zainteresovaná strana tvrdila, že solárne moduly na integráciu do strechy by mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania, pretože spájajú funkciu solárneho modulu s funkciou strešnej škridle alebo bridlice. Ako také nie sú priamo zameniteľné štandardným solárnym modulom.
(83)
Prešetrovaním sa však ukázalo, že tak štandardné moduly, ako aj solárny modul na integráciu do strechy musia spĺňať rovnaké elektrické normy. I keď (strešný zabudovaný) solárny modul na integráciu do strechy nemožno jednoducho nahradiť štandardným modulom, možno ho nahradiť štandardným modulom a strešnými škridlami alebo bridlicami. Tieto výrobky majú preto rovnakú základnú technickú vlastnosť výroby elektriny zo slnečného žiarenia. Pridaná funkcia (ktorá je inak zabezpečovaná strešnou krytinou) sa nepovažuje za podstatnú a nevyžaduje vyňatie solárnych modulov na integráciu do strechy z vymedzenia výrobku.
(84)
Po konečnom sprístupnení informácií tá istá zainteresovaná strana tvrdila, že absencia dvojitej zameniteľnosti medzi solárnymi modulmi na integráciu do strechy a štandardnými solárnymi modulmi je znakom toho, že solárne moduly na integráciu do strechy by mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti opatrení, pričom odkazovali na prípad obuvi (9) všeobecne a konkrétne na prípad atletickej obuvi vyrábanej špeciálnou technológiou STAF. Na vylúčenie STAF však bolo veľa dôvodov a samotnú absenciu dvojitej zameniteľnosti nepovažoval Všeobecný súd za dostatočný dôvod vo veci Brosmann (10), ktorý potvrdil, že veľmi odlišný výrobok, ako je vychádzková obuv a turistická obuv, možno napriek ich rozdielom skutočne považovať za príslušný výrobok v jednom antidumpingovom prešetrovaní.
(85)
Okrem toho zainteresovaná strana tvrdila, že absencia výroby v EÚ a skutočnosť, že zainteresovaná strana vlastní práva duševného vlastníctva, údajne potvrdzujú, že solárne moduly na integráciu do strechy sú inovatívne a odlišné od akéhokoľvek iného produktu. Pokiaľ však ide o vec týkajúcu sa obuvi, ktorú uvádza zainteresovaná strana, Všeobecný súd vo veci Brosmann rozhodol, že „[čo sa týka tvrdení založených …] na neexistencii výroby tohto druhu obuvi v Spoločenstve a na existencii patentu, treba uviesť, že nejde o rozhodujúce tvrdenia..“ (11). V dôsledku toho sa obuv s patentovanou technológiou v tomto prípade považovala za príslušný výrobok.
(86)
Zainteresovaná strana taktiež tvrdila, že solárne moduly na integráciu do strechy majú byť vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku, pretože sa predávajú za podstatne vyššie ceny než štandardné moduly. Podobne vo veci obuvi boli výrobky STAF presahujúce určitú cenu vylúčené z vymedzenia príslušného výrobku. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že solárny modul na integráciu do strechy v sebe spája funkciu solárneho modulu s funkciou strešnej škridle alebo bridlice, ako je uvedené v odôvodnení 83. Priame porovnanie cien preto nie je zmysluplné, keďže pridaná funkcia vedie prirodzene k vyšším cenám.
(87)
V odpovedi na toto tvrdenie zainteresovaná strana tvrdila, že na základe takéhoto zdôvodnenia by bolo nemožné vôbec niekedy uplatňovať cenové rozdiely ako doplnkový ukazovateľ zaručujúci vylúčenie z vymedzenia výrobku. Tento výklad je však priveľmi ďalekosiahly. V predchádzajúcom odôvodnení sa hovorí len to, že v tomto konkrétnom prípade, keď moduly na integráciu do strechy spájajú funkciu príslušného výrobku a iného výrobku (v tomto prípade strešnej škridle alebo bridlice), cena nie je samozrejme zmysluplná. To v žiadnom prípade neznamená, že v iných prípadoch nemôže byť cenový rozdiel užitočným ukazovateľom na určenie vylúčenia výrobku z vymedzenia príslušného výrobku.
(88)
Napokon zainteresovaná strana tvrdila, že jej dodávateľovi solárnych modulov na integráciu do strechy má byť umožnený prístup k záväzku minimálnej ceny. Zdá sa však, že čínsky vývozca nespolupracoval pri prešetrovaní a ako nespolupracujúca strana nie je oprávnený zúčastňovať sa na záväzku. Tieto požiadavky nemôžu byť preto prijaté.
2.3.14. Monokryštalické a multikryštalické články
(89)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že v Únii neexistuje žiadna výroba monokryštalických článkov a že jej vývoz monokryštalických článkov nekonkuroval priemyselnému odvetviu EÚ. Prešetrovaním sa však ukázalo, že v Únii skutočne existuje výroba monokryštalických článkov. Tento argument sa preto zamieta. Všeobecný súd v každom prípade rozhodol vo veci Brosmann, že neexistencia výroby tohto druhu obuvi v Spoločenstve nie je rozhodujúca.
2.3.15. Ustanovenie „odosielané z“
(90)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že rozšírenie rozsahu pôsobnosti prešetrovania na výrobky „odosielané z“ ČĽR je neodôvodnené, keďže prípad sa začal iba proti výrobkom s pôvodom v ČĽR.
(91)
Výrobky odosielané z ČĽR však už boli zahrnuté vo fáze začatia prešetrovania. V bode 5 oznámenia o začatí konaní sa uvádza, že „spoločnosti, ktoré dovážajú výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, z Čínskej ľudovej republiky, ale domnievajú sa, že časť tohto dovozu alebo dokonca celý tento dovoz nemá na colné účely pôvod v Čínskej ľudovej republike, sa vyzývajú, aby sa v rámci prešetrovania prihlásili a poskytli všetky príslušné informácie.“ Je teda zrejmé, že všetky spoločnosti, ktoré posielajú tovar z ČĽR, mali príležitosť spolupracovať pri tomto prešetrovaní. Okrem toho vzhľadom na to, že výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, často obsahuje komponenty a diely z rôznych krajín, sa v bode 5 oznámenia o začatí konania tiež informovalo, že „môžu byť prijaté osobitné ustanovenia“ na riešenie tohto problému.
(92)
Preto sa usudzuje, že všetky dotknuté hospodárske subjekty boli riadne informované o tom, že v prípade potreby je možné prijať osobitné ustanovenia v súvislosti s tovarom zasielaným z ČĽR, a boli vyzvané k spolupráci pri prešetrovaní. Preto rozsah prešetrovania nebol na výrobky „zasielané z ČĽR“ rozšírený, pretože tieto boli v ňom zahrnuté od začiatku.
(93)
Po sprístupnení informácií zainteresované strany tvrdili, že bez ohľadu na ustanovenia v oznámení o začatí konania uvedeného v odôvodnení 91 sa vyšetrovanie obmedzilo na tovar s pôvodom v ČĽR a neposudzovalo vplyv výrobkov odosielaných z ČĽR.
(94)
V tejto súvislosti sa poznamenáva, že nasledujúce kroky boli prijaté s cieľom zabezpečiť, aby sa v priebehu prešetrovania posudzoval všetok tovar odosielaný z ČĽR a nielen tovar s pôvodom v ČĽR:
-
Všetky spoločnosti, ktoré odosielajú príslušný výrobok z ČĽR, boli vyzvané, aby sa v rámci prešetrovania prihlásili bez ohľadu na pôvod tovaru.
-
Vývozcovia boli v prílohe A oznámenia o začatí konania vyzvaní oznámiť všetky informácie pre všetky výrobky vyrábané spoločnosťou. Tieto informácie neboli obmedzené na tovar s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
-
Na základe týchto informácií, ktoré obsahovali všetky vývozy do EÚ bez ohľadu na pôvod tovaru, sa vybrala reprezentatívna vzorka.
-
Výrobcovia zaradení do vzorky dostali dotazník pre „vyvážajúcich výrobcov do Európskej únie“ a Čínska ľudová republika bola označovaná ako „príslušná krajina“, a nie ako krajina pôvodu. Bolo teda zrejmé, že sa prešetroval všetok tovar bez ohľadu na jeho pôvod.
(95)
Na tomto základe sa dospelo k záveru, že prešetrovanie zahŕňalo všetky výrobky pochádzajúce z ČĽR alebo z nej odosielané a že závery prešetrovania vrátane subvencovania a ujmy zahŕňali všetky výrobky pochádzajúce z ČĽR alebo z nej odosielané.
(96)
Po konečnom sprístupnení informácií tvrdili zainteresované strany, že podnet obsahuje iba dôkazy prima facie týkajúce sa dovozu solárnych panelov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a nie výrobkov odosielaných z Čínskej ľudovej republiky. V tejto súvislosti je potrebné objasniť, že podanie skutočne zahŕňalo výrobky „z Čínskej ľudovej republiky“, ako je vidieť z titulnej strany podanej navrhovateľom, na ktorej je pečiatka. Pred touto stranou je na spise ďalšia strana, ktorá skutočne používa znenie „s pôvodom v Čínskej ľudovej republike“. Tento prípad ale nebol súčasťou dokumentu predloženého navrhovateľom, ale doplnili ho ako titulnú stránku útvary Komisie, pričom použili názov prešetrovania a neopakovali názov použitý navrhovateľom. Preto sa usudzuje, že podanie sa vzťahuje na všetky výrobky z ČĽR bez ohľadu na to, či mali alebo nemali pôvod v ČĽR.
(97)
Čínski vyvážajúci výrobcovia ďalej tvrdili, že nemožno primerane očakávať, že vyvážajúci výrobcovia v tretích krajinách mohli vedieť, že ich výrobky by mohli byť tiež predmetom prešetrovania. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že tieto opatrenia sa nevzťahujú na tovar, ktorý je v režime tranzit v zmysle článku V dohody GATT. Preto sa dané opatrenia nevzťahujú na vyvážajúcich výrobcov, ktorí nemajú žiadne prevádzky v ČĽR. Okrem toho žiadni vyvážajúci výrobcovia z tretích krajín sa neprihlásili a neuviedli, že sa na výrobky, ktoré vyvážajú, vzťahujú dané opatrenia.
(98)
Tí istí vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že vyvážajúci výrobcovia z tretích krajín neboli vyzvaní, aby sa prihlásili, a nedostali príležitosť preukázať, že ich výrobky nie sú dotované. Inštitúcie sa domnievajú, že opatrenia nemajú vplyv na týchto vyvážajúcich výrobcov, ktorí nemajú žiadne prevádzky v ČĽR, keďže ich výrobky, ak sú odosielané z ČĽR, by boli v režime tranzit. Všetci ostatní vyvážajúci výrobcovia boli informovaní oznámením o začatí konania, že ich prevádzky sú súčasťou vyšetrovania.
2.3.16. Záver
(99)
Vzhľadom na uvedené je vymedzenie výrobku s konečnou platnosťou definované ako fotovoltické moduly alebo panely a články na báze kryštalického kremíka typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka, ktoré majú pôvod v Čínskej ľudovej republike alebo sú z nej odosielané, pokiaľ nie sú v režime tranzit v zmysle článku V GATT. Hrúbka článkov nepresahuje 400 mikrometrov. Tento výrobok je v súčasnosti zaradený pod číselné znaky KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(100)
Z vymedzenia pojmu príslušný výrobok sú vylúčené tieto druhy výrobkov:
-
solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov, sú prenosné a zásobujú prístroje elektrickou energiou alebo nabíjajú batérie,
-
tenkovrstvové fotovoltické výrobky,
-
fotovoltické výrobky na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení s funkciou inou ako výroba elektrickej energie, ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu vyrobenú zabudovaným(-i) fotovoltickým(-i) článkom(-ami) na báze kryštalického kremíka.
-
moduly alebo panely s výstupným napätím nepresahujúcim 50 V JP a výstupným výkonom neprekračujúcim 50 W výhradne na priame použitie ako nabíjačky batérií v systémoch s rovnakým napätím a výkonovými charakteristikami.
3. SUBVENCOVANIE
(101)
Navrhovateľ tvrdil, že ČĽR výrazne dotuje svoj fotovoltický priemysel (ďalej len „FV priemysel“), a odvolával sa na mnohé politické a plánovacie materiály, ako aj právne predpisy, ktoré sú základom štátnej podpory danému odvetviu. Komisia preskúmala a analyzovala dokumenty uvedené v podnete, ako aj v ďalších dokumentoch predložených čínskou vládou a počas prešetrovania zaradila vyvážajúcich výrobcov do vzorky a u mnohých z nich zistila, že FV priemysel v ČĽR je skutočne predmetom preferenčného zaobchádzania v mnohých oblastiach.
(102)
Čínska vláda zahrnula vo svojom 12. päťročnom pláne (12) FV priemysel medzi „strategické“ priemyselné odvetvia. Čínska vláda tiež vydala konkrétny plán pre solárny fotovoltický priemysel (podriadený hlavnému 12. päťročnému plánu), t. j. 12. päťročný plán pre solárny fotovoltický priemysel. V tomto pláne čínska vláda vyjadrila svoju podporu „vynikajúcim podnikom“ (13) a „kľúčovým podnikom“ (14), zaviazala sa „podporovať vykonávanie rôznych politík na podporu fotovoltiky“ (15), a „formulovať celkovú prípravu podporných politík pre oblasti priemyslu, financií, daní …“ (16).
Rozhodnutie č. 40 Štátnej rady vyhlasuje, že čínska vláda bude aktívne podporovať rozvoj nového energetického odvetvia a urýchlenie rozvoja slnečnej energie (17), vyzýva všetky finančné inštitúcie, aby poskytli úverovú pomoc podporovaným projektom (kategória, do ktorej patria FV projekty), a sľubuje vykonávanie „ďalších preferenčných politík pre podporované projekty“ (18). V ďalšom rozhodnutí Štátnej rady z 10. októbra 2010 sa uvádza rozšírenie „intenzity podpory fiškálnej a finančnej politiky“, vyzývajú sa finančné inštitúcie „zvýšiť úverovú podporu“ a sľubuje sa „využívanie takých fiškálnych preferenčných politík, ako sú kompenzácia rizika“ (19) pre nové strategické priemyselné odvetvia, medzi ktoré patrí solárny FV priemysel. Štátna koncepcia strednodobého a dlhodobého rozvoja vedy a techniky (2006 - 2020) sľubuje „dať na prvé miesto financovanie politiky“, „povzbudzovať finančné inštitúcie, aby poskytovali preferenčnú úverovú podporu významným štátnym vedeckým a technickým industrializačným projektom“, „vyzývať finančné inštitúcie, aby zlepšili a posilnili finančné služby pre podniky v oblasti vyspelých technológií“ a „zaviesť preferenčné daňové politiky na podporu rozvoja podnikov pôsobiacich v oblasti vyspelých technológií“ (20).
V zákone ČĽR o vedeckom a technickom pokroku sa takisto uvádza rad opatrení na podporu strategických priemyselných odvetví vrátane solárneho fotovoltického priemyslu. Okrem iného to ukazuje, že štát podporuje a usmerňuje finančné inštitúcie pri podpore rozvoja priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií poskytovaním úverov (21), ukladá politicky orientovaným finančným inštitúciám pokyny, aby uprednostňovali v ponuke finančných služieb (22) rozvoj priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií, zabezpečuje „diskontnú úrokovú sadzbu a záruku na úvery“ pre niektoré podniky a „osobitnú pomoc“ poskytovanú politicky orientovanými finančnými inštitúciami na projekty podporované štátom (23). Praktické uplatnenie týchto opatrení sa podrobne uvádza ďalej v texte.
3.1. Úvodné poznámky
(103)
Čínska vláda a čínski vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky predložili vyplnené dotazníky a súhlasili s návštevami na mieste (24), ktoré mali overiť ich odpovede.
(104)
Pokiaľ ide o čínsku vládu, Komisia po analýze vyplneného dotazníka zaslala písomné upozornenie na nedostatky a list predchádzajúci overovaniu, po ktorých nasledovala ďalšia korešpondencia k obsahu overovacej návštevy. Komisia poskytla čínskej vláde dostatok času na prípravu a predloženie námietok vždy, keď ju o to požiadali a keď to uznala za opodstatnené. Čínskej vláde boli skutočne poskytnuté značné predĺženia konečných termínov, t. j. tridsaťdňové predĺženie lehoty na vyplnenie dotazníka, čím sa predĺžila konečná lehota na predloženie vyplneného dotazníka na 69 dní, a v prípade odpovede na písomné upozornenie na nedostatky poskytla Komisia čínskej vláde 25 dní. Preto mala čínska vláda celkom viac ako tri mesiace na poskytnutie informácií požadovaných Komisiou.
(105)
Počas overovacej návštevy na mieste na čínskom ministerstve obchodu v Pekingu a v štyroch finančných inštitúciách (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank a SINOSURE) sa Komisia snažila podľa ustanovení článkov 11 a 26 základného nariadenia overiť poskytnuté informácie na základe podkladov použitých na prípravu odpovede čínskej vlády. Počas tohto overovania Komisia dospela k predbežnému záveru, že vzhľadom na nedostatok dostupných informácií a podkladov od čínskej vlády nie je možné odpovede uvedené v dotazníku riadne overiť. Okrem toho niektoré informácie neboli vôbec predložené, aj keď boli konkrétne vyžiadané, a niektoré otázky jednoducho neboli zodpovedané. V dôsledku toho bola čínska vláda oboznámená s dôsledkami odmietnutia spolupráce v súlade s článkom 28 ods. 1 a 6 základného nariadenia.
(106)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia jej spôsobila neprimeranú záťaž a v dotazníku a následnom písomnom upozornení na nedostatky požadovala nepodstatné a zbytočné informácie.
(107)
V súvislosti s požadovanými informáciami sa poznamenáva, že Komisia požadovala len informácie týkajúce sa tvrdení uvedených v podnete, ktoré považovala za potrebné na to, aby dospela k reprezentatívnemu zisteniu, a aj v priebehu prešetrovania požadovala rovnaké údaje a informácie a žiadala od čínskej vlády vysvetlenia predložených informácií a ich vplyvu na prešetrované schémy. Inými slovami, Komisia požadovala len informácie, ktoré boli potrebné na posúdenie existencie a úrovne subvencovania dostupného pre príslušný produkt podľa iných údajných subvenčných schém uvedených v podnete.
3.2. Odmietnutie spolupráce
(108)
Ako už bolo uvedené v odôvodnení 105, po overovacích návštevách na mieste 23. mája 2013 Komisia oznámila čínskej vláde, že zvažuje použitie dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia. Komisia poslala tento list, pretože dospela k predbežnému záveru, že vzhľadom na nedostatok informácií a podporných dôkazov poskytnutých čínskou vládou nie je možné riadne overiť odpovede na dotazník týkajúci sa subvencií a na písomné upozornenie na nedostatky ani ďalšie podania predložené čínskou vládou v priebehu tohto konania. Na mieste sa ďalej zistilo, že niektoré informácie neboli vo vyplnenom dotazníku a v následných podaniach čínskej vlády vôbec uvedené, hoci ich Komisia výslovne žiadala. Okrem toho niektoré otázky jednoducho neboli zodpovedané. Možné použitie dostupných faktov sa týkalo vládnych plánov, projektov, rôznych právnych predpisov a ďalších dokumentov, preferenčných úverov na politiky, iného financovania, záruk a poistenia, obežníkov Čínskej ľudovej banky, overovaní v bankách, poistenia vývozných úverov a overovania v spoločnosti Sinosure, demonštračného programu Golden Sun, programov oslobodenia od priamych daní a ich zníženia, programov nepriamych daní a dovozných ciel, zabezpečenia vstupov za nižšiu než primeranú odplatu: polykryštalického kremíka, hliníkových výliskov a skla a práv na užívanie pozemkov.
(109)
Čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 vzniesla námietku voči predbežnému úmyslu Komisie uplatniť ustanovenia článku 28 základného nariadenia s odôvodnením, že v tomto prípade neboli splnené podmienky na nezohľadnenie predložených informácií, ani dokonca na „vyplnenie informačných medzier“.
(110)
Čínska vláda tvrdila, že „pochybnosti“ o presnosti informácií vychádzajúce jedine zo skutočnosti, že predložené informácie nebolo možné overiť k „najvyššej“ spokojnosti Komisie, by nemali viesť k neprihliadaniu na tieto informácie. Komisia nesúhlasí s týmto tvrdením, pretože nezodpovedá skutočnosti. Komisia totiž „neprehliadla“ žiadne informácie len na základe toho, že ich nemohla overiť počas overovacej návštevy na mieste. Ak sa však zistilo pri porovnaní s inými informáciami, ktoré má Komisia k dispozícii, že informácie a vysvetlenia poskytnuté čínskou vládou sú rozporuplné alebo neúplné a zároveň ich nebolo možné overiť pri overovaní na mieste, Komisia nemohla tieto informácie považovať za dôveryhodné. Každej informácii sa prikladá primeraná dôležitosť podľa miery nespolupráce čínskej vlády. Takisto treba poznamenať, že Komisia nemala problém s formátom, v ktorom boli informácie poskytnuté, ako tvrdila čínska vláda, ale skôr s ich nepresnosťou a/alebo neúplnosťou.
(111)
Čínska vláda takisto tvrdila, že informácie požadované Komisiou predstavovali také zaťaženie, že čínska vláda nemala praktickú možnosť ich poskytnúť. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že Komisia požadovala iba informácie, ktoré boli potrebné na overenie tvrdení navrhovateľa (a podporených dôkazmi prima facie), a poskytla čínskej vláde dostatok času a príležitostí na predloženie takýchto informácií. Okrem toho si Komisia v plnej miere uvedomuje, že významné množstvo podrobných tvrdení navrhovateľa ju v tomto prípade zaväzuje k vyžiadaniu veľkého množstva informácií od čínskej vlády. Ako sa však už vysvetlilo (odôvodnenia 104 až 107), požadované informácie neboli nadmerné a na ich zabezpečenie sa poskytol dostatok času.
(112)
Ďalej čínska vláda poukázala na rozdiel medzi neprihliadaním na predložené informácie a doplnením prijatých informácií o skutočnosti, ktoré sú v záznamoch. Keďže Komisia si v plnej miere uvedomuje tento rozdiel a koná v súlade s príslušnými ustanoveniami článku 28 základného nariadenia, je potrebné zdôrazniť, že keď sú predložené informácie v rozpore s inými informáciami, ktoré má Komisia k dispozícii k tej istej veci, nemožno tieto informácie doplniť. V takýchto situáciách (napr. predložené informácie o vlastníctve bánk) musela Komisia rozhodnúť, ktoré informácie sú spoľahlivejšie. Komisia vtedy zabezpečila, že dostupné fakty neboli použité sankčným spôsobom a že vychádzalo zo skutočne dostupných faktov.
(113)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia nemá žiadne dôvody, na základe ktorých považuje v tomto prípade čínsku vládu za nespolupracujúcu, pretože Komisia buď ignorovala svoju povinnosť zvážiť „praktickú možnosť“ čínskej vlády odpovedať na jej požiadavku, alebo ju nesprávne pochopila. Podľa čínskej vlády celé prešetrovanie bolo tak neprimerane zaťažujúce, že spolupráca bola všeobecne znemožnená, a Komisia ako prešetrujúci orgán neustále odmietala spolupracovať s čínskou vládou na zmiernení tejto záťaže. Toto tvrdenie je očividne nesprávnym výkladom skutočností. Komisia, aby si splnila svoje zákonné povinnosti po prijatí riadne doloženého podnetu a zároveň rešpektovala príslušnú judikatúru WTO, žiadala od čínskej vlády len informácie potrebné na overenie a posúdenie tvrdení v sťažnosti podložených dostatočnými dôkazmi. Komisia ponúkla pomoc čínskej vláde v sprievodnom liste k dotazníku, ako aj v samotnom dotazníku. Čínska vláda dostala tiež v písomnom upozornení na nedostatky ponuku obrátiť sa na Komisiu, ak by mala akékoľvek otázky týkajúce sa požadovaných informácií. Komisia takisto poskytla výnimočne dlhé predĺženia konečných termínov na poskytnutie informácií (pozri odôvodnenie 104). Komisia okrem toho v tomto prešetrovaní žiadala od čínskej vlády informácie ku konkrétnym transakciám len v súvislosti s vývozcami zaradenými do vzorky, a nie pre všetkých výrobcov solárnych panelov v Číne, čím vo výraznej miere zúžila potenciálny objem požadovaných informácií. Komisia poznamenáva, že sa zdá, že čínska vláda spája argumenty týkajúce sa jej praktickej možnosti poskytnúť údaje s inými problémami.
Napríklad pri prerokúvaní údajne neprimeranej žiadosti o informácie o bankách a finančných inštitúciách postavila svoj argument najmä na údajnej nedostatočnosti podnetu, tvrdiac, že vychádza z „nezákonných určení“ v prípade natieraného bezdrevného papiera. Preto sa zdá, že sťažnosť čínskej vlády sa vzťahuje na kvalitu dôkazov na začatie konania, a nie na jej praktickú možnosť poskytnúť informácie. Čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 skutočne zopakovala svoje tvrdenia z predchádzajúcich podaní, že začatie konania v prípade mnohých programov nespĺňa dôkazný prah článku 11.2 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach a že začatím konania proti týmto programom Komisie porušila článok 11.3 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Komisia už odpovedala na tieto tvrdenia čínskej vláde v liste a memorande, a keďže v liste z 3 júna 2013 neboli vznesené žiadne nové tvrdenia, nie je potrebné opätovne sa zaoberať rovnakými tvrdeniami druhýkrát v tomto nariadení.
(114)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia neposkytla čínskej vláde dostatok času na vyplnenie dotazníka. Toto tvrdenie je jednoducho nesprávne. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 104 Komisia poskytla čínskej vláde skutočne značné predĺženia konečných termínov, čím poskytla čínskej vláde maximálny možný čas bez toho, aby to malo nepriaznivý dosah na včasné ukončenie prípadu. Lehota poskytnutá na vyplnenie dotazníka a odpoveď na písomné upozornenie na nedostatky bola významne dlhšia, než je čas vyžadovaný v článku 11 ods. 2 základného nariadenia.
(115)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia ignorovala jej žiadosti o pomoc pri určovaní relatívnej nutnosti odpovedí na dotazník s cieľom zamedziť uvádzaniu dostupných určení základu faktov. V podaní poukázala na svoju žiadosť Komisii o vysvetlenie účelu požadovaných konkrétnych informácií a k čomu by skutkové určenia viedli, aby „zabezpečila spoluprácu podľa svojich najlepších praktických možností a súčasne poskytla najpodstatnejšie informácie“. Komisia, samozrejme, nemohla pred poskytnutím informácií vedieť, k akým záverom povedú. Čínska vláda takisto tvrdí, že Komisia vytvorila štruktúru dotazníka tak, aby bolo „funkčne nemožné“ ho vyplniť a že Komisia bola „na love“ za informáciami. Komisia kategoricky odmieta tieto tvrdenia. Ako sa už vysvetlilo, v dotazníku sa žiadali iba informácie potrebné na rozhodovanie.
(116)
Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisia trvala na poskytnutí dokumentov, ktoré čínska vláda nemohla zo zákona poskytnúť alebo nariadiť ich poskytnutie, a v tejto súvislosti odkázala na príslušné právne predpisy EÚ a WTO, ktoré jasne uvádzajú, že sa nemá prihliadať len na nepravdivé alebo zavádzajúce informácie a že nemala žiadnu „praktickú možnosť“ poskytnúť určité informácie, ktorých šírenie vnútroštátne zákony prísne zakazujú v rámci štátneho tajomstva a pod. Ďalej tvrdila, že príslušné ustanovenia antidumpingovej dohody WTO a dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ktoré rátajú so spôsobmi, akými možno poskytnúť dôverné informácie prešetrujúcim orgánom a umožňujú „dôverné zaobchádzanie“, nie vždy platia, keď má informácie poskytnúť orgán tretej krajiny, v tomto prípade čínska vláda. Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisia sa dostane do rozporu s dohodou o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ak odmietne uznať právny rozdiel na jednej strane medzi praktickou možnosťou vlády poskytnúť informácie, ktoré má zo zákona zakázané uvoľniť, a na druhej strane inými druhmi dôverných informácií, pre ktoré môže žiadať dôverné zaobchádzanie v normálnom priebehu prešetrovania.
(117)
Komisia neprehliadla žiadne informácie, ktoré čínska vláda z akéhokoľvek dôvodu nepredložila, pretože jednoducho nie je možné neprihliadať na niečo, čo nebolo poskytnuté. Na druhej strane v situácii, keď čínska vláda neposkytla alebo nesprístupnila na kontrolu určité informácie a informácie podobného druhu mala Komisia k dispozícii z iných zdrojov (väčšinou verejne dostupné, ale tiež od spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov alebo predložené niektorými bankami počas kontroly na mieste), zahrnula Komisia tieto informácie do spisu a použila ich pri rozhodovaní. Komisia nesúhlasí s tvrdením, že ustanovenia antidumpingovej dohody WTO a dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ktoré predpokladajú spôsoby, ktorými možno dôverné informácie poskytnúť prešetrovacím orgánom a umožňujú „dôverné zaobchádzanie“, neplatia pre čínsku vládu. V tejto súvislosti čínska vláda tvrdí, že od vlád sa má požadovať iná úroveň spolupráce než od vývozcov a že postavenie vlády si zaslúži „určitý stupeň úcty“, na ktorú vývozcovia nemajú nárok. Komisia nesúhlasí, pokiaľ ide o prešetrovania vyrovnávacích ciel. Čínska vláda je jednou zo zainteresovaných strán v konaní na účely základného nariadenia a zároveň je ako „zúčastnený člen“ viazaná ustanoveniami WTO a jeho judikatúrou.
V článku 28 ods. 1 základného nariadenia sa uvádza: „Ak zainteresovaná strana odmietne prístup k informáciám alebo iným spôsobom neposkytne požadované údaje v lehote stanovenej týmto nariadením, prípadne ak bráni vo prešetrovaní, na základe dostupných faktov je možné dospieť ku kladným alebo záporným dočasným alebo konečným zisteniam.“ V článku 12 ods. 7 Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach sa explicitne odkazuje na dôsledky nespolupráce vlád („zúčastnený člen“): „V prípadoch, keď ktorýkoľvek zúčastnený člen alebo zainteresovaná strana odmietne prístup k potrebným informáciám alebo ich inak neposkytne v rámci primeraného obdobia, alebo výrazne bráni prešetreniu, možno na základe dostupných faktov uskutočniť predbežné alebo konečné, kladné alebo záporné rozhodnutia.“ Preto, keď prešetrovacia krajina, v tomto prípade EÚ, uplatňuje svoje práva WTO v prešetrovaní vyrovnávacieho cla a požiada o informácie, ktoré považuje za potrebné na účely prešetrovania, vlády a vývozcovia majú rovnakú povinnosť spolupracovať. V priebehu prešetrovania sa čínska vláda často odvolávala na pravidlá o dôvernosti ako dôvod pre neposkytnutie požadovaných informácií, napríklad obežníkov Čínskej ľudovej banky, na účely overenia. Poznamenáva sa, že aj keby čínska vláda mala, ako tvrdí, „zo zákona zakázané uvoľniť takéto informácie“ je stále viazaná svojimi záväzkami WTO poskytnúť informácie považované za potrebné pre prešetrovanie. V tejto súvislosti ju nemôžu ustanovenia obecných právnych predpisov alebo interných pravidiel člena WTO oslobodiť od povinnosti spolupracovať pri prešetrovaní. V takýchto prípadoch konfliktu je povinnosťou čínskej vlády navrhnúť spôsoby umožnenia prístupu k informáciám, aby sa mohli primerane overiť. Bez ohľadu na uvedené, čínska vláda vlastne nikdy nevysvetlila toto tvrdenie a nikdy neposkytla žiadny dôkaz (napr. právne ustanovenie, ktorým je „zo zákona zakázané“ uvoľniť takéto informácie) v tomto ohľade.
(118)
Čínska vláda ďalej tvrdila, že list predchádzajúci overovaniu z 25. marca 2013 nebol dostatočne podrobný a neobsahoval konkrétne otázky, ktoré sa budú riešiť v priebehu overovacej návštevy na mieste. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že i keď neexistuje žiadna povinnosť, aby Komisia poslala zoznam všetkých otázok, ktoré položí počas overovania na mieste (a Komisia to nepovažuje za primerané), list z 25. marca 2013 predchádzajúci overovaniu obsahoval veľmi konkrétny a podrobný zoznam problémov a dokumentov, ktoré budú predmetom overovania v súlade s článkom 26 ods. 3 základného nariadenia a požiadavkami WTO. V liste sa však jasne upozornilo, že zoznam nie je vyčerpávajúci a že v prípade potreby sa môžu riešiť ďalšie problémy a dôkazy. V tejto súvislosti je takisto potrebné pripomenúť, že čínska vláda nenamietala obsah tohto listu pred overovaním, i keď na druhej strane odmietla diskutovať o niektorých bodoch, ktoré neboli výslovne uvedené v liste, ako sú informácie o najväčších bankách v ČĽR, účasť Komunistickej strany Číny (ďalej len „KSČ“) na riadení niektorých bánk alebo prístup niektorých bánk k devízovým rezervám Štátnej správy devízových rezerv, a vyhlásila, že nie je pripravená odpovedať na otázky týkajúce sa týchto oblastí.
(119)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia nebola počas overovania na mieste flexibilná a v skutočnosti „určila kategoricky stanovenú lehotu vo vzťahu k akejkoľvek žiadosti čínskej vlády o zmenu“. V rovnakom duchu tvrdila, že Komisia neprijala žiadne z „funkčných“ riešení navrhnutých čínskou vládou pre overovanie na národnom štatistickom úrade (ďalej len „NŠÚ“) a odmietla predĺžiť overovanie do pondelka 22. apríla 2013, aby mohlo overovanie na NŠÚ prebehnúť. Okrem toho úradníci Komisie začínali podľa čínskej vlády takmer každý pracovný deň overovanie s meškaním vzhľadom na ich neskoré príchody.
(120)
V súvislosti s uvedenými tvrdeniami Komisia zdôrazňuje, že flexibilita preukázaná jej úradníkmi na mieste bola úplná a bezpodmienečná. Úradníci Komisie výnimočne ponúkli overovanie dokumentov a dôkazov, ktoré sa čínska vláda usilovala predložiť aj po uzavretí určitého okruhu, pri viacerých príležitostiach výrazne nad rámec zvyčajného pracovného času. Stalo sa tak niekoľkokrát, aj keď to znamenalo potrebu presunu na iné overovacie miesta vo veľmi neskorú hodinu alebo návrat na miesta, kde už úradníci Komisie boli a už poskytli príležitosť na overenie dokumentov. Žiaľ, čínska vláda však neprijala tieto ponuky v dotknutých veciach, čo silne naznačuje, že nepredloženie dokumentov požadovaných Komisiou počas riadneho pracovného času nebolo spôsobené ich časovou tiesňou alebo neochotou Komisie ich overiť. Pokiaľ ide o oneskorený začiatok overovacích návštev, Komisia poznamenáva, že úradníci boli na mieste každý deň načas, ale, žiaľ, niekedy bolo meškanie spôsobené každodennými registračnými postupmi požadovanými čínskou vládou na prístup k rôznym overovacím lokalitám alebo jednoducho nedostatkom predstaviteľov čínskej vlády na sprevádzanie úradníkov pri príchode na overovacie lokality, čo ich nútilo dlho čakať, kým mohli začať. Komisia takisto poznamenáva, že overovacie návštevy trvali každý deň výrazne nad rámec zvyčajného pracovného času a že to bola čínska vláda, ktorá zrušila popoludňajšie zasadnutie overovacej návštevy v prvý deň, keď sa zástupcovia ministerstva techniky rozhodli nezúčastniť sa na návšteve (pozri odôvodnenie 122). Ak by čínska vláda v skutočnosti prijala všetky opakované ponuky úradníkov Komisie overiť dokumenty nad rámec pracovného času, návštevy by trvali dlhšie a že tomu tak nebolo, je spôsobené neochotou čínskej vlády v plnej miere spolupracovať.
(121)
Čínska vláda ďalej spochybnila postup Komisie neprijať nové dokumenty a dôkazy, ktoré vyžadujú overenie, po skončení overovacieho zasadnutia, ktorého sa týkajú. V tejto súvislosti je potrebné spresniť, že nie je a nikdy nebolo zámerom Komisie kategoricky neprihliadať na informácie poskytnuté týmto spôsobom. Komisia zohľadnila všetky predložené informácie, analyzovala ich kvalitu (napr. s výťahom z auditovanej účtovnej závierky sa zaobchádza inak, ak má formu jednoduchej tabuľky v programe Excel, a inak, ak ide o dokument v programe Word s uvedenými číselnými hodnotami, ktoré nie sú podporené žiadnym úradným zdrojom) a priradila im primeranú váhu zodpovedajúcu skutočnosti, že ich nedokázala overiť počas overovacej návštevy na mieste.
(122)
Pokiaľ ide o šesť dokumentov (25) predložených čínskou vládou v priebehu prešetrovania, ktorých obsah odmietla čínska vláda prerokovať počas overovacej návštevy na mieste, čínska vláda tvrdila, že Komisia nemá žiadny základ na použitie dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia. Tiež tvrdila, že Komisia nepomáhala čínskej vláde pri pochopení požiadavky poskytnúť tieto dokumenty a dokázať relevantnosť všetkých dotknutých dokumentov napriek tomu, že čínska vláda „pred začatím overovania konkrétne vyzvala Komisiu, aby pomohla čínskej vláde pri porozumení požiadavke poskytnúť tieto dokumenty a dokázať, že všetky dotknuté dokumenty sú relevantné“. V tejto súvislosti po prvé poznamenávame, že všetky dokumenty sa priamo týkajú príslušného priemyselného odvetvia (26), a preto bolo ich zaradenie do rozsahu pôsobnosti overovania veľmi dôležité.
Po druhé, formulácia, ktorú čínska vláda použila vo svojom liste Komisii z 11. apríla 2013, je odlišná od formulácie, než je tá, ktorú uvádza vo svojom liste z 3. júna 2013. Čínska vláda vo svojom liste z 11. apríla 2013 v skutočnosti uvádza, že overovanie uvedených dokladov „je pozastavené dovtedy, kým Komisia nedokáže presvedčivo dokázať, do akej miery sú tieto dokumenty považované za významné pre prešetrovanie, najmä pre údajné subvencie.“ Keďže všetky tieto dokumenty sa priamo týkajú príslušného priemyselného odvetvia a dokonca konkrétnych subvenčných schém, ako sú preferenčné úvery alebo preferenčné daňové režimy, ako je zrejmé z ich znenia, Komisii nechápala, čo možno dodať na dokázanie ich významu. Komisiu prekvapilo, že sa zdalo, že čínska vláda nemala problém s významom týchto dokumentov v čase ich predloženia, ale až vtedy, keď Komisia žiadala vysvetlenie.
(123)
Vo svojom liste z 23. mája 2013 Komisia uviedla, že jej bolo znemožnené overiť väčšinu predložených informácií k pôvodnej dokumentácii a krížovo ich skontrolovať so zdrojovými údajmi, ktoré boli použité na prípravu odpovede čínskej vlády k informáciám o finančnom trhu a finančných inštitúciách v ČĽR. Čínska vláda namietala, že vzhľadom na „veľmi všeobecnú a nekonkrétnu citáciu“ Komisia neposkytla čínskej vláde príležitosť zmysluplne sa vyjadriť, a preto neumožnila čínskej vláde uplatniť svoje právo na obhajobu riadnym spôsobom. Toto tvrdenie nezodpovedá skutočnosti. Komisia kládla v dotazníku veľmi konkrétne otázky a v súlade s bežným postupom mnohých prešetrovacích orgánov sa pokúsila overiť odpovede čínskej vlády počas overovacích návštev na mieste.
(124)
Konkrétne, čínska vláda uviedla vo svojej odpovedi na dotazník, že „úvery príslušnému priemyselnému odvetviu predstavujú veľmi malú časť celkových poskytnutých úverov. Niektoré banky napríklad uviedli v ich prílohe k dotazníku, že úvery poskytnuté príslušnému odvetviu predstavovali menej než 1 % celkových úverov.“ Počas overovania čínska vláda nedokázala podložiť toto tvrdenie žiadnymi dôkazmi a jednoducho odkazovala Komisiu na banky.
(125)
Komisia tiež žiadala štatistiky o úveroch poskytnutých príslušnému odvetviu. Čínska vláda tvrdila, že nevedie takú evidenciu. Keď Komisia zisťovala, či sa čínska vláda pokúšala zostavovať takúto štatistiku a žiadala informácie od bánk, pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu prítomný pri overovaní odpovedal, že nevie o tom, pretože za štatistiku zodpovedá iné oddelenie čínskeho bankového regulačného orgánu. Čínska vláda nepredložila žiadne štatistiky požadované v dotazníku a opakovane v postupe odstraňovania nedostatkov. Komisia opakovane uviedla vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu, že táto téma bude zahrnutá.
(126)
V súvislosti s bankami sa Komisia počas overovacej návštevy informovala o posudzovaní rizika a úverovej bonity, celkovej prevádzkovej situácii, riadení, výške úverov, finančnom využití, platobnej schopnosti, štruktúre záruky a obchodnej spolupráci medzi bankami a príjemcami úverov, pretože čínska vláda sa k týmto okruhom vyjadrila vo svojej odpovedi na dotazník. Napriek tomu, že tieto témy boli uvedené v liste predchádzajúcom overovaniu, čínska vláda opäť nedokázala predložiť žiadne dôkazy podporujúce jej vlastné tvrdenia a odkázala Komisiu na banky.
(127)
Vo svojej odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky čínska vláda predložila určité informácie o percentuálnom podiele štátneho vlastníctva v niektorých bankách. Poznamenávame, že čínska vláda pôvodne v odpovedi na dotazník uviedla, že nemá k dispozícii takéto informácie a že predložila v tejto súvislosti informácie až potom, keď Komisia poukázala na to, že v článku 24 zákona o obchodných bankách v skutočnosti sa vyžaduje, aby banky nahlasovali tieto informácie čínskemu bankovému regulačnému orgánu. Keď Komisia počas overovacej návštevy zisťovala, čo je zdrojom tejto informácie, prítomný pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu uviedol, že on to nevie, pretože za zhromažďovanie týchto údajov zodpovedá iné oddelenie čínskeho bankového regulačného orgánu. Podľa článku 2 dočasných nariadení o dozorných radách v kľúčových štátnych finančných inštitúciách (predložený EXIM bankou v jej odpovedi na písomné upozornenie o nedostatkoch) „zoznam štátnych finančných inštitúcií, do ktorých Štátna rada vysiela dozorné rady, odporúča správny orgán pre dozorné rady v štátnych finančných inštitúciách“. Keďže toto právne ustanovenie odkazuje na správny orgán pre dozorné rady v štátnych finančných inštitúciách, zdá sa, že čínska vláda si je vedomá, ktoré finančné inštitúcie vlastní. Napriek tomu však Komisia nebola schopná vzhľadom na nespoluprácu čínskej vlády overiť tieto informácie či dokonca identifikovať zdroj informácií. Verejne dostupné informácie naznačujú, že okrem bánk nahlásených čínskou vládou v odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky (27) existujú aj iné banky v štátnom vlastníctve (ktoré poskytli úvery vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky).
(128)
Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda tvrdila, že Komisia „nežiadala“ v dotazníku ani v písomnom upozornení na nedostatky „podporné dôkazy alebo zdroje údajov“ a „teraz zrazu poukazuje na nedostatok podporných dôkazov alebo zdrojov údajov“. Aby sme to uviedli na správnu mieru, Komisia - ako akýkoľvek iný prešetrujúci orgán - overuje údaje predložené všetkými stranami v rámci konania a čínska vláda o tom vedela, pretože Komisia uviedla už v sprievodnom liste k dotazníku, že odpovede môžu byť predmetom overovania. Okrem toho vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu Komisia zahrnula aj túto konkrétnu otázku medzi oblasti, ktoré budú predmetom overovania (28). Preto skutočnosť, že Komisia žiada podporné dôkazy k vyhláseniam čínskej vlády, iste nebola pre čínsku vládu prekvapením, ale bežným postupom uplatňovaním Komisiou vo všetkých prípadoch.
(129)
Keď počas overovania Komisia požiadala čínsku vládu o predloženie zoznamu 10 najväčších bánk v ČĽR a údajov o ich podiele na trhu, čínsky bankový regulačný orgán odpovedal, že dokáže predložiť takéto informácie, ale že nemôže odpovedať na otázku skôr, než ako ju dostane v písomnej podobe. Komisia vysvetlila, že otázka položená počas overovacej návštevy ústne má rovnakú platnosť ako akékoľvek otázky predložené v písomnej podobe, a poukázala na skutočnosť, že pri iných ústnych otázkach čínska vláda nepožadovala pred odpoveďou ich predloženie v písomnej podobe. Napriek tomuto vysvetleniu čínska vláda stále tieto informácie neposkytla.
(130)
Komisia žiadala v dotazníku dokumenty, ktoré boli základom pre zriadenie čínskeho bankového regulačného orgánu a udelili mu mandát. Čínska vláda predložila dokument Národného ľudového kongresu, ktorý jednoducho hovorí, že sa vytvorí čínsky bankový regulačný orgán. Keď sa Komisia informovala, či existujú nejaké ďalšie dokumenty, ktoré ustanovujú mandát a účel čínskeho bankového regulačného orgánu, prítomný pracovník povedal, že existuje mnoho ďalších zákonov týkajúcich čínskeho bankového regulačného orgánu, ale ak Komisia chcela získať tieto dokumenty, mala o ne požiadali pred overovaním. Pripomíname, že v dotazníku požiadala Komisia čínsku vládu „poskytnúť dokumenty, ktoré boli základom pre zriadenie tohto orgánu, a udelili mu mandát“, a preto požiadala o tieto dokumenty pred overovaním.
(131)
Keď Komisia žiadala štatistiky a správy bánk, ktoré poskytli úvery vývozcom zaradeným do vzorky pre obdobie prešetrovania, poukázala na článok 33 zákona ČĽR o regulácii a dohľade nad bankovým sektorom (29), čo naznačuje, že čínsky bankový regulačný orgán zhromažďuje takéto štatistiky. Prítomný pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu povedal, že najprv musí požiadať právne oddelenie o povolenie, ale do konca overovania neposkytol v tomto ohľade žiadne informácie. Opakovane je potrebné poznamenať, že Komisia žiadala tieto informácie v dotazníku a v písomnom upozornení na nedostatky a vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu uviedla, že štatistiky budú predmetom overovania.
(132)
Čínska vláda ďalej tvrdila, že tvrdenia v podnete, ktoré hovorili o čínskych bankách, že sú verejnými orgánmi, vychádzajú len z jednoduchých tvrdení o štátnom podiele, ktoré zase vychádzajú z „nezákonných“ určení v prípade natieraného bezdrevného papiera. Toto tvrdenie je nesprávny výklad faktov uvedených v podnete. V podnete navrhovateľ uvádza okrem štátneho vlastníctva aj medzi iným úvery poskytnuté bankami na základe politických direktív štátnym agentúram riadiacim finančné inštitúcie, aby zvýšili úvery a pôžičky podnikom na podporu nových technológií a výrobkov (vrátane FV odvetvia). Zistenia v prípade natieraného bezdrevného papiera o tom, že čínske banky sú verejné orgány, vychádzajú z viacerých prvkov než len vlastníctvo (napr. vládne zásahy a usmernenia bankám nasmerovať preferenčné úvery do papierenského priemyslu prostredníctvom vládnych plánov) a tieto zistenia sú úplne v súlade s legislatívou EÚ a WTO. Okrem toho zistenia o postavení štátnych bánk ako verejných orgánov boli potvrdené aj v prípade ocele s organickým povlakom.
(133)
Čínska vláda aj naďalej tvrdila, že nebolo v jej praktickej schopnosti poskytnúť informácie o 3 800 bankách a finančných inštitúciách, ktoré existujú v ČĽR, a že čínsky bankový regulačný orgán v žiadnom prípade neuchováva záznamy o percente vlastníctva štátu v bankách. Komisia nerozumie, prečo čínska vláda opakovane odkazuje na všetky banky v ČĽR v súvislosti s vlastníctvom čínskeho štátu v nich, keďže požadované informácie boli vyslovene obmedzené na tie banky „kde má čínska vláda priamy alebo nepriamy vlastnícky podiel“ (30). Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 127, tvrdenie čínskej vlády, že čínsky bankový regulačný orgán (alebo akýkoľvek iný štátny orgán) neuchováva záznamy o svojom vlastníckom podiele v bankách, sa javí v rozpore s viacerými čínskymi právnymi predpismi.
(134)
Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda zopakovala svoje tvrdenie, že nemá právomoc nariadiť „nezávislým bankám“ poskytnutie dôverných informácií, a poukázala na list, ktorý bol údajne v tejto veci zaslaný bankám. Je pravda, že v priebehu overovania čínska vláda ukázala originál listu určeného bankám, ale keď Komisia žiadala od čínskej vlády predloženie dôkazu, ktorým bankám a finančným inštitúciám bol tento list zaslaný, čínska vláda nedokázala takýto dôkaz poskytnúť. Čínska vláda tiež tvrdila, že niektoré inštitúcie uvedené v prílohe 7 k písomnému upozorneniu na nedostatky neboli banky. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že tieto inštitúcie boli oznámené Komisii vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky ako inštitúcie, ktoré im poskytli úvery.
(135)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia sa ani vo svojom dotazníku, ani v písomnom upozornení na nedostatky nikdy nezaoberala otázkou obežníkov Čínskej ľudovej banky YinFa [2003] a [2004]. Treba poznamenať, že v liste predchádzajúcom overovaniu Komisia zaradila „predpisy/obežníky/internú dokumentáciu Čínskej ľudovej banky týkajúce sa regulácie úrokových sadzieb v ČĽR“ medzi okruhy, ktoré budú súčasťou overovania. Je zrejmé, že oba obežníky patria do tejto kategórie. Vo svojej odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky čínska vláda dokonca odkázala na článok na webovej strane Čínskej ľudovej banky, ktorá odkazovala na jeden z týchto obežníkov. Čínska vláda však neposkytla žiadne obežníky Čínskej ľudovej banky a predložila len údaje z webovej stránky Čínskej ľudovej banky týkajúce sa spravovania úrokových mier úverov a vkladov v Číne, ktoré boli pri porovnaní s obežníkmi YinFa [2003] a [2004] dostupnými na internete neúplné. Treba takisto poznamenať, že čínska vláda neodmietla predloženie týchto dokumentov z dôvodu nepripravenosti na takúto otázku, ale skôr z dôvodu údajnej dôvernosti obežníkov. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že tvrdenie čínskej vlády týkajúce sa dôvernosti uvedených obežníkov Čínskej národnej banky je v rozpore s jej vlastnými zaužívanými postupmi v tomto konaní. V pripomienkach ku konečnému sprístupneniu informácií predložila čínska vláda úplné znenie iného obežníka Čínskej ľudovej banky na podporu svojho tvrdenia, že osobitné úvery poskytnuté komerčným bankám v štátnom vlastníctve boli zrušené, pričom dôvernosť vyžadovaná v prípade iných obežníkov nebola v danom prípade prekážkou. Pokiaľ ide o výpisy z webovej lokality Čínskej ľudovej banky, Komisia ich vzala na vedomie a na ich obsah prihliadala. Úplnosť informácií o tejto veci si však tiež vyžadovala informácie z týchto dvoch obežníkov, ktoré dopĺňajú informácie predložené čínskou vládou.
3.3. Individuálne preskúmanie (IP)
(136)
Žiadosti o individuálne preskúmanie podľa článku 27 ods. 3 základného nariadenia predložili šiesti spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia, t. j. spoločnosti CNPV Dongying Solar Power Co.Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co.Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co.Ltd., and Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Týmto spoločnostiam nebolo možné udeliť individuálne preskúmanie, pretože v dôsledku veľkého počtu údajných subvenčných schém a časovo náročného charakteru prešetrovania by bolo neprimerane náročné a mohlo by zabrániť ukončeniu prešetrovania v primeranej lehote.
3.4. Špecifické schémy
(137)
Komisia na základe informácií uvedených v podnete požadovala informácie týkajúce sa týchto schém, súčasťou ktorých bolo údajné poskytovanie subvencií zo strany štátneho orgánu:
i)
Preferenčné úvery na politiky, iné financovanie, záruky a poistenie
-
Preferenčné úvery na politiky;
-
Poskytovanie úverových liniek;
-
Subvenčné programy exportných úverov;
-
Vývozné záruky a poistenia pre ekologické technológie;
-
Výhody poskytnuté prostredníctvom umožnenia prístupu k holdingovým offshore spoločnostiam a splatenie úverov štátom;
ii)
Grantové programy
-
Fond pre výskum a vývoj výrobkov určených na vývoz;
-
Subvencie na rozvoj programu s názvom Famous Brands a China World Top Brands;
-
Fondy na vonkajšie rozšírenie priemyslu v provincii Guangdong;
-
Demonštračný program Golden Sun;
iii)
Programy oslobodenia od priamych daní a ich zníženia
-
Program oslobodenia od daní počas dvoch rokov a potom tri roky polovičná daň pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou;
-
Zníženie dane z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou orientované na vývoz;
-
Úľavy na dani z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou na základe zemepisnej polohy;
-
Zníženie dane pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktoré nakupujú zariadenia vyrobené v Číne;
-
Daňová kompenzácia za výskum a vývoj uskutočňovaný podnikmi so zahraničnou majetkovou účasťou;
-
Vrátenie dane na účely opätovného investovania ziskov podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou do podnikov orientovaných na vývoz;
-
Preferenčné daňové programy pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou uznané za podniky s vyspelými a novými technológiami;
-
Zníženie daní pre podniky s vyspelými a novými technológiami, ktoré sú zapojené do určených projektov;
-
Politika preferenčných daní z príjmov pre podniky pôsobiace v severovýchodnom regióne;
-
Daňové programy v provincii Guangdong;
iv)
Programy nepriamych daní a dovozných ciel
-
Oslobodenie od DPH a zníženie dovozných ciel na používanie dovezených zariadení;
-
Zníženie DPH pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne;
-
Oslobodenie od DPH a cla nákupov nehnuteľného majetku v rámci programu rozvoja zahraničného obchodu;
v)
Poskytovanie tovaru a služieb vládou za cenu nižšiu ako primeranú
-
Poskytovanie polykryštalického kremíka vládou za cenu nižšiu ako primeranú;
-
Poskytovanie hliníkových výliskov vládou za cenu nižšiu než primeranú;
-
Poskytovanie skla vládou za cenu nižšiu ako primeranú;
-
Poskytovanie energie vládou;
-
Poskytovanie pozemkov a užívacích práv k pozemkom vládou cenu nižšiu ako primeranú.
3.4.1. Preferenčné úvery na politiky, iné financovanie, záruky a poistenie
a) Nedostatočná spolupráca a využitie dostupných faktov
- Finančný trh a inštitúcie v Číne
(138)
Komisia požiadala čínsku vládu o predloženie informácií týkajúcich sa podielu úverov poskytnutých bankami, v ktorých je čínska vláda najväčším alebo jediným akcionárom, bankami, v ktorých má čínska vláda akcionársky podiel, ale nie je najväčším akcionárom, bankami, v ktorých čínska vláda nie je akcionárom, a bankami, ktoré sú v zahraničnom vlastníctve, priemyslu ako celku a priemyselnému odvetviu, ktorého sa týka toto konanie. Čínska vláda odpovedala, že neuchováva záznamy o sumách/percentuálnych podieloch úverov poskytnutých štátnymi bankami a že čínska vláda takisto neuchováva záznamy o úveroch poskytnutých FV odvetviu. Čínska vláda neodporučila žiadny alternatívny zdroj týchto informácií.
(139)
Komisia priložila k úvodnému antisubvenčnému dotazníku osobitný dotazník (dodatok A) určený bankám/finančným inštitúciám a požiadala čínsku vládu, aby ich postúpila bankám/finančným inštitúciám, ktoré poskytujú úvery príslušnému priemyselnému odvetviu. Účelom dodatku A bolo overiť tvrdenia v podnete, že čínske štátne banky sú verejnými orgánmi. Komisia sa okrem iného usilovala získať informácie o organizácii vládnej kontroly v takýchto čínskych bankách a vykonávaní vládnych politík alebo záujmov súvisiacich s fotovoltickým priemyslom (t. j. informácie o správnej rade a valnom zhromaždení akcionárov, zápisnice z porád akcionárov/riaditeľov, o národnosti akcionárov/riaditeľov, informácie o úverových politikách a posudzovaní rizika v súvislosti s úvermi poskytnutými spolupracujúcim vyvážajúcim výrobcom).Čínska vláda v odpovedi na dotazník predložila vyplnený dodatok A len za päť bánk (China Development Bank, EXIM banka, Šanghajská banka, Čínska banka (31) a Huaxia Bank). V písomnom upozornení na nedostatky Komisia zopakovala svoju pôvodnú žiadosť o informácie. Komisia, aby uľahčila spoluprácu s čínskou vládou, poskytla zoznam bánk/finančných inštitúcií, ktoré poskytli úvery spoločnostiam zaradeným do vzorky, a opätovne požiadala čínsku vládu o postúpenie dodatku A týmto subjektom. V odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky neboli predložené žiadne doplňujúce odpovede na dodatok A.
(140)
Komisia tiež žiadala informácie o štátnom vlastníctve bánk a finančných inštitúcií. Vo svojej odpovedi na dotazník čínska vláda uviedla, že neuchováva žiadne záznamy o vlastníckych podieloch, a neuviedla žiadny návrh na získanie týchto informácií. Keď Komisia vo svojom písomnom upozornení na nedostatky upozornila, že túto informáciu je povinné uviesť v stanovách bánk a že k týmto má čínska vláda ako akcionár prístup, predložila čínska vláda informácie o vlastníckych podieloch 16 bánk. Avšak s výnimkou piatich bánk, pri ktorých čínska vláda uviedla ako zdroj výročné správy, neposkytla žiadne podporné dôkazy pre tieto informácie a ani nezverejnila, čo boli zdrojové údaje pre tieto informácie. Pokiaľ ide o ostatné banky, ktoré poskytli úvery príslušnému priemyselnému odvetviu, čínska vláda neposkytla vôbec žiadne informácie o svojom vlastníckom podiele. V dôsledku toho Komisia nedokázala overiť presnosť a správnosť uvádzaných údajov o vlastníckych podieloch v bankách a iných finančných inštitúciách.
(141)
Čínska vláda tvrdila, že rating BB uplatňovaný na vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky (na účely úverovej referenčnej hodnoty) je „mimoriadne nepriaznivý“ a že Komisia „vo svetle skutočných faktov prípadu nevysvetlila, ako prišla k záveru, že toto je presný a najprimeranejší záver“. Čínska vláda ďalej tvrdila, že táto metodika predstavuje „neprípustný nepriaznivý záver“. Hoci toto tvrdenie bolo vyslovené v súvislosti s jedným z predchádzajúcich prípadov (t. j. natieraného bezdrevného papiera) a pred sprístupnením informácií týkajúcich sa ratingu vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky v tomto konaní, je potrebné poznamenať, že Komisia tomto prípade alebo v iných prípadoch, na ktoré čínska vláda odkazovala vo svojom podaní, nepoužila „nepriaznivé dostupné fakty“. Komisia len vyvodila primerané závery zo skutočností v záznamoch, ktoré ukázali absenciu riadneho posúdenia úverového rizika, pozri odôvodnenia 175 až 178. Je potrebné zdôrazniť, že v priebehu obdobia prešetrovania čínsky FV priemysel vykazoval veľké straty a bolo jasné, že jeho finančná situácia je veľmi ťažká. Niektoré posúdenia úverového rizika poskytnuté spoločnosťami zaradenými do vzorky ukázali, že hodnotenie BB pre obdobie prešetrovania ako celok nebolo neprimerané. V skutočnosti niektoré posúdenia úverového rizika jasne ukazujú, že viaceré skupiny boli v skutočnosti viac či menej v platobnej neschopnosti.
- Overovanie v bankách
(142)
Vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu Komisia oznámila zámer uskutočniť overenie v bankách, ktoré odpovedali na dodatok A k dotazníku, a poskytli veľkú časť úverov vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky, t. j. China Development Bank, Export Import Bank of China, Šanghajská banka a Huaxia Bank, a poskytla podrobný zoznam subjektov, ktoré budú zahrnuté do overovania. Už v úvodnom dotazníku určenom pre čínsku vládu Komisia jasne vysvetlila, že informácie poskytnuté v odpovediach k dotazníku môžu byť predmetom overovania na mieste. V liste predchádzajúcom overovaniu Komisia tiež uviedla, že od čínskej vlády sa „požaduje, aby poskytla všetky podporné dokumenty, ktoré boli použité na prípravu vecnej odpovede, vrátane zdrojových dokumentov a aplikácií“. Ďalší dvaja hlavní poskytovatelia preferenčného financovania vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky vôbec nepredložili požadované informácie (Poľnohospodárska banka Číny), alebo informácie boli predložené v ich mene bez možnosti ich overenia (Čínska banka).
- Šanghajská banka
(143)
Vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu z 25. marca 2013 oznámila Komisia čínskej vláde svoj zámer overiť Šanghajskú banku a na uľahčenie overovacej návštevy ponúkla v prípade potreby predĺženie overovacej návštevy do 22. apríla 2013 (32). Vo svojej úvodnej odpovedi na list predchádzajúci overovaniu z 5. apríla čínska vláda nepotvrdila, či sa overovanie Šanghajskej banky uskutoční, ale informovala sa, či Komisia bude ochotná overiť Šanghajskú banku na inom mieste než je zvyšná časť overovania (t. j. Šanghaj namiesto Pekingu). Komisia, aby uľahčila overovaciu návštevu, s tým výnimočne súhlasila. Vyzvala však čínsku vládu, aby potvrdila overovanie v Šanghaji najneskôr do 9. apríla (t. j. tri pracovné dni pred začatím overovania v Pekingu), aby tím mohol zabezpečiť praktické aspekty súvisiace s takouto zmenou plánu overovania. Čínska vláda potvrdila až 11. apríla (jeden pracovný deň pred začiatkom overovania), že Šanghajská banka je k dispozícii na overovanie v dňoch 23. alebo 24. apríla 2013. V ten istý deň Komisia oznámila čínskej vláde, že z dôvodu takéhoto neskorého potvrdenia nie je možné uskutočniť zmeny v rozvrhu. Okrem toho termíny navrhnuté čínskou vládou (23. alebo 24. apríl) boli za rámcom obdobia odsúhlaseným čínskou vládu a Komisiou na uskutočnenie overovania a dokonca aj za predĺžením lehoty ponúknutým Komisiou. Výsledkom bolo, že Komisia nemohla overiť odpoveď na dodatok A predloženú Šanghajskou bankou a informácie o úveroch poskytnuté touto bankou vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky. V dôsledku toho Komisia vo svojom liste z 23. mája 2013 informovala čínsku vládu, že zvažuje uplatnenie článku 28 nariadenia (ES) č. 597/2009 v súvislosti s neoverenými informáciami predloženými Šanghajskou bankou.
(144)
Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda tvrdila, že overenie Šanghajskej banky sa neuskutočnilo kvôli nedostatku flexibility na strane Komisie, že Komisia nenavrhla žiadne alternatívne termíny na overovanie a jednoducho „odmietla zvážiť overenie Šanghajskej banky“. Tieto tvrdenia sú jednoducho nesprávne. Komisia zreteľne uviedla vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu, že pôvodný návrh na overovanie bánk bol 17. a 18. apríl 2013 s možnosťou ďalšieho dňa 22. apríla a že návrh vhodnej doby na návštevu bánk v priebehu celého overovacieho obdobia (t. j. úplný pracovný týždeň plus ďalší deň) ponecháva na čínsku vládu. Napriek tomu čínska vláda navrhla termín overovania Šanghajskej banky mimo tohto obdobia a spravila tak len jeden pracovný deň pred začiatkom overovacej návštevy. Podľa názoru Komisie bola ponúknutá flexibilita viac ako dostatočná a na rozdiel od tvrdenia čínskej vlády bolo na overenie Šanghajskej banky ponúknutých celkom šesť alternatívnych dni.
- Banka Hua Xia
(145)
Vo svojom liste z 23. mája 2013 Komisia vysvetlila čínskej vláde, že nebola schopná overiť niektoré časti odpovede banky Huaxia Bank (ďalej len „Huaxia“) na dodatok A, konkrétne vlastnícku štruktúru, posúdenie úverovej bonity vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky a rizikovú prirážku účtovanú rôznym priemyselným odvetviam, a najmä príslušnému odvetviu.
(146)
Vo svojej odpovedi z 3. júna 2013 čínska vláda tvrdila, že Huaxia vysvetlila vlastnícku štruktúru a poskytla ďalšie informácie a vysvetlenia Komisii ohľadne svojich akcionárov, že na posúdenie úverovej bonity klientov sa uplatňujú zákony o bankovom tajomstve a zmluvné dohody medzi bankami a ich klientmi.
(147)
V súvislosti s vlastníckou štruktúrou je potrebné poznamenať, že vo svojej odpovedi na dodatok A Huaxia tvrdila, že bola zapísaná do registra „bez akýchkoľvek akcií štátu“, a nezverejnila žiadne informácie o vlastníctve štátu, i keď to bolo výslovne požadované Komisiou v dodatku A. Komisia poukázala na to, že to je v rozpore s iným informáciami poskytnutými čínskou vládou a že Huaxia pripustila, že niektorí z akcionárov sú vo vlastníctve štátu, a poskytla podklad s informáciami v čínštine o niektorých z nich. Stále nie je z informácií poskytnutých bankou Huaxia jasné, aký je podiel štátneho vlastníctva banky.
(148)
Pokiaľ ide o posúdenie úverovej bonity, Komisia poznamenáva, že banka dokázala poskytnúť takýto dokument k jednej zo spoločností (po zabezpečení ochrany totožnosti spoločnosti určitými zmenami v dokumente), zatiaľ čo pri ostatných požadovaných dokumentoch tvrdila, že sa na ne vzťahujú zákony o tajomstve a zmluvné dohody medzi bankami a ich klientmi. Tento rozdielny prístup je ťažko pochopiteľný.
- Export Import Bank of China
(149)
Vo svojom liste z 23. mája 2013 Komisia informovala čínsku vládu, že odpovede Export Import Bank of China (ďalej len „EXIM“) na dodatok A a na písomné upozornenie na nedostatky boli neúplné a že EXIM nepredložila určité dokumenty, ktoré boli výslovne požadované, t. j. stanovy, oznámenie o založení Export Import Bank of China vydané Štátnou radou alebo Opatrenia Export Import Bank of China na správu úverov na vyspelé technické výrobky pre vyvážajúcich predajcov. Pokiaľ ide o stanovy, čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 tvrdila, že EXIM vzhľadom na svoju vnútropodnikovú politiku nemohla predložiť stanovy (čo je vnútorný riadiaci dokument), ale odkázala na on-line verziu, ktorá bola údajne ponúknutá na konzultáciu na laptope poskytnutým bankou EXIM počas overovania. Komisia je zmätená týmto vysvetlením, ktoré nedáva zmysel. Ak bol dokument počas overovania dostupný on-line, nevidí Komisia žiadny dôvod, prečo by sa nemohol predložiť tak, ako sa opakovane žiadalo už v dotazníku, v písomnom upozornení na nedostatky a znovu počas overovania. V skutočnosti tvrdenie, že EXIM sprístupnila tento dokument na laptope počas overovania, je nesprávne. EXIM uviedla, že Komisia má preskúmať dokument on-line, ale úradník Komisie vysvetlil, že v priestoroch overovania nemajú prístup k internetu. Okrem toho EXIM neposkytla ani odkaz na on-line verziu stanov.
(150)
Pokiaľ ide o ďalšie dva dokumenty, EXIM dôvodila, že nemôžu byť poskytnuté vzhľadom na ich dôverný charakter a vnútorné predpisy. Bola to samotná EXIM, ktorá vo svojej odpovedi na upozornenie na nedostatky uviedla, že „EXIM bola zriadená a podniká v súlade s oznámením o založení Export Import Bank of China vydaným Štátnou radou a so stanovami Export Import Bank of China“. Preto sa tieto dokumenty považovali za zásadné pre overenie tvrdení v podnete, že EXIM je verejným orgánom, ale Komisii k nim odmietli prístup. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že iná politicky orientovaná banka, t. j. China Development Bank, predložila v tomto prešetrovaní podobný dokument o svojom zriadení, ako aj niekoľko ďalších oznámení Štátnej rady. EXIM tiež nepodložila svoje tvrdenia o dôvernosti žiadnymi dôkazmi. Okrem toho, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 117, vlády sa nemôžu odvolávať na interné pravidlá, aby sa vyhli povinnostiam vyplývajúcim z dohody o subvenciách a zo základného nariadenia. To isté platí pre Opatrenia Export Import Bank of China na správu úverov na vyspelé technické výrobky pre vyvážajúcich predajcov, v prípade ktorých si EXIM tiež nárokovala na dôvernosť bez akýchkoľvek podporných dôkazov a dokonca odmietla diskutovať o účele tohto dokumentu.
(151)
EXIM neposkytla ani informácie o zložení predstavenstva a dozornej rady, ktoré boli opakovane požadované, s vysvetlením, že „zloženie predstavenstva sa mení“ a že otázky Komisie o príslušnosti členov rady v KSČ „predstavujú neoprávnené a nevhodné otázky v súvislosti s antisubvenčným prešetrovaním.“ Skutočnosť, že zloženie predstavenstva sa mení, nie je na účely tohto prešetrovania relevantná. Relevantné ale je zastúpenie štátu v radách EXIM, avšak čínska vláda aj EXIM odmietli túto informáciu poskytnúť. Komisia tiež považuje členstvo vyšších riadiacich pracovníkov EXIM v KSČ (a všetkých bánk v tejto veci) za zásadné na účely stanovenia rozsahu štátneho vplyvu na riadenie bánk. Podľa stanov KSČ „strana musí zachovať a zlepšiť základný hospodársky systém, v ktorom verejné vlastníctvo zohráva dominantnú úlohu a rôzne hospodárske odvetvia sa rozvíjajú bok po boku …“ (33), preto skúmanie vplyvu KSČ v EXIM bolo považované za nevyhnutné na účely tohto prešetrovania, a najmä na posúdenie úrovne štátnej kontroly v bankách.
(152)
Pokiaľ ide o štatistické údaje o vývoze rôznych kategórií výrobkov, ktoré sa požadovali už v dotazníku a ktoré je EXIM zo zákona povinná hlásiť čínskemu bankovému regulačnému orgánu, čínska vláda vo svojom liste z 3. júna 2013 tvrdila, že potrebuje viac času na prípravu týchto informácií. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že vzhľadom na to, že Komisia žiadala tieto informácie už v úvodnom dotazníku, mala čínska vláda na prípravu týchto informácií viac ako tri a pol mesiaca, ale neurobila to. EXIM tvrdila, že „tento druh informácií možno nájsť vo výročných správach“, ale to nie je pravda. Informácie vo výročných správach, na ktoré odkazuje čínska vláda, sa vzťahujú na iné obdobia než informácie požadované Komisiou v dotazníku a počas overovacej návštevy.
(153)
Čínska vláda správne tvrdila, že v odpovedi na dotazník predložila okrem iného sumu vývozných úverov určených pre vývoz mechanických a elektrických výrobkov a nových vyspelých technických výrobkov. Treba poznamenať, že Komisia nikdy nespochybňovala predloženie týchto údajov. Komisia spochybnila skutočnosť, že keď sa pokúšala overiť tieto údaje počas overovacej návštevy, EXIM nebola schopná poskytnúť žiadne podporné dôkazy a dokonca ani vysvetliť, odkiaľ tieto údaje pochádzajú. Podobne nebolo Komisii povolené overiť údaje týkajúce sa podielu vývozných úverov vo fotovoltickom priemyselnom odvetví, ktoré čínska vláda predložila v odpovedi na dotazník. Je zaujímavé, že EXIM nepovažovala žiadny z týchto údajov za dôverné, ale keď Komisia požiadala o zdrojové dáta na ich overenie, EXIM odmietla prístup k nim a ako dôvod uviedla zachovanie dôvernosti. EXIM použila rovnaké odôvodnenie v prípade súm vývozných úverov poskytnutých výrobcom zaradeným do vzorky a spolupracujúcim výrobcom. Údaje síce uviedla v odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky, ale nedovolila z dôvodu zachovania dôvernosti, aby ich Komisia overila. Nebolo teda možné fakticky overiť drvivú väčšinu štatistík predložených bankou EXIM.
(154)
EXIM tiež odmietla vysvetliť a podložiť príslušnými dôkazmi úverové ratingy vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky a analýzy, ktoré viedli k týmto ratingom.
- China Development Bank
(155)
Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda uvádza, že je znepokojená „osobnými otázkami“ Komisie „týkajúcimi sa príslušnosti členov predstavenstva a vyššieho vedenia k politickej strane“. Toto tvrdenie nie je správne. Otázky týkajúce sa väzby medzi členmi predstavenstva a vyššieho vedenia a Komunistickej strany Číny boli čisto technického charakteru a, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 151, ich dôvodom je pomoc pri vymedzení úlohy KSČ v čínskom hospodárstve.
(156)
Počas overovania sa Komisia pokúsila overiť posúdenie úverovej bonity vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky. China Development Bank poskytla niektoré všeobecné informácie, ale odmietla zverejniť akékoľvek informácie v súvislosti s posudzovaním úverovej bonity vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky či dokonca s hodnotením rizík a hodnotiacou správou FV priemyselného odvetvia.
(157)
V odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky China Development Bank predložila údaj o rizikovej prirážke účtovanej príslušnému odvetviu. Počas overovania China Development Bank opravila svoju odpoveď v tomto smere, ale napriek opakovaným žiadostiam Komisie v priebehu overovacej návštevy neposkytla žiadne podporné dôkazy pre tento údaj ani vysvetlenie základu pre tento údaj.
b) Čínske banky vo vlastníctve štátu sú verejné orgány
(158)
Navrhovateľ tvrdí, že štátom vlastnené komerčné banky v ČĽR sú verejné orgány v zmysle článku 2 písm. b) základného nariadenia.
(159)
Odvolací orgán WTO vo svojej správe vo veci Spojené štáty - Konečné antidumpingové a vyrovnávacie clá na určité výrobky z Číny (34) (správa odvolacieho orgánu) vymedzuje verejný orgán ako subjekt, ktorý „má alebo vykonáva vládnu právomoc alebo mu vládna právomoc bola zverená“. Podľa odvolacieho orgánu môže dôkaz, že vláda významne kontroluje subjekt a jeho konanie, slúžiť ako dôkaz, že príslušný subjekt má vládnu právomoc a pri plnení vládnych funkcií ju vykonáva. Tam, kde dôkazy ukazujú, že formálne indície vládnej kontroly sú mnohoraké a existuje tiež dôkaz, že takáto kontrola bola vykonávaná významným spôsobom, potom možno na základe takýchto dôkazov dôjsť k záveru, že príslušný subjekt vykonáva vládnu moc (35). Odvolací orgán mal aj za to, že verejné orgány sú charakterizované aj „vykonávaním vládnych funkcií“ (36), ktoré by sa „v právnom poriadku príslušného člena spravidla považovali za vykonávanie vládnej moci“ (37).
(160)
Nasledujúca analýza sa zameriava na to, či príslušné štátom vlastnené komerčné banky vykonávajú funkcie, ktoré sa v Číne spravidla považujú za súčasť vládnej praxe, a ak áno, či pritom vykonávajú vládne príkazy. Prešetrovaním sa zistilo, že čínsky finančný trh je charakterizovaný vládnymi intervenciami, pretože väčšina veľkých bánk je v štátnom vlastníctve. Čínske úrady poskytli len veľmi obmedzené informácie o podiele/vlastníctve bánk v ČĽR. Komisia však, ako sa uvádza ďalej, zozbierala dostupné informácie s cieľom dospieť k reprezentatívnemu zisteniu. Komisia sa pri analýze, či sú banky subjektmi, ktoré majú alebo vykonávajú vládnu právomoc alebo im vládna právomoc bola zverená (verejné orgány), tiež usilovala získať informácie nielen o štátnom vlastníctve bánk, ale aj o iných charakteristikách, ako napríklad prítomnosť zástupcov vlády v správnej rade, vládna kontrola nad ich činnosťami, presadzovanie vládnych politík alebo záujmov, ako aj to, či boli tieto subjekty vytvorené na základe právneho predpisu.
(161)
Na základe dostupných informácií sa dospelo k záveru, že štátne banky v ČĽR majú najväčší podiel na trhu a sú rozhodujúcimi aktérmi na čínskom finančnom trhu. Podľa výskumu čínskeho bankového sektora (38), ktorý uskutočnila Deutsche Bank v roku 2006, podiel štátnych bánk môže predstavovať viac ako dve tretiny čínskeho trhu. V prehľade WTO týkajúcom sa obchodnej politiky Číny sa v tej istej veci konštatovalo, že „vysoký stupeň štátneho vlastníctva je ďalšou výraznou črtou čínskeho finančného sektora“ a „štruktúra trhu čínskeho bankového sektora (39),v ktorom prevažujú štátne banky, sa zmenila len málo“ (40). Je dôležité poznamenať, že päť najväčších štátom vlastnených komerčných bánk (Poľnohospodárska banka, Čínska banka, Čínska stavebná banka, Banka komunikácií a Priemyselná a obchodná banka) predstavujú podľa všetkého viac ako polovicu čínskeho bankového sektora (41). Vlastnícky podiel vládny v piatich najväčších štátom vlastnených bankách tiež potvrdila čínska vláda vo svojej odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky.
(162)
Komisia požadovala aj informácie týkajúce sa organizácie vládnej kontroly v spomínaných čínskych bankách a presadzovania vládnych politík alebo záujmov súvisiacich s fotovoltickým priemyslom (t. j. informácie týkajúce sa správnej rady a valného zhromaždenia akcionárov, zápisníc z porád akcionárov/riaditeľov, národnosti akcionárov/riaditeľov, úverových politík a posudzovania rizík v súvislosti s úvermi poskytovaným spolupracujúcim vyvážajúcim výrobcom). Ako sa však uviedlo v odôvodnení 139, čínska vláda poskytla v tejto súvislosti len veľmi obmedzené informácie a nepovolila overenie veľkej časti predložených informácií. V dôsledku toho Komisia musela použiť dostupné fakty. Na základe dostupných údajov Komisia dospela k záveru, že spomínané banky sú kontrolované vládou prostredníctvom vlastníctva, administratívnej kontroly ich „komerčného“ správania, vrátane stanovovania limitov pre úrokové sadzby vkladov a úverov (pozri odôvodnenia 164 - 167), a v niektorých prípadoch dokonca zákonom upravenými dokumentmi (42).
Príslušné údaje použité s cieľom dopracovať sa k uvedeným zisteniam sú získané z informácií predložených čínskou vládou, výročných správ čínskych bánk, ktoré buď predložila čínska vláda, alebo sú verejne dostupné, z informácií získaných z výskumu čínskeho bankového sektora uskutočneného Deutsche Bank v roku 2006 (43), prieskumu obchodnej politiky Číny uskutočneného WTO (2012) (44), zo správy Svetovej banky nazvanej Čína 2030 (45) alebo z ekonomického prehľadu Číny za rok 2010 vypracovaného OECD (46), z informácií predložených spolupracujúcimi vyvážajúcimi výrobcami a z informácií v podnete. Pokiaľ ide o zahraničné banky, nezávislé zdroje odhadujú, že predstavujú malú časť čínskeho bankového sektora, a preto v úverových politikách zohrávajú zanedbateľnú úlohu, pričom z relevantných informácií vyplýva, že pravdepodobne tvoria len 2 % čínskeho trhu (47). Relevantné, verejne dostupné informácie tiež potvrdzujú, že čínske banky, najmä veľké komerčné banky, sa stále spoliehajú na štátnych akcionárov a vládu, pokiaľ ide o obnovu kapitálu v prípade, keď nárast úverov spôsobí nedostatočnú kapitálovú primeranosť (48).
(163)
Pokiaľ ide o banky, ktoré poskytli úvery spolupracujúcim vyvážajúcim výrobcom, sú to väčšinou štátne banky. Na základe dostupných informácií (49) sa skutočne zistilo, že banky vo vlastníctve štátu a iné štátom vlastnené subjekty poskytli veľkú väčšinu úverov spolupracujúcim vyvážajúcim vývozcom. Patria sem najmä komerčné banky a banky naviazané na politiku v ČĽR, ako je China Development Bank, EXIM banka, Poľnohospodárska banka Číny, Čínska banka, Čínska stavebná banka, Priemyselná a obchodná banka Číny. Aj v súvislosti s ostatnými dotknutými štátnymi bankami Komisia požadovala tie isté už spomínané informácie týkajúce sa vládnej kontroly a plnenia vládnych politík alebo záujmov v súvislosti s fotovoltickým priemyselným odvetvím. Žiadne takéto podrobné informácie neboli poskytnuté. Dospelo sa preto k záveru, že banky sú kontrolované vládou. Takúto významnú kontrolu okrem iného dokazuje vládna politika podpory príslušnému priemyselnému odvetviu, ktorá usmerňuje banky k mimoriadne podporujúcemu konaniu (pozri odôvodnenie 102). Z tohto dôvodu sa štátom vlastnené komerčné banky a banky naviazané na politiku v ČĽR majú považovať za verejné orgány.
(164)
Ďalším znakom zapojenia čínskej vlády do čínskeho finančného trhu je úloha, ktorú zohráva Čínska ľudová banka pri určovaní konkrétnych limitov pre spôsob stanovovania úrokových sadzieb a ich fluktuácie. Z prešetrovania skutočne vyplynulo, že Čínska ľudová banka má špecifické pravidlá regulujúce spôsob fluktuácie úrokových sadzieb v Číne. Podľa dostupných informácií sú tieto pravidlá stanovené v obežníku Čínskej ľudovej banky o otázkach úpravy úrokových sadzieb pre vklady a úvery - Yinfa z roku 2004 č. 251 (obežník 251). Finančné inštitúcie boli požiadané, aby stanovovali úverové sadzby v rámci určitého rozsahu referenčnej hodnoty úrokovej sadzby Čínskej ľudovej banky. Pre úvery komerčných bánk a úvery bánk naviazaných na politiku správajúcich sa komerčne neexistuje žiadny limit horného rozsahu, ale len limit dolného rozsahu. Pre mestské úverové družstvá a vidiecke úverové družstvá existujú limity horného aj dolného rozsahu. V prípade preferenčných úverov a úverov, pre ktoré Štátna rada vydala osobitné predpisy, sa úrokové sadzby nesmú posúvať smerom nahor. Komisia sa snažila získať od čínskej vlády vysvetlenia týkajúce sa vymedzení a formulácií v obežníku 251, ako aj k predchádzajúcim právnym predpisom (obežník Čínskej ľudovej banky týkajúci sa rozšírenia fluktuačného pásma úrokovej sadzby úverov pre finančné inštitúcie - YinFa [2003] č. 250). Ako sa však uvádza v odôvodnení 135, čínska vláda odmietla poskytnúť tieto obežníky, čo Komisii zabránilo overiť ich obsah a požiadať o vysvetlenia. Keďže čínska vláda neposkytla žiadne relevantné informácie v tejto súvislosti, ktoré by naznačovali zmenu situácie od marca 2013, keď Komisia uzavrela svoje antisubvenčné prešetrovanie týkajúce sa ocele s organickým povlakom (50), vyvodilo sa z toho, že Čínska ľudová banka sa zapája do určovania úrokových sadzieb v štátom vlastnených bankách a ovplyvňuje ich. Čínska vláda neposkytla žiadny dôkaz, že situácia zistená v prešetrovaniach natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom sa zmenila. Preto sa dospelo na základe dostupných faktov a iných dôkazov k záveru, že situácia týkajúca sa metodiky stanovovania úrokových sadzieb je počas celého obdobia prešetrovania rovnaká.
(165)
Limity úrokových sadzieb úverov spoločne so stropmi stanovenými pre depozitné sadzby vytvorili situáciu, v ktorej banky zaručovali prístup k lacnému kapitálu (z dôvodu regulácie depozitných sadzieb) a boli schopné požičiavať vybraným odvetviam za výhodné sadzby.
(166)
Na banky sa tiež vzťahujú právne predpisy, ktoré od nich okrem iného vyžadujú, aby poskytovali úvery na základe potrieb národného hospodárstva (51), poskytovali úverovú podporu podporovaným projektom (52) alebo uprednostnili rozvoj priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií (53). Banky sú povinné dodržiavať tieto pravidlá. Vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky patria do kategórií podporovaných projektov, ako aj do kategórie priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií.
(167)
Rôzne nezávislé informačné zdroje naznačujú, že štátna účasť v čínskom finančnom sektore je významná a pokračuje. Napríklad zistenia v bode i) uvedené v pracovnom dokumente MMF z roku 2006 naznačujú, že liberalizácia bánk v ČĽR je neúplná a úverové riziko nie je náležite zohľadňované (54); ii) v správe MMF z roku 2009 sa poukazuje na nedostatočnú liberalizáciu úrokových sadzieb v Číne (55); iii) v správe MMF o krajinách z roku 2010 sa uvádza, že kapitálové náklady v Číne sú relatívne nízke, prideľovanie úverov sa niekedy riadi necenovými prostriedkami a vysoké úspory spoločností čiastočne súvisia s nízkymi nákladmi rôznych vstupov (vrátane kapitálu a pozemkov) (56); iv) v ekonomickom prieskume OECD v Číne za rok 2010 (57) a pracovnom dokumente hospodárskej sekcie OECD č. 747 o reformách čínskeho finančného sektora (58) sa konštatuje, že vlastníkom finančných inštitúcií zostáva v prevažnej väčšine štát, čo vyvoláva otázky, do akej miery sú rozhodnutia bánk o poskytovaní úverov založené na čisto obchodných úvahách, pričom tradičnou úlohou bánk je podľa všetkého pôsobiť ako vládne agentúry s väzbami na vládu.
(168)
Na základe uvedených dôkazov sa dospelo k záveru, že štátne komerčné banky a banky naviazané na politiku vykonávajú vládne funkcie v mene čínskej vlády, najmä povinné podporovanie určitých hospodárskych odvetví v súlade so štátnym plánovacími a politickými dokumentmi. Rozsiahle štátne vlastníctvo v štátnych bankách a ďalšie informácie o väzbách medzi bankami v štátnom vlastníctve a vládou (vrátane nedostatku spolupráce so strany čínskej vlády v tejto súvislosti) potvrdzujú, že banky sú kontrolované pri výkone svojej verejnej funkcie vládou. Čínska vláda vykonáva významnú kontrolu nad štátnymi komerčnými bankami a bankami naviazanými na politiku prostredníctvom všadeprítomnej účasti vlády vo finančnom sektore a požiadavky, aby banky vo vlastníctve štátu dodržiavali vládne politiky. Štátne komerčné banky a banky naviazané na politiku sa preto považujú za verejné orgány, pretože majú vládnu právomoc a vykonávajú vládne príkazy.
c) Súkromné banky v ČĽR sú poverované a riadené čínskou vládou
(169)
Komisia tiež analyzovala, či sú súkromné komerčné banky v ČĽR poverené čínskou vládou alebo či im čínska vláda nariadila v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu iv) základného nariadenia, aby poskytovali preferenčné (subvencované) úvery výrobcom fotovoltiky.
- Existencia politiky čínskej vlády
(170)
Z predchádzajúcej časti týkajúcej sa zapojenia štátu do fotovoltického odvetvia (odôvodnenie 101) a z popísaných zistení ďalej jasne vyplýva, že čínska vláda presadzuje politiku poskytovania preferenčných úverov fotovoltickému sektoru, pretože verejné orgány (štátom vlastnené komerčné banky) (59) sú zapojené do tohto poskytovania a udržiavajú si na trhu dominantné postavenie, ktoré im umožňuje ponúkať úrokové sadzby nižšie ako trhové sadzby.
- Rozšírenie politiky na súkromné banky
(171)
Zákon o komerčnom bankovníctve z roku 2003 sa vzťahuje rovnakým spôsobom na štátom vlastnené komerčné banky aj na súkromné komerčné banky. Napríklad v článku 38 tohto zákona sa nariaďuje všetkým komerčným bankám (t. j. aj tým, ktoré sú v súkromnom vlastníctve), aby „určili úrokové sadzby úverov v súlade s horným a dolným limitom úrokových sadzieb úverov stanoveným Čínskou ľudovou bankou“, v článku 34 zákona o komerčnom bankovníctve sa nariaďuje komerčným bankám, aby „poskytovali úvery na základe potrieb národného hospodárstva a sociálneho rozvoja a v duchu štátnych priemyselných politík“.
(172)
Viacero vládnych plánovacích koncepčných dokumentov a zákonov sa vzťahuje na preferenčné úvery pre FV priemyselné odvetvie. Napríklad rozhodnutie Štátnej rady z 10. októbra 2010 o podpore rozvoja 7 nových strategických priemyselných odvetví sľubuje rozšírenie intenzity fiškálnej a finančnej politickej podpory strategickým priemyselným odvetviam (60) (FV priemyselné odvetvie je uvedené medzi nimi), povzbudzuje finančné inštitúcie „rozšíriť úverovú pomoc“ týmto odvetviam a „využívať fiškálne preferenčné politiky, ako sú náhrady rizika“. Aj štátna koncepcia strednodobého a dlhodobého rozvoja vedy a techniky (2006 - 2020), ktorá určuje slnečnú energiu a fotovoltické články v rámci kľúčových oblastí a prioritných tém (61) sľubuje „povzbudzovať finančné inštitúcie, aby poskytovali preferenčnú úverovú podporu významných národným vedeckým a technickým industrializačným projektom“ a poveruje vládu, aby „viedla rôzne finančné inštitúcie a súkromný kapitál k účasti na vedeckom a technickom vývoji“. V zákone ČĽR o vedeckom a technickom pokroku (výnos prezidenta ČĽR č. 82) sa vymedzuje, že štát povzbudzuje a usmerňuje finančné inštitúcie k podpore vyspelých a nových technologických priemyselných odvetví poskytovaním úverov a že finančné inštitúcie orientované na politiku uprednostňujú rozvoj vyspelých a nových technologických priemyselných odvetví (62). Podľa rovnakého zákona finančné inštitúcie orientované na politiku v rozsahu svojho podnikania ponúkajú špeciálnu pomoc podnikovým projektom nezávislej inovácie podporovaným štátom (63).
(173)
Okrem toho uvedené obmedzenie na stanovenie úrokových sadzieb Čínskou ľudovou bankou (odôvodnenia 164 a 165) je záväzné aj pre súkromné- komerčné banky.
(174)
Uvedené citácie zo zákonov a predpisov významných pre bankový sektor ukazujú, že politika čínskej vlády poskytovať preferenčné úvery fotovoltickému priemyselnému odvetviu sa vzťahuje aj na súkromné komerčné banky a v skutočnosti im čínska vláda dáva pokyny „poskytovať úvery na základe potrieb národného hospodárstva a sociálneho rozvoja a v duchu štátnych priemyselných politík“ (64).
- Posudzovanie úverového rizika
(175)
Komisia žiadala od čínskej vlády príslušné informácie, aby posúdila, ako banky v ČĽR vykonávajú posúdenie úverového rizika FV spoločností pred rozhodovaním o poskytnutí či neposkytnutí úveru a rozhodovaním o podmienkach poskytnutých úverov. Komisia v dodatku A k dotazníku požadovala informácie o tom, ako banky zohľadňujú riziko pri poskytovaní úverov, ako sa posudzuje úverová bonita dlžníka, akú rizikovú prirážku účtujú banky rôznym spoločnostiam/priemyselným odvetviam v ČĽR, aké faktory banky zohľadňujú pri posudzovaní žiadosti o úver, opísanie postupu podania žiadosti o úver a schvaľovacieho postupu atď. Čínska vláda ani jednotlivé banky určené v dotazníku však neposkytli v tejto súvislosti žiadne dôkazy (s jednou výnimkou, na ktorú sa odkazuje v odôvodnení 176).Čínska vláda poskytla len odpovede všeobecného charakteru, ktoré neboli doložené absolútne žiadnymi dôkazmi o tom, ako sa posúdenie úverového rizika skutočne vykonáva.
(176)
Počas overovania jednej z bánk bola Komisia schopná preskúmať jedno posúdenie rizík. Časť tohto posúdenia úverového rizika odkazovala na štátnu podporu solárnym spoločnostiam a štátne plány podporovať fotovoltické priemyselné odvetvie všeobecne, a táto skutočnosť sa pozitívne odrazila na úverovom ratingu pridelenom tejto spoločnosti. Je to príklad toho, ako politika vlády (a subvencie zamerané na určité odvetvie) ovplyvňuje rozhodovanie bánk pri rozhodovaní o podmienkach financovania solárnych spoločností.
(177)
Komisia takisto žiadala podobné informácie od spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov a pokúšala sa ich overiť počas overovacích návštev na mieste u vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky. Väčšina vyvážajúcich výrobcov odpovedala, že banky pred poskytnutím úverov požadovali isté dokumenty a vykonali určitý druh analýzy úverového rizika. Svoje tvrdenia však nevedeli podporiť žiadnymi dôkazmi. Komisia počas overovania na mieste požadovala dôkazy o tom, že banky takéto dokumenty požadovali alebo že tieto dokumenty spoločnosti bankám poskytli, alebo akýkoľvek druh správy vydanej bankami, ktorý by dokazoval, že sa takéto analýzy úverového rizika vykonali. Skupiny vyvážajúcich výrobcov zaradené do vzorky však neboli schopné takéto dôkazy poskytnúť a neboli schopné poskytnúť ani žiadne iné dôkazy podporujúce ich tvrdenia.
(178)
Informácie týkajúce sa posúdenia úverového rizika boli od zainteresovaných strán opakovane požadované, pretože sa považuje okrem iného za rozhodujúce prihliadnuť na informácie, na ktoré sa odkazuje v odôvodnení 167.
(179)
Vzhľadom na uvedené sa zistenia o posúdení úverového rizika v ČĽR vzťahujú na štátom vlastnené komerčné banky, súkromné komerčné banky, ako aj na banky naviazané na politiku. V skutočnosti uvedené dôkazy vedú k záveru, že súkromné banky v ČĽR sú povinné riadiť sa v súvislosti s poskytovaním úverov vládnymi politikami, najmä vo FV odvetví, a konať rovnakým spôsobom ako štátne banky, pri ktorých sa v odôvodnení 168 potvrdilo, že sú verejné orgány. Preto sa dospelo k záveru, že súkromné banky sú poverené a riadené čínskou vládou vykonávať funkcie zvyčajne zverené vláde v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a bod iv) základného nariadenia.
(180)
Okrem toho uvedené dôkazy ukazujú, že aj keby sa štátne banky nepovažovali za verejné orgány, stále by sa považovali za poverené a riadené čínskou vládou vykonávať funkcie zvyčajne zverené vláde v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bod iv) základného nariadenia.
d) Deformácie čínskeho finančného trhu
(181)
Na základe informácií zhromaždených počas tohto prešetrovania možno dospieť k záveru, že podiel štátnych bánk predstavuje viac ako dve tretiny čínskeho trhu. Päť najväčších štátom vlastnených komerčných bánk (Poľnohospodárska banka, Čínska banka, Čínska stavebná banka, Banka komunikácií a Priemyselná a obchodná banka) predstavuje viac ako polovicu čínskeho bankového sektora (65). Okrem toho China Development Bank a Export Import Bank of China sú úplne vlastnené štátom. Týchto sedem bánk poskytlo veľkú väčšinu úverov ôsmim vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky v prípade solárnych panelov. Všadeprítomné štátne vlastníctvo v spojení s deformáciami čínskeho finančného trhu a politikou čínskej vlády nasmerovať lacné peniaze do vybraných odvetví narúša rovnaké podmienky v oblasti medzinárodného obchodu a poskytuje nespravodlivú výhodu čínskym výrobcom.
(182)
Banky v ČĽR nemajú úplnú slobodu rozhodovať o podmienkach úverov. Úrokové sadzby musia zostať v rámci limitov určených Čínskou ľudovou bankou. Tieto limity spolu so stropmi platnými pre depozitné sadzby vytvárajú situáciu, v ktorej majú banky zaručený prístup k lacnému kapitálu (z dôvodu regulácie depozitných sadzieb) a dokážu požičiavať vybraným priemyselným odvetviam za výhodné sadzby.
(183)
Na banky sa tiež vzťahujú právne predpisy, ktoré od nich okrem iného vyžadujú, aby poskytovali úvery na základe potrieb národného hospodárstva (66), poskytovali úverovú podporu podporovaným projektom (67) alebo uprednostnili rozvoj priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií (68). Banky sú povinné dodržiavať tieto pravidlá.
(184)
Podľa nedávnych zistení bol niektorým veľkým komerčným bankám v ČĽR umožnený prístup k štátnym devízovým rezervám (69). To výrazne znižuje ich náklady na kapitál a tieto „lacné peniaze“ sa používajú na úvery v USD a EUR pre vybrané spoločnosti a projekty v súlade s politikou „going out (otvárania sa navonok)“. Teda sú schopné ponúknuť podmienky, akým bežné komerčné banky nedokážu konkurovať.
(185)
Ďalším významným narušením financovania fotovoltického priemyslu je osobitné privilegované postavenie China Development Bank, ktorá je významným veriteľom tohto priemyselného odvetvia a poskytla veľkú časť úverov a úverových liniek vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky. China Development Bank je skôr takmer úplne financovaná predajom dlhopisov, a nie vkladmi, a je po ministerstve financií druhým najväčším emitentom dlhopisov v krajine. Prostredníctvom tohto osobitného mechanizmu je China Development Bank schopná lacného samofinancovania a následne je schopná ponúknuť úvery za zvýhodnených podmienok vybraným priemyselným odvetviam (70).
3.4.1.1. Preferenčné úvery
a) Úvod
(186)
Navrhovateľ tvrdil, že čínska vláda subvencuje svoje FV priemyselné odvetvie poskytovaním preferenčných úverov a riadených úverov.
b) Právny základ
(187)
Tieto právne predpisy ustanovujú preferenčné úvery v Číne: zákon ČĽR o komerčných bankách, všeobecné pravidlá o úveroch (implementované Čínskou ľudovou bankou), rozhodnutie č. 40 Štátnej rady o uverejnení a vykonávaní dočasných ustanovení o podpore priemyselnej reštrukturalizácie.
c) Zistenia z prešetrovania
(188)
So zreteľom na všetky dôkazy sa dospelo k záveru, že skupinám vyvážajúcich výrobcov zaradeným do vzorky poskytujú výraznú väčšinu úverov štátne banky, ktoré boli označené v odôvodnení 168 za verejné orgány, pretože je im zverená vládna právomoc a vykonávajú vládne funkcie. Existuje ďalší dôkaz, že tieto banky účinne vykonávajú vládne príkazy, pretože, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 164, existuje jasné zasahovanie štátu (t. j. Čínskej ľudovej banky) do spôsobu, akým komerčné banky prijímajú rozhodnutia o úrokových sadzbách na úvery poskytované čínskym spoločnostiam. Za týchto okolností úverové postupy týchto subjektov priamo súvisia s vládou. Skutočnosť, že banky plnia vládne príkazy, potvrdzujú aj články 7 a 15 všeobecných pravidiel o úveroch (implementované Čínskou ľudovou bankou), rozhodnutie č. 40 a článok 34 zákona o komerčných bankách v súvislosti s plnením vládnych priemyselných politík. Existuje aj množstvo nepriamych dôkazov podporených objektívnymi štúdiami a správami, že do čínskeho finančného systému stále vo veľkej miere zasahuje vláda, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 172 a 178. A napokon, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 139 a 140, čínska vláda neposkytla informácie, ktoré by umožnili lepšie pochopiť vzťah medzi bankami vo vlastníctve štátu a vládou. Preto v prípade úverov, ktoré v ČĽR poskytujú štátom vlastnené komerčné banky, Komisia dospela k záveru, že výrobcom vo FV odvetví sa poskytuje finančný príspevok vo forme priameho prevodu štátnych finančných prostriedkov v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) základného nariadenia. Okrem toho ten istý dôkaz ukazuje, že štátom vlastnené komerčné banky (ako aj súkromné banky) sú vládou poverované alebo riadené, a z toho vyplýva, že existuje finančný príspevok v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu iv) základného nariadenia.
(189)
Vzhľadom na analýzu v odôvodneniach 169 až 178 sa tiež zistilo, že súkromné banky sú poverené čínskou vládou alebo im čínska vláda nariadila, aby poskytovali úvery výrobcom VF, a že existuje finančný príspevok podľa článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) a článku 3 ods. 1 písm. a) bodu iv) základného nariadenia.
(190)
Výhoda v zmysle článku 3 ods. 2 a článku 6 písm. b) základného nariadenia existuje v rozsahu, v ktorom sa štátne úvery alebo úvery súkromných orgánov poverených alebo riadených vládou udeľujú za lepších podmienok, než za akých by ich mohol príjemca reálne získať na trhu. Neštátne úvery v ČĽR nepredstavujú vhodnú trhovú referenčnú hodnotu, keďže sa zistilo, že súkromné banky poveruje a riadi čínska vláda, a preto sa predpokladá, že dodržiavajú úverové postupy bánk v štátnom vlastníctve. Referenčné hodnoty boli preto vytvorené pomocou metódy opísanej v odôvodneniach 198 až 200. Použitie týchto referenčných hodnôt ukazuje, že FV priemyselnému odvetviu sú úvery poskytované za podmienok, ktoré sú nižšie ako trhové.
(191)
Podľa rozhodnutia č. 40 patrí fotovoltické priemyselné odvetvie do podporovanej kategórie. Rozhodnutie č. 40 je nariadením Štátnej rady ako najvyššieho správneho orgánu v ČĽR, a preto je právne záväzné pre ostatné verejné orgány, ako aj pre hospodárske subjekty. Rozhodnutie rozdeľuje priemyselné odvetvia na „podporované, obmedzené a vylúčené projekty“. Tento zákon je usmernením pre priemyselnú politiku a spolu s katalógom oblastí ukazuje, akým spôsobom čínska vláda uplatňuje politiku na stimuláciu a podporovanie skupín podnikov alebo odvetví, napríklad fotovoltiky/nového energetického odvetvia, ktoré je v katalógu oblastí zaradené do kategórie „podporované odvetvie“. Pokiaľ ide o počet odvetví uvedených v kategórii „podporované“, pripomína sa, že tieto odvetvia tvoria len určitú časť čínskeho hospodárstva. Okrem toho štatút „podporovaného odvetvia“ sa udeľuje len určitým činnostiam v rámci týchto podporovaných sektorov. V článku 17 rozhodnutia č. 40 sa takisto uvádza, že „podporovaným investičným projektom“ sa budú poskytovať osobitné výhody a stimuly, okrem iného prostredníctvom finančnej podpory. Na druhej strane sa v prípade „obmedzených a vylúčených projektov“ rozhodnutím č. 40 udeľuje štátnym orgánom právo priamo zasahovať na účely regulácie trhu. V článkoch 18 a 19 sa skutočne uvádza, že príslušný orgán zabraňuje finančným inštitúciám v poskytovaní úverov na takéto „obmedzené a vylúčené projekty“. Z uvedeného je zrejmé, že rozhodnutím č. 40 sa všetkým hospodárskym inštitúciám určujú záväzné pravidlá v podobe usmernení o stimulácii a podpore podporovaných odvetví, medzi ktoré patrí aj odvetvie fotovoltiky.
(192)
Ako sa vysvetlilo v odôvodnení 172, čínska vláda adresuje preferenčné úvery obmedzenému počtu priemyselných odvetví a FV odvetvie je jedným z nich. Vzhľadom na všetky uvedené skutočnosti je jasné, že orgány umožňujú finančným inštitúciám poskytovať preferenčné úvery len obmedzenému počtu priemyselných odvetví/spoločností, ktoré sú v súlade s príslušnými politikami čínskej vlády. Na základe dôkazov uvedených v dokumentácii a nespolupráce zo strany čínskej vlády v tejto záležitosti sa dospelo k záveru, že subvencie vo forme preferenčných úverov nie sú všeobecne dostupné, a preto sú špecifické v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia. Okrem toho žiadna zo zainteresovaných strán nepredložila dôkazy, ktoré by svedčili o tom, že subvencie sa zakladajú na objektívnych kritériách alebo podmienkach podľa článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia.
d) Záver
(193)
Prešetrovaním sa ukázalo, že v období prešetrovania využívali všetci vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky preferenčné úvery.
(194)
Financovanie odvetvia fotovoltiky preto treba považovať za subvenciu.
(195)
Vzhľadom na existenciu finančného príspevku, výhodu poskytovanú vyvážajúcim výrobcom a špecifickosť by sa táto subvencia mala považovať za napadnuteľnú subvenciu.
e) Výpočet výšky subvencie
(196)
Výška napadnuteľnej subvencie sa vypočíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorej existencia bola zistená počas obdobia prešetrovania. Podľa článku 6 písm. b) základného nariadenia sa za výhodu poskytnutú príjemcom považuje rozdiel medzi sumou, ktorú spoločnosť zaplatí za štátny úver, a sumou, ktorú by spoločnosť zaplatila za porovnateľný komerčný úver, ktorý by mohla získať na trhu.
(197)
Ako sa už vysvetlilo (odôvodnenie 190), vzhľadom na to, že úvery poskytované čínskymi bankami sú odrazom značných vládnych intervencií do bankového sektora a neodrážajú sadzby, ktoré by existovali na fungujúcom trhu, bola pomocou metódy opísanej ďalej vyrátaná vhodná trhová referenčná hodnota. Okrem toho z dôvodu nedostatočnej spolupráce čínskej vlády Komisia určila vhodnú referenčnú úrokovú sadzbu tiež na základe dostupných faktov.
(198)
Pri vytvorení vhodnej referenčnej hodnoty pre úvery v RMB sa považuje za vhodné uplatniť čínske úrokové sadzby upravené tak, aby odrážali normálne trhové riziko. V súvislostiach, kde súčasná finančná situácia vývozcov vznikla na deformovanom trhu a kde neexistujú žiadne spoľahlivé informácie od čínskych bánk o meraní rizika a určovaní úverových ratingov, považuje sa za potrebné neposudzovať úverovú bonitu čínskych vývozcov na základe nominálnej hodnoty, ale uplatniť prirážku, ktorá bude odrážať možný vplyv čínskeho deformovaného trhu na ich finančnú situáciu.
(199)
Rovnaká situácia platí aj pre úvery v cudzích menách. Ako referenčná hodnota boli použité podnikové dlhopisy s ratingom BB v príslušných denomináciách vydané počas obdobia prešetrovania.
(200)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti vysvetlené v odôvodneniach 138 až 140 Komisia požiadala čínsku vládu a spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov, aby poskytli informácie o úverových politikách čínskych bánk a o spôsobe udeľovania úverov vyvážajúcim výrobcom. Napriek opakovanej žiadosti neboli uvedené informácie poskytnuté. Vzhľadom na túto nedostatočnú spoluprácu a na všetky dostupné fakty a v súlade s ustanoveniami článku 28 ods. 6 základného nariadenia sa považuje za vhodné predpokladať, že všetkým firmám v Číne je udelená len najvyššia známka dlhopisov „neinvestičného stupňa“ (BB od spoločnosti Bloomberg) a uplatňovať primerané očakávané výnosy z dlhopisov vydaných firmami s týmto ratingom na štandardnú úverovú sadzbu Čínskej ľudovej banky. Výhoda vyvážajúcich výrobcov sa vypočítala na úrokového diferenciálu vyjadreného ako percentuálny podiel a vynásobeného zostatkovou hodnotou úveru, t. j. úrokov nezaplatených počas obdobia prešetrovania. Táto hodnota sa potom rozpočítala podľa celkového obratu spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov.
(201)
Sadzba subvencie určená na základe tejto schémy počas obdobia prešetrovania pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky predstavuje:
Preferenčné úvery na politiky
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, ČĽR a prepojené spoločnosti
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,25 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a prepojené spoločnosti
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd a prepojené spoločnosti
0,85 %
3.4.1.2. Poskytovanie úverových liniek
a) Úvod
(202)
Navrhovateľ tvrdil, že čínske banky poskytujú čínskym vývozcom príslušného výrobku neprimerané úverové linky. Prešetrovaním sa potvrdilo, že skutočne všetky prešetrované spoločnosti získali rozsiahle úverové linky od čínskych bánk, ktoré boli vo väčšine prípadov poskytované bezplatne alebo za veľmi nízke poplatky. Za bežných trhových podmienok sa na takéto úverové linky vzťahujú výrazné záväzky a správne poplatky, ktoré umožňujú bankám nahradiť náklady a riziká.
b) Zistenia z prešetrovania
(203)
Správa panelu ES - Lietadlá potvrdila, že tieto úverové linky, nad rámec účinkov jednotlivých úverov, môžu byť potenciálnymi priamymi prevodmi prostriedkov podľa článku 3 ods.1 písm. a) bodu i) základného nariadenia, a teda finančnými príspevkami. Skupina zistila, že výhoda potenciálneho prevodu finančných prostriedkov vzniká zo samotnej existencie povinnosti uskutočňovať priamy prevod finančných prostriedkov. Skupina tiež zistila, že úverová linka sama o sebe môže poskytovať výhodu prijímajúcemu podniku, a preto je potenciálnym prevodom finančných prostriedkov odlišným od akýchkoľvek priamych prevodov finančných prostriedkov vo forme jednotlivých úverov (71).
(204)
Úverové linky poskytovali vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky rovnaké banky, ktoré poskytovali už uvedené preferenčné úvery. Ako sa už zistilo, tieto banky sú verejné orgány (odôvodnenia 158 až 166) alebo sú poverené a riadené čínskou vládou poskytovať preferenčné financovanie FV priemyselnému odvetviu (odôvodnenia 169 až 178).
(205)
Ako sa už vysvetlilo (odôvodnenia 158 až 185), čínsky trh narušujú zákony a postupy bánk v štátnom vlastníctve, a zistilo sa, že vo väčšine prípadov boli úverové linky poskytované bezplatne alebo za veľmi nízke poplatky. Za bežných trhových podmienok sa na takéto úverové linky vzťahujú výrazné záväzky a správne poplatky, ktoré umožňujú bankám nahradiť náklady a riziká.
(206)
Výšku výhody predstavujú poplatky bežne platné pre komerčné úverové linky poskytnuté spoločnostiam, od ktorých boli vo väčšine prípadov vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky oslobodení. Komisia použila poplatky vzťahujúce sa na úverovú linku poskytnutú jednému z vyvážajúcich výrobcov zahraničnou komerčnou bankou.
(207)
Podľa rozhodnutia č. 40 patrí fotovoltické priemyselné odvetvie do podporovanej kategórie. Rozhodnutie č. 40 je nariadením Štátnej rady ako najvyššieho správneho orgánu v ČĽR, a preto je právne záväzné pre ostatné verejné orgány, ako aj pre hospodárske subjekty. Rozhodnutie rozdeľuje priemyselné odvetvia na „podporované, obmedzené a vylúčené projekty“. Tento zákon je usmernením pre priemyselnú politiku a spolu s katalógom oblastí ukazuje, akým spôsobom čínska vláda uplatňuje politiku na stimuláciu a podporovanie skupín podnikov alebo odvetví, napríklad fotovoltiky/nového energetického odvetvia, ktoré je v katalógu oblastí zaradené do kategórie „podporované odvetvie“. Pokiaľ ide o počet odvetví uvedených v kategórii „podporované“, pripomína sa, že tieto odvetvia tvoria len určitú časť čínskeho hospodárstva. Okrem toho štatút „podporovaného odvetvia“ sa udeľuje len určitým činnostiam v rámci týchto podporovaných sektorov. V článku 17 rozhodnutia č. 40 sa takisto uvádza, že „podporovaným investičným projektom“ sa budú poskytovať osobitné výhody a stimuly, okrem iného prostredníctvom finančnej podpory. Na druhej strane sa v prípade „obmedzených a vylúčených projektov“ rozhodnutím č. 40 udeľuje štátnym orgánom právo priamo zasahovať na účely regulácie trhu. V článkoch 18 a 19 sa skutočne uvádza, že príslušný orgán zabraňuje finančným inštitúciám v poskytovaní úverov na takéto „obmedzené a vylúčené projekty“. Z uvedeného je zrejmé, že rozhodnutím č. 40 sa všetkým hospodárskym inštitúciám určujú záväzné pravidlá v podobe usmernení o stimulácii a podpore podporovaných odvetví, medzi ktoré patrí aj odvetvie fotovoltiky.
(208)
Ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 172 a 192, čínska vláda adresuje preferenčné úvery, ktorého podstatnou časťou je poskytnutie úverovej linky, obmedzenému počtu priemyselných odvetví. Fotovoltický priemysel patrí do tejto skupiny odvetví a má výhodu z diskriminačných preferenčných úverov.
(209)
Vzhľadom na všetky uvedené skutočnosti je jasné, že orgány umožňujú finančným inštitúciám poskytovať preferenčné úverové linky len obmedzenému počtu priemyselných odvetví/spoločností, ktoré sú v súlade s príslušnými politikami čínskej vlády. Na základe dôkazov uvedených v dokumentácii a nespolupráce zo strany čínskej vlády v tejto záležitosti sa dospelo k záveru, že subvencie vo forme neprimeraných úverových liniek nie sú všeobecne dostupné, a preto sú špecifické v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia. Okrem toho žiadna zo zainteresovaných strán nepredložila dôkazy, ktoré by svedčili o tom, že subvencie sa zakladajú na objektívnych kritériách alebo podmienkach podľa článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia.
c) Záver
(210)
Prešetrovaním sa ukázalo, že všetky skupiny vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky mali výhodu z úverových liniek poskytovaných bezplatne alebo za sadzby nižšie ako trhové sadzby.
(211)
Poskytovanie takýchto úverových liniek fotovoltickému priemyselnému odvetviu by sa preto malo považovať za subvenciu.
(212)
Vzhľadom na existenciu finančného príspevku, výhodu poskytovanú vyvážajúcim výrobcom a špecifickosť treba túto subvencia považovať za napadnuteľnú subvenciu.
d) Výpočet výšky subvencie
(213)
Poskytovanie úverových liniek bezplatne alebo za poplatky nižšie ako trhové poplatky sa považuje sa poskytovanie finančných služieb (článok 3 ods. 1 písm. a) bod iii) základného nariadenia) za cenu nižšiu, ako je primeraná cena. Výška napadnuteľnej subvencie sa vypočíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Vzhľadom na narušenia trhu opísané v odôvodneniach 158 až 185 primeranosť odmeny za finančné služby (v tomto prípade poskytnutie úverových liniek) sa nedala určiť vo vzťahu k prevládajúcim podmienkam na trhu v ČĽR. Preto podľa článku 6 písm. d) bod ii) základného nariadenia sa za výhodu poskytnutú príjemcom považuje rozdiel medzi sumou, ktorú spoločnosť zaplatí za poskytovanie úverových liniek čínskymi bankami, a sumou, ktorú by firma zaplatila za porovnateľnú komerčnú úverovú linku, ktorú by mohla získať na trhu. Úverové linky by mohli byť považované za potenciálny prevod peňažných prostriedkov podľa článku 3 ods. 1) písm. a) bod i) základného nariadenia.
(214)
Jeden z vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky získal úverovú linku od banky, ktorej hlavné sídlo je zriadené v inej finančnej jurisdikcii ako ČĽR, a na túto úverovú linku sa vzťahovali záväzky a správne poplatky podľa bežnej praxe na svetových finančných trhoch. Hoci úverová linka bola poskytnutá čínskou pobočkou tejto banky, považuje sa za primeraný ekvivalent referenčnej hodnoty. Preto sa považovalo za vhodné použiť poplatky uplatňované na túto úverovú linku za referenčnú hodnotu v súlade s článkom 6 písm. d) bod ii) základného nariadenia.
(215)
Výška poplatkov používaných ako referenčná hodnota sa uplatnila pro rata k sume každej príslušnej úverovej linky, aby sa získala suma subvencie (mínus akékoľvek skutočne zaplatené poplatky). V prípadoch, kde doba trvania úverovej linky bola viac ako jeden rok, bola celková suma subvencie rozložená na celú dobu trvania úverovej linky a zodpovedajúca suma sa priradila k obdobiu prešetrovania.
(216)
Sadzba subvencie určená na základe tejto schémy počas obdobia prešetrovania pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky predstavuje:
Poskytovanie úverových liniek
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, a prepojené spoločnosti
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a prepojené spoločnosti
1,09 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd a prepojené spoločnosti
2,59 %
3.4.1.3. Programy subvencovania vývozných úverov
(217)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nedostali počas obdobia prešetrovania žiadne výhody v rámci programu.
3.4.1.4. Vývozné záruky a poistenie pre ekologické technológie
a) Úvod
(218)
V podnete sa tvrdí, že spoločnosť China Export & Credit Insurance Corporation (ďalej len „Sinosure“) poskytuje výrobcom príslušného výrobku poistenie vývozných úverov za zvýhodnených podmienok, okrem iného prostredníctvom programu nazvaného „Zelený expres“. Podľa podnetu poistenie vývozných úverov, ktoré poskytuje Sinosure, nestačí pokryť ani dlhodobé náklady a straty tohto programu.
b) Odmietnutie spolupráce a využitie dostupných faktov
(219)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 104 a 105, Komisia prostredníctvom dotazníka, písomného upozornenia na nedostatky a počas overovacej návštevy na mieste požiadala čínsku vládu a Sinosure o informácie, ktoré jej však čínska vláda ani Sinosure neposkytli.
(220)
Komisia požiadala o informácie týkajúce sa inštitucionálneho rámca a o príslušné dokumenty, ktorými sa riadi činnosť Sinosure ako oficiálneho štátneho poisťovateľa vývozných úverov. Čínska vláda poskytla iba spoločné oznámenie ministerstva obchodu a Sinosure z roku 2004, ale nepredložila rad ďalších príslušných dokumentov, napríklad tzv. Plán 840, uvedený v oznámení Štátnej rady z 27. mája 2009 (72).
(221)
Pri overovaní odpovedí na dotazník a prílohy 1 týkajúcej sa Sinosure sa Komisii nepodarilo získať viaceré dokumenty, ani overiť na mieste viaceré požadované informácie. Sinosure nepredložil najmä tieto informácie a dokumenty požadované Komisiou: a) účtovnú závierku za rok 2012, tvrdiac, že ešte nie je dostupná na internetovej stránke Sinosure, b) príslušnú dokumentáciu týkajúcu sa poistenia vývozných úverov dvoch spolupracujúcich vývozcov zaradených do vzorky vrátane zmlúv, hodnotenia rizík, korešpondencie a dôkazov o zaplatení poistného, c) konkrétne informácie o členoch vrcholového vedenia vymenovaných Štátnou radou, d) dôkazy týkajúce sa informácií a výhod uvedených v spoločnom oznámení ministerstva obchodu a Sinosure z roku 2004, vrátane dôkazov o schválení obmedzení, o flexibilite sadzieb a znížení poistného v rámci plávajúceho rozpätia, e) dôkazy týkajúce sa dlhodobých prevádzkových nákladov a ziskov pri poisťovaní vývozných úverov, f) dôkazy o hodnotení situácie na trhu v odvetví fotovoltiky.
(222)
Komisii sa nepodarilo overiť ani viaceré informácie týkajúce sa činnosti Sinosure uvedené v odpovedi na dotazník, najmä odpovede týkajúce sa hodnotenia rizík, praxe určovania výšky poistnej sadzby a postupu podávania žiadostí a schvaľovania, pretože Sinosure odmietla hovoriť o konkrétnych zmluvách uzavretých so spolupracujúcimi vývozcami zaradenými do vzorky. Sinosure nebola schopná vysvetliť ani predložiť príslušné podklady v súvislosti s určitými nezrovnalosťami v číselných údajoch alebo v ďalších informáciách obsiahnutých v dotazníku a v odpovediach na písomné upozornenie na nedostatky, ktoré zistila Komisia.
(223)
Čínska vláda a Sinosure sa počas overovania na mieste a v liste čínskej vlády z 3. júna 2013 snažili odôvodniť toto odmietnutie spolupráce potrebou ochrany dôverných údajov. V tejto súvislosti z listu predchádzajúceho overovaniu a z následnej e-mailovej korešpondencie jednoznačne vyplýva, že Komisii ide o zmysluplné overovanie a že samozrejme prijme všetky potrebné opatrenia na ochranu dôverných informácií, ktoré jej budú poskytnuté alebo len predložené k nahliadnutiu, v súlade s jej zákonnou povinnosťou chrániť tieto informácie ustanovenou v príslušných prísnych pravidlách EÚ. Pokiaľ ide o dokumenty, ktoré sa Sinosure pokúsila predložiť až po ukončení overovania na mieste a ktoré Komisii neumožnila riadne overiť, nie je možné brať ich do úvahy, pretože boli špeciálne vyhotovené na účely prešetrovania a Komisia nemala možnosť overiť zdrojové dokumenty.
(224)
V dôsledku tohto odmietnutia spolupráce zo strany čínskej vlády a Sinosure Komisia nebola schopná overiť viaceré skutočnosti týkajúce sa poistného krytia vývozných úverov, ktoré Sinosure poskytovala spolupracujúcim výrobcom príslušného výrobku zaradeným do vzorky. Z tohto dôvodu sa niektoré zistenia Komisie zakladajú na informáciách dostupných v dokumentácii v súlade s článkom 28 základného nariadenia.
c) Sinosure je verejný orgán
(225)
Prešetrovaním sa zistilo, že Sinosure je verejný orgán v zmysle článku 2 písm. b) základného nariadenia a príslušnej judikatúry WTO (73), pretože má vládnu právomoc, vykonáva ju alebo jej je vládna právomoc zverená. Čínska vláda predovšetkým vykonáva významnú kontrolu nad Sinosure (74) a Sinosure pri vykonávaní vládnych funkcií uplatňuje vládnu právomoc.
(226)
Komisia konštatuje, že činnosť Sinosure v oblasti poisťovania vývozných úverov je neoddeliteľnou súčasťou širšieho finančného sektora, v ktorom bolo zistené, že vládne intervencie priamo zasahujú do finančného trhu v ČĽR a narúšajú jeho normálne fungovanie (pozri odôvodnenia 185 a ďalšie).
(227)
Sinosure vykonáva vládne funkcie v rámci svojej úlohy ako jedinej oficiálnej inštitúcie na poisťovanie vývozných úverov v ČĽR. Má preto monopolné postavenie na trhu poisťovania vývozných úverov. Spoločnosť potvrdila, že tento trh nie je otvorený, hoci v ČĽR nepriamo pôsobia niektorí medzinárodní konkurenti.
(228)
Sinosure je v úplnom vlastníctve vlády, ktorá nad ním vykonáva finančnú kontrolu. Sinosure je výlučným vlastníctvom štátu a jeho 100-percentným vlastníkom je Štátna rada. Základný kapitál vo výške 4 mld. RMB pochádza z fondu rizikového kapitálu na poisťovanie vývozných úverov v súlade so rozpočtom štátnych financií. V roku 2011 ho štát navýšil o ďalších 20 mld. RMB prostredníctvom China Investment Corporation, čínskeho štátneho investičného fondu (75). V stanovách spoločnosti sa uvádza, že kompetentným orgánom pre obchodné činnosti spoločnosti je ministerstvo financií a že spoločnosť je povinná predkladať ministerstvu financií na preskúmanie a schválenie svoje finančné a účtovné výkazy a správu o rozpočte.
(229)
Pokiaľ ide o vládnu kontrolu, Sinosure ako spoločnosť vo výlučnom vlastníctve štátu nemá správnu radu. Pokiaľ ide o dozornú radu, všetci jej členovia sú vymenovaní Štátnou radou a vykonávajú svoje povinnosti v súlade s dočasným nariadením o dozornej rade významnej finančnej inštitúcie vo vlastníctve štátu. Vláda vymenuje aj vrcholové vedenie Sinosure. Z výročnej správy spoločnosti za rok 2011 vyplýva, že predseda Sinosure je tajomníkom výboru strany a že aj väčšinu vrcholového vedenia tvoria členovia výboru strany. Keďže Sinosure odmietol predložiť ďalšie informácie o vrcholovom vedení, možno konštatovať, že vedenie spoločnosti priamo reprezentuje vládu, ktorá priamo menuje členov dozornej rady a vrcholového vedenia. To znamená, že základe je Sinosure pod faktickou kontrolou čínskej vlády.
(230)
Skutočnosť, že Sinosure vykonáva vládne funkcie a politiku, je natoľko jednoznačná a zjavná, že možno konštatovať, že spoločnosť je priamym odrazom samotnej vlády. Výročná správa Sinosure za rok 2011 obsahuje v tejto súvislosti niekoľko vyhlásení, konkrétne: Sinosure „aktívne vykonávala politickú funkciu agentúry pre vývozné úvery … a dobre odštartovala prvý rok 12. ‚päťročného plánu‘“ (s. 4 výročnej správy za rok 2011); „ďalšia reforma spoločnosti posilnila politickú funkciu Sinosure ako agentúry pre vývozné úvery. Túto funkciu zdôraznila konferencia Ústredného výboru Komunistickej strany Čínskej ľudovej republiky o ekonomike, na ktorej boli jasne sformulované požiadavky na poistenie úverov, ktoré lemujú našu cestu rastu“ (s. 5 výročnej správy za rok 2011); „V roku 2011 Sinosure plnila stratégiu, rozhodnutia a opatrenia ústredného výboru KS ČĽR a Štátnej rady, ako aj politiku štátu v oblasti diplomacie, zahraničného obchodu, priemyslu a financií a zaznamenala rýchly rast“ (s. 11 výročnej správy za rok 2011); „Sinosure v plnom rozsahu vykonávala štátnu politiku ‚osobitného mechanizmu na financovanie poistenia vývozu veľkých kompletných zostáv zariadení‘ a plnila svoje povinnosti zadané štátom“ (s. 11 výročnej správy za rok 2011).
(231)
Inštitucionálny rámec a ďalšie dokumenty vydané čínskou vládou, na základe ktorých Sinosure vykonáva svoju činnosť, ďalej potvrdzujú, že spoločnosť plní funkciu verejného orgánu a je jej zverená právomoc vykonávať vládnu politiku. V roku 2004 ministerstvo obchodu a Sinosure vydali spoločné Oznámenie o vykonávaní stratégie na podporu obchodu prostredníctvom vedy a techniky formou využívania poistenia vývozných úverov (Shang Ji Fa [2004] č. 368 z 26. júla 2004), ktorým sa činnosť Sinosure stále riadi. Ciele tohto oznámenia zahŕňajú podporu vývozu vyspelých a nových technológií a výrobkov s vysokou pridanou hodnotou prostredníctvom ďalšieho využívania poistenia vývozných úverov. V oznámení sa spoločnosti Sinosure výslovne nariaďuje, aby podporovala kľúčové vývozné odvetvia uvedené v katalógu čínskych výrobkov vyspelých a nových technológií z roku 2006. Medzi oprávnené výrobky v tomto katalógu patria „solárne články a moduly“, ktoré preto možno považovať za výrobky, ktoré priamo podporuje Sinosure. V oznámení sa uvádzajú nasledujúce výhody: „zelený kanál“, t. j. osobitná podpora pre výrobky uvedené v katalógu, ktorá by mala byť schválená do piatich dní v prípade, že sú splnené zmluvné podmienky a že bolo schválené obmedzenie týkajúce sa prioritného poistenia; rýchlosť vyrovnania nároku do troch mesiacov od uplatnenia nároku; flexibilita sadzby, ktorú predstavuje najvyššie možné zníženie sadzby poistného v rámci plávajúceho rozpätia Sinosure. V oznámení sa predpokladá aj prijatie ďalších opatrení na podporu výrobkov uvedených v katalógu zo strany regionálnych a miestnych orgánov zodpovedných za obchod. Oznámenie ukladá Sinosure povinnosť zaviesť model upisovania na základe potrieb štátnej priemyselnej politiky a charakteristík vývozu výrobkov vyspelých alebo nových technológií a podporovať odvetvia inovácií a výskumu a vývoja osobitne podporované štátom.
(232)
Komisii sú známe aj ďalšie dokumenty ukazujúce, že Sinosure priamo vykonáva vládnu politiku, ktorá okrem iného zvýhodňuje vyvážajúcich výrobcov. Tzv. Plán 840 je podrobne opísaný v oznámení Štátnej rady z 27. mája 2009 (76). Tento názov je odvodený od sumy 84 mld. USD určenej na poistenie vývozu. Plán je jedným zo šiestich opatrení prijatých Štátnou radou v roku 2009 na stabilizáciu vývozného dopytu v súvislosti s globálnou krízou a následným nárastom dopytu po poistení vývozných úverov. K týmto šiestim opatreniam patrí najmä lepšie poistné pokrytie vývozných úverov, poskytnutie krátkodobého poistenia vývozných úverov vo výške do 84 mld. USD v roku 2009 a zníženie sadzby poistného. Ako jediná politická inštitúcia poskytujúca poistenie vývozných úverov je za vykonávateľa plánu určená Sinosure. Pokiaľ ide o zníženie sadzby poistného, spoločnosti Sinosure bola uložená povinnosť zabezpečiť zníženie priemernej sadzby krátkodobého poistenia vývozných úverov o 30 % v porovnaní s celkovou priemernou sadzbou v roku 2008.
(233)
V Oznámení o otázkach súvisiacich so zavedením osobitného mechanizmu na financovanie poistenia vývozu veľkých kompletných zostáv zariadení, ktoré spoločne vydali ministerstva obchodu a ministerstva financií z 22. júna 2009, bol zahrnutý tzv. Plán 421. Aj tento plán je dôležitým krokom na podporu čínskej politiky „going out“ v reakcii na globálnu finančnú krízu z roku 2009; plán poskytuje 42,1 mld. USD na financovanie poistenia na podporu vývozu veľkých kompletných zostáv zariadení. Toto financovanie mali spravovať a poskytovať spoločnosť Sinosure a niektoré ďalšie finančné inštitúcie. Podniky, na ktoré sa vzťahuje tento dokument, môžu využívať preferenčné finančné opatrenia vrátane poistenia vývozných úverov. V dôsledku odmietnutia spolupráce čínskou vládou Komisia nebola schopná získať ďalšie podrobné údaje o realizácii tohto oznámenia. Pre absenciu dôkazov o opaku má Komisia dôvod domnievať sa, že tento dokument sa vzťahuje aj na fotovoltické zariadenia a odvetvie fotovoltiky.
(234)
O vládnej podpore pre poskytovanie krátkodobého poistenia vývozných úverov svedčia aj ďalšie dva dokumenty týkajúce sa zvýšenej finančnej podpory strategických rozvíjajúcich sa odvetví. V oznámení Štátnej rady o zdokonaľovaní a rozvoji zo strany Štátnej rady pri rozmachu nových odvetví strategického významu, Guo Fa [2010] č. 32 z 18. 10. 2010, sa v odseku 7 písm. C nabádajú finančné inštitúcie, aby zvýšili finančnú podporu. Vykonávacie pokyny pre rozvoj strategických rozvíjajúcich sa odvetví, ktoré vydali spoločne všetky zodpovedné ministerstvá (t. j. Národná komisia pre rozvoj a reformy (NKRR), ministerstvo obchodu, ministerstvo vedy, ministerstvo priemyslu a informačných technológií, ministerstvo ochrany životného prostredia, ministerstvo financií, štátna správa daní, všeobecná colná správa, všeobecná správa kontroly kvality, úrad pre dohľad nad duševným vlastníctvom), Guo Fa [2011] č. 310 z 21. októbra 2011, v odseku (Xxvii) tiež výslovne odkazujú na aktívnu podporu, okrem iného formou poistenia vývozných úverov pre strategické rozvíjajúce sa odvetvia. Tieto strategické rozvíjajúce sa odvetvia sa zameriavajú na výrobky, technológie a služby pre rozvoj medzinárodného trhu, letecký priemysel, výrobu špičkových zariadení, veľké množstvá alebo stimulujú domáce patentované technológie a štandardné vývozné strategické rozvíjajúce sa priemyselné výrobky. Pre nedostatok dôkazov svedčiacich o opaku sa možno odôvodnene domnievať, že aj príslušný výrobok a vývozcovia zaradení do vzorky spadajú pod označenie „strategické rozvíjajúce sa odvetvia“ a majú nárok na s tým súvisiace výhody.
(235)
Na základe uvedených informácií Komisia konštatuje, že Sinosure je verejným orgánom, pretože jej bola zverená vládna právomoc vykonávať vládnu politiku, je fakticky pod kontrolou vlády a vykonáva vládne funkcie.
d) Právny základ
(236)
Právnym základom tohto programu sú: Oznámenie o implementácii stratégie na podporu obchodu prostredníctvom vedy a techniky formou využívania poistenia vývozných úverov (Shang Ji Fa [2004] č. 368), ktoré vydali spoločne ministerstvo obchodu a Sinosure; katalóg vývozov čínskych výrobkov vyspelých a nových technológií z roku 2006, tzv. Plán 840 obsiahnutý v oznámení Štátnej rady z 27. mája 2009, tzv. Plán 421 obsiahnutý v Oznámení o otázkach súvisiacich so zavedením osobitného mechanizmu na financovanie poistenia vývozu veľkých kompletných zostáv zariadení vydanom spoločne ministerstvom obchodu a ministerstvom financií 22. júna 2009, oznámení o zdokonaľovaní a rozvoji zo strany Štátnej rady pri rozmachu nových odvetví strategického významu (Guo Fa [2010] č. 32 z 18. októbra 2010), vydané Štátnou radou a vykonávacie pokyny k oznámeniu (Guo Fa [2011] č. 310 z 21. októbra 2011).
e) Zistenia z prešetrovania
(237)
Keďže Sinosure je verejným orgánom, ktorému boli zverené vládne právomoci a ktorý vykonáva vládne zákony a plány, poskytovanie poistenia vývozných úverov výrobcom príslušného výrobku je finančným príspevkom vo forme potenciálneho priameho prevodu prostriedkov zo strany vlády v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) základného nariadenia.
(238)
Pokiaľ ide o refundáciu časti poistného zaplateného vyvážajúcimi výrobcami, ktorú poskytujú miestne orgány, aj v tomto prípade ide o priamy prevod prostriedkov formou grantu podľa článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) základného nariadenia.
(239)
Výhoda v zmysle článku 3 ods. 2 a článku 6 písm. c) základného nariadenia existuje v rozsahu, v ktorom Sinosure poskytuje poistné krytie vývozných úverov za výhodnejších podmienok, než aké by príjemca bežne dostal na trhu, alebo že poskytuje poistné krytie, ktoré by inak na trhu vôbec nebolo k dispozícii. Ďalšou výhodou pre vyvážajúceho výrobcu je v zmysle článku 3 ods. 2 hotovostná refundácia časti poistného, ktorú spoločnosti Sinosure poskytujú niektoré miestne orgány v miestach, v ktorých majú sídlo niektorí vyvážajúci výrobcovia.
(240)
V oznámení z roku 2004 sa uvádza celá škála výhod, ktoré Sinosure a/alebo miestne orgány poskytovali podnikom, na ktoré sa vzťahoval katalóg z roku 2006, a ktoré spĺňali požiadavky štátnej politiky. Z prešetrovania vyplynulo, že poistné zmluvy uzavreté medzi Sinosure a vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky a refundácia časti poistného poskytovaná miestnymi orgánmi v plnej miere zodpovedajú takýmto výhodám. Výhody poskytované v rámci programu „Zelený expres“ pozostávajú zo zjednodušenia a urýchlenia postupu pri poskytovaní krytia a vyrovnávania nárokov vďaka rýchlemu ohodnoteniu škody a následnej urýchlenej platby klientovi.
(241)
Z prešetrovania ďalej vyplynulo, že opatrenia prijaté v súvislosti s finančnou krízou v roku 2009, podrobne opísané v pláne 840 a pláne 421, a následné opatrenia prijaté v roku 2011 v prospech strategických rozvíjajúcich sa odvetví poskytli vyvážajúcim výrobcom značné výhody. Tieto opatrenia zvýšili dostupnosť poistného krytia a ďalej znížili poistnú sadzbu účtovanú spoločnosťou Sinosure, a to aj napriek zložitej ekonomickej situácii a výrazne vyššiemu riziku Sinosure pri poskytovaní poistného krytia, a sú v plnej miere premietnuté do poistného krytia, ktoré Sinosure poskytuje vyvážajúcim výrobcom. Z prešetrovania vyplynulo najmä to, že podmienky a poistné sadzby účtované počas príslušného obdobia prešetrovania zostali v podstate rovnaké alebo sa zlepšili, a to aj napriek nárastu pohľadávok z titulu omeškania, ktoré vyplatila Sinosure, a výrazne horšej situácii v odvetví fotovoltiky.
(242)
Pokiaľ ide o existenciu výhody, Komisia v prvom rade zisťovala, do akej miery pokrývali sadzby poistného Sinosure náklady na krátkodobé poistenie vývozných úverov. Sinosure argumentovala na základe písmena j) Dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach: podľa článku 3 ods. 1 písm. a) tejto dohody sa za „zakázanú“ subvenciu vývozu považujú programy pre vývozné úverové záruky za zvýhodnené sadzby, ktoré nie sú primerané na pokrytie dlhodobých prevádzkových nákladov a strát týchto opatrení. Sinosure vo svojej odpovedi na dotazník jednoducho odkazovala na zisky a straty dosiahnuté za posledných päť rokov a konštatovala, že keďže v rámci tohto obdobia dosiahol celkový zisk, poskytovanie krátkodobého poistenia vývozných úverov vyvážajúcim výrobcom nie je subvenciou podľa dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Ako sa už vysvetlilo (pozri odôvodnenia 221 a 222), Komisia požiadala Sinosure o poskytnutie konkrétnych informácií a dôkazov týkajúcich sa dlhodobej ziskovosti aktivít spoločnosti v oblasti poistenia vývozných úverov, vrátane príjmov z poistného a prevádzkových nákladov a strát programu v súlade s dohodou WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Počas overovacej návštevy na mieste však Sinosure požadované dokumenty a dôkazy nepredložila a odkazovala na všeobecné údaje o ziskovosti uvedené v auditovaných výročných správach spoločnosti.
(243)
Komisia konštatuje, že aj keby sa jednoducho spoľahla na výročné správy Sinosure bez možnosti overiť si číselné údaje a skutočnosti uvedené v týchto správach, nemohla by urobiť záver, že divízia spoločnosti Sinosure pre poistenie vývozných úverov -zodpovedajúca „programu“ uvedenému v písmene j) - dosahovala dlhodobý zisk. Popri poisťovaní vývozných úverov Sinosure vykonáva rad ďalších činností, pričom číselné a ďalšie údaje uvádzané vo výročnej správe sú konsolidovanými údajmi pre všetky tieto činnosti; správa neobsahuje presný rozpis jednotlivých činností. Na základe niektorých výročných správ (nie však z posledného obdobia) možno usúdiť, že krátkodobé poistenie vývozných úverov je zďaleka najdôležitejšou činnosťou Sinosure, ale presné percentuálne podiely jednotlivých činností nie sú k dispozícii. Pretože Sinosure odmietla poskytnúť požadované informácie a dôkazy o tejto konkrétnej činnosti, potrebné na vykonanie analýzy „programu“ podľa písmena j) prílohy 1 k dohode WTO o subvenciách, Komisia musí svoje zistenia zakladať na dostupnej písomnej dokumentácii.
(244)
Komisia na úvod konštatuje, že podľa článku 11 stanov spoločnosti Sinosure pracuje s vyrovnaným rozpočtom. Inými slovami, podľa stanov Sinosure cieľom spoločnosti nie je maximalizácia zisku, ale len vyrovnané hospodárenie v súlade s funkciou jediného oficiálneho poisťovateľa vývozných úverov v ČĽR. Ako sa už vysvetlilo, z písomnej dokumentácie vyplýva, že právne a politické prostredie, v ktorom pôsobí Sinosure, vyžaduje od spoločnosti, aby pri plnení svojho mandátu verejnej politiky vykonávala vládnu politiku a plány. V rámci vybraných odvetví a podnikov osobitne podporovaných štátom mali vyvážajúci výrobcovia plný prístup k poisteniu vývozných úverov poskytovanému spoločnosťou Sinosure za preferenčnú sadzbu, a to dokonca aj v čase po vypuknutí globálnej krízy v roku 2009, keď aj odvetvie fotovoltiky postihla nebývalá kríza, vrátane obdobia prešetrovania. Sinosure tak odvetviu fotovoltiky poskytuje poistné krytie bez obmedzenia za extrémne nízke poistné sadzby, ktoré neodrážajú skutočné riziko vzniknuté pri poisťovaní vývozov v tomto odvetví. Na základe všetkých týchto zdokumentovaných informácií bolo možné ihneď konštatovať, že nie je možné vylúčiť predpoklad, že poistné sadzby účtované spoločnosťou Sinosure pravdepodobne nie sú dostatočné na to, aby pokryli jej dlhodobé operácie; v skutočnosti sa tento predpoklad javí byť pravdepodobný.
(245)
Vzhľadom na odmietnutie spolupráce zo strany Sinosure Komisia posudzovala aj ďalšie informácie, ktoré podporujú tento záver. Už aj z verejne dostupných dôkazov jasne vyplýva, že Sinosure fakticky vyvíja činnosť v podmienkach dlhodobých prevádzkových strát (77). Komisia analyzovala aj príslušné číselné údaje z výkazu ziskov a strát vo výročných správach Sinosure za roky 2006 až 2011, ktoré Sinosure predložila na zdôvodnenie údajov o ziskovosti uvedených v odpovedi na dotazník. Z týchto číselných údajov vyplýva, že Sinosure zahrnula významnú dlhodobú prevádzkovú stratu z jeho kombinovaných poisťovacích aktivít, ktoré nezahŕňajú príjmy z investícií a ďalšie príjmy. Konkrétnejšie, v období 2006 až 2011 sa v každom jednotlivom roku (s jedinou výnimkou roku 2010) splatené pohľadávky (takmer) rovnali alebo (podstatne) prevyšovali čisté poistné, ktoré Sinosure vybrala. Keď sa od čistého poistného odpočítajú aj prevádzkové náklady a náklady na provízie, výsledkom je ešte výraznejšia strata. Z číselných údajov vyplýva, že napriek miernemu zisku v roku 2010 sa počas celého obdobia v poistných operáciách zaznamenala významná prevádzková strata. Z výročnej správy je zrejmé, že na celkových príjmoch Sinosure sa významným spôsobom podieľajú investičné a ďalšie príjmy, ktoré nie sú relevantné na posúdenie rentabilnosti programu poistenia vývozných úverov.
Keďže krátkodobé poistenie vývozných úverov tvorí prevažnú časť podnikateľskej činnosti Sinosure, pri absencii dôkazov o opaku Komisia dospela k záveru, že Sinosure vo svojom programe poisťovania vývozných úverov dosahuje významnú dlhodobú stratu. Vzhľadom na stratu dosahovanú v programe poisťovania vývozných úverov Sinosure sa existencia výhody určuje na základe porovnania poistnej sadzby platenej vyvážajúcimi výrobcami so sadzbami, ktoré sú k dispozícii na trhu. Sinosure je jediným oficiálnym poisťovateľom vývozných úverov, a preto má úplnú kontrolu nad domácim trhom. Keďže v ČĽR pre tieto nástroje neexistujú žiadne komerčné referenčné hodnoty a vzhľadom na deformáciu finančného trhu v ČĽR v dôsledku vládnych intervencií, je odôvodnené použiť referenčné hodnoty z iných krajín, t. j. poistné sadzby účtované na bežnom trhu. Zistilo sa tak, ako sa uvádza v časti o výpočte výšky subvencie, že poistné sadzby sú nižšie ako trhové sadzby a že výhoda sa naozaj poskytuje.
(246)
Uvedené subvencie sú podmienené uskutočnením vývozu v zmysle článku 4 ods. 4 písm. a) základného nariadenia, pretože bez vývozu ich nie je možné získať. Okrem toho sú aj špecifické v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia, pretože prístup k nim je obmedzený len na určité podniky. Solárne články a moduly sa výslovne uvádzajú v katalógu výrobkov vyspelých a nových technológií z roku 2006, čo je podmienkou na poskytnutie preferenčného zaobchádzania uvedeného v oznámení z roku 2004. Okrem toho jedným z hlavných cieľov Sinosure je vykonávať štátnu politiku a plány, vrátane 12. päťročného plánu pre odvetvie fotovoltiky. Aj v Pláne 840 a Pláne 421 sa zvýhodňuje odvetvie fotovoltiky ako jedno z odvetví vymedzených v týchto plánoch (pozri odôvodnenia 232 a 233). Odvetvie fotovoltiky sa považuje aj za jedno z podporovaných odvetví podľa rozhodnutia č. 40 a ďalších plánovacích dokumentov a právnych predpisov (pozri odôvodnenia 207 a 208). Toto odvetvie patrí aj do kategórie „strategických a rozvíjajúcich sa odvetví“, ktoré požívajú mnohé výhody v súlade s politikou vlády (pozri odôvodnenie 102). Väčšina vyvážajúcich výrobcov má zároveň formálne postavenie podnikov s vyspelými a novými technológiami, vďaka ktorému sa im poskytujú viaceré výhody v rámci zvýhodňujúcich vládnych politík.
(247)
Je teda zrejmé, že výhody poskytované zo strany Sinosure alebo miestnych orgánov refundujúcich časť poistného nie sú k dispozícii pre všetky priemyselné odvetvia a všetky podniky, ale sú obmedzené iba na tie odvetvia a podniky, ktoré spĺňajú osobitné kritériá politiky poskytovania vládnej podpory a s ňou súvisiacich dokumentov. Komisia konštatuje, že výhody, ktoré výrobcom príslušného výrobku poskytuje Sinosure a/alebo miestne orgány, sú špecifické v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia. Okrem toho, keďže neexistovali žiadne dôkazy naznačujúce, že subvencie sú založené na objektívnych kritériách alebo podmienkach v zmysle článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia, výhoda je špecifická aj v tomto ohľade.
f) Záver
(248)
Z prešetrovania vyplynulo, že počas obdobia prešetrovania využívalo výhody formou poistenia vývozných úverov spoločnosťou Sinosure šesť skupín vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky.
(249)
Poistenie vývozných úverov, ktoré odvetviu fotovoltiky poskytuje Sinosure, sa má považovať za subvenciu v rozsahu, v akom sú poistné sadzby nižšie ako trhové sadzby.
(250)
Vzhľadom na existenciu finančného príspevku zvýhodňujúceho vyvážajúcich výrobcov a špecifickosť by sa táto subvencia mala považovať za napadnuteľnú subvenciu.
g) Výpočet výšky subvencie
(251)
Výška napadnuteľnej subvencie sa vypočíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Výpočet výhody je podobný ako v prípade záruk za úvery. Podľa článku 6 písm. c) základného nariadenia sa za výhodu poskytnutú príjemcom považuje rozdiel medzi výškou poistnej sadzby, ktorú podnik platí za krátkodobé poistenie poskytované spoločnosťou Sinosure, a výškou poistnej sadzby, ktorú by podnik zaplatil za porovnateľné poistenie vývozných úverov dostupné na trhu.
(252)
Keďže krátkodobé poistenie vývozných úverov, ktoré poskytuje Sinosure, je výsledkom vládnych politických cieľov, a keďže Sinosure má na domácom trhu monopolné postavenie vďaka svojej funkcii jediného oficiálneho poisťovateľa vývozných úverov, pomocou metódy opísanej ďalej v texte bola vytvorená vhodná trhová referenčná hodnota. Okrem toho z dôvodu odmietnutia spolupráce čínskej vlády a Sinosure sa Komisia pri určovaní vhodnej trhovej sadzby poistenia poskytovaného výrobcom fotovoltiky uchýlila aj k dostupným faktom.
(253)
Podľa názoru Komisie sú najvhodnejšou referenčnou hodnotou, pre ktorú sú ľahko dostupné informácie, poistné sadzby uplatňované bankou Export Import Bank (ďalej len „EXIM banka“) Spojených štátov amerických. Podľa verejne dostupných informácií (78) je EXIM banka oficiálnou agentúrou na poskytovanie vývozných úverov federálnej vlády USA a je z finančného hľadiska sebestačná. Medzi činnosti EXIM banky patrí poistenie vývozných úverov a ďalšie aktivity, ako je napríklad poskytovanie záruk za prevádzkový kapitál a záruk za úvery (financovanie odberateľov). Jej poslaním je vytvárať a podporovať tvorbu pracovných miest v USA podporou amerického vývozu zahraničným odberateľom. EXIM banke udelil licenciu štátnej korporácie Kongres Spojených štátov amerických. Banka má teda veľa podobných prvkov so Sinosure a považuje sa za vhodnú referenčnú inštitúciu.
(254)
Referenčná poistná sadzba bola vypočítaná s ohľadom na poplatky reálne účtované pri vývoze do krajín OECD za poistenie celého obratu s 90-percentným krytím poistnej sumy a trvaním 120 dní. Skutočná poistná sadzba predstavuje medián priemeru piatich rôznych kategórií zahraničných odberateľov v závislosti od ich solventnosti a rizika neplatenia. Je to najbližšia dostupná referenčná hodnota na výpočet poistnej sadzby, akú by výrobcovia príslušného výrobku museli platiť na trhu.
(255)
Výška výhody bola vypočítaná na základe informácií poskytnutých čínskou vládou a vzťahuje sa na sumy pokryté poistením vývozných úverov poskytovaným spoločnosťou Sinosure a na poplatky zaplatené za toto poistenie počas obdobia prešetrovania. Informácie týkajúce sa Sinosure poskytnuté spolupracujúcimi spoločnosťami sa nepoužili, pretože údaje čínskej vlády boli jednoznačne úplnejšie (napr. nie všetky spoločnosti uviedli svoju poistnú zmluvu so Sinosure v odpovedi na dotazník alebo počas overovania na mieste).
(256)
Pokiaľ ide o spätné preplatenie časti poistného miestnymi orgánmi, výhoda sa počítala ako miera náhrady a grantov poskytnutých spoločnostiam zaradeným do vzorky počas obdobia prešetrovania.
(257)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Vývozné záruky a poistenie
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Solar Group a prepojené spoločnosti
0,71 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,00 %
3.4.1.5. Výhody v podobe poskytnutia prístupu k tzv. „offshore holdingovým spoločnostiam“ a splatenia úverov vládou
(258)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania na základe programu žiadne takéto výhody.
3.4.2. Grantové programy
3.4.2.1. Fond na výskum a vývoj výrobkov učených na vývoz
(259)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania žiadne výhody v rámci tohto programu..
3.4.2.2. Subvencie na vývoj tzv. „Famous Brands“ a programu „China World Top Brands“
(260)
Komisia zistila, že niektorí vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky počas obdobia prešetrovania tieto programy využili. Avšak vzhľadom na nízky objem získaných výhod a ich zanedbateľný vplyv na subvenčné rozpätie Komisia nepovažovala za potrebné analyzovať, či sú programy napadnuteľné.
3.4.2.3. Fondy pre vonkajšie rozšírenie priemyslu v provincii Guangdong
(261)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania žiadne výhody v rámci tohto programu.
3.4.2.4. Demonštračný program Golden Sun
a) Úvod
(262)
V podnete sa tvrdilo, že výrobcom príslušného výrobku sa poskytovala subvencia v rámci programu Golden Sun Demonstration Programme (ďalej len „Golden Sun“), ktorý čínska vláda zaviedla v júli 2009. Podnet obsahoval jasné dôkazy o tom, že štyria z vývozcov zaradených do vzorky dostali v rámci tohto programu priame subvencie na príslušný výrobok. Okrem toho sa ukázalo, že jeden z vývozcov zaradených do vzorky bol vybraný ako dodávateľ príslušného výrobku v súvislosti so 70 % celkovej kapacity zriadenej prevádzkovateľmi projektu (t. j. spoločnosťami vyrábajúcimi a predávajúcimi elektrinu vyrobenú pomocou fotovoltických systémov) v roku 2011. Podnet obsahoval aj informácie, z ktorých vyplýva, že financovanie v rámci programu Golden Sun nebolo prevádzkovateľom projektu udelené transparentným a konkurenčným spôsobom.
b) Odmietnutie spolupráce a využitie dostupných faktov
(263)
Komisia požiadala čínsku vládu o informácie týkajúce sa programu Golden Sun v dotazníku, v písomnom upozornení na nedostatky a počas overovacej návštevy na mieste a ako sa podrobnejšie uvádza v odôvodneniach 104 a 105, čínska vláda jej tieto informácie neposkytla.
(264)
Pokiaľ ide o informácie požadované v dotazníku a v písomnom upozornení na nedostatky, čínska vláda trvá na tom, že tento grantový program nie je určený pre výrobcov príslušného výrobku. Z tohto dôvodu čínska vláda neposkytla odpovede na viaceré otázky týkajúce sa programu a výhod pre výrobcov príslušného výrobku a v odpovedi uviedla „neuplatňuje sa“. Čínska vláda nepredložila ani všetky príslušné zákony, predpisy, správne usmernenia a iné dokumenty požadované v dotazníku a obmedzila sa len na poskytnutie hlavného právneho základu.
(265)
Na začiatku overovacieho stretnutia k programu Golden Sun Komisia požiadala čínsku vládu o predloženie všetkých príloh k už poskytnutému hlavnému právnemu základu a o odpoveď na otázku, či má v úmysle predložiť ďalšie oficiálne dokumenty týkajúce sa programu. Čínska vláda požadované prílohy predložila, ale odpovedala, že nemá v úmysle poskytnúť žiadne ďalšie dokumenty. Komisia potom čínskej vláde ukázala rozpočtový dokument týkajúci sa konkrétnych financovaných projektov a zodpovedajúcich finančných prostriedkov pridelených v rámci tohto programu, vydaný ministerstvom financií (ďalej len „MF“), ktorý jej poskytli spolupracujúci vývozcovia (dokument MF č. 965 [2010] z 2. decembra 2010). Z dodatkov k tomuto dokumentu vyplýva, že jeden z vývozcov zaradených do vzorky dostal značné finančné príspevky na svoje projekty v rámci programu Golden Sun a takisto ako dodávateľ oprávneného zariadenia v rámci viacerých projektov financovaných z programu Golden Sun. Zástupcovia ministerstva financií prítomní na overovacom stretnutí vedeli o existencii týchto dokumentov a Komisia ich požiadala, aby poskytli všetky podobné rozpočtové dokumenty vydané ministerstvom financií v rokoch realizácie programu Golden Sun. Hoci zástupcovia ministerstva financií v zásade súhlasili s tým, že tieto dokumenty Komisii poskytnú, nikdy sa tak nestalo.
(266)
Komisia ukázala zástupcom ministerstva obchodu aj rozpočtové dokumenty týkajúce sa programu Golden Sun, vydané miestnym finančným orgánom provincie a obce, ktoré Komisii poskytol jeden spolupracujúci vývozca, a požiadala čínsku vládu o predloženie relevantných podobných dokumentov týkajúcich sa programu (t. j. dokumentov vydaných na úrovni provincie alebo obce). Čínska vláda odpovedala, že takéto dokumenty nemá, nakoľko sa týkajú provincií a/alebo obcí, a nemôže ich teda poskytnúť.
(267)
Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda opätovne potvrdila stanovisko, že program Golden Sun nie je určený pre výrobcov príslušného výrobku, a vysvetlila, že ak výrobcovia aj využívali tento program, robili tak ako prevádzkovatelia projektov, a nie ako výrobcovia solárnych panelov, pretože subvencie z tohto programu môžu získať len prevádzkovatelia projektov. V liste sa takisto tvrdí, že Komisia požiadala len o tri konkrétne uvedené dokumenty, ktoré čínska vláda predložila. Toto tvrdenie je nesprávne, keďže Komisia pri overovaní požiadala o konkrétne rozpočtové dokumenty vydané ministerstvom financií (takisto výslovne uvedených v liste Komisie z 23. mája 2013) a miestnymi orgánmi v sídle vyvážajúcich výrobcov (odkazujúc na konkrétne dokumenty predložené vyvážajúcimi výrobcami), ktoré sa čínska vláda rozhodla neposkytnúť.
(268)
Komisia požiadala aj o konkrétne informácie týkajúce sa platieb z programu Golden Sun, poskytnutých jednému zo spolupracujúcich vývozcov zaradených do vzorky, ktorý dodával príslušný výrobok a platby dostával priamo od vlády. Ani v tomto prípade nebola čínska vláda počas overovacej návštevy schopná vysvetliť situáciu a poskytnúť podrobné údaje; skontaktovala sa len s právnikom spoločnosti, ktorý údajne vysvetlil, že situáciu si s pracovníkmi Komisie vyjasnili počas overovacej návštevy, čo nebola celkom pravda. Ďalšie podrobné údaje o tejto situácii sa uvádzajú ďalej v texte v odôvodneniach 276 - 278. Ako sa podrobnejšie uvádza v odôvodneniach 275 - 278, prešetrovaním sa zistilo, že spolupracujúci výrobcovia zaradení do vzorky skutočne využívali granty poskytované v rámci programu Golden Sun, a to aj na dodávky príslušného výrobku. Stanovisko čínskej vlády, že tento program nezvýhodňuje výrobu príslušného výrobku, je preto nepochybne v rozpore s dôkazmi a faktami overenými v rámci prešetrovania.
(269)
Vzhľadom na túto nedostatočnú spoluprácu zo strany čínskej vlády nemala Komisia možnosť overiť niekoľko zásadných aspektov programu Golden Sun a reálnych výhod poskytovaných výrobcom príslušného výrobku. Okrem toho ani predtým sa od čínskej vlády nepodarilo dostať všetky vyžiadané príslušné dokumenty, najmä rozpočtové dokumenty o prostriedkoch pridelených ministerstvom financií na realizáciu programu Golden Sun. Niektoré zistenia z prešetrovania sa preto zakladajú na najlepších možných faktoch dostupných v dokumentácii v súlade s článkom 28 základného nariadenia.
c) Právny základ
(270)
Hlavným právnym základom je Oznámenie týkajúce sa vykonávania demonštračného programu Golden Sun zo 16. júla 2009 a pripojené Dočasné opatrenia pre správu fondu finančnej pomoci demonštračného programu Golden Sun, dok. CaiJian č. 397 [2009] vydané ministerstvom financií, ministerstvom pre vedu a Národnou radou pre energetiku; obežník týkajúci sa úspešného prevodu prostriedkov na demonštračný program Golden Sun, dok. č. 718 [2009]; obežník týkajúci sa úspešného plnenia demonštračného programu Golden Sun 2010, dok. č. 622 [2010]; obežník o pokynoch týkajúcich sa rozpočtových ukazovateľov finančných subvencií na stavebné náklady v demonštračných programoch Golden Sun 2010, dok. č. 965 [2010] z 2. decembra 2010 vydaný ministerstvom financií; obežník týkajúci sa rozdelenia rozpočtového cieľa pre daňovú dotáciu vyčlenenú na programy Golden Sun 2011, JCJ dok. č. 336 z 1. septembra 2011 vydaný finančným orgánom provincie Hebei; obežník týkajúci sa rozdelenia rozpočtového cieľa pre daňovú dotáciu vyčlenenú na programy Golden Sun 2011, HCJ dok. č. 135 z 8. novembra 2011 vydaný Mestským finančným úradom v Hengshui.
d) Zistenia z prešetrovania
(271)
Program Golden Sun bol zriadený v roku 2009 na podporu technologického pokroku a postupného rozvoja odvetvia distribuovaných solárnych fotovoltických systémov. Zodpovednými orgánmi za program na ústrednej úrovni sú ministerstvo financií, ministerstvo vedy a Národná rada pre energetiku. V oznámení o vykonávaní programu Golden Sun sa uvádzajú viaceré kritériá oprávnenosti na získanie finančných prostriedkov z programu, vrátane týchto kritérií: a) podniky musia byť zahrnuté do plánu implementácie demonštračného projektu Golden Sun na miestnej úrovni, b) musia mať inštalovanú kapacitu najmenej 300 kWh, c) obdobie výstavby nesmie presiahnuť jeden rok a obdobie prevádzky nesmie byť kratšie ako dvadsať rokov; d) majitelia fotovoltických projektov musia vlastniť aktíva v hodnote najmenej 100 mil. RMB a kapitál vo výške najmenej 30 % investičných nákladov, e) výrobcovia integrovaného systému a kľúčových zariadení používaných na produkciu fotovoltickej energie by sa mali vyberať prostredníctvom verejného obstarávania. Na oprávnené projekty môže vláda poskytnúť až do 50 % celkových investičných nákladov, pričom pre majiteľov projektov nachádzajúcich sa v odľahlých oblastiach bez prístupu k elektrickej sieti sa tento strop zvyšuje až na 70 %.
(272)
Postupuje sa tak, že podniky uchádzajúce sa o finančné prostriedky z programu musia predložiť žiadosť a sprievodnú dokumentáciu príslušnému vládnemu orgánu. Finančné, technologické a energetické orgány na úrovni provincie, ktoré sú zodpovedné za organizáciu programu, následne predložia spoločnú súhrnnú správu ministerstvu financií, ministerstvu vedy a Národnej rade pre energetiku, t. j. orgánom zodpovedným za posudzovanie projektov z provincií, so zreteľom na technické programy, podmienky výstavby, financovania a všetkých ďalších aspektov. Po definitívnom schválení vládou ministerstvo financií pridelí finančné prostriedky priamo majiteľovi projektu a vedie evidenciu schválených a vyplatených prostriedkov.
(273)
V praxi predkladali prevádzkovatelia projektov žiadosti o financovanie vláde po uzatvorení zmluvy s dodávateľom/dodávateľmi oprávnených FV zariadení (t. j. konkrétne príslušného výrobku). Podľa príslušných právnych predpisov sa títo dodávatelia oprávnených FV zariadení vyberajú prostredníctvom ponukového konania. Čínska vláda napriek tomu neobjasnila, ako vykonáva svoje právomoci pri výbere prevádzkovateľov projektu pre miestne demonštračné plány vykonávania projektu Golden Sun, a ako títo prevádzkovatelia projektu vyberajú dodávateľa oprávnených FV zariadení. Čínska vláda a zainteresované strany nepreukázali, že výberový proces je otvorený, transparentný a nediskriminačný, pretože nedokázali predložiť príslušnú dokumentáciu. Neexistuje žiadny náznak toho, že sa nakúpili akékoľvek zahraničné FV zariadenia. Podstatnú časť oprávnených FV zariadení poskytol jediný spolupracujúci výrobca zaradený do vzorky. Na základe dostupných faktov dospeli inštitúcie k záveru, že program Golden Sun sa používal ako prostriedok na vytváranie umelého dopytu po výrobkoch vybraných čínskych výrobcov príslušného výrobku. Ak vláda považuje projekt za oprávnený, mala by mu prideliť finančné prostriedky.
(274)
V rámci programu Golden Sun sa poskytujú subvencie v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia formou prevodu prostriedkov zo strany čínskej vlády poskytnutých výrobcom príslušného výrobku v podobe grantov.
(275)
Prešetrovaním sa zistilo, že viacerí spolupracujúci výrobcovia zaradení do vzorky priamo dostali granty z programu Golden Sun na inštaláciu zariadení na výrobu solárnej energie vo svojich priestoroch. Tieto granty vyplatené vybraným spolupracujúcim výrobcovom sú priamo spojené s príslušným výrobkom a pokrývajú časť nákladov, ktoré by inak museli znášať.
(276)
Okrem toho sa prešetrovaním zistilo, že spolupracujúci výrobcovia zaradení do vzorky takisto využívali financovanie v rámci tohto programu na účely dodávky príslušného výrobku neprepojeným prevádzkovateľom projektu. Počas prešetrovania na mieste sa najmä zistilo, že jednému spolupracujúcemu vyvážajúcemu vývozcovi zaradenému do vzorky čínska vláda priamo vyplatila značnú jednorazovú sumu na všetkých 40 projektov financovaných v rámci programu Golden Sun, ku ktorým dodal príslušný výrobok. Takúto sumu však vybraný spolupracujúci vyvážajúci výrobca vo vyplnenom dotazníku nepriznal. V obežníku ministerstva financií z roku 2010 sa uvádza, že tento spolupracujúci vývozca sa vybral, aby dodával príslušný výrobok viacerým neprepojeným prevádzkovateľom projektov v súkromnom aj verejnom sektore. Komisia sa pokúsila získať od čínskej vlády informácie o tejto priamej platbe spolupracujúcemu vývozcovi zaradenému do vzorky, keďže v článku 13 dočasných opatrení pre program Golden Sun uvedených v oznámení z roku 2009 sa výslovne nariaďuje, aby sa granty platili priamo prevádzkovateľovi projektu (t. j. nie dodávateľovi tohto FV zariadenia), a čínska vláda pri overovaní túto informáciu výslovne potvrdila. Ako už bolo vysvetlené, čínska vláda nebola schopná poskytnúť počas overovacej návštevy žiadne vysvetlenie toho, prečo získal vývozca zahrnutý do vzorky priame financovanie. V liste z 3. júna 2013 čínska vláda obmedzila svoje vysvetlenie iba na jeden zo 40 projektov, keď jednoducho uviedla, že prevádzkovateľ projektu uzavrel dohodu so spolupracujúcim vyvážajúcim vývozcom zaradeným do vzorky z toho dôvodu, že prevádzkovateľ nemal dosť peňazí na zaplatenie vyvážajúcemu výrobcovi zaradenému do vzorky, a preto sa dohodli, že subvencia sa vyplatí priamo spolupracujúcemu vyvážajúcemu výrobcovi zaradenému do vzorky. Vzhľadom na to, že toto veľmi stručné a nepodložené vysvetlenie sa týkalo iba jedného projektu, do ktorého bol zapojený spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky, z celkového počtu 40 projektov uvedených v dokumente ministerstva financií, Komisia to nepovažuje za dostatočné na vysvetlenie situácie.
(277)
V liste z 24. júna 2013 sa spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky snažil odôvodniť, že sa tieto priame platby pre 40 dotknutých projektov nenahlásili, pretože boli základom „užívateľskej“ subvencie pre prevádzkovateľa projektu, a nie pre dodávateľa. Vývozca potvrdil, že skutočne dostal priamu jednorazovú platbu v súvislosti s dodávkami pre 40 projektov uvedených v obežníku ministerstva financií a dodal, že vláda má možnosť robiť prevod finančných prostriedkov priamo na dodávateľa, aby sa zabezpečilo, že tieto subvencie budú použité iba na oprávnené fotovoltické systémy, a aby sa uľahčila kontrola. Tento vývozca však zameral svoju odpoveď len na jeden projekt, ku ktorému sa dokumenty zozbierali na mieste a ignoroval všetkých ostatných 39 projektov, na ktoré získal priame financovanie v rámci programu Golden Sun. Hoci vývozca preukázal, že prostriedky na tento konkrétny projekt boli účtované ako pohľadávky a nie ako preddavok vládneho grantu, neboli predložené žiadne iné dôkazy o skutočnom vykonaní tohto alebo akýchkoľvek iných projektov, vrátane skutočného dodania príslušného výrobku, pre ktorý boli prostriedky prijaté. Jeho vysvetlenie takisto neobjasnilo nesúlad priamych vládnych platieb s príslušnými vykonávacími pravidlami, ktoré stanovujú, že výnosy spravidla prevádza čínska vláda prevádzkovateľovi projektu a nie dodávateľovi zariadení.
(278)
Komisia považuje vysvetlenia čínskej vlády týkajúce sa finančného dojednania medzi spolupracujúcim vývozcom zaradeným do vzorky a prevádzkovateľom projektu za nepresvedčivé, pretože považuje za zvláštne, že dve súkromné strany sa môžu samostatne rozhodnúť uzavrieť dohodu, ktorá sa týka aj konania vlády (t. j. priama platba vlády dodávateľovi odchylne od článku 13 oznámenia z roku 2009), bez zapojenia vlády a možno aj bez jej vedomia. Čínska vláda neposkytla ďalšie vecné dôkazy ani pripomienky k tomuto aspektu priamych platieb dodávateľom a rozhodla sa obmedziť svoju odpoveď len na jeden nemenovaný projekt spomedzi 40 projektov realizovaných spolupracujúcimi vývozcami zaradenými do vzorky. Tento vývozca sa vo svojom vysvetlení nevyjadruje ani k poznámke čínskej vlády týkajúcej sa zlej finančnej situácie prevádzkovateľa vo vzťahu k projektu, ktorý čínska vláda nešpecifikovala. Vyhlásenia vývozcu o možnosti priamych platieb a ich zdôvodnenie okrem toho neboli potvrdené z iných zdrojov ani čínskou vládou.
(279)
Vzhľadom na uvedené obmedzené a protichodné pripomienky predložené čínskou vládou a vybraným spolupracujúcim vývozcom sa dá vyvodiť iba jeden spoločný záver, a to, že priama platba paušálnej sumy od čínskej vlády vybranému spolupracujúcemu vývozcovi bola nevyhnutná na zabezpečenie toho, aby tento vývozca dostával výnosy, pretože by existovalo riziko nezaplatenia spojené s finančnými problémami prevádzkovateľa projektu. Faktom zostáva, že vybraný spolupracujúci vývozca nebol schopný vysvetliť, akým spôsobom použil paušálnu platbu od vlády, či sa nakoniec poskytlo FV zariadenie prevádzkovateľom projektu a či a akú cenu zaplatili prevádzkovatelia projektu. Vzhľadom na to, že Komisia nemá k dispozícii dôkazy dostupné v spise alebo inde, bol na základe článku 28 základného nariadenia prijatý záver, že jednorazová paušálna platba spolupracujúcemu vývozcovi predstavuje priamy grant v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) a písm. i) základného nariadenia.
(280)
Komisia ďalej dospela k záveru, že granty poskytnuté dodávateľom príslušného výrobku vystupujúcim buď ako prevádzkovatelia projektu alebo v prípade údajného dodania FV zariadenia neprepojeným prevádzkovateľom projektu, ich zvýhodňujú v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia. Čo sa týka prevádzkovateľov projektu, financovanie v rámci programu Golden Sun umožňuje výrobcom príslušného výrobku, aby vo svojich priestoroch ušetrili náklady na inštaláciu zariadení na výrobu slnečnej energie. Čo sa týka dodávateľov FV zariadenia neprepojeným prevádzkovateľom projektu, financovanie v rámci programu Golden Sun je priamo vykonávané výrobcami príslušného výrobku bez potreby skutočne poskytnúť zariadenie a/alebo ochranu pred rizikom neplatenia zo strany nezávislých prevádzkovateľov projektu. V druhom prípade výrobcovia príslušného výrobku získavajú platbu, ktorú by inak od neprepojeného prevádzkovateľa projektu nezískali.
(281)
Okrem toho je schéma subvencovania špecifická v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia, pretože právne predpisy, ktorými sa riadi orgán udeľujúci granty, obmedzujú prístup k tejto schéme iba na konkrétnych prevádzkovateľov projektu spĺňajúcich viaceré kritériá uvedené v právnych predpisoch, a všeobecnejšie iba na prevádzkovateľov projektu v odvetví solárnej energie. Okrem toho, keďže ani výber dodávateľa FV zariadenia, ani výber prevádzkovateľov projektu nie je založený na otvorenom, transparentnom a nediskriminačnom výberovom konaní a keďže sa platby od čínskej vlády dodávateľom FV zariadenia uskutočňujú priamo, je táto schéma tiež špecifická, pretože ju môžu de facto využívať iba určití dodávatelia v FV zariadenia. Tento program nespĺňa požiadavky článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia, na základe ktorých by sa program nepovažoval za špecifický, pretože podmienky oprávnenosti a reálne kritériá pre výber podnikov, ktoré majú byť zahrnuté do miestnych plánov implementácie projektu, a pre konečný výber projektov na základe jednotlivých technických a finančných aspektov, nie sú objektívne a neuplatňujú sa automaticky.
e) Záver
(282)
Program Golden Sun predstavuje špecifickú subvenciu vo forme grantu. Prešetrovaním sa zistilo, že niektorí spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky takúto subvenciu dostali.
f) Výpočet výšky subvencie
(283)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Demonštračný program Golden Sun
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,09 %
skupina JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,05 %
3.4.3. Programy oslobodenia od priamych daní a ich zníženia
3.4.3.1. Program oslobodenia od daní v prvých dvoch rokoch a potom tri roky polovičná daň z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou
a) Úvod
(284)
V podnete sa tvrdilo, že od roku 1991 v Číne existujú osobitné právne predpisy na podporu zahraničných investícií v podobe zákona o podnikoch so zahraničnou majetkovou účasťou a o dani z príjmov podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou (ďalej len „zákon o dani z príjmov podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou“). K výhodám poskytovaným podnikom so zahraničnou majetkovou účasťou patrí subvenčný program označovaný ako „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň (Two Free/Three Half)“, ktorý stanovuje úplné oslobodenie od priamych daní v prvých dvoch rokoch, v ktorých podnik začne tvoriť zisk, a polovičnú sadzbu dane z príjmu počas nasledujúcich troch rokov.
(285)
Program „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ existuje v odlišnom variante aj v prípade spoločností uznaných ako podniky s vyspelými a novými technológiami so sídlom v určitých stanovených oblastiach. Výhody spojené s týmto variantom programu sa môžu využívať aj po roku 2013. Prešetrovaním sa zistilo, že jeden zo spolupracujúcich vývozcov (Yingli Hainan) požíva výhody tohto programu od roku 2011, keď v rokoch 2011 a 2012 bol úplne oslobodený od dane a v nasledujúcich troch rokoch mu bude daňová sadzba znížená o 50 %.
(286)
Počas overovacej návštevy u čínskej vlády sa Komisia snažila tento program overiť. Čínska vláda však informácie týkajúce sa tohto odlišného variantu programu „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ neposkytla. Vo svojom liste z 3. júna 2013 čínska vláda tvrdila, že na tento program sa v podnete nepoukazuje a že nie je náhradným variantom programu „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, o ktorom sa hovorí v podnete a ktorý sa uplatňuje bez zemepisných obmedzení. Komisia berie na vedomie tieto vysvetlenia čínskej vlády, ktoré chápe tak, že tento daňový program je z formálneho hľadiska odlišný od programu „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou. Avšak vzhľadom na to, že výhody toho programu pokračujú aj po údajnom ukončení programu pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, že mechanizmus, povaha a účinky týchto výhod sú rovnaké ako v prípade programu pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ako to oznámil jeden zo spolupracujúcich vývozcov zaradených do vzorky, Komisia sa domnieva, že tento program úzko súvisí s programom „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou ako pokračovanie toho istého programu, a že by mal byť napadnuteľný. Komisia v tejto súvislosti konštatuje, že článok 10 ods. 1 základného nariadenia umožňuje prešetrenie každej „údajnej subvencie“ zistenej navrhovateľom a že článok neodkazuje na každý „údajný subvenčný program“. Keďže v tomto prípade ide v oboch programoch o rovnakú subvenciu, t. j. ušlé príjmy z dane z príjmov právnických osôb, Komisia je oprávnená prešetrovať ich ako jedinú subvenciu.
b) Právny základ
(287)
Právnym základom tohto programu je článok 8 zákona o dani z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou a článok 72 vykonávacích predpisov k zákonu Čínskej ľudovej republiky o dani z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou a zahraničné podniky. Podľa čínskej vlády bol tento program ukončený 16. marca 2007 prijatím zákona o dani z príjmov podnikov z roku 2008 na 5. zasadnutí 10. národného ľudového kongresu Čínskej ľudovej republiky, a to na základe článku 57 tohto zákona o postupnom ukončovaní výhod z tohto programu do konca roka 2012.
(288)
Právnym základom osobitného programu „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“ je vyhláška č. 40 [2007], t. j. oznámenie Štátnej rady o implementácii prechodných preferenčných opatrení týkajúcich sa dane z príjmov podnikov s vyspelými technológiami zriadených v osobitnej hospodárskej zóne a v šanghajskom Pudong New District, ktorá sa zakladá na článku 57 ods. 3 zákona ČĽR o dani z príjmov podnikov spolu s administratívnymi opatreniami na určenie podnikov s vyspelými a novými technológiami.
c) Zistenia z prešetrovania
(289)
Od dane z príjmu sú oslobodené iba výrobné podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktoré budú v prevádzke najmenej po dobu desiatich rokov. Oslobodenie od dane sa priznáva počas dvoch rokov počnúc rokom, v ktorom podnik začne vytvárať zisk; počas ďalších troch rokov sa platná daňová sadzba znižuje o päťdesiat percent.
(290)
V osobitnom variante tejto schémy musia mať oprávnené podniky aj postavenie podnikov s novými a vyspelými technológiami, uznané prostredníctvom konkrétneho administratívneho certifikátu o tom, že sú podnikmi s kľúčovým duševným vlastníctvom a že spĺňajú aj podmienky stanovené v článku 93 vykonávacích predpisov zákona ČĽR o dani z príjmov podnikov.
(291)
Každá spoločnosť, ktorá má v úmysle požiadať o účasť v tejto schéme, musí štátnej správe daní podávať ročné priznanie o dani z príjmov podnikov spolu s prílohami a finančnými výkazmi. Tieto postupy sa vzťahujú aj na osobitný variant tohto programu.
(292)
Čínska vláda tvrdila, že po nadobudnutí platnosti zákona o dani z príjmov podnikov v roku 2008 bol program postupne ukončovaný a že ho bolo možné využívať do konca roka 2012. Čínska vláda tiež uviedla, že pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou neexistuje žiadny náhradný program a že daňové zaobchádzanie s podnikmi so zahraničnou majetkovou účasťou je v súčasnosti rovnaké ako zaobchádzanie s ostatnými firemnými daňovníkmi. Komisia konštatuje, že počas obdobia prešetrovania sa z tohto daňového programu poskytovali výhody, ktoré v priebehu obdobia prešetrovania využilo viacero výrobcov fotovoltiky. Okrem toho nemožno vylúčiť, že výhody tohto programu je ešte stále možné využívať alebo že existuje alebo v budúcnosti bude prijatý podobný náhradný program. Ako sa už vysvetlilo, z prešetrovania skutočne vyplynulo, že existujú aj iné varianty programu „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“, ktoré naďalej poskytujú výhody výrobcom solárnych panelov. Preto sa konštatuje, že tento program je naďalej napadnuteľný.
(293)
Osobitný variant programu využíval jeden spolupracujúci vývozca, konkrétne Yingli Green Energy.
d) Záver
(294)
Tento program predstavuje subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia v podobe ušlých príjmov vlády, čím sa poskytuje výhoda prijímajúcim spoločnostiam.
(295)
Táto subvenčná schéma je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifická, keďže samotné právne predpisy, ktorými sa riadi orgán udeľujúci subvencie, obmedzujú prístup k tejto schéme iba na určité podniky, ktoré majú postavenie podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou a spĺňajú kritériá ustanovené v príslušných právnych predpisoch.
(296)
Preto by sa táto subvencia mala považovať za napadnuteľnú subvenciu.
(297)
Pokiaľ ide o odlišný variant tejto schémy, mal by sa považovať za subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia vo forme ušlých štátnych príjmov, čím sú zvýhodnené prijímajúce spoločnosti.
(298)
Táto subvenčná schéma je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifická, keďže samotné právne predpisy, ktorými sa riadi orgán udeľujúci subvencie, obmedzujú prístup k tejto schéme iba na určité podniky a odvetvia, ktoré sú zaradené do kategórie podporovaných odvetví, kam patrí aj odvetvie fotovoltiky. Schéma je tiež špecifická podľa článku 4 ods. 3, pretože oprávnenosť je obmedzená iba na určité regióny.
(299)
Preto by sa tento variant mal považovať za napadnuteľný.
e) Výpočet výšky subvencie
(300)
Výška napadnuteľnej subvencie sa vypočíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Za výhodu poskytnutú príjemcom sa považuje celková suma splatnej dane podľa bežnej sadzby dane, po odpočítaní zaplatenej sumy so zníženou preferenčnou daňovou sadzbou. Napadnuteľné sumy sa zakladajú na údajoch uvedených v daňovom priznaní spoločností za rok 2011. Keďže za žiadneho spolupracujúceho výrobcu zaradeného do vzorky nebolo k dispozícii daňové priznanie za daňový rok 2012, vychádzalo sa z číselných údajov za celý zdaniteľný rok 2011.
(301)
V súlade s článkom 7 ods. 2 základného nariadenia sa výška subvencie (v čitateli) rozložila na celkový obrat z predaja spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov počas obdobia prešetrovania, pretože táto subvencia nie je podmienená uskutočnením vývozu a nebola poskytnutá na základe vyrobených, vyprodukovaných, vyvezených alebo prepravených množstiev.
(302)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Program „prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň“
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
1,03 %
3.4.3.2. Zníženie dane z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou orientované na vývoz
(303)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.3.3. Úľavy na dani z príjmov pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou na základe zemepisnej polohy
(304)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.3.4. Zníženie dane pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktoré nakupujú zariadenia vyrobené v Číne
(305)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.3.5. Daňová kompenzácia za výskum a vývoj uskutočňovaný podnikmi so zahraničnou majetkovou účasťou
a) Úvod
(306)
V podnete sa tvrdilo, že podniky so zahraničnou majetkovou účasťou majú nárok na daňové zvýhodnenie v súvislosti s ich výskumno-vývojovými aktivitami v podobe 150-percentnej daňovej kompenzácie ich výdavkov za predpokladu, že v porovnaní s predchádzajúcim rokom tieto výdavky vzrástli o 10 alebo viac percent.
(307)
Čínska vláda tvrdila, že táto schéma sa ukončila prijatím zákona o dani z príjmov podnikov v roku 2008 a že nebolo stanovené žiadne prechodné obdobie. Niekoľkí spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky však uviedli, že podobný program využívali na základe zákona o dani z príjmov podnikov z roku 2008, z čoho vyplýva, že program daňovej kompenzácie za výskum a vývoj v podnikoch so zahraničnou majetkovou účasťou bol v roku 2008 nahradený osobitným programom. Čínska vláda však v odpovedi na dotazník ani v odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky ďalšie informácie o 150-percentnej daňovej kompenzácii neposkytla.
b) Právny základ
(308)
Táto schéma je stanovená v článku 30 ods. 1 zákona o dani z príjmov podnikov a článku 95 nariadenia o vykonávaní zákona ČĽR o dani z príjmov podnikov (ďalej len „nariadenie o vykonávaní zákona o dani z príjmov podnikov“) a administratívnych opatreniach na určenie podnikov s vyspelými a novými technológiami (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172), ako aj v článku 93 vykonávacích predpisov zákona o dani z príjmov podnikov spolu s oznámením štátnej správy daní o otázkach týkajúcich platieb dane z príjmov podnikov s vyspelými a novými technológiami (Guo Shui Han [2008] č. 985).
(309)
V článku 95 sa uvádza, že dodatočný 50-percentný odpočet výdavkov na výskum a vývoj uvedený v bode 1 článku 30 sa priznáva vtedy, keď sú tieto výdavky určené na vývoj výrobkov vyspelých a nových technológií, a preto sa na ne vzťahujú odpisy na základe 150 % nákladov na nehmotné aktíva.
c) Zistenia z prešetrovania
(310)
Ako sa už uviedlo, čínska vláda v odpovedi na dotazník ani v odpovedi na písomné upozornenie na nedostatky žiadne relevantné informácie o tejto schéme neposkytla. Táto schéma už bola predmetom vyrovnávacieho opatrenia pri prešetrovaniach, ktoré sa týkali natieraného bezdrevného papiera (79) a ocele s organickým povlakom (80). Z príslušných právnych predpisov skutočne vyplýva, že táto schéma poskytuje výhody, ktoré sú obmedzené iba na spoločnosti formálne uznané ako podniky s vyspelými a novými technológiami. Výdavky na výskum a vývoj musia byť aj v týchto spoločnostiach vynaložené na vývoj nových technológií, nových výrobkov a nových zručností. Oprávnené podniky môžu získať dodatočnú daňovú kompenzáciu vo výške 50 % ich výdavkov na výskum a vývoj. Oprávnené spoločnosti majú nárok na odpočet 150 % skutočne vzniknutých nákladov aj v prípade výdavkov z nehmotných výskumno-vývojových aktív.
(311)
Prešetrovaním sa preukázalo, že spoločnosti využívajúce túto schému sú povinné podávať daňové priznanie s príslušnými prílohami. Skutočná výška výhody sa uvádza v daňovom priznaní a v prílohe V. Na účasť v tejto schéme sú oprávnené iba spoločnosti, ktoré boli oficiálne certifikované ako podniky s vyspelými a novými technológiami.
d) Záver
(312)
Táto schéma predstavuje subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia v podobe ušlých príjmov vlády, ktorá poskytuje výhodu prijímajúcim spoločnostiam.
(313)
Táto subvencia je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifická, pretože právny predpis obmedzuje uplatňovanie tejto schémy iba na určité podniky, ktoré sú formálne uznané ako podniky s vyspelými a novými technológiami a podniky, ktoré vynakladajú výdavky na výskum a vývoj nových technológií, nových výrobkov a nových zručností.
(314)
Preto by sa táto subvencia mala považovať za napadnuteľnú subvenciu.
e) Výpočet výšky subvencie
(315)
Výška napadnuteľnej subvencie sa počíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Za výhodu poskytnutú príjemcom sa považuje celková suma splatnej dane podľa bežnej sadzby dane, po odpočítaní zaplatenej sumy s dodatočným odpočtom 50 % skutočných výdavkov na schválené projekty v oblasti výskumu a vývoja. Napadnuteľné sumy sa zakladajú na údajoch uvedených v daňovom priznaní spoločností za rok 2011. Keďže za žiadneho spolupracujúceho výrobcu zaradeného do vzorky nebolo k dispozícii daňové priznanie za daňový rok 2012, vychádzalo sa z číselných údajov za celý zdaniteľný rok 2011.
(316)
V súlade s článkom 7 ods. 2 základného nariadenia sa výška subvencie (v čitateli) rozložila na celkový obrat z predaja spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov počas obdobia prešetrovania, pretože táto subvencia nie je podmienená uskutočnením vývozu a nebola poskytnutá na základe vyrobených, vyprodukovaných, vyvezených alebo prepravených množstiev.
(317)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Daňová kompenzácia za výskum a vývoj
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,33 %
3.4.3.6. Vrátenie dane na účely opätovného investovania ziskov podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou do podnikov orientovaných na vývoz
(318)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania v rámci tohto programu žiadne výhody.
3.4.3.7. Preferenčné daňové programy pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou uznané za podniky s vyspelými alebo novými technológiami
(319)
Pri prešetrovaní sa potvrdilo, že počas obdobia prešetrovania spoločnosti zaradené do vzorky nezískali z tohto programu žiadne výhody, pretože spoločnosti využívali výhody nového programu, ktorý nahradil toto preferenčné zaobchádzanie. Podrobnejšie sa o tom hovorí ďalej v bode 3.4.4.8.
3.4.3.8. Zníženie daní pre podniky s vyspelými a novými technológiami, ktoré sú zapojené do určených projektov
a) Úvod
(320)
Tento program umožňuje, aby podnik uznaný za podnik s vyspelými a novými technológiami využil zníženú sadzbu dane z príjmov vo výške 15 % v porovnaní s bežnou sadzbou vo výške 25 %. Tento program už bol označený za napadnuteľný program pri prešetrovaniach týkajúcich sa natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom; za napadnuteľný ho označili aj americké orgány.
b) Právny základ
(321)
Právnym základom tohto programu je článok 28 ods. 2 zákona o dani z príjmov podnikov spolu s administratívnymi opatreniami na určenie podnikov s vyspelými a novými technológiami (Guo Ku Fa Huo [2008] č.172), a článok 93 vykonávacieho nariadenia k zákonu o dani z príjmov podnikov spolu s oznámením štátnej daňovej správy o otázkach týkajúcich sa platby dane z príjmov podnikov s vyspelými a novými technológiami (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zistenia z prešetrovania
(322)
Táto schéma sa vzťahuje na uznané podniky s vyspelými a novými technológiami, ktoré potrebujú kľúčovú podporu od štátu. Tieto podniky musia vlastniť základné nezávislé práva duševného vlastníctva a spĺňať viaceré požiadavky: i) ich výrobky musia patriť medzi výrobky odvetví vyspelých technológií s kľúčovou štátnou pomocou, ii) celkové výdavky na výskum a vývoj musia tvoriť určitý podiel ich celkových tržieb z predaja; iii) príjmy z výrobkov vyspelých a nových technológií musia tvoriť určitý podiel ich celkových tržieb z predaja; iv) počet pracovníkov v oblasti výskumu a vývoja musí tvoriť určitý podiel celkového počtu zamestnancov; v) splnenie ostatných požiadaviek stanovených v administratívnych opatreniach pre podniky s vyspelými a novými technológiami z roku 2008.
(323)
Prešetrovaním sa preukázalo, že spoločnosti využívajúce túto schému musia podávať daňové priznanie s príslušnými prílohami. Skutočná výška výhody sa uvádza v daňovom priznaní aj v prílohe V.
d) Záver
(324)
Z toho vyplýva, že táto schéma by sa mala považovať za subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia vzhľadom na finančný príspevok v podobe ušlých príjmov štátu, ktorý poskytuje výhodu prijímajúcim spoločnostiam. Výhoda pre príjemcu sa rovná úspore na dani vyplývajúcej z tohto programu podľa článku 3 ods. 2 základného nariadenia.
(325)
Táto subvencia je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifická, pretože je vyhradená len podnikom s certifikátom podnikov s vyspelými a novými technológiami, ktoré spĺňajú všetky požiadavky administratívnych opatrení z roku 2008. Okrem toho neexistujú žiadne objektívne kritériá oprávnenosti na využívanie tejto schémy stanovené buď legislatívou, alebo orgánom udeľujúcim subvencie, a nárok nevzniká automaticky podľa článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia.
(326)
Preto by sa táto subvencia mala považovať za napadnuteľnú subvenciu.
e) Výpočet výšky subvencie
(327)
Výška napadnuteľnej subvencie sa počíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Za výhodu poskytnutú príjemcom sa považuje celková suma splatnej dane podľa bežnej sadzby dane, po odpočítaní zaplatenej sumy so zníženou preferenčnou daňovou sadzbou. Napadnuteľné sumy sa zakladajú na údajoch uvedených v daňovom priznaní spoločností za rok 2011. Keďže za žiadneho spolupracujúceho výrobcu zaradeného do vzorky nebolo k dispozícii daňové priznanie za daňový rok 2012, vychádzalo sa z číselných údajov za celý zdaniteľný rok 2011.
(328)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Zníženie daní pre podniky s vyspelými a novými technológiami, ktoré sú zapojené do určených projektov
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,35 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
3.4.3.9. Politika preferenčných daní z príjmov pre podniky pôsobiace v severovýchodnom regióne
(329)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.3.10. Daňové programy v provincii Guangdong
(330)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.4. Programy nepriamych daní a dovozných ciel
3.4.4.1. Oslobodenie od DPH a zníženie dovozných ciel na používanie dovezených zariadení
a) Úvod
(331)
Prostredníctvom tohto programu je možné oslobodiť podniky so zahraničnou majetkovou účasťou a domáce podniky od DPH a dovozných ciel pri dovoze vybavenia, ktoré používajú vo svojej výrobe. Aby sa toto oslobodenie mohlo využiť, zariadenie nesmie byť uvedené na zozname zariadení, na ktoré sa oslobodenie nevzťahuje, a podnik, ktorý si uplatňuje nárok na oslobodenie, musí získať certifikát projektov podporovaných štátom, vydaný čínskymi orgánmi alebo NKRR na základe príslušných právnych predpisov v oblasti investícií, daní a ciel. Únia uplatnila na tento program vyrovnávacie opatrenia v antisubvenčnom konaní, ktoré sa týkalo natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom.
b) Právny základ
(332)
Právnym základom tohto programu je obežník Štátnej rady o úprave daňovej politiky pre dovážané zariadenia, Guo Fa č. 37/1997, oznámenie ministerstva financií, všeobecnej správy ciel a štátnej správy daní o úprave určitých preferenčných dovozných ciel, oznámenie ministerstva financií, všeobecnej správy ciel a štátnej správy daní č. 43 z roku 2008, oznámenie NKRR o konkrétnych otázkach týkajúcich sa oficiálneho potvrdenia projektov podporovaných štátom a financovaných z domácich alebo zahraničných prostriedkov č. 316/2006 z 22. februára 2006 a katalóg dovozných artiklov bez výnimky z colnej povinnosti, ktorý platí pre domáce podniky i pre podniky so zahraničnou účasťou z roku 2008.
c) Zistenia z prešetrovania
(333)
Tento program sa považuje za subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia vo forme ušlého príjmu čínskej vlády, pretože podniky so zahraničnou majetkovou účasťou a iné oprávnené domáce podniky sú oslobodené od platenia DPH a/alebo ciel, ktoré by inak boli splatné. Program teda poskytuje výhodu prijímajúcim spoločnostiam v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia. Program je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifický, pretože právnymi predpismi, ktorými sa riadi orgán poskytujúci subvenciu, sa prístup výslovne obmedzuje iba na podniky, ktoré investujú v rámci špecifických obchodných kategórií vymedzených taxatívne zákonom a ktoré patria buď do podporovanej kategórie, alebo do vymedzenej kategórie B v katalógu na usmernenie priemyselných odvetví v súvislosti so zahraničnými investíciami a transferom technológií, alebo podniky, ktoré sú v súlade s katalógom kľúčových odvetví, výrobkov a technológií, ktorých vývoj je podporovaný štátom. Okrem toho neexistujú žiadne objektívne kritériá obmedzujúce oprávnenosť na tento program, ani žiadne nezvratné dôkazy, ktoré by svedčili o tom, že nárok vzniká automaticky podľa článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia.
d) Výpočet výšky subvencie
(334)
Výška napadnuteľnej subvencie sa počíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá sa zistila počas obdobia prešetrovania. Za výhodu poskytnutú príjemcom sa považuje suma DPH a cla na dovážané zariadenia, od ktorej boli príjemcovia oslobodení. Aby sa zaistilo, že napadnuteľná suma sa vzťahuje iba na obdobie prešetrovania, získaná výhoda sa odpisovala počas celej doby životnosti zariadenia v súlade s bežnými účtovnými postupmi spoločnosti.
(335)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Oslobodenie od DPH a zníženie dovozných ciel na používanie dovezených zariadení
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,38 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
3.4.4.2. Zníženie DPH pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne
a) Úvod
(336)
Prostredníctvom tohto programu je možné oslobodiť podniky so zahraničnou majetkovou účasťou od DPH pri nákupe zariadení vyrobených v Číne. Aby sa toto oslobodenie mohlo využiť, zariadenie nesmie byť uvedené na zozname zariadení, na ktoré sa oslobodenie nevzťahuje, a hodnota zariadenia nesmie prekročiť určitý prah. Tento program bol predmetom antisubvenčného konania, ktoré sa týkalo natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom.
b) Právny základ
(337)
Právnym základom sú dočasné opatrenia pre správu vrátenia dane podnikom so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne, skúšobné opatrenia pre správu daňových úľav pri nákupe zariadení vyrobených v Číne pre projekty so zahraničnou majetkovou účasťou a oznámenie ministerstva financií a štátnej správy daní o zrušení politiky poskytovania daňových úľav podnikom so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne.
c) Zistenia z prešetrovania
(338)
Čínska vláda vo svojej odpovedi na antisubvenčný dotazník tvrdila, že od 1. januára 2009 bol tento program zrušený, a odvolávala sa na obežník Ministerstva financií a štátnej správy daní o zrušení politiky poskytovania daňových úľav podnikom so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne(CAISHUI{2008} č. 176). Prešetrovaním sa však ukázalo, že počas obdobia prešetrovania tento program využívalo viacero vyvážajúcich výrobcov. Vývozcovia zaradení do vzorky predložili podrobné informácie týkajúce sa tejto schémy, vrátane výšky výhody. So zreteľom na túto skutočnosť sa konštatovalo, že čínska vláda neposkytla presné informácie týkajúce sa tohto programu a, ako ukazuje situácia niektorých vyvážajúcich výrobcov, tento program stále pokračuje.
(339)
Keďže čínska vláda neposkytla žiadnu z požadovaných informácií, Komisia vychádzala z informácií poskytnutých vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky.
(340)
Tento program sa považuje za program poskytujúci finančný príspevok v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia vo forme ušlého príjmu čínskej vlády, pretože podniky so zahraničnou majetkovou účasťou sú oslobodené od platenia DPH, ktoré by inak boli splatné, keby neboli oslobodené. Program teda poskytuje výhodu prijímajúcim spoločnostiam v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia. Program je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifický, pretože právnymi predpismi, ktorými sa riadi orgán poskytujúci subvenciu, sa prístup výslovne obmedzuje iba na podniky so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne, ktoré patria buď do podporovanej kategórie, alebo do vymedzenej kategórie B v rámci katalógu odvetví so zahraničným financovaním a zariadení kúpených na domácom trhu uvedených v katalógu kľúčových odvetví, výrobkov a technológií, ktorých vývoj je podporovaný štátom. Okrem toho skúšobné opatrenia pre správu vrátenia dane pri nákupe zariadení vyrobených v Číne pre projekty so zahraničnou majetkovou účasťou a oznámenie ministerstva financií obmedzujú výhodu len na podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktoré patria do kategórie podporovaných podnikov v katalógu na usmernenie odvetví so zahraničnou majetkovou účasťou alebo katalógu zvýhodnených odvetví so zahraničnými investíciami v strednom a západnom regióne Číny. Okrem toho neexistujú žiadne objektívne kritériá obmedzujúce oprávnenosť na tento program, ani žiadne nezvratné dôkazy, ktoré by svedčili o tom, že nárok vzniká automaticky podľa článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia. Program je tiež špecifický podľa článku 4 ods. 4 písm. b) základného nariadenia, pretože je podmienený prednostným používaním domáceho tovaru pred dovezeným.
d) Výpočet výšky subvencie
(341)
Výška napadnuteľnej subvencie sa počíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Za výhodu poskytnutú príjemcom sa považuje suma DPH na domáce zariadenia, od ktorej boli príjemcovia oslobodení. Aby sa zaistilo, že napadnuteľná suma (podliehajúca vyrovnávacím opatreniam) sa vzťahuje iba na obdobie prešetrovania, získaná výhoda bola odpisovaná s prepočítaním na celú dobu životnosti zariadenia v súlade s bežnými postupmi v danom odvetví.
(342)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Zníženie DPH pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou pri nákupe zariadení vyrobených v Číne
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,05 %
3.4.4.3. Oslobodenie od DPH a cla na nákupy nehnuteľného majetku v rámci programu financovania rozvoja zahraničného obchodu
(343)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.5. Poskytovanie tovaru a služieb vládou za cenu nižšiu než primeranú
3.4.5.1. Poskytovanie polykryštalického kremíka vládou za cenu nižšiu než primeranú
(344)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.5.2. Poskytovanie hliníkových výliskov vládou za cenu nižšiu než primeranú
(345)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.5.3. Poskytovanie skla vládou za cenu nižšiu než primeranú
(346)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že spoločnosti zaradené do vzorky nezískali počas obdobia prešetrovania z tohto programu žiadne výhody.
3.4.5.4. Poskytovanie elektrickej energie vládou
a) Úvod
(347)
Navrhovateľ tvrdil, že niektorí čínski výrobcovia polykryštalického kremíka majú výhodu v podobe lacnej elektriny dodávanej za cenu nižšiu než primeranú.
b) Zistenia z prešetrovania
(348)
Prešetrovaním sa preukázalo, že mnohí vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky mali v rámci ich skupiny podnikov prepojenie na výrobcu polykryštalického kremíka. Zistilo sa, že jedna zo skupín vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky, konkrétne LDK Solar, pravidelne dostávala významné subvencie na poplatky za elektrinu od finančného úradu ekonomickej zóny Xin Yu. Hoci v tomto prípade spoločnosť nemala priamo výhodu nižšej sadzby za elektrinu, než je bežná trhová sadzba, významné zľavy poskytované finančným úradom ekonomickej zóny Xin Yu napokon vytvorili situáciu, v ktorej bola spoločnosť zvýhodnená dodávkami lacnej elektrickej energie; tieto výhody boli funkčne ekvivalentné s poskytovaním elektrickej energii vládou za cenu nižšiu ako trhovú. V každom prípade platí, že aj keby sa táto zľava považovala za grant, toto opatrenie je úzko spojené s tvrdením navrhovateľa a spadá do rozsahu pôsobnosti prešetrovania. V skutočnosti sa príslušnej spoločnosti v skupine LDK refundovali takmer celé poplatky za elektrinu splatné počas obdobia prešetrovania.
(349)
Prostredníctvom prepojeného výrobcu polykryštalického kremíka bol skupine LDK Solar poskytnutý finančný príspevok v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu iii) základného nariadenia takým spôsobom, že miestne orgány jej poskytli subvencie na poplatky za elektrinu, alebo v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i). Zodpovedá to finančnej pomoci od vlády vo forme poskytovania tovarov iných, než je všeobecná infraštruktúra v zmysle základného nariadenia. Možno sa na to pozerať aj ako na priamy prevod peňažných prostriedkov.
(350)
Spoločnosti LDK Solar bola poskytnutá výhoda v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia v rozsahu, v ktorom vláda poskytovala elektrinu za cenu nižšiu než primeranú. Bolo zistené, že tomuto výrobcovi prostredníctvom subvencií na poplatky za elektrinu v skutočnosti poskytovala sadzba, ktorá bola nižšia ako všeobecne dostupná sadzba. Priamy prevod finančných prostriedkov predstavuje výhodu, pretože ide o nenávratný grant, ktorý nie je na trhu k dispozícii.
(351)
Subvencia vo forme dodávky lacnej elektriny prostredníctvom poskytovania zľavy jednému z výrobcov zaradených do vzorky je v zmysle článku 4 ods. 2 písm. a) základného nariadenia špecifická, pretože tieto subvencie na dodávky elektriny sa poskytovali iba skupine LDK. Subvencia je špecifická aj regionálne pre určité podniky v rámci ekonomickej zóny Xin YU. Vzhľadom na odmietnutie spolupráce zo strany skupiny LDK a čínskej vlády pri oznamovaní tejto subvencie sa uvedené zistenia zakladajú na dostupných faktoch.
c) Výpočet výšky subvencie
(352)
Výška subvencie sa rovnala výške zľavy poskytnutej v priebehu obdobia prešetrovania.
(353)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Elektrina za cenu nižšiu než primeranú
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, a prepojené spoločnosti
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,00 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a prepojené spoločnosti
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a prepojené spoločnosti
0,00 %
3.4.5.5. Poskytovanie práv na užívanie pozemkov za cenu nižšiu než primeranú
a) Úvod
(354)
Navrhovateľ tvrdil, že čínskym výrobcom príslušného výrobku čínska vláda umožňuje užívať pozemky za cenu nižšiu než primeranú, keďže ústredné alebo miestne orgány neudeľujú práva na užívanie pozemkov v súlade s trhovými princípmi.
(355)
Čínska vláda tvrdila, že existuje štandardizovaný a riadne konkurenčný trh s pozemkami a že s právami na užívanie pozemkov sa musí obchodovať verejne a v súlade so zákonom o trhu s pozemkami. Čínska vláda tiež uviedla, že pozemky na priemyselné a obchodné účely sa majú získavať na otvorenom trhu prostredníctvom ponukových konaní, aukcií alebo výberových konaní formou finančnej náhrady za ich užívanie a že „nezávisle od počtu ponúk alebo pôvodnej ceny reprezentuje konečná zaplatená cena trhovú cenu, ktorá je určená ponukou a dopytom na voľnom trhu.“ Čínska vláda tiež tvrdila, že v oznámení o prevode práv na užívanie pozemkov sa s prevodom práv na užívanie pozemkov nespájajú žiadne obmedzenia súvisiace s ponukovými konaniami, dražbami alebo súťažnými konaniami, ktoré by ovplyvnili spravodlivú hospodársku súťaž.
(356)
Čínska vláda neposkytla žiadne údaje týkajúce sa skutočných cien práv na užívanie pozemkov ani počiatočných cien pozemkov stanovených vládou. Informácie o transakciách týkajúcich sa práv na užívanie pozemkov poskytnuté čínskou vládou v odpovedi na dotazník boli neúplné. Počas overovacej návštevy čínska vláda korigovala svoje pôvodné odpovede na dotazník a zároveň potvrdila, že niektoré z oznámených transakcií boli predmetom ponukového konania. Neposkytla však žiadne údaje o počte ponúk ani o rozdiele medzi počiatočnou a konečnou cenu, ako sa požadovalo v dotazníku.
(357)
Počas overovania Komisia požiadala čínsku vládu o dôkazy na podporu jej tvrdení, že prevody práv na užívanie pozemkov v Číne sa uskutočňujú prostredníctvom výziev na predkladanie ponúk, dražby alebo súťažného konania. Treba poznamenať, že podľa článku 11 predpisov pre udeľovanie práv na využívanie stavebných pozemkov vo vlastníctve štátu prostredníctvom výzvy na predkladanie ponúk, dražby alebo súťažného konania príslušný štátny orgán vydáva pre každé ponukové konanie/dražbu/súťažné konanie verejné oznámenie. Komisia na tomto základe požiadala o všetky verejné oznámenia týkajúce sa transakcií spojených s uvedenými konaniami, aby mohla zhromaždiť a overiť informácie požadované v dotazníku. Čínska vláda žiadne takéto oznámenia neposkytla s tvrdením, že „už neexistujú“. Komisia preto nemohla overiť informácie týkajúce sa transakcií spojených s udelením práv na užívanie pozemkov vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky.
(358)
Komisia informovala čínsku vládu o svojej úvahe, že na túto subvenčnú schému uplatní ustanovenia článku 28 nariadenia (ES) č. 597/2009, a keďže čínska vláda vo svojej odpovedi na list Komisie z 23. mája 2013 neposkytla uspokojivé vysvetlenie ani nové dôkazy týkajúce sa tejto otázky, Komisia musela pri svojich zisteniach vychádzať z najlepších dostupných faktov, t. j. v tomto prípade z informácií predložených vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky a z iných verejne dostupných informácií.
(359)
Na základe predpokladu, že v ČĽR neexistuje trhová cena pozemkov, Komisia požiadala čínsku vládu aj o vyjadrenie jej názoru na možné referenčné hodnoty. Hoci išlo len o predpoklad a v žiadnom prípade nie o zistenie ani záver v čase, keď bol čínskej vláde odoslaný dotazník, čínska vláda vyjadrila názor, že tento predpoklad je nesprávny, a neposkytla žiadne potenciálne referenčné hodnoty. Čínska vláda uviedla iba to, že „ak sa má použiť nejaká referenčná hodnota, mali by ňou byť ceny, ktoré by za podobnú pôdu museli zaplatiť nezvýhodnené čínske priemyselné odvetvia“. Keďže čínska vláda neoznámila, ktoré priemyselné odvetvia nie sú „zvýhodnené,“ a neposkytla ani žiadne informácie o cenách, ktoré tieto odvetvia platia za priemyselné pozemky v Číne, Komisia nemohla posúdiť, či predstavujú vhodnú referenčnú hodnotu. V tejto súvislosti sa konštatuje, že pri predchádzajúcich prešetrovaniach týkajúcich sa natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom Komisia zistila, že ani pri poskytovaní práv na užívanie pozemkov týmto odvetviam sa nerešpektujú trhové princípy.
b) Právny základ
(360)
Poskytovanie práv na užívanie pozemkov patrí v Číne do rozsahu pôsobnosti zákona Čínskej ľudovej republiky o správe pozemkov.
c) Zistenia z prešetrovania
(361)
Podľa článku 2 zákona o správe pozemkov vlastní všetku pôdu vláda, keďže podľa čínskej ústavy a príslušných právnych ustanovení je pôda v kolektívnom vlastníctve čínskeho ľudu. Podľa tohto zákona nie je možné pozemky predávať, je však možné postúpiť práva na ich užívanie. Štátne orgány môžu tieto práva postúpiť prostredníctvom verejného ponukového konania, súťažného konania alebo dražby.
(362)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia poskytli informácie týkajúce sa pozemkov v ich držbe, ako aj väčšinu príslušných zmlúv/osvedčení týkajúcich sa práv na užívanie pozemkov, ale čínska vláda poskytla len veľmi obmedzené informácie o cenách za práva na užívanie pozemkov.
(363)
Ako sa už uviedlo, čínska vláda tvrdila, že práva na užívanie pozemkov v Číne sa udeľujú prostredníctvom ponukového konania, dražby a súťažného konania. Ustanovuje to aj článok 137 zákona Čínskej ľudovej republiky o právach spojených s nehnuteľnosťami.
(364)
Zistilo sa však, že v praxi tento systém vždy nefunguje spôsobom, aký opisuje čínska vláda. Pri overovaní vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky Komisia získala niekoľko oznámení vydaných príslušnými orgánmi v súvislosti s právami na užívanie pozemkov, ktoré boli k dispozícii na prevod. Zatiaľ čo v jednom oznámení sú potenciálni nadobúdatelia práv na užívanie pozemkov výslovne obmedzení iba na odvetvie fotovoltiky (81), v druhom sú stanovené limity na cenu pôvodne stanovenú štátnymi orgánmi a neumožňuje sa stanovenie ceny trhom (82). Samotné aukcie nezabezpečovali skutočnú hospodársku súťaž, pretože v mnohých príkladoch posudzovaných počas overovania vyvážajúcich výrobcov na mieste predložila ponuku iba jedna spoločnosť (iba výrobca fotovoltických zariadení zaradený do vzorky), a preto jej ponuka na vyvolávaciu cenu (ktorej výšku stanovil miestny pozemkový úrad) predstavovala aj konečnú cenu za štvorcový meter.
(365)
Uvedené dôkazy sú v rozpore s tvrdeniami čínskej vlády, že ceny platené za práva na užívanie pozemkov v ČĽR zodpovedajú trhovej cene, ktorú určuje ponuka a dopyt na voľnom trhu, a že oznámenie o prevode práv na užívanie pozemkov prostredníctvom výzvy na prekladanie ponúk, dražby alebo súťažného konania neobsahuje obmedzenia, ktoré by ovplyvnili spravodlivú hospodársku súťaž. Zistilo sa tiež, že miestne orgány poskytli niektorým vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky refundáciu ako kompenzáciu za (už aj tak nízku) cenu, ktorú zaplatili za práva na užívanie pozemkov.
(366)
Niektorým vyvážajúcim výrobcom sa v súvislosti s kúpou práv na užívanie pozemkov poskytli popri nízkych cenách aj ďalšie finančné prostriedky, čím sa reálne zaplatená cena za práva na užívanie pozemkov ďalej znížila.
(367)
Zistenia z konania potvrdzujú, že situácia v oblasti poskytovania a nadobúdania pozemkov v Číne je nejasná a netransparentná a že orgány často stanovujú ceny podľa vlastného uváženia. Orgány stanovujú ceny podľa systému oceňovania mestských pozemkov, ktorý okrem iných kritérií vyžaduje, aby pri stanovovaní ceny priemyselných pozemkov zohľadňovali aj priemyselnú politiku (83).
(368)
Aj nezávislé verejne dostupné informácie naznačujú, že pozemky v Číne sa poskytujú za sadzby nižšie, než sú bežné trhové sadzby (84).
d) Záver
(369)
Poskytovanie práv na užívanie pozemkov čínskou vládou by sa preto malo považovať za subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu iii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia formou poskytovania tovarov, ktoré zvýhodňuje prijímajúce spoločnosti. Ako sa uvádza v odôvodneniach 364 až 367, v Číne neexistuje fungujúci trh s pozemkami a použitie externej referenčnej hodnoty (pozri odôvodnenie 372) dokazuje, že suma, ktorú zaplatili spolupracujúci vývozcovia za práva na užívanie pozemkov, je výrazne pod normálnou trhovou hodnotou. Okrem toho refundácie poskytované miestnymi orgánmi predstavujú priamy prevod finančných prostriedkov, ktorý zvýhodňuje ich príjemcov, keďže ide o nenávratný grant, ktorý nie je na trhu k dispozícii. Subvencia je podľa článku 4 ods. 2 písm. a) a c) základného nariadenia špecifická, pretože zákon obmedzuje prístup k priemyselnej pôde iba na spoločnosti, ktoré uplatňujú štátom stanovenú priemyselnú politiku, v tomto prípade odvetvie fotovoltiky, predmetom dražby boli len určité transakcie, ceny často stanovujú štátne orgány a vládna prax v tejto oblasti je nejasná a netransparentná. O situácii týkajúcej sa pozemkov v ČĽR sa hovorí aj v pracovnom dokumente MMF, ktorý potvrdzuje, že pri postupovaní práv na užívanie pozemkov čínskym priemyselným odvetviam sa nerešpektujú podmienky na trhu (85).
(370)
Preto sa táto subvencia považuje za napadnuteľnú subvenciu.
e) Výpočet výšky subvencie
(371)
Vzhľadom na konštatovanie, že situáciu v oblasti práv na užívanie pozemkov v ČĽR neriadi trh, v ČĽR zrejme vôbec nie sú k dispozícii referenčné hodnoty zo sféry súkromného vlastníctva. Preto v ČĽR nie je reálne urobiť úpravu nákladov alebo cien. Za týchto podmienok sa konštatuje, že v ČĽR neexistuje trh, a preto je v súlade s článkom 6 písm. d) bodom ii) základného nariadenia odôvodnené použiť externú referenčnú hodnotu na stanovenie výšky výhody. Keďže čínska vláda nespolupracovala ani nepredložila žiadny návrh externej referenčnej hodnoty, Komisia sa pri určovaní vhodnej externej referenčnej hodnoty musela uchýliť k dostupným faktom. Z tohto hľadiska sa považuje za primerané použiť ako vhodnú referenčnú hodnotu informácie zo samostatného colného územia Taiwan. Tieto informácie boli použité aj pri predchádzajúcich prešetrovaniach týkajúcich sa natieraného bezdrevného papiera a ocele s organickým povlakom.
(372)
Podľa názoru Komisie sú ceny pozemkov na Taiwane najvhodnejším ukazovateľom pre tie oblasti v ČĽR, v ktorých sídlia spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia. Väčšina vyvážajúcich výrobcov sídli v rozvinutých oblastiach s vysokým HDP, v provinciách s vysokou hustotou obyvateľstva.
(373)
Výška napadnuteľnej subvencie sa počíta na základe výhody, ktorú získali príjemcovia a ktorá bola zistená počas obdobia prešetrovania. Výhoda poskytnutá príjemcom sa vypočíta tak, že sa zoberie do úvahy rozdiel medzi sumou zaplatenou jednotlivými spoločnosťami za práva na užívanie pozemkov (od ktorej sa odpočíta refundácia poskytnutá miestnymi orgánmi) a sumou, ktorá by sa mala normálne zaplatiť na základe taiwanskej referenčnej hodnoty.
(374)
Komisia použila pri tomto výpočte priemernú cenu pozemku za štvorcový meter stanovenú na Taiwane a upravenú podľa devalvácie meny a vývoja HDP odo dňa uvedeného na príslušných zmluvách o právach na užívanie pozemkov. Informácie o cenách priemyselných pozemkov boli získané z webovej lokality Úradu pre priemysel Ministerstva hospodárstva Taiwanu. Devalvácia meny a vývoj HDP pre Taiwan sa vypočítali na základe miery inflácie a vývoja HDP na obyvateľa v bežných cenách v USD pre Taiwan podľa údajov, ktoré uverejnil MMF v Globálnom hospodárskom výhľade z roku 2011. V súlade s článkom 7 ods. 3 základného nariadenia bola táto výška subvencie (v čitateli) priradená k obdobiu prešetrovania použitím bežnej dĺžky trvania práv na užívanie pozemkov využívaných na priemyselné účely, t. j. 50 rokov. Táto suma sa rozdelila podľa celkového obratu z predaja spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov počas obdobia prešetrovania, pretože subvencia nie je podmienená uskutočnením vývozu a nebola poskytnutá na základe vyrobených, vyprodukovaných, vyvezených alebo prepravených množstiev.
(375)
Sadzba subvencie v súvislosti s touto schémou počas obdobia prešetrovania stanovená pre vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky je:
Práva na užívanie pozemkov za cenu nižšiu než primeranú
Spoločnosť/skupina
Sadzba subvencie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a prepojené spoločnosti
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
0,65 %
JingAo Group a prepojené spoločnosti
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a prepojené spoločnosti
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd. a prepojené spoločnosti
1,66 %
3.5. Pripomienky strán po konečnom sprístupnení informácií
(376)
Čínska vláda namietala, že určité informácie z konečného informačného dokumentu citovali po konečnom sprístupnení informácií niektoré médiá a zainteresované strany. V tejto súvislosti treba poznamenať, že Komisia dokument nezverejnila. Nie je však možné, aby Komisia kontrolovala činnosti niekoľkých stoviek zúčastnených strán, ktoré konečný informačný dokument dostali. Ak sa niektoré zo strán rozhodli zverejniť konečný informačný dokument alebo vyjadriť k nemu svoje stanovisko, Komisia nemala prostriedky, aby im v tom zabránila.
3.5.1. Pripomienky čínskej vlády k údajne chybným vyhláseniam uvedeným v konečnom informačnom dokumente
(377)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia nedodržala požiadavku na poskytnutie dostatku času a príležitostí na predloženie informácií, ktorá sa stanovuje v článku 12 ods. 1 dohody o subvenciách. Podľa čínskej vlády rozsiahle predĺženia konečných termínov na predloženie vyplneného dotazníka, ktoré jej poskytla Komisia (bližšie opísané v odôvodnení 104), nepostačovali na tento účel. Čínska vláda ďalej tvrdila, že význam pojmu „primerané obdobie“ podľa článku 12 ods. 7 dohody o subvenciách sa zhoduje s významom pojmu „dostatok času a príležitostí“ podľa článku 12 ods. 1 dohody o subvenciách v prípade všetkých ostatných dokumentov dotazníkového typu. Čínska vláda zároveň tvrdila, že na vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky sa mohla obrátiť až po tom, ako bola vzorka zostavená, a preto čas vyhradený na predloženie vyplneného dotazníka, ktorý plynul od doručenia dotazníka do vydania rozhodnutia o zložení vzorky, bol bezpredmetný. Čínska vláda tvrdila, že „želanie“ Komisie rýchlo ukončiť prešetrovanie údajne prevládlo nad „nemennou požiadavkou“ poskytnúť dostatok času a príležitostí na predloženie informácií stanovenou v článku 12 ods. 1. Komisia nesúhlasí s týmito tvrdeniami, pretože urobila všetko, čo bolo v jej silách, aby čínskej vláde poskytla čo najviac času na zaslanie vyplneného dotazníka a odpovede na písomné upozornenie na nedostatky. Čínskej vláde sa takisto oznámilo, že požadované dokumenty môže predložiť do dátumu overovacej návštevy.
Komisia počas konania nebránila čínskej vláde, aby predložila akékoľvek informácie a niekoľkokrát pripomenula čínskej vláde možnosť požiadať o vypočutie, na ktorom mohla čínska vláda prezentovať informácie a názory. Treba poznamenať, že počas konania sa neodmietli žiadne informácie predložené čínskou vládou z dôvodu ich načasovania. Tvrdenie čínskej vlády, že čas vymedzený na predloženie odpovede, ktorý plynul od doručenia dotazníka do vydania rozhodnutia o vytvorení vzorky, bol bezpredmetný, je nesprávne. Prevažná časť dotazníka sa venovala celkovej úrovni subvencovania dotknutého výrobného odvetvia/výrobku a rozhodnutie o vytvorení vzorky čínskej vláde nijakým spôsobom nebránilo zhromaždiť informácie všeobecnej povahy. Čínska vláda mala navyše po zostavení vzorky ešte 43 dní na zhromaždenie informácií, ktoré sa týkali vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky. Komisia konala v súlade s článkom 12 ods. 1 dohody o subvenciách a čínskej vláde poskytla dostatok času a príležitostí na predloženie všetkých dôkazov, ktoré považovala za relevantné, pričom prihliadala na to, že táto povinnosť musí byť časovo obmedzená, aby sa zaistilo včasné dokončenie prešetrovania.
(378)
Čínska vláda taktiež tvrdila, že Komisia pôvodne požiadala o podrobné informácie o vyvážajúcich výrobcoch, ktorí neboli zaradení do vzorky, čo nebola „potrebná informácia“ na účely prešetrovania, ktoré sa zakladá na skúmaní vzorky. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že v čase, keď sa odoslal dotazník určený čínskej vláde, ešte nebolo známe konečné rozhodnutie, či sa v tomto konaní použije alebo nepoužije vzorka. Po tom, ako čínski vyvážajúci výrobcovia doručili Komisii vyplnené dotazníky a bolo zrejmé, že vývozcovia budú vo veľkej miere spolupracovať, a hneď, ako bolo zrejmé, že vývozcovia zaradení do vzorky budú spolupracovať vhodným vyplnením dotazníkov, Komisia netrvala na poskytnutí informácií o subvencovaní konkrétnych spoločností v súvislosti s vyvážajúcimi výrobcami, ktorí neboli zaradení do vzorky. Komisia preto s týmto tvrdením nesúhlasí.
(379)
Čínska vláda tvrdila, že v konečnom informačnom dokumente Komisia chybne uviedla, že čínska vláda zatajila určité informácie vo vyplnenom dotazníku a následne predložených dokumentoch. Toto tvrdenie nie je správne. Ako už Komisia uviedla vo svojom liste z 23. mája 2013, ktorý bol adresovaný čínskej vláde, čínska vláda neposkytla požadované informácie o štátnych finančných inštitúciách, dokumentoch súvisiacich so Sinosure a s poskytovaním poistenia vývozných úverov, dokumentoch súvisiacich s demonštračným programom Golden Sun a informácie súvisiace s udeľovaním práv na užívanie pozemkov.
(380)
Komisia podľa čínskej vlády neuplatnila fakty dostupné v rámci mechanizmu na doplnenie chýbajúcich informácií, ako vyplýva z judikatúry rozhodcovských panelov WTO a sporov v rámci WTO (86), a namiesto toho „uplatnila nepriaznivý záver sankčným spôsobom a ďalej porušila ustanovenia dohody o subvenciách“. Čínska vláda ďalej tvrdila, že Komisia nepoužila dostupné fakty „len na účely nahradenia informácií, ktoré by mohli chýbať, ale aj ako osobitné východisko všetkých svojich zistení o subvencovaní, pričom vôbec nezohľadnila významný objem informácií, ktoré poskytla čínska vláda a zapojené finančné inštitúcie, a to najčastejšie z dôvodu údajného zlyhania poskytnúť dokonalé odpovede alebo dokázať každý číselný údaj“. Toto nebol postup Komisie. Všetky informácie vrátane plánov a právnych predpisov, ktoré predložila čínska vláda, sa posúdili a analyzovali, a zistenia zväčša vychádzajú z týchto dokumentov, ktoré poskytla čínska vláda, kedykoľvek boli tieto dokumenty dostupné a potvrdila sa ich správnosť. Časté citovanie týchto dokumentov podporujúcich zistenia, svedčí o tom, ako Komisia nakladala s informáciami, ktoré predložila čínska vláda. V odôvodnení 110 Komisia zreteľne spresňuje jediné situácie, v ktorých sa predložené informácie nezohľadnili, pretože boli nedôveryhodné.
(381)
Čínska vláda ďalej tvrdila, že Komisia si protirečila, keď v konečnom informačnom dokumente uviedla, že v tomto prešetrovaní žiadala informácie ku konkrétnym transakciám len v súvislosti s vývozcami zaradenými do vzorky, a na inom mieste v rovnakom dokumente uviedla, že „dotazník určený vláde sa neobmedzuje na vývozcov zaradených do vzorky“. Toto nie je pravda. Komisia neuviedla protirečivé informácie. Ako už bolo vysvetlené v odôvodnení 378, Komisia obmedzila svoju pôvodnú žiadosť na poskytnutie informácií špecifických pre spoločnosť vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky po rozhodnutí o výbere vzorky. Avšak s cieľom posúdiť, či subvenčné schémy podliehajú vyrovnávacím opatreniam, si Komisia vyžiadala aj iné informácie než informácie súvisiace s vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky, ako napr. informácie o finančných trhoch v Číne alebo o trhu s právami na užívanie pozemkov. Preto sa uvádza, že „dotazník určený vláde sa neobmedzuje na vývozcov zaradených do vzorky“.
(382)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia pravdepodobne prehliada skutočnosť, že informácie nemôžu byť zamietnuté jednoducho pre to, že nie je možné ich overiť. Toto nie je spôsob, akým Komisia v tomto prešetrovaní nakladala s informáciami. Nemožnosť overenia takýchto informácií nebola v žiadnom prípade jediným dôvodom na ich úplné zamietnutie. Avšak, ak im protirečili iné informácie v spise, a súčasne čínska vláda nebola schopná podložiť ich nijakým druhom dôkazov, takéto informácie nebolo možné uznať za dôveryhodné.
(383)
Podľa čínskej vlády Komisia v odseku 85 konečného informačného dokumentu (reprodukovaný v odôvodnení 117) „uznala“, že čínska vláda nemá kontrolu nad bankovými a finančnými inštitúciami a nemôže im nariadiť, aby poskytli informácie. Poznamenáva sa, že Komisia si nie je vedomá, že by uviedla takúto informáciu a po preskúmaní znenia odôvodnenia sa nepotvrdilo, že by ju uviedla.
(384)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia sa zhodla s čínskou vládou na tom, že pred vnútroštátnymi právnymi predpismi nemôžu mať v prípade prešetrovania prednosť požiadavky základného nariadenia EÚ alebo dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Odkaz, ktorý uviedla čínska vláda na odôvodnenie neposkytnutia údajne dôverných informácií, je nerelevantný. Komisia však poukázala na to (odôvodnenie 117), že ustanovenia obecných právnych predpisov alebo interných pravidiel člena WTO ju nemôžu oslobodiť od povinnosti spolupracovať pri prešetrovaní, a v prípade konfliktu je povinnosťou čínskej vlády navrhnúť spôsoby umožnenia prístupu k informáciám, aby sa mohli primerane overiť. Čínska vláda narážala na situáciu, keď jeden bankový úradník poskytol posúdenie úverového rizika pre spoločnosť zaradenú do vzorky ako príklad návrhu spôsobu overovania údajne obmedzených informácií a uviedla, že „Komisia napriek tomu stále nebola spokojná“. Naopak zo znenia odôvodnenia 148 je zrejmé, že Komisia nerobila s overovaním tohto konkrétneho dokumentu žiadny problém a tieto informácie plne zohľadnila vo svojich zisteniach. Išlo však o výnimočnú situáciu, ktorá sa nanešťastie nezopakovala v prípade väčšiny informácií podobnej povahy, ktoré sa vyžadovali v tomto prešetrovaní.
(385)
Čínska vláda v tejto súvislosti ďalej tvrdila, že o „citlivých interných dokumentoch“ bánk sa uvažovalo ako o možných relevantných informáciách podľa dohody o subvenciách, a vzhľadom na ich neposkytnutie sa nemohli uplatniť dostupné fakty. Komisia sa domnieva, že toto tvrdenie je príliš zovšeobecňujúce a nevidí spôsob, akým by bolo možné vo všetkých prípadoch vykonať dôsledné overenie (vykonané pomocou zavedenia riadnych postupov na zaistenie dôvernosti), keby tieto dokumenty (vrátane dokumentov o transakciách s klientmi) boli jednoducho zamlčané. Ak nie je k dispozícii overovanie, dostupné fakty sa môžu použiť na pokrytie medzier pri zhromažďovaní skutočností.
(386)
Čínska vláda opakovane tvrdila, že list predchádzajúci overovaniu neobsahoval konkrétne otázky o overovaní a odvolávala sa na list Komisie z 23. mája 2013, v ktorom sa použila táto formulácia. Komisia však v odseku 86 konečného informačného dokumentu (reprodukovaný v odôvodnení 118) uviedla, že list z 25. marca 2013 predchádzajúci overovaniu obsahoval veľmi konkrétny a podrobný zoznam problémov a dokumentov, ktoré budú predmetom overovania v úplnom súlade s článkom 26 ods. 3 základného nariadenia a požiadavkami WTO. Neuvedenie zoznamu konkrétnych otázok, ktorého poskytnutie nemá žiadny právny základ v základnom nariadení ani v pravidlách WTO, neospravedlňuje čínsku vládu za neposkytnutie spolupráce pri overovaní.
(387)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia pri overovaní nebola vôbec flexibilná. Toto je nesprávne vyloženie skutočností a situácie pred a počas overovacej návštevy. V odsekoch 88 - 90 konečného informačného dokumentu (reprodukované v odôvodneniach 120 - 122) sa už spresnilo, že flexibilita preukázaná Komisiou bola úplná a bezpodmienečná. Čínska vláda sa pokúšala poskytnúť informácie, ktoré nebolo možné v žiadnom prípade overiť v stanovenom časovom rámci návštev na mieste, čo bohužiaľ znamenalo, že tieto informácie nebolo možné podrobiť krížovej kontrole a udeliť im váhu overeného dokumentu. Čínska vláda Komisiu takisto upozornila na judikatúru WTO v rámci panelu vo veci ES - Salmon, podľa ktorej „overiteľnosť“ dokumentov nie je vždy určená možnosťou prešetriť ich na mieste, a tvrdila, že Komisia nemôže odmietnuť informácie len preto, že neboli k dispozícii počas overovacej návštevy. Komisia poznamenáva, že pokiaľ takéto informácie nie sú prístupné overeniu na mieste na otestovanie ich spoľahlivosti a presnosti, môže sa im prikladať menšia váha než v prípade, ak by sa riadne overili, čo sa občas stalo v predmetnom prípade.
(388)
Čínska vláda spochybňuje údajný postup Komisie neprijať nové dokumenty a dôkazy, ktoré vyžadujú overenie, po skončení overovacieho zasadnutia, ktorého sa týkajú. V odseku 89 konečného informačného dokumentu (reprodukovaný v odôvodnení 121) sa už spresnilo, že sa tak nikdy nepostupuje ani nepostupovalo. Je pravda, že Komisia za normálnych okolností nemôže prijať dokumenty ako doklady na overovanie po skončení overovacieho zasadnutia, a že nie je prakticky možné overiť takéto dokumenty, avšak nič nebráni čínskej vláde, aby takéto dokumenty odoslala písomne, čo sa mimochodom stalo aj v tomto prípade.
(389)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia nevysvetlila dôvody vyžiadania šiestich dokumentov uvedených v odôvodnení 122 a na tomto základe nebolo ich overenie povolené. Toto tvrdenie už čínska vláda uviedla vo svojom liste z 3. júna 2013 a Komisia naň plne reagovala v odôvodnení 122. Opakovane sa poznamenáva, že všetky tieto dokumenty sa týkajú príslušného výrobného odvetvia, a dokonca sa priamo týkajú aj konkrétnych subvenčných schém, ako je preferenčné úverovanie alebo preferenčné daňové režimy. Z ich názvov a obsahu je preto jednoznačné, že boli relevantné pre prešetrovanie. Čínska vláda však počas overovania jednoducho odmietla odpovedať na akékoľvek otázky v tejto súvislosti, pričom ako jediný dôvod uvádzala údajnú nepodstatnosť dokumentu pre dané konanie.
(390)
Čínska vláda tvrdila, že k informáciám, ktoré predložila vo vyplnenom dotazníku o podieloch úverov poskytnutých príslušnému odvetviu, nemôže poskytnúť podporné dôkazy, pretože tieto informácie vlastnia banky, ktoré sú nezávislými subjektmi a nie sú útvarmi čínskej vlády, a že Komisia by si mala overiť tieto údaje u bánk. Čínska vláda sa odvolávala na ustanovenia zákona o komerčnom bankovníctve, v ktorom sa bankám nariaďuje, aby svoje služby poskytovali v súlade so zákonom (článok 4) a uvádza sa, že do podnikateľskej činnosti bánk nesmú zasahovať žiadne miestne orgány ani útvary vlády na rôznych úrovniach, verejné organizácie či jednotlivci (článok 5). Faktom je, že čínska vláda vo vyplnenom dotazníku uviedla údaj, ktorý vôbec nevedela podložiť. Banky, ktoré sa Komisia snažila overiť, takisto neboli schopné podložiť tieto informácie nijakými informáciami. Ak by sa tento postup uznal za prijateľný, prešetrovaná strana by mohla jednoducho uviesť akýkoľvek údaj na podporu svojho prípadu a prešetrujúci orgán by ho musel prijať bez možnosti overiť, či sa odráža od faktov. Toto je o to dôležitejšie vzhľadom na to, že tieto konkrétne informácie si protirečia s inými informáciami v spise. Zákon o komerčnom bankovníctve obsahuje aj ďalšie články, v ktorých sa bankám nariaďuje, aby poskytovali úvery na základe potrieb národného hospodárstva a sociálneho rozvoja a v duchu štátnych priemyselných politík (článok 34). Ako správne zdôrazňuje čínska vláda vo svojich pripomienkach, banky musia poskytovať svoje služby v súlade so zákonom, t. j. takisto aj s uvedenými ustanoveniami článku 34 zákona o komerčnom bankovníctve. Toto údajne jednoznačné oddelenie vlády a bánk teda dostupné fakty nedosvedčili.
(391)
Čínska vláda tvrdila, že poskytla všetky informácie súvisiace s vlastníctvom bánk, ktoré vlastní. Takisto tvrdila, že nahlásené údaje o vlastníctve bánk sú oficiálnymi údajmi čínskeho bankového regulačného orgánu, a preto nebol dôvod domnievať sa, že informácie poskytnuté čínskou vládou sú nesprávne alebo zavádzajúce a uplatniť ustanovenia článku 28 základného nariadenia. Čínska vláda ďalej uviedla, že si nie je istá, odkiaľ Komisia čerpala informácie uvedené v odseku 95 (reprodukovaný v odôvodnení 127) konečného informačného dokumentu („Verejne dostupné informácie naznačujú, že existujú aj iné banky v štátnom vlastníctve, ktoré poskytli úvery vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky“), t. j. okrem bánk, ktoré čínska vláda nahlásila ako banky v štátnom vlastníctve v odpovedi na písomné upozornenie o nedostatkoch. Tieto tvrdenia nemohli byť prijaté. Poznamenáva sa, že čínska vláda pôvodne vo svojom vyplnenom dotazníku tvrdila, že nemá žiadne informácie o svojom vlastníctve bánk. Čínska vláda poskytla nejaké informácie v tejto súvislosti až po tom, ako Komisia upozornila v písomnom upozornení na nedostatky, že podľa čínskych právnych predpisov musí čínska vláda zhromažďovať tieto informácie. Pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu počas overovania odmietol podložiť údaje o vlastníctve bánk akýmikoľvek podkladovými dôkazmi, odmietol uviesť zdroj informácií a nevysvetlil, odkiaľ pochádzajú. Takisto sa poznamenáva, že čínska vláda nespochybnila skutočnosť, že najmenej 5 bánk, ktoré Komisia vymenovala v konečnom informačnom dokumente (pozri poznámku pod čiarou k odôvodneniu 127) vlastní štát.
(392)
Čínska vláda vyjadrila nesúhlas s informáciami uvedenými v odseku 97 konečného informačného dokumentu (zopakovaný v odôvodnení 129), že čínsky regulačný bankový orgán odmietol odpovedať na otázku o 10 najväčších bankách v Číne, pretože sa nepredložila v písomnej podobe a tvrdila, že Komisia si nesprávne vyložila fakty, pretože hlavným dôvodom neposkytnutia odpovede bolo to, že potrebovali čas na zostavenie odpovede, keďže táto otázka nebola uvedená v liste predchádzajúcom overovaniu. Faktom však je, že fakty v tejto otázke si nesprávne vyložila čínska vláda. Komisia netrvala na poskytnutí okamžitej odpovede, avšak čínsky bankový regulačný orgán odmietol čo i len pozrieť sa na otázku pod zámienkou, že sa mu neposkytla v predstihu v písomnej podobe. Ak bol dôvodom nedostatok času na prípravu odpovede, čínska vláda mohla odpoveď poskytnúť v neskoršom štádiu overovania alebo e-mailom (aj keď bez toho, aby ju Komisia mohla overiť), ako to urobila v prípade viacerých ďalších dokumentov. Čínska vláda však tak nespravila.
(393)
Čínska vláda tvrdila, že poskytla všetky dokumenty o zriadení a mandáte čínskeho bankového regulačného orgánu, ktoré si Komisia vyžiadala v dotazníku, a keďže Komisia sa na túto tému nevyjadrila v písomnom upozornení o nedostatkoch ani nepožiadala o tieto dokumenty v zozname dokumentov, ktoré sa mali poskytnúť pred začatím overovacej návštevy, v rámci prílohy 2 k listu predchádzajúcemu overovaniu, čínska vláda nepovažovala za svoju povinnosť poskytnúť akékoľvek ďalšie dokumenty. Toto nie je pravda. Komisia si vyžiadala všetky dokumenty, ktoré tvorili základ pre zriadenie a mandát čínskeho bankového regulačného orgánu, avšak čínska vláda poskytla len niektoré z nich. Komisia sa dozvedela o existencii ďalších dokumentov v tejto súvislosti len na základe informácií, ktoré poskytol pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu. Odpoveď čínskej vlády poskytnutá v tejto súvislosti v dotazníku bola nekompletná a zavádzajúca, keďže čínska vláda (čínsky bankový regulačný orgán) očividne vedeli o existencii týchto dodatočných dokumentov, ako to potvrdil čínsky bankový regulačný orgán počas overovania na mieste.
(394)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia počas overovania nepožiadala konkrétne o štatistiky a správy bánk, ktoré poskytli úvery vývozcom zaradeným do vzorky na obdobie prešetrovania. Tvrdila, že Komisia požiadala len o štatistickú správu za rok 2012, ktorú čínskemu bankovému regulačnému orgánu predložila Čínska banka, a pracovník čínskeho bankového regulačného orgánu musel konzultovať túto žiadosť s príslušným právnym oddelením z dôvodu dodržania povinností na zachovanie dôvernosti. Toto tvrdenie nie je správne. Komisia počas overovania zopakovala svoju žiadosť uvedenú v dotazníku a písomnom upozornení na nedostatky o poskytnutie štatistík od všetkých bánk, ktoré poskytli úvery vývozcom zaradeným do vzorky (87).
(395)
Čínska vláda ďalej tvrdila, že odkaz navrhovateľa v podnete na prípad natieraného bezdrevného papiera, v ktorom Komisia „na základe nepriaznivých záverov“ usúdila, že komerčné banky v štátnom vlastníctve konali ako verejné orgány, „je nepodloženým tvrdením bez kontextu a nezohľadňuje povahu a existenciu subvencií, ktoré sa poskytli vyvážajúcim výrobcom príslušného výrobku, a preto ho nemožno považovať za dostatočný dôkaz“ existencie finančných príspevkov zo strany vlády alebo verejného orgánu v zmysle článku 11 ods. 2 dohody o subvenciách. V prvom rade treba zdôrazniť, že dané zistenia v prípade natieraného bezdrevného papiera nevychádzali z nepriaznivých záverov, ale z dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia, a neexistuje žiadny nadväzujúci rozsudok, ktorý by potvrdzoval tvrdenie čínskej vlády, že zistenia Komisie v tejto súvislosti vychádzajú z „neprimeraného použitia dostupných faktov“. Naopak, Komisia dospela k podobným zisteniam v súvislosti s komerčnými bankami v štátnom vlastníctve aj v inom antisubvenčnom konaní, ktoré sa týkalo dovozu z Číny, konkrétne ocele s organickým povlakom, a aj iné prešetrovacie orgány dospeli k záveru, že čínske komerčné banky v štátnom vlastníctve sú verejnými orgánmi, predovšetkým Spojené štáty americké v zistení, ktoré potvrdil odvolací orgán WTO (88).
(396)
Čínska vláda naďalej tvrdila, že Komisia žiadala určité informácie od všetkých bánk zriadených v Číne, a že pre čínsku vládu nebolo prakticky možné poskytnúť takéto informácie od „vyše 3 800“ bánk. Komisia nesúhlasí s týmto tvrdením a opäť sa odvoláva na písomné upozornenie na nedostatky, v ktorom sa následne po doručení vyplneného dotazníka od čínskej vlády obmedzil záber požadovaných informácií len na banky, kde má čínska vláda priamy alebo nepriamy vlastnícky podiel (89).
(397)
Čínska vláda tiež tvrdila, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého zohľadnila zhrnutie dotknutých obežníkov Čínskej ľudovej banky z webovej lokality, ktorá sa predložila počas overovania, je nesprávne, a že to potvrdzuje odsek 133 konečného informačného dokumentu (reprodukovaný v odôvodnení 164). Toto tvrdenie nie je správne. Odôvodnenie 164 neprotirečí obsahu výňatkov z webovej lokality. Zohľadňuje, a zároveň sa opiera o konkrétny obsah obežníka, voči správnosti ktorého čínska vláda doteraz nikdy nenamietala.
(398)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia „vyňala určité pojmy a vety z kontextu z viacerých dokumentov“, ďalšie údaje nesprávne vyložila a snažila sa ich prepojiť s cieľom konštatovať, že čínska vláda podporuje priemysel vyrábajúci príslušný výrobok alebo konštatovať, že komerčné banky v štátnom vlastníctve sú verejnými orgánmi. Uvádza, že „pri prečítaní kompletnej verzie“ týchto dokumentov (plány, projekty a rozhodnutia) by sa preukázalo, že zisteniam Komisie chýba právny základ, a že nevychádzajú z dôkazov. Toto tvrdenie nie je správne. Komisia analyzovala a posudzovala všetky dokumenty vrátane dokumentov uvedených v odôvodnení 102 v ich kompletnom znení, t. j. presne tým spôsobom, ktorý presadzuje čínska vláda.
(399)
V súvislosti s rozhodnutím č. 40 čínska vláda tvrdila, že Komisia z neho citovala v konečnom informačnom dokumente bez kontextu „s cieľom narušiť jeho správny význam“. Podľa čínskej vlády je z ostatných ustanovení rozhodnutia č. 40 zrejmé, že jeho cieľom je podporovať rozvoj používania obnoviteľných zdrojov energie, a nie klasifikovať solárne moduly a články ako ciele akejkoľvek očakávanej rozvojovej politiky, ako tvrdí Komisia. Nie je pravda, že odvolanie Komisie na znenie článku V rozhodnutia č. 40 bolo vytrhnuté z kontextu. Komisia neuvádza, či jedným z cieľom bol alebo nebol rozvoj používania obnoviteľných zdrojov energie. Faktom je, že v rozhodnutí č. 40 Štátna rada identifikovala nové energetické odvetvie a slnečnú energiu ako prioritné odvetvia, ktoré tak spadajú do kategórie podporovaných projektov v katalógu na usmernenie reštrukturalizácie priemyslu. Vzhľadom na články 17, 18 a 19 rozhodnutia č. 40 môžu finančné inštitúcie poskytovať úvery len odvetviam/spoločnostiam, ktoré patria do tejto kategórie. Toto jasne naznačuje, že fotovoltický priemysel, ktorý vyrába okrem iného solárne moduly a články, je prioritným odvetvím.
(400)
Čínska vláda tvrdila, že v texte rozhodnutia Štátnej rady z 10. októbra nebola žiadna zmienka o solárnych moduloch a článkoch ani o fotovoltickom priemysle, a ak sa presadzovala nejaká daňová podpora, týkala sa cieľov v oblasti používania energie z alternatívnych zdrojov, ktoré nemajú žiadny vplyv na všeobecný rozvoj výroby modulov a článkov. Komisia s týmto nesúhlasí. Treba poznamenať, že toto rozhodnutie Štátnej rady sa nezameriava len na podporu používania alternatívnych zdrojov energie. Z jeho názvu (rozhodnutie Štátnej rady o rozmachu inkubácie a rozvoja strategických rozvíjajúcich sa odvetví) i z jeho obsahu (okrem iného z článku 1 ods. 1, článku 1 ods. 2, článku 2 ods. 2) je zrejmé, že je zamerané na podporu rozvoja vybraných odvetví (v tomto prípade strategických rozvíjajúcich sa odvetví). Potvrdzuje to aj skutočnosť, že ciele stanovené v tomto rozhodnutí priamo nadväzujú na výstupy a výkonnosť strategických rozvíjajúcich sa odvetví (článok 2 ods. 3). V rozhodnutí je tiež jednoznačná súvislosť medzi strategickými rozvíjajúcimi sa odvetviami a fotovoltickým priemyslom, ktorý okrem iného vyrába solárne moduly a články. Po prvé, fotovoltický priemysel je bez pochybností segmentom odvetvia alternatívnych zdrojov energie, na ktorý sa odkazuje v článku 2 rozhodnutia ako na odvetvie, ktoré by mal štát inkubovať a rozvíjať. Po druhé, vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky patria do kategórie odvetví v oblasti vyspelých technológií, ktoré sa spomínajú v článku 2 ods. 2 rozhodnutia. Podobne v 12. päťročnom pláne sa odvetvie slnečnej energie uvádza v rámci strategických odvetví a aj v 12. päťročnom pláne pre solárny fotovoltický priemysel sa potvrdzuje, že Štátna rada „uviedla solárny fotovoltický priemysel v dôležitej oblasti strategických rozvíjajúcich sa odvetví, ktoré bude naša krajina v budúcnosti rozvíjať“ (90).
(401)
Podľa čínskej vlády Komisia síce citovala plán strednodobého a dlhodobého rozvoja vedy a techniky, avšak neuviedla ani jeden výskyt alebo ustanovenie, v ktorom tento dokument do vymedzenia podnikov zameraných na vyspelé technológie zaraďuje podniky vyrábajúce moduly a články či všeobecne fotovoltický priemysel. Podľa čínskej vlády ciele tejto koncepcie sa zameriavajú len na rozvoj alternatívnych zdrojov energie na zníženie závislosti na fosílnych palivách. Komisia s týmto nesúhlasí. Väčšina prešetrovaných vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky získala certifikát podniku s vyspelými a novými technológiami a na tomto základe využila subvencie, ktoré sa mohli poskytovať len podnikom s vyspelými a novými technológiami (napr. oslobodenie od daní). Vývozcovia zaradení do vzorky použili rovnaké druhy individuálnych programov podpory, ktoré sa uvádzajú v tomto pláne.
(402)
Čínska vláda tvrdila, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého sa v zákone ČĽR o vedeckom a technickom pokroku uvádza zoznam viacerých opatrení na podporu strategických odvetví vrátane solárneho fotovoltického priemyslu, nevychádza zo žiadnych skutočností, a že tento zákon sa nezmieňuje o fotovoltickom priemysle ani o strategických odvetviach a nie je dôvod tvrdiť, že príslušný výrobok spadá do rozsahu pôsobnosti tohto zákona. Toto tvrdenie nie je správne. Východiskom tohto tvrdenia sú ustanovenia článkov 18 a 34 tohto zákona. Podľa článku 18 štát podporuje a usmerňuje finančné inštitúcie pri podpore rozvoja priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií. Podľa článku 34 finančné inštitúcie orientované na politiku ponúkajú špeciálnu pomoc podnikovým projektom podporovaným štátom. Fotovoltický priemysel patrí do kategórie priemyselných odvetví v oblasti vyspelých a nových technológií, a súčasne patrí do kategórie podnikových projektov podporovaných štátom. V článku 17 toho istého zákona sa navyše prisľubujú preferenčné fiškálne politiky okrem iného subjektom, ktoré vykonávajú projekty spadajúce do štátnych vedeckých a technických plánov. Z odôvodnenia 401 je zrejmé, že projekty spoločností pôsobiacich vo fotovoltickom priemysle patria do tohto rozsahu pôsobnosti. Na záver, existujú najmenej tri jednoznačné náznaky, že fotovoltický priemysel a spoločnosti, ktoré vyrábajú a vyvážajú príslušný výrobok, sú zahrnuté do rozsahu pôsobnosti tohto zákona.
(403)
Čínska vláda taktiež tvrdila, že Komisia posudzovala plány, rozhodnutia a zákony ČĽR ako dokumenty, ktoré majú rovnaký právny účinok a hodnotu, čo je v rozpore so zásadami právneho výkladu, s čínskymi právnymi predpismi a s opakovanými tvrdeniami čínskej vlády. Podľa čínskej vlády odkazy na päťročný plán a osobitný fotovoltický plán nemajú žiadnu právnu váhu, pretože sa neposkytol žiadny dôkaz potvrdzujúci právnu záväznosť týchto plánov. Toto nie je správe, pretože tvrdenie čínskej vlády, že tieto plány nie sú záväzné nie je podložené žiadnym iným podkladovým dôkazom v spise. Naopak v texte plánu v znení, ktoré poskytla čínska vláda vo vyplnenom dotazníku, sa jednoznačne uvádza: „Tento plán prerokoval a schválil národný ľudový kongres a má právny účinok.“ (91) Čínska vláda vo svojich pripomienkach ku konečnému sprístupneniu informácií uviedla: „Podľa právnych predpisov Číny pozostáva čínska legislatíva z ústavy, zákonov, správnych právnych predpisov, miestnych predpisov a pravidiel.“ Keďže má plán vplyv na právo a čínska vláda potvrdila, že právne predpisy sú v Číne platné, Komisia dospela k záveru, že tento plán je skutočne právne záväzný. Podľa spresnení čínskej vlády počas overovacej návštevy odvetvové a regionálne päťročné plány sú odvodené od všeobecného päťročného plánu, a preto Komisia nemá žiadne východisko na zaobchádzanie s päťročným plánom v odvetví fotovoltického priemyslu (2011 - 2015) inak než so všeobecným päťročným plánom.
(404)
Čínska vláda cituje „usmernenia Komisie v oblasti vyplácania/refundácie“ ako príklad podobného nezáväzného dokumentu v kontexte EÚ. Komisia predpokladá, že čínska vláda odkazuje na „Oznámenie Komisie o náhrade antidumpingových ciel“ (Ú. v. EÚ C 127, 29.5.2002, s. 10). V skutočnosti sa nedajú tieto usmernenia presne charakterizovať ako nezáväzné, keďže sú pre Komisiu záväzné, pokiaľ neporušujú nadradené pravidlá. Komisia stanovila, že čínske plány sú právne záväzné. Avšak aj keby sa hypoteticky predpokladalo, že nejde o takýto prípad, je zrejmé, že národné, odvetvové a regionálne plány, ktoré majú v skutočnosti pôvod v najvyššej úrovni vlády a ktoré vymedzujú vládnu politiku v oblasti hospodárskeho a priemyselného rozvoja, by mali veľmi vysokú preukázanú hodnotu vzhľadom na de facto povinnú povahu ich vymedzených cieľov. Zároveň je zrejmé, že vláda by sa na ne odvolávala s cieľom napomenúť subjekty, ktoré ich dôsledne neuplatňujú. Preto by boli stále veľmi dôležité pre zistenia týkajúce sa vládnych zásahov do hospodárstva a riadenia a kontroly niektorých odvetví.
3.5.2. Pripomienky strán k preferenčným politickým úverom, inému financovaniu, poistným zárukám
(405)
Čínska vláda tvrdila, že dôsledkom neposkytnutia odpovedí na prílohu A by nemalo byť uplatnenie dostupných faktov v súlade s článkom 28 základného nariadenia. Podľa čínskej vlády ak by Komisia skutočne chcela overiť tvrdenia uvedené v podnete, podľa ktorých čínske banky v štátnom vlastníctve sú verejnými orgánmi, nepotrebovala v dotazníkoch vyžadovať veľké množstvo interných, citlivých údajov o konkrétnych transakciách týkajúcich sa bánk, z ktorých mnohé neboli nijakým spôsobom vo vlastníctve čínskej vlády. V tejto súvislosti čínska vláda poukazovala na informácie o jednotlivých úveroch, ktoré banka poskytla vyvážajúcim výrobcom zaradeným do vzorky. Komisia s týmto tvrdením nesúhlasí. Účelom informácií, ktoré sa požadovali v prílohe A bolo overiť, či sú čínske banky verejnými orgánmi a či ich poveruje a riadi vláda. Okrem informácií o jednotlivých úveroch čínska vláda nespresnila, ktoré iné požadované informácie požaduje na tento účel za nerelevantné.
(406)
Pripomína sa, že otázky v prílohe A slúžili na získanie informácií o vlastníctve bánk, o zložení správnej rady a valnom zhromaždení akcionárov, zápisniciach z porád akcionárov/riaditeľov, prepojení vyššieho manažmentu so štátnymi orgánmi, zaradenie úverov podľa odvetvia, úverových politikách a o posudzovaní rizika v súvislosti s úvermi, ktoré sa poskytli spolupracujúcim vyvážajúcim výrobcom. Čínska vláda tvrdila, že tieto požiadavky boli pri zisťovaní v otázke verejného orgánu „očividne neprimerané“ a rozsah požadovaných informácií bol príliš široký. Čínska vláda tiež tvrdila, že ešte pred požiadaním o tieto informácie bolo nutné vykonať tzv. hraničné určenie, či subjekt je alebo nie je verejným orgánom. Komisia sa s touto argumentáciou nestotožňuje. S ohľadom na vysoké požiadavky stanovené odvolacím orgánom WTO v rozhodnutí DS 379 (92) sú potrebné všetky požadované informácie vrátane zistení o rozsahu vládneho zapojenia vo finančnom systéme. Dôkazy o tom, že subjekty konajú neobchodným spôsobom môžu napríklad poukázať v kombinácii s náznakmi vládneho zasahovania na poverenie a smerovanie. V každom prípade treba poznamenať, že po tom, ako sa vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky otvorili spolupráci, Komisia sa rozhodla obmedziť požadované informácie na úvery pre tieto firmy a nevyvodila žiadne dôsledky z toho, že čínska vláda neposkytla ostatné informácie o jednotlivých úveroch, ktoré sa pôvodne požadovali. Avšak všetky ostatné požadované informácie boli naďalej pre vyšetrovanie relevantné. Pokiaľ ide o tvrdenie čínskej vlády, že nemohla poskytnúť niektoré informácie z prílohy A, poznamenáva sa, že čínska vláda odmietla poskytnúť celú prílohu A okrem informácií o niektorých bankách. Po zohľadnení uvedených skutočností sa uzavrelo, že čínska vláda odmietla poskytnúť zvyšné požadované informácie v rámci primeraného obdobia.
(407)
Čínska vláda s odvolaním sa na správu odvolacieho orgánu WTO US-Hot-Rolled Steel (USA - oceľ valcovaná za tepla) (ods. 99) (93) tvrdí, že nebola prakticky schopná vyhovieť „neprimeraným“ požiadavkám Komisie, a že skutočnosť, že Komisia neriešila tento problém a neprepojila rôzne požiadavky k faktickému určovaniu, na ktoré nadväzovali, znamená, že Komisia nekonala v dobrej viere. Hoci citovaný prípad sa týka spolupráce vývozcov v antidumpingovom prípade, Komisia uznáva, že v prípade dotazníkov adresovaných vláde v prípadoch vyrovnávacieho cla je potrebné nájsť rovnováhu medzi požadovanými informáciami a praktickou schopnosťou respondenta vyhovieť požiadavkám. Táto rovnováha sa však musí dosiahnuť so zohľadnením všetkých skutočností. Určenie o stave štátnych bánk v Číne ako verejných orgánov sa už vykonalo v prípade natieraného bezdrevného papiera a v prípade ocele s organickým povlakom a v tomto prípade navrhovateľ poskytol dostatočné dôkazy, ktoré dosvedčujú, že štátom vlastnené banky zostali verejnými orgánmi. Čínska vláda mala preto očakávať prešetrovanie náročné na fakty, ak si želala vyvrátiť toto tvrdenie. Nanešťastie čínska vláda naďalej tvrdila, napr. že nemá informácie alebo že má len veľmi málo informácií o vlastníctve bánk zo strany vlády (veľmi významný faktor pri určovaní verejného orgánu), čo naznačovalo, že nekonala podľa svojich najlepších schopností a odmietala prístup k potrebným informáciám. Toto je jedna z „obmedzených podmienok“, na ktoré sa môže uplatniť článok 12.7 dohody o SCM (podľa správy panelu WTO (94)). Okrem toho, zatiaľ čo Komisia si bola vedomá toho, že požadované informácie boli z nutnosti dosť obšírne, spolupráca je obojstranný proces a pôvodná reakcia čínskej vlády bola taká, že jednoducho požiadala o spresnenie, na aké faktické určenia sa požadované informácie vzťahujú (čo nemožno určiť vopred), namiesto toho, aby navrhla spôsoby, akými by sa tieto požiadavky mohli primerane riešiť.
(408)
V súvislosti s overovaním Šanghajskej banky čínska vláda tvrdila, že skutočnosť, že overovanie sa neuskutočnilo, nie je dostatočným dôvodom na uplatnenie dostupných faktov, a že v každom prípade za neuskutočnenie overovania môže Komisia. Komisia v odpovedi poznamenáva, že faktická situácia v súvislosti s organizáciou verifikačnej návštevy v Šanghajskej banke sa opísala v odseku 111 a 112 konečného informačného dokumentu (zopakované v odôvodnení 143 a 144). Na faktickej situácii v súvislosti s týmto overovaním a nič nezmenilo a Komisia nesúhlasí s tým, ako čínska vláda vykladá tieto fakty, a trvá na tom, že urobila všetko, čo bolo v jej silách na vykonanie overovania, ktoré však nebolo možné pre prekážky na strane čínskej vlády. Čínska vláda sa odvoláva na správu panelu WTO (95), ktorá dospela k záveru, že ak sa neuskutoční návšteva na mieste, nie sú vyčerpané všetky možnosti overenia dokumentov. V prípade tohto vyšetrovania čínska vláda informovala Komisiu o tom, že banka je k dispozícii na overovanie, iba jeden pracovný deň pred tým, než čínska vláda začala s overovaním (po už predĺženom termíne pre toto potvrdenie), a uzavrela tak akúkoľvek možnosť vykonať návštevu na mieste, pretože sa už vykonali prípravné opatrenia, ktoré nebolo možné zmeniť. Za týchto okolností sa dospelo k záveru, že čínska vláda nekonala podľa svojich najlepších schopností a Komisia nevidí nijaký spôsob, akým by sa kontrola v rámci návštevy na mieste mohla zopakovať inými prostriedkami.
(409)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia nemôže odmietnuť zohľadniť informácie poskytnuté bankou HuaXia v súvislosti s jej vlastníckou štruktúrou, pretože neboli „ideálne zo všetkých hľadísk“. Komisia poznamenáva, že dôvodom na nezohľadnenie týchto informácií nebolo to, že neboli ideálne zo všetkých hľadísk. Ako sa už spresnilo v odôvodnení 147, banka HuaXia nezverejnila žiadne informácie o vlastníctve štátu až do overovacej návštevy, i keď to Komisia požadovala už v pôvodnom dotazníku. Po tom, čo Komisia poukázala na to, že banka HuaXia má niekoľko štátnych akcionárov, banka predložila hárok papiera s informáciami z neznámeho zdroja, a navyše tieto informácie boli v rozpore s inými informáciami v spise. Takéto informácie nebolo možné zohľadniť.
(410)
V súvislosti s rozhodnutím banky HuaXia poskytnúť len niektoré posúdenia úverovej bonity, ktoré sa uvádza v odôvodnení 148, čínska vláda tvrdila, že Komisii bolo doručené primerané vysvetlenie, prečo nebolo možné poskytnúť ostatné posúdenia. Komisia sa s touto argumentáciou nestotožňuje. Keďže v liste predchádzajúcom overovaniu sa jednoznačne uviedlo, že tieto dokumenty budú predmetom overovacej návštevy, vysvetlenie, že „správy o posudzovaní rizík sa spracúvajú v iných pobočkách banky a zodpovední pracovníci momentálne nie sú k dispozícii“ nebolo uspokojivé. Čínska vláda navyše uvádza argument zopakovaný na inom mieste svojich pripomienok, že informácie nebolo možné poskytnúť z dôvodu zachovania dôverných informácií o klientovi. Komisia poznamenáva, že prešetrovanie vyrovnávacích ciel (96) obsahuje ustanovenia o nakladaní s dôvernými informáciami, a že v každom prípade väčšina požiadaviek Komisie v tejto a iných oblastiach sa týkala prezretia a nie skopírovania týchto informácií. V každom prípade, Komisia poznamenáva, že prísne uplatňovanie zásady „zachovania dôverných informácií o klientovi“ by mohlo znemožniť overovanie oveľa významnejších informácií pri antisubvenčnom prešetrovaní. V takýchto situáciách by bolo nemožné podrobiť odpovede vývozcov na mnohé otázky krížovej kontrole a náhodne kontrolovať príjemcov určitých schém v prípadoch, keby na strane vývozcov nebola žiadna spolupráca alebo keby sa prešetrovanie vykonávalo súhrnne.
(411)
Čínska vláda tvrdila, že banka EXIM plne spolupracovala pri prešetrovaní a určité dokumenty požadované Komisiou nemohli byť poskytnuté kvôli pravidlám vnútornej politiky, v záujme zachovania štátneho tajomstva, dôvernosti alebo kvôli iným zákonom. Odmietnutie poskytnutia týchto dokumentov preto nemôže viesť k uplatneniu dostupných faktov. V súlade so zákonom o komerčnom bankovníctve úradníci banky EXIM nemohli poskytnúť tieto dokumenty počas overovania. V tejto súvislosti a v rozpore s tvrdeniami Komisie, základné nariadenie a dohoda o subvenciách nemôžu mať prednosť pred štátnymi zákonmi ČĽR. Čínska vláda tiež tvrdila, že otázky o príslušnosti vyššieho vedenia k politickej strane sú nepodstatné a ČĽR ich považuje za rušivé. Komisia s týmto nesúhlasí. Pravidlá WTO (na ktorých je z veľkej časti postavené základné nariadenie) síce nemôžu mať „prednosť“ pred domácimi zákonmi, avšak Komisii to nebráni vyvodiť závery, keď tieto domáce zákony hatia primerané požiadavky o informácie. Faktom ďalej je, že banka EXIM síce poskytla určité odpovede vo vyplnenej prílohe A, odmietla však podložiť takmer všetky tieto informácie pomocou zdrojových údajov alebo nejakým druhom podkladových dôkazov. Tieto informácie majú preto iba hodnotu ústneho vyhlásenia, ktoré nie je podložené overenými písomnými dokumentmi. Ak by sa uznali takéto praktiky, banka EXIM by mohla poskytnúť akékoľvek informácie a prešetrovací orgán by ich musel uznať bez toho, aby mohol posúdiť ich presnosť.
Otázky o politickej príslušnosti a jednotkách KSČ v rámci banky EXIM (a všetkých bánk v tejto veci) majú veľký význam pri stanovovaní rozsahu štátneho vplyvu na riadenie bánk vo svetle konkrétnej úlohy KSČ na základe ústavy ČĽR. Doplnkovo k opodstatneniu týchto otázok, ktoré Komisia poskytla v odôvodnení 151, sa takisto poznamenáva, že v súlade so stanovami KSČ všetky organizácie vrátane súkromných komerčných podnikov, sú povinné zriadiť „primárne stranícke organizácie“, ak firma zamestnáva aspoň troch príslušníkov strany. Tieto organizácie zaručujú a kontrolujú realizáciu zásad a politík KSČ a štátu a podporujú zhromaždenia akcionárov, predstavenstva, dozornej rady a manažérov pri výkone ich funkcií a právomocí daných zo zákona (97). Obchodné právo ČĽR ukladá všetkým spoločnostiam v Číne zriadiť v rámci svojej organizačnej štruktúry organizáciu KSČ, ktorá by vykonávala aktivity KSČ (98).KSČ je preto zjavne prepojená s činnosťami čínskej vlády a činnosťami rôznych druhov podnikov a inštitúcií v Číne. Je preto oprávnené klásť v tejto súvislosti otázky zjavne súvisiace s príslušnosťou k politickej strane.
(412)
V súvislosti s overovaním Čínskej rozvojovej banky čínska vláda tvrdila to isté o otázkach o politickej príslušnosti manažmentu a úlohe KSČ v banke. Komisia v tejto súvislosti odkazuje na zdôvodnenia uvedené v odôvodnení 151 a 411. Čínska vláda takisto tvrdila, že Čínska rozvojová banka nemohla poskytnúť požadované správy o posúdení úverového rizika z dôvodu zachovania dôvernosti, a že poskytla šablónu úverového ratingu, ako aj konkrétny príklad posúdenia úverového rizika so zatajeným názvom spoločnosti. Poznamenáva sa, že šablóna úverového ratingu a úverový rating neznámej spoločnosti z neznámeho odvetvia nie je dôkazom posúdenia úverového rizika jedného z vývozcov zaradených do vzorky, ktoré si vyžiadala Komisia. V súvislosti s otázkou dôvernosti Komisia odkazuje na vysvetlenie v odôvodnení 410.
(413)
Čínska vláda tvrdila, že zistenia Komisie, podľa ktorých komerčné banky v štátnom vlastníctve sú verejnými orgánmi, nie je v súlade s článkom 1 ods. 1 dohody o subvenciách, pretože Komisia vo svojom určení nevychádza zo žiadnych dôkazov a neposkytla podloženú a vhodnú analýzu svojho určenia, v ktorom sa tvrdí, že zapojenie vlády v čínskom finančnom sektore je natoľko podstatné, že banky sú povinné riadiť sa preferenčnými politikami. Komisia zásadne nesúhlasí s týmto tvrdením. Nezávislé informácie uvedené v odôvodneniach 162 až 168 dosvedčujú, že banky sa riadia preferenčnými politikami, a takisto to jasne vyplýva z viacerých čínskych plánov, zákonov a politických dokumentov uvedených v odôvodnení 102. Komisia prehodnotila, analyzovala a vymenovala určitý počet dokumentov vydaných medzinárodnými organizáciami vrátane WTO, Svetovej banky, MMF a OECD, z ktorých všetky dospeli k záveru, že čínsky bankový sektor podlieha značnej štátnej intervencii, a to najmä v súvislosti s privilegovanými prijímateľmi úverov a s nastavením úrokových sadzieb.
(414)
Čínska vláda spochybňuje relevantnosť niektorých dokumentov, ktoré sa použili ako najlepšie dostupné fakty, a ktoré Komisia uviedla v súvislosti s určením verejného orgánu, ktoré sa týkalo komerčných bánk v štátnom vlastníctve. Na úvod sa musí zdôrazniť, že sa Komisia musela, vzhľadom na odmietnutie spolupráce zo strany čínskej vlády a tiež jej odmietnutie poskytnúť požadované informácie, uchýliť k najlepším dostupným faktom.
(415)
Čínska vláda tvrdila, že správa o výskume Deutsche Bank (ďalej len „správa Deutsche Bank“), ktorú Komisia citovala v odôvodnení 161 opisuje historickú situáciu v Číne a nemôže poskytnúť nesporný základ na posúdenie čínskeho bankového sektora o 7 rokov neskôr. Po prvé, čínska vláda mylne tvrdí, že správa poskytuje základ na posúdenie situácie „o 7 rokov neskôr“. Správa pochádza z roku 2007 a obdobie prešetrovania, ktoré je príslušným obdobím na posudzovanie bankového sektora v Číne na účely tohto konania, sa začína v roku 2011. Správa sa teda venuje situácii spred 4 rokov od príslušného obdobia. Po druhé, správa Deutsche Bank nie je jediným dokumentom, o ktorý sa Komisia opiera vo svojich zisteniach, a je len začiatočným bodom analýzy Komisie zameranej na čínsky bankový sektor, a najmä na jeho vlastnícku štruktúru. Po tretie, ostatné informácie, ktoré Komisia uvádza na účely stanovenia vlastníckej štruktúry čínskeho bankového sektora (správy a pracovné dokumenty WTO, MMF a OECD) sú v súlade so správou Deutsche Bank. V tomto kontexte treba poznamenať, že samotná čínska vláda poskytla len minimum opakovane požadovaných informácií v tejto súvislosti a v skutočnosti nikdy na základe faktov nespochybnila zistenia Komisie o miere štátneho vlastníctva v bankovom sektore a štátnych zásahov do bankového systému.
(416)
Čínska vláda tiež spochybnila odkaz Komisie na správu WTO z roku 2012 o prehľade obchodnej politiky a tvrdí, že tvrdenie, že „štruktúra čínskeho bankového sektora sa vo všeobecnosti zmenila len málo“ sa uviedlo v porovnaní s predchádzajúcim skúmaným obdobím v roku 2010. Komisia nesúhlasí s týmto tvrdením. Komisia vo svojom konečnom informačnom dokumente citovala správy WTO o prehľade obchodnej politiky z roku 2010 a 2012 v tom istom odôvodnení 161 s cieľom preukázať, že v období dvoch rokov sa zmenilo veľmi málo. Zatiaľ čo v správe z roku 2010 sa uvádzalo, že „vysoký stupeň štátneho vlastníctva je ďalšou výraznou črtou čínskeho finančného sektora“, v správe z roku 2012 sa potvrdilo, že v tejto súvislosti sa zmenilo málo. Čínska vláda tiež citovala správu z roku 2012 a na základe týchto citácií tvrdila, že správa protirečí posúdeniu Komisie v odôvodnení 161. Toto tvrdenie nemožno akceptovať. Žiadna citácia uvedená v pripomienkach čínskej vlády ku konečnému sprístupneniu informácií neprotirečí, ba dokonca ani nespochybňuje posúdenie Komisie v odôvodnení 161.
(417)
Čínska vláda tiež tvrdila, že zistenia Komisie v odôvodnení 162 nie sú podložené nesporným dôkazom, pretože Komisia (dodatkovo k správe Deutsche Bank a WTO prehľadom obchodnej politiky rozoberaných v predchádzajúcich odôvodneniach) „len odkazuje na správu Svetovej banky a ekonomický prehľad atď., ale neposkytuje žiadne primerané a vhodné vysvetlenia na podloženie svojich zistení“. Toto tvrdenie nemožno akceptovať. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že v správe Svetovej banky sa okrem iného uvádza: „Napriek obdivuhodnému pokroku v reformovaní a prehlbovaní finančného sektora v ostatných troch desaťročiach je čínsky finančný systém aj naďalej potlačovaný a musí riešiť významné štrukturálne nerovnováhy. Aktuálny systém, ktorý sa vyznačuje dominantným postavením bánk v štátnom vlastníctve, výraznými zásahmi štátu a pokračujúcou kontrolou úrokových sadzieb, veľmi úspešne zmobilizoval úspory a vyčlenil kapitál na strategické odvetvia počas obdobia opätovného rastu hospodárstva v Číne“ alebo „Súbežne s tým musia priamu a nepriamu kontrolu finančných inštitúcií vystriedať nezávislé pravidlá odvíjajúce sa od trhu. Znamenalo by to vytvorenie autonómnej centrálnej banky, ktorá by prijímala operácie otvoreného trhu a pri riadení likvidity by používala úrokové sadzby namiesto úverových stropov. Komerčné banky by pri usmerňovaní poskytovania úverov používali komerčné zásady a analýzu úverovej bonity namiesto toho, aby sa riadili signálmi vlády“ a „vláda na všetkých úrovniach sa úzko zapája do komerčných operácií finančných inštitúcií, buď prostredníctvom vlastníctva podielov alebo nepriamym vplyvom, predovšetkým preto, že je z veľkej miery závislá od používania úverov komerčných bánk na dosahovanie politických cieľov“. Ekonomický prehľad OECD o Číne za rok 2010 označuje politiky Čínskej ľudovej banky v otázke stanovovania dolnej hranice úverových sadzieb a hornej hranice vkladových sadzieb za postup, ktorý slúži na odradenie bánk od primeraného oceňovania rizika, a za kontraproduktívne opatrenie v neprospech konkurencie v bankovom sektore a uvádza, že cieľom je ochrániť ziskovosť bankového sektora, ktorý je prevažne v štátnom vlastníctve.
(418)
Čínska vláda ďalej tvrdí, že určenie Komisie, podľa ktorého sa Čínska ľudová banka zapája do stanovovania úrokových sadzieb komerčných bánk v štátnom vlastníctve a ovplyvňuje ho, nie je primerane podložené podkladovými dôkazmi. V tejto súvislosti čínska vláda uviedla, že Komisia mala vedieť, že v júli 2013 sa zrušila dolná hranica úverových sadzieb. Po prvé, treba poznamenať, že Komisia neanalyzovala situáciu na bankovom trhu v Číne k júlu 2013, keďže nebola pre prešetrovanie podstatná. Po druhé, tvrdenie, že určenie Komisie nie je primerane podložené dôkazmi, je nesprávne. V príslušných obežníkoch sa jednoznačne uvádza, že Čínska ľudová banka stanovuje obmedzenia úverových ako aj vkladových sadzieb. A po tretie, Ekonomický prehľad OECD: Čína 2010 citovaný v odôvodnení 162 takisto potvrdzuje existenciu týchto obmedzení.
(419)
Čínska vláda tvrdila, že „Komisia vedela, že obežníkmi vrátane obežníkov z 8. júna a 8. júla 2012 vydaných po zisteniach o natieranom bezdrevnom papieri, sa výrazne pozmenili postupy Čínskej ľudovej banky v oblasti úrokových sadzieb“. To nie je správne. Komisia nemohla vedieť, či a ako presne sa postupy zmenili, keďže čínska vláda odmietla poskytnúť tieto obežníky. Dokonca aj zhrnutia z webových lokalít Čínskej ľudovej banky, ktoré sa predložili počas overovania, a o ktorých čínska vláda nesprávne tvrdí, že Komisia ich vôbec nezohľadnila, potvrdzujú existenciu týchto obmedzení.
(420)
Čínska vláda tiež tvrdila, že „Komisia vo svojich zisteniach nevychádzala z konkrétnych ‚dostupných faktov‘, ktoré protirečia historickým informáciám, ktoré vlastnila Komisia, a namiesto toho určila za povinnosť čínskej vlády dokázať, že došlo k zmene stavu záležitostí preskúmaných v prešetrovaní týkajúceho sa ocele s organickým povlakom.“ Vzhľadom na vysvetlenie uvedené v odôvodneniach 415 - 419 je zrejmé, že toto tvrdenie je nesprávne. V spise nie sú žiadne dostupné fakty, ktoré protirečia zisteniam Komisie a tieto zistenia nevychádzajú z historických informácií, ale z nesporných dôkazov založených na všetkých informáciách relevantných pre obdobie prešetrovania.
(421)
Čínska vláda tvrdila, že štyri body, ktoré Komisia uvádza v odôvodnení 166, sú nesprávnym údajom a chýba k nim právne posúdenie. Čínska vláda tvrdila, že odkaz na článok 34 zákona o komerčnom bankovníctve, v ktorom sa uvádza, že banky musia „poskytovať úvery na základe potrieb národného hospodárstva“ je úplne neutrálny. Nie je celkom jasné, čo čínska vláda rozumela pod prívlastkom „neutrálny“, avšak podľa plánov, politických dokumentov a zákonov citovaných v odôvodnení 102, rozvoj fotovoltického priemyslu a jeho finančná a iná podpora patria medzi potreby národného hospodárstva v Číne. V kontexte finančnej podpory, ktorá sa podporuje a vyjadruje v týchto dokumentoch, je zrejmé, že banky majú povinnosť podporovať spoločnosti patriace do fotovoltického priemyslu. Pokiaľ ide o zistenia, podľa ktorých musia banky dodržiavať zákonné pravidlá vyžadujúce, aby poskytovali úverovú podporu podporovaným projektom, pri ktorých sa Komisia opierala o znenie rozhodnutia Štátnej rady č. 40, čínska vláda tvrdila, že „sú absolútne nemiestne“, pretože v rozhodnutí sa odvetvie slnečnej energie neuvádza ani sa neidentifikuje ako podporovaný projekt. Toto tvrdenie je tiež nesprávne. Z odôvodnenia 399 je zrejmé, že odvetvie slnečnej energie patrí do kategórie podporovaných odvetví/projektov. Čínska vláda sa podobne vyjadrila k zákonu ČĽR o vedeckom a technickom pokroku a k zisteniam Komisie, že vyžaduje, aby banky uprednostňovali rozvoj odvetví s vyspelými a novými technológiami, a že výrobcovia zaradení do vzorky spadajú do tejto kategórie vyspelých technológií. Podľa čínskej vlády Komisia v tejto otázke nevykonala žiadnu právnu analýzu, či odvetvie v oblasti slnečnej energie a výroby modulov a článkov opísané ako odvetvie s vyspelými technológiami spadá do rozsahu pôsobnosti tohto zákona. Toto tvrdenie nie je správne. Komisia ustanovila jednoznačné prepojenie medzi kategóriou odvetví s vyspelými technológiami a odvetvím slnečnej energie, ktoré vyrába moduly a články. Toto je podrobne vysvetlené v odôvodnení 402.
(422)
Čínska vláda tvrdila, že tvrdenie Komisie, že štátna účasť v čínskom finančnom sektore je významná a pokračuje, nie je podložené nespornými dôkazmi. Čínska vláda spochybnila dôkazy, ktoré Komisia citovala, a tvrdila, že správa MMF z roku 2009, v ktorej sa zdôrazňuje nedostatočná liberalizácia úrokových sadzieb, nie je relevantná, pretože úrokové sadzby v Číne sa úplne liberalizovali. Toto tvrdenie nie je správne. Dôkazy v spise potvrdzujú, že liberalizácia úrokových sadzieb v Číne nie je dokončená, čo takisto potvrdili pracovníci Čínskej ľudovej banky počas overovacej návštevy. V súvislosti so správou MMF o krajinách z roku 2010, na ktorú odkazuje Komisia, čínska vláda tvrdila, že Komisia úplne prehliadla zistenia MMF o liberalizácii finančného sektora. Toto nie je pravda. Komisia neprehliadla žiadne relevantné zistenia MMF v tejto správe, ktoré boli relevantné. Zistenia MMF, na ktoré odkazovala čínska vláda vo svojich pripomienkach, neprotirečia žiadnym zisteniam Komisie o účasti štátu v čínskom finančnom sektore, a istotne ani o štátnom vlastníctve alebo o politike úverových alebo vkladových úrokových sadzieb. Skutočnosť, že v správe sa uvádza, že v ostatných rokoch došlo k pokroku pri vývoji finančného systému v Číne smerom k systému, ktorý sa väčšmi odvíja od trhu, neznamená, že správa tvrdila, že v Číne skutočne existuje finančný systém odvíjajúci sa od trhu. V súvislosti s prehľadmi OECD, ktoré citovala Komisia, čínska vláda tvrdila, že nemožno dospieť k záveru, že banky v Číne nekonajú nezávisle, len na základe „jednej vety o vylúčení výrazného pokroku v oblasti liberalizácie bankového sektora“. Na adresu tohto tvrdenie treba poznamenať, že Komisia nikdy nedospela k takému záveru na základe „jednej vety“, ale ako sa preukázalo v prechádzajúcom texte, na základe viacerých dokumentov skompilovaných nezávislými medzinárodnými organizáciami.
(423)
Čínska vláda tvrdila, že analýza Komisie týkajúca sa určenia verejného orgánu je „úplne mylná“ a jej záver v odôvodnení 168 je nekonzistentný s tým, ako termín „verejný orgán“ vykladá odvolací orgán WTO v správe USA - Konečné antidumpingové a vyrovnávacie clo na určité výrobky z Číny. Jeden vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že odôvodnenie Komisie týkajúce sa určenia verejného orgánu je „právne chybné“. Čínska vláda tvrdila, že Komisia nepreukázala, že komerčné banky v štátnom vlastníctve majú vládnu právomoc a vykonávajú vládne príkazy, a že nepreukázala, i) že dotknuté funkcie, ktoré údajne vykonávajú komerčné banky v štátnom vlastníctve, sú funkciami, ktoré vo všeobecnosti vykonáva vláda, t. j. že sú predovšetkým vládnymi funkciami, ii) spoločné črty, ktoré majú komerčné banky v štátnom vlastníctve s vládou spoločné okrem vlastníctva podielov, ktoré sa takisto v prípade komerčných bánk v štátnom vlastníctve nepreukázalo; a iii) že všetky komerčné banky v štátnom vlastníctve majú vládnu právomoc, ktorá ich oprávňuje vykonávať vládne príkazy, alebo že im bola zverená právomoc vykonávať príslušné vládne funkcie. Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Komisia odkazuje na analýzu tejto otázky, ktorú vykonala v odôvodneniach 158 - 167. Úvery sa spomínajú v definícii subvencie v článku 3 ods. 1 písm. a) bode i) základného nariadenia ako úloha vlády. V súčasnom prešetrovaní sú komerčné banky v štátnom vlastníctve poverované prostredníctvom požiadaviek, plánov a ďalších politických dokumentoch podporiť určité sektory vrátane fotovoltického odvetvia. Na základe dostupných faktov sa tiež dospelo k záveru, že v Číne existuje podstatné vládne vlastníctvo bánk, a že vláda vykonáva významnú kontrolu nad komerčnými bankami v štátnom vlastníctve. Keďže čínska vláda neposkytla požadované informácie o vládnom vlastníctve všetkých čínskych komerčných bánk v štátnom vlastníctve, Komisia vo svojich zisteniach vychádzala z dostupných faktov. Komisia preto dospela k záveru, že komerčné banky v štátnom vlastníctve konajú pri výkone verejnej funkcie ako predĺžená ruka vlády pri vykonávaní úverových preferenčných politík v prospech určitých sektorov.
(424)
Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisii sa nepodarilo ustanoviť usmerňovanie alebo poverovanie súkromných bánk v Číne, a najmä to, že Komisia neustanovila, že čínska vláda vykonáva výslovné a potvrdzujúce poverovanie alebo nariaďovanie alebo zodpovednosť alebo autoritu vo vzťahu k súkromným bankám, a že komerčné banky v štátnom vlastníctve poskytujú preferenčné úvery. Komisia s týmto tvrdením nesúhlasí. Ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 170 - 173, v Číne existuje vládna politika poskytujúca preferenčné úvery na podporu FV priemyslu. Súkromné banky sú povinné uplatňovať túto vládnu politiku: Čínska vláda nariadila všetkým bankám v Číne zákonom o komerčných bankách „poskytovať úvery na základe potrieb národného hospodárstva a sociálneho rozvoja a v duchu štátnych priemyselných politík“. Tieto potreby priemyselné politiky sú okrem iného vymedzené v rôznych plánoch a politických dokumentoch o poskytovaní preferenčného financovania vybraným odvetviam, medzi ktoré patrí aj fotovoltický priemysel. Čínska vláda tvrdila, že príslušný zákon o komerčných bankách sa vytrhol z kontextu a výslovne nedosvedčuje žiadne poverovanie alebo riadenie, udeľovanie zodpovednosti ani výkon vládnych príkazov zo strany čínskej vlády vo vzťahu k akejkoľvek komerčnej banke. Komisia nesúhlasí s tým, že článok 34 sa vytrhol z kontextu, ako už bolo vysvetlené v odôvodnení 390, a považuje jeho formuláciu za jasný, právne záväzný pokyn pre všetky banky v Číne. Komisia takisto nesúhlasí s tvrdením čínskej vlády, že dokumenty dosvedčujúce preferenčné poskytovanie úverov fotovoltickému priemyslu uvedené v odôvodnení 102 sú „nevhodným právnym základom“. Toto je podrobne vysvetlené v odôvodneniach 399 - 403.
(425)
Jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že Komisia nepreukázala, že zahraničné banky v Číne prijímajú poverenie alebo smerovanie od čínskej vlády. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Komisia preukázala poverenie a smerovanie všetkých súkromných bánk v Číne (okrem iného odôvodnení 169 - 172 a 424) a to, že banky v zahraničnom vlastníctve patria do tejto kategórie.
(426)
V súvislosti s určovaním poverenia a smerovania čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia svoje závery vyvodila na základe posúdenia úverového rizika jedného z vývozcov zaradených do vzorky, ktoré vykonala jedna banka, a tieto závery vyvodila a uplatnila na všetky banky v Číne, t. j. použila v tejto súvislosti nepriaznivý záver. Poznamenáva sa, že čínska vláda aj banky odmietli poskytnúť akékoľvek posúdenie úverového rizika iných vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky. Keďže Komisia bola nútená uplatniť dostupné fakty v tejto súvislosti a uvedené posúdenie úverového rizika predstavovalo najlepšie dostupné fakty, Komisia sa pri vyvodzovaní záverov sčasti opierala o tento dokument. Opakuje sa však, že závery sa vyvodili na základe dostupných faktov, a nie na základe nepriaznivých záverov.
(427)
Čínska vláda namietla proti posúdeniu Komisie o narušení čínskeho finančného trhu, „pretože bolo právne mylné“. Čínska vláda tvrdila, že neexistuje žiadny dôkaz súvisiaci s obdobím prešetrovania, ktorý by naznačoval, že komerčné banky v štátnom vlastníctve predstavujú 2/3 čínskeho finančného trhu. Komisia s týmto tvrdením nesúhlasí. Vzhľadom na neposkytnutie informácií o vlastníctve v bankovom sektore, ktoré Komisia opakovane požadovala od čínskej vlády, no tá ich neposkytla, Komisia použila dostupný fakt. Komisia v tejto súvislosti odkazovala na správu Deutsche Bank, v ktorej sa uvádza, že komerčné banky v štátnom vlastníctve predstavujú viac než 2/3 čínskeho finančného trhu. Tento údaj potvrdzujú aj dôkazy z dokumentov WTO, MMF, OECD a Svetovej banky, ktoré potvrdzujú, že účasť štátu v čínskom bankovom sektore sa počas obdobia prešetrovania podstatne nezmenila. Čínska vláda tiež tvrdila, že tvrdenie Komisie týkajúce sa úrokových sadzieb (konkrétne, že sa banky musia pridržiavať limitov určených Čínskou ľudovou bankou), je nesprávne, pretože spodná hranica úverových sadzieb sa úplne zrušila. Toto tvrdenie nie je správne. Je síce pravda, že čínska vláda v svojich pripomienkach tvrdila, že spodná hranica úverových sadzieb sa zrušila v júli 2013, to je však viac než jeden rok po skončení obdobia prešetrovania. Takisto je správne tvrdiť, že horné hranice vkladových sadzieb ešte stále platia. Zistenie Komisie, že banky nemajú úplnú slobodu pri rozhodovaní o podmienkach poskytovania úverov (prinajmenšom v súvislosti s obdobím prešetrovania) je preto správne a podporujú ho dôkazy v spise. Čínska vláda tiež namietala proti zisteniam Komisie v odôvodneniach 183 - 188 na základe údajnej nerelevantnosti viacerých plánov, politických dokumentov a zákonov, ktoré Komisia citovala. Komisia s týmto tvrdením nesúhlasí a odvoláva sa na odôvodnenia 399 - 403, v ktorých vysvetlila, prečo sú tieto dokumenty relevantné pre tieto zistenia.
Čínska vláda ďalej uviedla, že zistenie Komisie, podľa ktorého niektoré banky dostali prístup k devízovým rezervám SAFE, je nemiestne, pretože v dôkaze, na ktorý sa odvolávala Komisia, sa spomínala len banka EXIM a Čínska rozvojová banka a vysvetlila, že úvery čerpané z týchto rezerv sa poskytujú len podnikom v štátnom vlastníctve. Komisia sa s touto argumentáciou nestotožňuje. V dôkazoch sa len uvádza, že keď tento program začal, bol pôvodne dostupný iba pre politické banky - China Development Bank a EXIM, ale tiež sa v nich spomína veľký úver Bank of China, čo naznačuje, že počiatočné obmedzenie sa odstránilo. Tvrdenie, že v dôkaze „sa jasne uvádza, že úvery sa poskytujú len podnikom v štátnom vlastníctve, ako je Sinopec“, nie je presné. V skutočnosti sa uviedlo, že sa uprednostňujú veľké štátom vlastnené podniky, ale nenaznačuje sa, že poskytnutie takýchto úverov bolo obmedzené len na tieto podniky. A v každom prípade vzhľadom na veľkosť banky EXIM a China Development Bank a ich vplyv na čínsky finančný trh, aj keby sa program vyhradzoval len pre tieto banky, výsledkom by bolo výrazné narušenie finančného trhu ako celku.
(428)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia nepreukázala existenciu špecifickosti v súvislosti s preferenčným poskytovaním úverov, a že jej analýza špecifickosti je právne nejednotná, pretože nepreukázala, či sa rozhodnutie č. 40 týka projektov alebo odvetví. Podľa čínskej vlády fakt, že extrémne široký záber hospodárskych sektorov a odvetví je pokrytý rozhodnutím č. 40, neznamená, že tento dokument výslovne obmedzuje prístup k prípadnej subvencii pre určité podniky, ako sa vyžaduje ustanoviť podľa jurisdikcie WTO. Komisia s týmto tvrdením nesúhlasí. V súvislosti s podporovanými projektmi sa pripomína, že tieto projekty pokrývajú len určité činnosti v rámci obmedzeného počtu priemyselných odvetví, a preto táto kategorizácia, ktorá pokrýva len určitý podsúbor podnikov v Číne, sa nemôže považovať za kategorizáciu všeobecnej a nešpecifickej povahy. Komisia považovala tento výklad za najprirodzenejší výklad vzhľadom na neposkytnutie vysvetlenia (a podkladových dokumentov) o tom, ako presne čínska vláda uplatňovala pojem fotovoltického priemyslu, napr. na účely rozhodnutia 40 a súvisiaceho katalógu na usmernenie reštrukturalizácie priemyslu. Ako sa navyše vysvetľuje v odôvodnení 102, solárny fotovoltický priemysel patrí do kategórie strategických odvetví vymedzených v 12. päťročnom pláne a na tomto základe má prístup k preferenčnému financovaniu, čo je zrejmé z citácií rôznych plánov a politických dokumentov a zákonov uvedených v tom istom odôvodnení.
(429)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia neustanovila existenciu výhody v súvislosti s preferenčným poskytovaním úverov, pretože Komisia vo svojich zisteniach nepodložila použitie externej referenčnej hodnoty na účely ustanovenia výhody. Podľa čínskej vlády Komisia nemala žiadne opodstatnenie uplatniť rating BB, pretože neposkytla žiadny dôkaz, že rating BB bude s väčšou pravdepodobnosťou nedeformovaným úverovým ratingom než akýkoľvek iný rating a jeho uplatnenie „svedčí o neprípustnom nepriaznivom závere v rozpore s článkom 12.7 dohody o subvenciách“. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Vzhľadom na deformácie a nedostatok náležitého posúdenia úverovej bonity alebo rizika vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky bankami poskytujúcimi úvery Komisia nemohla vziať ako ich nominálnu hodnotu úverový rating jednotlivých vyvážajúcich výrobcov (ak vôbec nejaký mali). Rating BB nie je v tomto prípade nepriaznivým záverom a nie je pre vyvážajúcich vývozcov nepriaznivý, pretože je to najlepší neinvestičný rating na trhu.
(430)
Navrhovateľ tvrdil, že Komisia mala pri vytvorení referenčnej hodnoty pre niektorých vyvážajúcich výrobcov, ktorí boli vo veľmi nepriaznivej finančnej situácii, použiť menej priaznivý rating ako BB. Z dôvodov uvedených v odôvodnení 429 Komisia považovala rating BB (neinvestičný stupeň) za primerane odrážajúci finančnú situáciu vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky počas obdobia prešetrovania.
(431)
Navrhovateľ takisto požadoval, aby Komisia zverejnila výpočet prirážky na úvery v čínskej mene. Komisia vysvetlila metodiku v odseku 169 konečného informačného dokumentu (reprodukovaný v odôvodnení 198). V súlade s metodikou v konaniach o natieranom bezdrevnom papieri a oceľou s organickým povlakom Komisia upravila čínske úrokové sadzby pridaním úrokového rozdielu medzi dlhopismi s najlepším ratingom a dlhopismi s ratingom BB, s ktorými sa obchodovalo trhoch počas obdobia prešetrovania.
(432)
Jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že by Komisia s cieľom zistiť výhody preferenčných úverov mala porovnať úverové sadzby v „uprednostňovaných“ odvetviach s úverovými sadzbami v „neuprednostňovaných“ odvetviach. Komisia sa vzhľadom na analýzu finančného trhu (odôvodnenia 181 - 185) toto tvrdenie zamietla. Berúc do úvahy preukázané narušenia sa úrokové sadzby na čínskom finančnom trhu považujú za nespoľahlivé.
(433)
Čínska vláda tiež tvrdila, že v prípade úverov v EUR a USD nemala Komisia použiť externú referenčnú hodnotu, pretože jeden z kľúčových prvkov, na ktorom Komisia založila svoju analýzu deformácie, t. j. obmedzenia komerčných bánk v štátnom vlastníctve týkajúce sa úrokových sadzieb, v prípade týchto úverov neexistujú. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Obmedzenia komerčných bánk v štátnom vlastníctve týkajúce sa úrokových sadzieb je len jedným z kľúčových prvkov, ktoré Komisia použila pri analyzovaní čínskeho finančného trhu. Ako bolo vysvetlené v odôvodneniach 180 - 185, existuje množstvo iných narušení, ktoré samé o sebe odôvodňovali použitie externých kritérií aj pri úveroch v eurách a amerických dolároch.
(434)
Niektorí vývozcovia a čínska vláda tvrdia, že dohody medzi vývozcami a určitými štátnymi bankami (ďalej sa v tomto oddiele uvádzajú ako „dohody“) nie sú zhodné s úverovými linkami a nekvalifikujú sa ako finančný príspevok, pretože neobsahujú povinnosti ani záväzky, ktoré banke ukladajú poskytovať v budúcnosti financovanie podľa konkrétnych podmienok. Zároveň sa odvolávajú na závery panelu vo veci ES - Lietadlá, ktorá uviedla, že „len možnosť“, že vláda môže previesť finančné prostriedky, ak sa splnia vopred stanovené podmienky, nie je dostatočná na preukázanie existencie finančného príspevku. Poukázali na tvrdenie panelu, že „samotná“ zmluvná dohoda by mala „byť nastavená tak, aby bola schopná prinášať príjemcovi výhodu, ktorá je oddelená a nezávislá od výhody, ktorú mu môže priniesť akýkoľvek prevod finančných prostriedkov v budúcnosti“.
(435)
V súvislosti so zisteniami panelu vo veci ES - Lietadlá Komisia poznamenáva, že tieto zistenia neboli vyčerpávajúce, pokiaľ ide o rozsah kreditných liniek alebo iných podobných dohôd a nie sú záväzné pre výklad Komisie týkajúci sa základného nariadenia v tomto prípade. Komisia však nespochybňuje závery panelu, ale uplatňovanie týchto záverov na súčasné vyšetrovanie čínskej vlády. Dohody bežne umožňujú štátom vlastnenej banke požičať požadovanú sumu peňazí, niekedy v spojení s možnými vylepšeniami výkonnosti spoločnosti, ktorej sa to týka. Na jednej strane teda dohody môžu obsahovať menej explicitné alebo automatické povinnosti týkajúce sa podmienok pre budúce úvery ako tie, ktoré sú obsiahnuté v niektorých typoch dohôd o úverových linkách. Niekedy ich dopĺňajú samostatné dohody o úveroch alebo pôžičkách. Treba však poznamenať, že úvery v rámci týchto dohôd sa obvykle poskytujú za veľmi podobných ak nie priamo rovnakých podmienok. Na druhej strane, dohody obsahujú niektoré ustanovenia, ktoré presahujú bežný rámec dohôd o úverových linkách, a ktoré sa týkajú vytvorenia mechanizmu garantovanej podpory zo strany danej banky. Komisia sa domnieva, že v tomto prípade písomné ustanovenia dohôd nie sú úplne rozhodujúce, pretože „povinnosti“ alebo „záväzky“ na prevod finančných prostriedkov môžu byť vyjadrené písomne alebo ústne, a že ich existencia by sa mala určiť na základe všetkých zaznamenaných faktov.
(436)
Na tomto základe presná povaha záväzkov alebo povinností štátnych bánk podľa dohôd závisí od:
a)
Znenia dohôd: Komisia poznamenáva, že ustanovenia v najvýznamnejších dohodách zahŕňajúcich veľké štátne banky a konkrétne vyvážajúcich výrobcov sú v podstate podobné. Dohody ustanovujú úzke prepojenie medzi bankou a vývozcom v súvislosti s prevodom finančných prostriedkov. Zabezpečujú prevod stanovenej sumy peňazí, ak sa splnia určité podmienky týkajúce sa výkonnosti a úverového ratingu. Dohody oprávňujú firmu využívať „priaznivé zaobchádzanie“ pri žiadaní o úver v porovnaní s firmami, ktoré nepodpísali takéto dohody. Niektoré sumy možného financovania sú obrovské, ak sa porovnajú s ročným obratom firiem. Sumy úveru prisľúbené vývozcom zaradených do vzorky predstavovali viac ako ich trojnásobný ročný obrat. Dohody zabezpečujú, že banka bude výrazne podporovať rozvoj danej spoločnosti. Uvádza sa v nich „dlhodobé strategické partnerstvo“ medzi bankou a firmou, v rámci ktorého banka dáva „prioritu“ kľúčovým stavebným projektom firmy, pričom firme poskytuje „stabilnú dlhodobú finančnú podporu v súlade s jej nákupom majetku a reorganizáciou, základnou tvorbou každej obchodnej jednotky, projektom technických zlepšení, projektom Go Global a ďalšími činnosťami….“ a pomáha firme „formulovať strednodobé a dlhodobé plánovanie rozvoja v prospech jej profesionálnych výhod, inštitucionálnych výhod a výhod v oblasti výkonnosti“. V dohodách sa takisto uvádza, že vyhovujú vnútroštátnej makroekonomickej a priemyselnej politike. Je teda zrejmé, že strategická podpora poskytovaná firme v spojení s „priaznivým zaobchádzaním“, ktoré sa zabezpečuje v dohodách, s veľkou pravdepodobnosťou firme zabezpečí automatickú oprávnenosť získať úvery na základe dohôd.
b)
Povahy a cieľov poskytovateľov úverov: Poskytovatelia úverov sú štátne banky, ktoré boli založené ako verejné orgány alebo iné banky, ktoré boli založené s cieľom fungovať na základe poverení a riadenia vlády, a preto konajú ako predĺžená ruka čínskej vlády. Ďalším účelom ich založenia je poskytovanie úverov so sadzbami, ktoré sú hlboko pod trhovými sadzbami. V niektorých dohodách sa napríklad uvádza „výhoda financovania“ banky a jej podpora „priemyslu s vyspelými technológiami…ktorý je prioritnou oblasťou rozvoja s koncesiou vlády“.
c)
Postoja vlády voči dlžníkovi: Dlžníci patria do strategických rýchlo sa rozvíjajúcich odvetví, ako sa dosvedčuje v odôvodnení 102.
d)
Miery vládnej spolupráce pri vyšetrovaní: Poskytovatelia úverových liniek (štátne banka a banky poverené a riadené vládou) odmietli plne spolupracovať pri prešetrovaní a zistenia, ktoré sa ich týkajú, sa zostavili na základe dostupných faktov.
e)
Trhového vnímania dohôd: Spoločnosti si cenia dohody ako dôkaz o tom, že štát stojí za nimi a verejne oznamujú uzatvorenie takýchto dohôd s cieľom vyslať pozitívny signál trhom a možným investorom. Napríklad 9. júla 2010 vydal Yingli Solar tlačovú správu, v ktorej oznamuje „dohodu o strategickej spolupráci“ s China Development Bank, podľa ktorej China Development Bank „predpokladá poskytnutie úverových nástrojov v celkovej maximálnej výške 36 miliónov RMB na podporu Yingli Group a jej pobočiek“. Hlavný finančný riaditeľ Yingli uviedol, že „táto dohoda posunula spoluprácu oboch strán na novú úroveň, ktorá nám podľa nášho názoru dodá schopnosť presadzovať príležitosti, ktoré nám umožnia posilniť naše vedúce postavenie v oblasti FV priemyslu.“ Podnik Jinko Solar 26. januára 2011 charakterizoval úver vo výške 50 miliárd RMB zo strany Bank of China ako „strategickú dohodu o spolupráci“, ktorá „ďalej posilní naše postavenie vedúceho výrobcu solárnych výrobkov“. V správe sa ďalej uvádza, že „sme presvedčení, že vďaka dlhodobej finančnej podpore Bank of China dosiahneme v roku 2011 vynikajúce výsledky, ako aj ciele nášho dlhodobého rastu.“ Podnik Trina Solar 14. apríla 2010 oznámil úmysel použiť úverovú dohodu s China Development Bank vo výške 4,4 miliardy „na rozširovanie trhu“. Zo všetkých týchto oznámení vyplýva, že príslušní vyvážajúci výrobcovia vnímajú dohody skôr ako zaistený než neistý zdroj financovania
f)
Výkonu dohôd: Mnohé individuálne úvery čerpali vyvážajúci vývozcovia, t.j. dohody vedú k skutočnému prevodu zdrojov často za nižšie ako trhové sadzby.
(437)
Vzhľadom na všetky dôkazy sa dospelo k záveru, že banky ponúkajú dohody v rámci vládnej stratégie na podporu fotovoltického priemyslu a príslušní vývozcovia ich považujú za veľmi cenné, bez ohľadu na to, či sa skutočne prevedú nejaké finančné prostriedky. Toto protirečí tvrdeniam strán, že v skutočnosti nemajú žiadnu hodnotu. Hoci majú dohody vlastnosti bežných úverových liniek, presahujú podmienky bežných úverových liniek a v skutočnosti sú strategickými partnerstvami medzi verejnými orgánmi a firmami s cieľom vykonávať vládnu politiku. V tejto súvislosti fungujú ako mechanizmus štátnej podpory/záruky, ktorý zlepšuje postavenie dotknutých vývozcov a umožňuje im rozšíriť svoje kapacity a výkon s istotou, že dostanú požadované financovanie. Ak by nemali takúto podporu/garanciu, trhy by postavenie vývozcov istotne vnímali ako slabšie. Vyhovujú teda kritériám možného prevodu finančných prostriedkov alebo poskytnutia finančných služieb. Takáto hodnotná „záruka“ by mala na trhu určitú hodnotu, a prinajmenšom by si vyžiadala zaplatenie podstatného poplatku. Vzhľadom na uvedené skutočnosti dohody takisto prinášajú výhodu, ktorá je slovami panelu vo veci ES - Lietadlá „oddelená a nezávislá od výhody, ktorú môže priniesť akýkoľvek prevod finančných prostriedkov v budúcnosti“, a to okrem iného z dôvodu prípadnej platobnej povinnosti vlády. Sú viac, než len neurčitým „prísľubom poskytovania ‚lacného‘ financovania“ (99) a jednoznačne „zlepšujú situáciu“ príjemcov v porovnaní so situáciu, v ktorej by boli bez dohôd.
(438)
Veľkosť výhody sa stanovila na základe poplatkov účtovaných pri poskytnutí úverovej linky, ktorú získal jeden z vyvážajúcich výrobcov zaradených do vzorky. Túto úverovú linku poskytla banka so sídlom, ktoré sa nachádza mimo finančnej jurisdikcie ČĽR a dosvedčuje všetky prvky obchodných úverových liniek, ktoré sú dostupné na svetových finančných trhoch a v rámci iných dohôd, ktoré sa vyskytujú v komerčnom sektore. Takisto sa poznamenáva, že úverové linky sa výrazne neodlišovali, pokiaľ ide o ich podmienky, od iných komerčných úverových liniek, ktoré získali vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky, pri ktorých sa účtovali poplatky, vrátane poplatkov od zahraničných bánk. Vzhľadom na analýzu uvedenú v predchádzajúcom texte ide o konzervatívnu referenčnú hodnotu, keďže z dôkazov vyplýva, že dohody sú v skutočnosti pre firmy hodnotnejšie ako samostatné opatrenie než ako štandardná úverová linka. Komisia však považovala požadované poplatky za najlepší ukazovateľ poplatkov, ktoré by sa uplatnili v rámci dohôd.
(439)
Čínska vláda tiež tvrdila, že banky, ktoré uzavreli dohody s vývozcami zaradenými do vzorky, nie sú verejné orgány ani ich vláda nepoverila, aby tak urobili. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Dotknuté banky boli rovnaké banky, ktoré poskytli preferenčné financovania a Komisia v odôvodneniach 159 - 168 a 169 - 180 poskytla podrobné vysvetlenie, prečo sú verejnými orgánmi a/alebo prečo sú poverené a riadené čínskou vládou.
(440)
Čínska vláda tvrdila, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého za normálnych trhových podmienok sa na úverové linky uplatňujú podstatné záväzky a administratívne poplatky, je nepodložené, keďže takéto poplatky sa uplatňujú len na „viazané úverové linky“. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Ako sa poznamenáva v predchádzajúcom odôvodnení, úverová linka, ktorá sa použila ako referenčná hodnota, sa výrazne neodlišuje, pokiaľ ide o jej podmienky, s inými komerčnými úverovými linkami, ktoré získali vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky vrátane od bánk mimo Číny. Navyše jedna z bánk, ktorá uzavrela takéto dohody s vyvážajúcimi výrobcami zaradenými do vzorky, účtuje podobné poplatky svojim zahraničným klientom (100).
(441)
Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia neposkytla dôkazy na podporu svojho tvrdenia, že vládne poskytovanie úverových liniek (t. j. dohôd) je súčasťou preferenčných úverov. Toto tvrdenie nie je správne. Poskytovanie úverových liniek je štandardnou súčasťou financovania, ktoré poskytujú banky spoločnostiam a dohody sú oddelené a samostatné opatrenia patria do rozsahu pôsobnosti preferenčných úverov. Ako sa uvádza v odôvodnení 102, čínska vláda zabezpečuje preferenčné financovanie fotovoltického priemyslu prostredníctvom množstva plánov a politických dokumentov a zákonov. Okrem toho mnohé úvery sa získali v rámci týchto dohôd, z ktorých jasne vyplýva, že sú neoddeliteľnou súčasťou preferenčného financovania fotovoltického priemyslu.
(442)
Jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že poskytnutie úverových liniek nie je osobitným druhom subvencie. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 441, poskytovanie úverových liniek je neoddeliteľnou súčasťou preferenčných úverov, a preto sa špecifická analýza v odôvodneniach 191, 192, 209 a 428 rovnako vzťahuje na poskytovanie úverových liniek.
(443)
Podľa navrhovateľa by Komisia mala stanoviť subvenčné rozpätie na využívanie úverov pre vývozných kupujúcich, keďže EXIM banka odmietla spolupracovať. Komisia by mala použiť informácie v podnete a tiež zistenia ministerstva obchodu USA v podobnom prípade týkajúcom sa fotovoltického odvetvia. Toto tvrdenie nemožno akceptovať. Komisia prešetrila tvrdenia obsiahnuté v podnete, ale nenašiel sa žiaden dôkaz, podľa ktorého by vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky mali počas obdobia prešetrovania z takýchto opatrení prospech. Je potrebné poznamenať, že obdobia prešetrovania sa v prípade týkajúcom sa USA a v tomto prípade líšili.
3.5.3. Pripomienky strán k vývozným zárukám a poisteniu pre ekologické technológie
(444)
V súvislosti s dokumentmi, ktoré si Komisia vyžiadala počas overovacej návštevy, a ktoré sa uvádzajú v odôvodnení 220 a 221, čínska vláda tvrdila, že sa neujasnilo, kedy sa vyžiadal Plán 840, že účtovná závierka Sinosure za rok 2012 nebola v čase overovania k dispozícii a že informácie o spoločnostiach zaradených do vzorky boli dôverné a v každom prípade príslušné zmluvy sa nenachádzali v sídle Sinosure. Komisia odkazuje na svoje vysvetlenia uvedené v odôvodnení 219, 220 a 223, ktoré sa venujú všetkým týmto argumentom. V súvislosti s Plánom 840 Komisia dodáva, že požiadala o všetky relevantné dokumenty týkajúce sa činnosti Sinosure a o údajnom programe subvencovania, ktorý využili vývozcovia zaradení do vzorky, a že tento Plán 840 je istotne relevantný pre jej zistenia, spolu so všetkými ďalšími dokumentmi uvedenými v odôvodnení 236, čo potvrdzujú aj vysvetlenia v odôvodnení 232. Pokiaľ ide o účtovnú závierku Sinosure za rok 2012, Komisia požiadala o predbežnú závierku v prípade, že účtovná závierka za rok 2012 ešte nie je dokončená, ale Sinosure odmietla poskytnúť akúkoľvek predbežnú závierku za rok 2012.
(445)
Čínska vláda tiež tvrdila, že neexistujú žiadne právne ani faktické dôkazy na potvrdenie záveru, že fotovoltický priemysel je „strategickým odvetvím“, a že toto tvrdenie sa zakladá na predpoklade. Komisia odkazuje na vysvetlenie v odôvodnení 231 a pripomína, že tento bod konkrétne potvrdila čínska vláda počas overovacej návštevy. V súvislosti s podobným tvrdením o Pláne 840, Pláne 421 a opatreniach na podporu „strategických rýchlo sa rozvíjajúcich odvetví“, a s tvrdením, že plány nie sú právne záväzné, Komisia odkazuje na vysvetlenia uvedené v príslušných odôvodneniach 232 - 234. Ďalej poznamenáva, že čínska vláda odmietla predložiť tieto dokumenty a diskutovať o nich s Komisiou, a že v záznamoch nie sú žiadne dôkazy, ktoré by potvrdzovali, že závery Komisie sú nesprávne.
(446)
Čínska vláda a jeden vývozca zaradený do vzorky tvrdia, že náhrady a granty súvisiace so spätným preplatením poistného v rámci poistenia vývozných úverov, ktoré poskytli miestne úrady, sa nezákonne zaradili do pôsobnosti vyrovnávacích opatrení, pretože sa neustanovilo, že predstavujú subvencie v zmysle dohody WTO o subvenciách. Komisia odkazuje na svoju analýzu zistení z prešetrovania, a najmä na odôvodnenie 239 a 247. Komisia ďalej poznamenáva, že náhrady a granty sú nevyhnutne vzájomne prepojené s programom poistenia vývozných úverov, pretože ich spätné preplatenie vychádza z preplatenia poistného v prospech Sinosure v rámci hlavnej politiky v oblasti poistenia vývozných úverov. V neposlednom rade tieto náhrady takisto spadajú do rozsahu pôsobnosti oznámenia č. 368 [2004], ktoré spoločne vydali ministerstvo obchodu a Sinosure a v ktorom sa ustanovuje, že „regionálne a miestne orgány budú spoločne vyvíjať ďalšie úsilie na zavedenie ďalších opatrení na podporu výrobkov uvedených v katalógu a na podporu poskytovania poistenia vývozných úverov pre podniky s vyspelými a novými technológiami“.
(447)
Čínska vláda takisto spochybňuje zistenie o písmene j) prílohy 1 k dohode WTO o subvenciách, podľa ktorého sa program Sinosure v oblasti krátkodobých vývozných úverov prevádzkoval s použitím nedostatočných poistných sadzieb na pokrytie dlhodobých prevádzkových nákladov a strát programu. Na podloženie tohto tvrdenia čínska vláda cituje judikatúru vo forme zistení panelu WTO vo veci USA - Upland cotton a predkladá vysvetlenia vychádzajúce z rôznych súborov údajov a argumentov, ktoré sa uvádzajú vo výročných správach Sinosure. Čínska vláda tiež spochybňuje odvolanie Komisie na článok 11 stanov Sinosure a na článok právnickej firmy Stewart Law. Komisia opätovne potvrdzuje svoje argumenty v odôvodneniach 242 - 245 a pripomína, že vo svojich záveroch vychádza z najlepších dôkazov dostupných v spise, vzhľadom na nedostatočnú spoluprácu čínskej vlády, ktorá Komisii bránila prístup k príslušným informáciám, o ktoré požiadala. Pri zostavovaní zistení Komisia posúdila množstvo prvkov a dôkazov v spise, medzi ktoré patrili aj stanovy Sinosure a článok právnickej firmy Stewart Law. Komisia sa domnieva, že hoci žiadny z týchto prvkov nie je sám o sebe určujúci, tieto a ďalšie prvky sú však pri tomto určovaní relevantné. Pokiaľ ide o judikatúru vo veci USA - Upland cotton, Komisia ju plne zohľadnila vo svojich zisteniach a citácie tejto judikatúry, ktoré uvádza čínska vláda, sú tiež veľmi relevantné.
(448)
Na spochybnenie analýzy Komisie v odôvodnení 245 čínska vláda predkladá tabuľku s číselnými údajmi z výkazu ziskov a strát vo verejne prístupných výročných správach Sinosure za roky 2006 - 2011 a konštatuje, že je očividné, že zaplatené poistné bolo vyššie než prevádzkové náklady na program. Po prvé, Komisia poznamenáva, že tabuľka poskytnutá čínskou vládou nezahŕňa v príslušnom riadku výšku provízií vyplatených Sinosure, ale len prevádzkové náklady. Po druhé, z údajov nepochybne vyplýva, že v každom roku od roku 2006 do roku 2011 okrem roku 2010 výška čistého poistného nebola nikdy vyššia než výška čistých pohľadávok plus prevádzkové náklady, a to aj v prípade nezohľadnenia vyplatených provízií, ktoré čínska vláda vynechala. Týka sa to aj roku 2011, ktorý sčasti patrí do obdobia prešetrovania a výška strán je v niektorých rokoch dosť podstatná (napr. v roku 2008). Po tretie, Komisia poznamenáva, že čínska vláda v súvislosti s rokom 2010 uviedla nepomerne nízku sumu čistých vyplatených pohľadávok (uvádza sa zaplatené poistné, ktoré je 20-krát vyššie než vyplatené pohľadávky), čo sa nepremieta do výročnej správy za rok 2010. Suma, ktorú nahlásila čínska vláda za rok 2010, vychádza z masívnych úprav ex-post, ktoré sa týkajú vymáhania pohľadávok a zmeny rezerv zostávajúcich pohľadávok, ktoré sa uvádzajú až vo výročnej správe za rok 2011 vo vzťahu k roku 2010. Tieto úpravy sa javia ako výnimočné a anomálne, a premietajú sa až do správy za nasledujúci rok. Komisia takisto poznamenáva, že za rok 2011 čínska vláda namiesto toho nahlásila sumy uvedené vo výročnej správe za rok 2011. Komisia považuje za náročné zladiť následné úpravy so skutočnou situáciou, najmä vzhľadom na odmietnutie spolupráce alebo ďalších vysvetlení zo strany čínskej vlády alebo Sinosure počas prešetrovania.
Podľa judikatúry vo veci USA - Upland cotton, ktorú cituje aj samotná čínska vláda, „odkaz na pojem ‚dlhodobé‘ v položke j) sa vzťahuje na dostatočne dlhé obdobie na zaistenie cieľa skúmania, ktoré umožňuje dôkladné zhodnotenie programu, a ktoré predchádza pripisovaniu nadmerného významu akýmkoľvek výnimočným alebo netypickým okolnostiam v daný deň, mesiac, štvrťrok, polrok, rok alebo iné konkrétne časové obdobie“. Komisia považuje obdobie rokov 2006 - 2011 za dostatočne dlhodobé obdobie na posudzovanie, pričom Sinosure zaznamenala stratu v každom roku tohto obdobia. Situácia v roku 2010 sa môže považovať buď za výnimočnú alebo netypickú, ak sa zohľadnia údaje z výročnej správy za rok 2011, a teda za situáciu obmedzeného významu, alebo bežné neupravené údaje vo výročnej správe za rok 2010 sa musia zohľadniť ako relevantné údaje, ktoré preukazujú, že výsledok je len o niečo nad prahom rentability. Vzhľadom na významné straty, ku ktorým došlo v ostatných rokoch, sa týmto potvrdzujú zistenia Komisie, že Sinosure bolo celkovo v pozícii dlhodobej strany v období rokov 2006 - 2011. Navyše keby sa aj údaje z roku 2010 zohľadnili ako reprezentatívne údaje, faktom zostáva, že Sinosure dosiahlo straty v piatich zo šiestich rokov v období od roku 2006 do 2011. Ďalšie tabuľky a súbory údajov, ktoré čínska vláda predložila s cieľom spochybniť zistenia Komisie v súvislosti s položkou j) dohody WTO o subvenciách, nemožno zladiť s ostatnými informáciami dostupnými v záznamoch a/alebo nie sú overiteľné. V každom prípade tieto údaje nedosvedčujú, že Sinosure dosiahla prah rentability v rámci programu poistenia krátkodobých vývozných úverov v období rokov 2006 - 2011.
(449)
Pokiaľ ide o referenčnú hodnotu pre výpočet výhody, čínska vláda považuje stanovenie externej referenčnej hodnoty za nezlučiteľné s dohodou o subvenciách, avšak svoje tvrdenie nepodkladá žiadnym argumentom. Komisia odkazuje na svoje vysvetlenie v odôvodnení 245.
(450)
Čínska vláda a jeden spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky namietajú proti použitej referenčnej hodnote, pretože Komisia neodôvodnila, prečo: i) je výpočet poistného založený na údajoch banky US EXIM; ii) použila ako krajinu dovozu Taliansko a nie Nemecko, ktoré je hlavným vývozným trhom príslušného výrobku; iii) posudzovala obdobie 120 dní, a nie 60 dní alebo akékoľvek iné kratšie obdobie; iv) nepoužila výpočet poistného v súvislosti s priamym vývozom, ale v súvislosti s poistením vývozných úverov nákupcov finančných inštitúcií (FIBC). V súvislosti s bodom i) Komisia odkazuje na odôvodnenie 253. V súvislosti s bodom ii) sa Komisia domnieva, že Taliansko predstavuje správnu rovnováhu medzi členským štátom EÚ s nízkym rizikom a členskými štátmi s výrazne vyšším rizikom a následne vyšším účtovaným poistným, ktoré sú tiež trhmi príslušného výrobku. Pokiaľ ide o bod iii), keďže na webovej lokalite banky EXIM sa neuvádza osobitná simulácia vychádzajúca z obdobia 90 dní, Komisia považuje obdobie 120 dní za obdobie, ktoré najvhodnejšie predstavuje podmienky predaja v období prešetrovania. V súvislosti s bodom iv) sa Komisii nepodarilo získať simuláciu výpočtu poistného v súvislosti s priamym vývozom a domnieva sa, že táto referenčná hodnota odráža všeobecnú rizikovú situáciu v krajine nákupu.
(451)
Jeden spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky tvrdí, že pre niektoré svoje vývozy si zakúpil poistenie vývozného úveru, avšak zaplatil bežné poistné a nemal výhody v rámci programu „Zelený expres“ ani nebol predmetom nijakého priaznivého zaobchádzania, ktoré sa spomína v podnete. Keďže nie sú dôkazy potvrdzujúce toto tvrdenie, Komisia odkazuje na svoje zistenia o tomto programe v oddiele 3.4.1.4 tohto nariadenia. Pokiaľ ide o program „Zelený expres“, Komisia odkazuje na svoje zistenia v odôvodnení 240 a poznamenáva, že predstavuje osobitné hľadisko programu poistenia krátkodobých vývozných úverov Sinosure, a že zistenia Komisie sa neobmedzujú len na toto hľadisko, ale týkajú sa programu ako celku.
3.5.4. Demonštračný program Golden Sun
(452)
Čínska vláda tvrdí, že tento program poskytuje granty na „distribuované solárne fotovoltické systémy“, a nie výrobcom/vývozcom príslušného výrobku, a že príslušné kritériá v právnych predpisoch nie sú určené výrobcom modulov a článkov. V tejto súvislosti čínska vláda tvrdí, že poskytla relevantnú dokumentáciu o programe a že sa takisto s cieľom preukázať tento bod skoordinovala so spoločnosťami zaradenými do vzorky. Traja spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky tvrdili, že ide o „dotáciu pre používateľa“ a teda sa nezvýhodňuje príslušný výrobok, a preto nie je napadnuteľná v zmysle článku 1 ods. 1 a článku 3 ods. 2 základného nariadenia, článku VI: 3 Všeobecnej dohody o clách a obchode GATT 1994 a článku 19.1 dohody SVO uzavretej v rámci WTO. Títo vývozcovia sa odvolávajú na rozhodnutie EÚ v prípade bionafty zo Spojených štátov (odôvodnenie 97 nariadenia Komisie (ES) č. 194/2009, Ú. v. L 67 z 12.3.2009. s. 50) a na judikatúru WTO týkajúcu sa vecí USA - olovené tyče (ods. 6.50, 6.53, 6.56 a 6.57 správy panelu), Kanada - opatrenia ovplyvňujúce vývoz civilných lietadiel (ods. 9.112 správy panelu), Brazília - program financovania vývozu pre lietadlá (ods. 7.24 správy panelu) a Kanada - opatrenia ovplyvňujúce vývoz civilných lietadiel (ods. 157 a 159 správy odvolacieho orgánu).
(453)
Komisia sa odvoláva na svoje zistenia v prešetrovaní, a najmä na odôvodnenia 243 až 246 tohto nariadenia, ktoré poskytujú vyčerpávajúce vysvetlenia uvedených argumentov a potvrdzujú, že rozhodnutie je v súlade s príslušnými ustanoveniami a s judikatúrou, na ktorú sa odvoláva čínska vláda a spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky. Komisia pripomína, že granty v rámci programu sú priamo naviazané na príslušný výrobok, pretože oprávnené „distribuované solárne fotovoltické systémy“ výslovne zahŕňajú dodávanie modulov a článkov ako významnú súčasť projektov, a preto je vzťah medzi výhodami udelenými vládou a príslušným výrobkom priamy a neoddeliteľný. Ako sa uviedlo najmä v odôvodneniach 244 a 245, prešetrovanie potvrdilo, že priame platby boli ovplyvnené čínskou vládou v súvislosti s niekoľkými spolupracujúcimi vývozcami (t. j. na účel inštalácie solárnych panelov na výrobu energie pre ich vlastné použitie, vrátane výrobného procesu príslušného výrobku) okrem iného za použitia ich vlastných solárnych modulov a článkov. Tiež sa stanovilo, že priame platby vývozcom v ich postavení dodávateľov príslušného výrobku pre tretie strany, ktoré boli prevádzkovateľom projektu, sú v skutočnosti v rozpore s ustanoveniami príslušných právnych predpisov a že čínska vláda neposkytla dôkazy na vysvetlenie situácie (pozri najmä odôvodnenia 245 a 246).
Obmedzené vysvetlenie, ktoré poskytla čínska vláda a vybraný spolupracujúci vývozca, že priamy prevod prostriedkov v rozpore s čínskymi právnymi predpismi bol nevyhnutný, pretože prevádzkovateľ projektu bol vo finančných ťažkostiach a bolo potrebné zabezpečiť, aby sa granty využívali iba na povolené fotovoltické systémy, veľmi jasne naznačuje, že bez existencie priameho prevodu od vlády by vybraný spolupracujúci vývozca pôsobiaci ako dodávateľ nebol schopný získať žiadne peniaze na dodávky príslušného výrobku a že vláda by nebola schopná zabezpečiť, aby boli dotácie použité na určený účel. Z tohto hľadiska a vzhľadom na neexistenciu ďalších dôkazov sa tieto platby musia považovať za priamy grant od čínskej vlády výrobcovi príslušného výrobku, ktorý by inak na dodávky príslušného výrobku žiadne peniaze nedostal (za predpokladu sa táto dodávka uskutočnila, keďže o nej neexistuje žiadny záznam). Na základe uvedeného sa Komisia domnieva, že argumenty vznesené čínskou vládou a spolupracujúcimi vývozcami zaradenými do vzorky sú z právneho hľadiska nepodložené.
(454)
Čínska vláda tiež tvrdí, že v prípade situácií, v ktorých sa výhody programu týkali dodávky príslušného výrobku neprepojeným prevádzkovateľom projektu, mala Komisia vykonať na stanovenie tohto bodu priebežnú analýzu, v ktorej by bolo citované rozhodnutie WTO vo veci US-Softwood Lumber IV (ods. 141 a 142 správy odvolacieho orgánu). Komisia sa s cieľom odmietnuť toto tvrdenie odvoláva na vysvetlenia v odôvodneniach 244 - 246 a v odôvodnení 352. Okrem toho, vzhľadom na odmietnutie spolupráce čínskej vlády a zainteresovaných strán Komisia nebola schopná priebežnú analýzu uskutočniť. Otázka priebežnej analýzy a jurisprudencie WTO je preto v tejto situácii irelevantná, keďže výnosy sa priamo vyplácali výrobcom príslušného výrobku a okrem iného boli priamo spojené s dodávkou príslušného výrobku. Keďže tieto platby mali formu nenávratných grantov, finančný príspevok preto existuje (priamy prevod finančných prostriedkov) a vzhľadom na neexistenciu dôkazov o ďalšom použití príslušných súm je Komisia oprávnená predpokladať, že zvýhodňujú prijímateľa (výrobcov). Ak by vláda bola vyplatila platby v rámci tohto programu neprepojeným prevádzkovateľom projektu a zariadenie by bolo bývalo nadobudnuté za primeranú trhovú cenu, nevznikli by pre príslušných vývozcov žiadne výhody. Avšak v situácii, keď sa platby poskytujú vyvážajúcim výrobcom, použitie týchto súm na inštaláciu solárnych panelov predstavuje výhodu, pretože ich toto oslobodzuje od nákladov, ktoré by im inak vznikli v tomto procese. Ak nie je vyvážajúci výrobca schopný preukázať, že časť pomoci bola prevedená na užívateľov - tretie strany, treba na základe dostupných údajov predpokladať, že táto časť grantu poskytla vývozcovi výhodu vo forme všeobecnej dotácie, z ktorej budú profitovať činnosti spoločnosti ako celku. V tomto prípade to tak je.
(455)
Dvaja spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky tvrdia, že program Golden Sun nie je špecifický, pretože príslušné požiadavky v čínskej legislatíve sú objektívne a všetky podniky, ktoré ich spĺňajú, môžu ťažiť z tohto programu a kritériá oprávnenosti sú otvorené pre všetky spoločnosti bez ohľadu na to, či ide o výrobcov príslušného výrobku. Komisia sa odvoláva na svoje zistenia o špecifickosti v odôvodnení 247, ktoré ukázalo, že podmienky a kritériá výberu nie sú objektívne a neuplatňujú sa automaticky. Príslušné požadované kritériá potvrdzujú, že program je obmedzený iba na limitovanú podskupinu podnikov, ktoré sú ich schopné splniť, najmä tie s výraznou inštalovanou kapacitou najmenej 300 kWh a s podstatnými aktívami v hodnote najmenej 100 miliónov RMB. V kritériách výberu sa tiež uvádza potreba toho, aby boli prijímajúce podniky zahrnuté do miestneho demonštračného plánu vykonávania projektu Golden Sun, a na základe prešetrovania sa zistilo, že zahrnutie do týchto miestnych plánov závisí od voľného rozhodnutia príslušných orgánov, ktoré nie je transparentné a nie je založené na objektívnych kritériách. Komisia dodáva, že oprávnené „distribuované solárne systémy“ sú závislé od výroby a dodávky zariadenia vyrábajúceho solárnu energiu, väčšina ktorého pozostáva zo solárnych modulov a článkov. Na rozdiel od tvrdenia vývozcov zaradených do vzorky je preto tento systém tiež špecifický, keďže iba výrobcovia solárnych systémov, alebo inými slovami výrobcovia príslušného výrobku, sú v praxi oprávnení požívať výhody v rámci tohto programu, a to buď priamo ako vlastníci projektu alebo nepriamo ako údajní dodávatelia príslušného výrobku vlastníkom projektu.
Z tohto dôvodu, ako aj z dôvodu odmietnutia spolupráce čínskej vlády, ktorá neposkytla všetky rozpočtové dokumenty vyžadované Komisiou (pozri odôvodnenia 234 - 239), sa dospelo k záveru, že tento program je de facto špecifický v zmysle článku 4 ods. 2 písm. c) základného nariadenia, pretože z tohto programu priamo alebo nepriamo požívajú výhody hlavne výrobcovia príslušného výrobku. Dotácia slúži obmedzenému počtu podnikov (výrobcovia príslušného výrobku) alebo ju využívajú prevažne či neúmerne len tieto podniky, ktoré sú len podmnožinou údajných potenciálnych príjemcov, avšak podľa všetkého dostávajú všetky tieto prostriedky.
3.5.5. Programy oslobodenia od priamych daní a ich zníženia
3.5.5.1. Program prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou
(456)
Čínska vláda opätovne potvrdzuje svoj argument, že program týkajúci sa podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou, ktorý sa spomína v podnete, sa skončil v roku 2013. Komisia poznamenáva, že obdobie prešetrovania sa skončilo ešte pred rokom 2013, a preto výhody poskytnuté v rámci tohto programu počas obdobia prešetrovania sú napadnuteľné. Potvrdzuje to zistenie z prešetrovania, pri ktorom sa zistilo, že v období prešetrovania sa v rámci tohto programu poskytli výhody viacerým spolupracujúcim vývozcom zaradeným do vzorky. Výhody udelené v rámci tohto programu, a to napriek tomu, že sa program v roku 2013 ukončil, tiež naďalej pokračujú.
(457)
Čínska vláda a jeden spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky ďalej tvrdia, že odlišný variant tejto schémy pre podniky s vyspelými a novými technológiám nemôže byť na základe článku 10 ods. 1 základného nariadenia napadnuteľný, pretože sa neuvádza v podnete. Komisia odkazuje na svoje podrobné protiargumenty uvedené v odôvodnení 286. Komisia takisto pripomína, že čínska vláda sa rozhodla pri prešetrovaní nespolupracovať v otázke odlišného variantu tohto programu. Dodatočne k týmto skutočnostiam Komisia poznamenáva, že v podnete sa uvádzajú aj ďalšie preferenčné režimy priamych daní pre podniky s novými a vyspelými technológiami ako doplnok k variantu programu prvé dva roky bez daní a potom tri roky polovičná daň pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou (oddiel 4.2.5.1 podnetu), a to buď daňové úľavy pre podniky s vyspelými a novými technológiami (oddiel 4.2.5.9 podnetu), alebo preferenčné daňové programy pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktoré sa uznali ako podniky s vyspelými a novými technológiami (oddiel 4.2.5.8 podnetu). O tomto programe sa teda možno domnievať, že úzko súvisí s jedným alebo obidvomi spomenutými daňovými programami, pretože sa týka zníženia priamej daňovej sadzby a osobitne sa zameriava na rovnakú skupinu príjemcov, podniky s vyspelými a novými technológiami. Spolupráca čínskej vlády by aj v tomto prípade umožnila Komisii primerane a dôkladne posúdiť všetky skutočnosti, ktoré úzko súvisia s programami uvedenými v podnete, a doplniť všetky informačné medzery prítomné v podnete, ktorý je založený na dôkazoch prima facie, ktoré mal navrhovateľ opodstatnene k dispozícii. Na základe týchto argumentov Komisia opätovne tvrdí, že napadnutie tohto programu je v úplnom súlade s článkom 10 ods. 1 základného nariadenia, keďže v tomto ustanovení sa umožňuje prešetriť akékoľvek „údajné subvencie“, ktoré uviedol navrhovateľ a ktoré nemusia súvisieť len s konkrétnym programom. V tomto prípade je údajná subvencia - ušlé príjmy z vládnych daní zamerané na rovnaký typ prijímateľov spoločná - pre všetky dotknuté programy.
(458)
V súvislosti s výpočtom výšky subvencie dvaja spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky tvrdia, že Komisia chybne použila údaje za celý rok v prípade ročného daňového priznania za rok 2011, napriek tomu, že obdobie prešetrovania pokrýva polovicu roka 2011 a polovicu roka 2012, pričom tento postup je porušením metódy výpočtu stanoveného v oddiele E písm. a) bode ii) usmernení Komisie pre výpočet výšky subvencie počas prešetrovania vyrovnávacích ciel, Ú. v. ES C 394, 17.12.1998, s. 6. Jeden z týchto vývozcov ďalej tvrdí, že keďže v čase overovania neboli k dispozícii úplné daňové priznania za rok 2012, Komisia mala založiť výpočet za rok 2012 na daňových priznaniach k štvrťročnej dani z príjmov, ktoré sa vzťahovali na prvú polovicu roka 2012 zhromaždených na mieste, a/alebo na výkazoch ziskov a strát za rok 2012, ktoré ukazujú, že spoločnosť bola stratová.
(459)
Komisia odkazuje na odôvodnenie 300 a opätovne potvrdzuje význam založenia výpočtu výhody na konečných auditovaných daňových priznaniach za daný daňový rok. Komisia dodáva, že konečným vyrovnaním daňového priznania za rok 2011 počas OP sa akákoľvek získaná výhoda stáva konečnou, čím sa len ďalej zdôrazňuje správnosť jej prístupu. Komisia nemôže výpočet založiť na štvrťročných daňových priznaniach, pretože tieto priznania vyjadrujú aktuálnu provizórnu situáciu v čase vypĺňania a už zo svojej podstaty nezohľadňujú konečnú konsolidovanú situáciu celkového daňového roka. Cieľom týchto priznaní je zabezpečiť pre vládu likviditu, ak sú dane provizórne splatné, vyjadrujú však len čiastočnú situáciu v čase vypĺňania. Môže sa veľmi dobre stať, že ak spoločnosť v posledných dvoch štvrťrokoch dosiahne podstatný zisk, ktorý viac ako vykompenzuje straty v prvých dvoch štvrťrokoch, na konečnom daňovom priznaní uvedie zdaniteľný zisk. Provizórne daňové priznania za rok 2012 síce čiastočne vytvárajú obraz o situácii vývozcu v čase vypĺňania, čo je tiež dôvod, prečo ich Komisia zhromaždila, avšak ich relevantnosť nie je absolútna, pretože nemožno vylúčiť, že situácia na konci fiškálneho roka, ktorá sa ukáže v konečnom daňovom priznaní, bude úplne odlišná. Pokiaľ ide o výkazy ziskov a strát za rok 2012, Komisia poznamenáva, že finančné výkazy sa nemusia vždy zhodovať s daňovým účtovníctvom a môže sa stať, že povinnosť nahlasovať údaje o príjmoch a stratách na účely priamej dane sa môžu podstatne odlišovať od povinností vykazovania na účtovné účely. Takisto sa môžu vykonať úpravy na daňové účely, ktoré finančné výkazy plne neodrážajú. Skutočnosť, že spoločnosť je stratová v rámci finančných výkazov, nemusí znamenať, že bude rovnako stratová aj vo svojom konečnom daňovom priznaní. Na základe týchto argumentov Komisia potvrdzuje, že výpočet subvencie v súvislosti so schémami priamej dane sa musí nevyhnutne opierať o konečné údaje v konečnom auditovanom priznaní k dani z príjmu, a nie na periodickom daňovom výkaze či na konečnej alebo predbežnej účtovnej závierke.
3.5.5.2. Daňová kompenzácia za výskum a vývoj uskutočňovaný podnikmi so zahraničnou majetkovou účasťou
(460)
Čínska vláda tvrdí, že je po prvýkrát informovaná o tom, že Komisia podriaďuje vyrovnávacím opatreniam program výskumu a vývoja, ktorý nie je náhradným programom programu výskumu a vývoja pre podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, ktorý spomína navrhovateľ. Čínska vláda sa opiera o podobné argumenty použité pri predchádzajúcej schéme, ktoré sú vysvetlené v odôvodnení 457, a tvrdí, že napadnutie týchto schém je v rozpore s článkom 11 a 13 dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Čínska vláda ďalej tvrdí, že program výskumu a vývoja pre podniky s zahraničnou majetkovou účasťou sa skončil v roku 2008 a nový program výskumu a vývoja zahrnutý v novom zákone o dani z príjmov čínskych podnikov nie je nahradením programu, pretože sa netýka podnikov so zahraničnou majetkovou účasťou a nevyžaduje, aby výdavky na výskum a vývoj boli o 10 % vyššie než v predchádzajúcom roku.
(461)
Komisia poznamenáva, že čínska vláda neposkytla informácie o tejto schéme v vyplnenom dotazníku ani v odpovedi na písomné upozornenie o nedostatkoch, avšak táto schéma bola už pri predchádzajúcich prešetreniach predmetom vyrovnávacích opatrení (pozri odôvodnenie 310). Komisia zároveň poznamenáva, že o tomto programe diskutovala s čínskou vládou počas overovacej návštevy, a že príslušné vykonávacie opatrenia sa zozbierali ako dôkazový materiál (takisto ich predložil jeden z vývozcov zaradených do vzorky). Komisia preto vyvracia tvrdenie čínskej vlády, že je po prvýkrát informovaná o potenciálnom uplatnení vyrovnávacích opatrení na tento program, takisto vzhľadom na to, že viacero spolupracujúcich vývozcov zaradených do vzorky, s ktorými čínska vláda spolupracovala pri vypĺňaní dotazníka, nahlásilo tento program vo svojich vyplnených dotazníkoch. Čínska vláda bola s touto skutočnosťou plne oboznámená, keďže niekoľkokrát kontrolovala spis, ktorý nemal dôverný charakter. Zistenia pri prešetrovaní dosvedčujú, že tento program je napadnuteľný (odôvodnenia 310 - 314). Komisia dodáva, že tento program jednoznačne nahrádza predchádzajúci program zameraný na podniky so zahraničnou majetkovou účasťou, vzhľadom na úzku prepojenosť vyjadrenú rovnakou formou a výškou daňových výhod (dodatočná daňová kompenzácia odpočítateľná z daňového základu), rovnakým pomerom a rovnakou východiskovou situáciou (oprávnené náklady na činnosti výskumu a vývoja), ktoré sa len veľmi málo odlišujú. Tieto malé rozdiely sa zaviedli zároveň s reformou nového zákona o dani z príjmov podnikov v roku 2008, avšak povaha a podstata programu je v zásade rovnaká. Komisia zároveň odkazuje na argumenty ohľadne mechanizmu začatia konania uvedené v odôvodnení 457.
(462)
Čínska vláda a spolupracujúci vývozca zaradený do vzorky takisto tvrdia, že tento program nie je špecifický, pretože Komisia nepreukázala, že certifikát podniku s vyspelými a novými technológiami sa neobmedzuje len na určité podniky. Komisia odkazuje na svoje vysvetlenia v odôvodnení 313 a v odôvodneniach 321 a 325, ktoré sa týkajú iného daňového programu pre podniky s vyspelými a novými technológiami. Komisia dodáva, že vykonávacie pravidlá realizácie tohto programu (pozri odôvodnenie 321) ďalej potvrdzujú zistenie o špecifickosti podnikov s vyspelými a novými technológiami, ktorými sú len spoločnosti v odvetviach podporovaných vládnymi politikami a ktoré môžu podľa príslušných vládnych katalógov a usmernení získať príslušný certifikát. Tento certifikát môžu získať napríklad len podniky zapojené do projektu v oblasti výskumu a vývoja, ktorý je uvedený v popise odvetví vyspelých a nových technológií s kľúčovou štátnou pomocou a v usmerneniach pre aktuálne priority rozvoja v kľúčových sektoroch odvetvia s vyspelými technológiami vydaných v roku 2007 NKRR, alebo do činností výskumu a vývoja, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti oznámenia Štátnej rady o vykonávaní určitých politík na podporu štátnej koncepcie strednodobého a dlhodobého rozvoja vedy a techniky (2006 - 2020), č. 6 [2006] Štátnej rady). Je teda zrejmé, že tento daňový program sa obmedzuje len na tieto špecifické spoločnosti v príslušných sektoroch a na činnosti výskumu a vývoja podporované čínskou vládou vrátane spoločností v podporovanom fotovoltickom sektore.
(463)
V súvislosti s výpočtom výšky subvencie dvaja spolupracujúci vývozcovia zaradení do vzorky tvrdia, že Komisia chybne použila údaje za celý rok v prípade ročného daňového priznania za rok 2011, pričom obdobie prešetrovania pokrýva polovicu roka 2011 a polovicu roka 2012 a tento postup je porušením metódy výpočtu stanovenej v oddiele E písm. a) bode iii) usmernení Komisie pre výpočet výšky subvencie počas prešetrovania vyrovnávacích ciel z roku 1998. Komisia odkazuje na všetky argumenty rozpísané v odôvodnení 459, ktoré sa rovnako uplatňujú na vyvrátenie tohto tvrdenie súvisiaceho s týmto programom. Komisia ďalej poznamenáva, že argument o domnelej daňovej stratovosti za daňový rok 2012 má obmedzený alebo nulový význam, pretože odpočítanie dane sa môže previesť o päť ďalších daňových rokov a odpočítať od akéhokoľvek zdaniteľného príjmu, ktorý sa prizná v nasledujúcich piatich rokoch. Aj keby teda Komisia uznala, že tieto spoločnosti mali v roku 2012 daňové straty, alebo keby bolo k dispozícii konečné auditované daňové priznanie za rok 2012 a vyplynula by z neho daňová strata (čo sa v tomto prípade nestalo), aj tak by sa výhody získané v rámci tohto programu zohľadnili, keďže by nebolo možné vylúčiť, že spoločnosť využije výhodu odpočítania dane nadobudnutú v roku 2012 hneď, ako prizná zdaniteľný príjem v ktoromkoľvek z nasledujúcich piatich daňových rokov.
3.5.5.3. Zníženie daní pre podniky s vyspelými a novými technológiami, ktoré sú zapojené do určených projektov
(464)
Čínska vláda a jeden spolupracujúci vývozca tvrdia, že tento program nie je špecifický, že analýza špecifickosti sa nezakladá na žiadnych faktoch a že požiadavky na získanie certifikátu podniku s vyspelými a novými technológiami by sa mali považovať za objektívne kritériá alebo za podmienky, ktorými sa riadi posudzovanie oprávnenosti na udelenie subvencie a že oprávnenosť na tento program je automatická. V súvislosti so zistením o špecifickosti týkajúcej sa obmedzení tohto programu a daňovej kompenzácie výskumu a vývoja aj pre podniky s vyspelými a novými technológiami Komisia odkazuje na svoje vysvetlenie v odôvodneniach 321 a 325, ako aj na odôvodnenie 462, ktoré sa uplatňuje aj na tento program. Komisia opätovne potvrdzuje, že najmä vykonávacie opatrenia a uvedené dokumenty dosvedčujú, že uplatnenie tohto programu a uznanie statusu podniku s vyspelými a novými technológiami, ktorý vôbec nie je dostupný pre všetky podniky a neopiera sa o objektívne kritériá, sa obmedzuje len na určité sektory a podniky podporované čínskou vládou na základe kritéria, ktoré sa nezdá byť objektívne alebo neutrálne. Oprávnenosť na získanie výhod v rámci tohto programu nie je automatické, ale závisí od udelenia certifikátu podniku s vyspelými a novými technológiami, ktorý udeľujú príslušné orgány na základe vlastného uváženia, a jeho získanie teda nie je automatické.
(465)
Jeden spolupracujúci vývozca tvrdí, že Komisia chybne vypočítala výhody získané prostredníctvom subvencií v rámci tohto programu, pretože použila auditované daňové priznanie za rok 2011, pričom boli k dispozícii daňové priznania za 1. a 2. štvrťrok 2012, ktoré sa poskytli počas overovania, a v každom prípade si Komisia mohla vyžiadať kópiu konečného auditovaného daňového priznania za rok 2012 hneď, ako bolo k dispozícii. Tento vývozca zároveň tvrdí, že ak sa na výpočet výhod získaných prostredníctvom subvencií použilo daňové priznanie za rok 2011, mal sa použiť obrat spoločnosti za rok 2011, a nie obrat za obdobie prešetrovania. Komisia odkazuje na svoje vysvetlenie v odôvodnení 459. Komisia ďalej poznamenáva, že vo svojom liste predchádzajúcom overovaniu, ktorý poslala vývozcom zaradeným do vzorky vrátane daného vývozcu, konkrétne požiadala o originálne kompletné daňové priznania za daňové roky spadajúce do obdobia prešetrovania a za tri predchádzajúce roky. Tento spolupracujúci vývozca preto mohol a mal predložiť daňové priznanie za rok 2012 hneď, ako bolo k dispozícii, avšak Komisia poznamenáva, že tak spravil až nedávno pri odoslaní pripomienok k informačnému dokumentu. V súvislosti s argumentom, že Komisia mala na výpočet výhod použiť obrat za rok 2011, Komisia poznamenáva, že výška výhod na základe daňového priznania za rok 2011 dostatočne odráža situáciu v období prešetrovania, predovšetkým vzhľadom na skutočnosť, že daň za rok 2011 bola splatná v období prešetrovania (mesiac) a konečné údaje za rok 2012 neboli pri overovaní k dispozícii. V každom prípade Komisia nemôže použiť rôzne menovatele na zmeranie rôznych subvencií, inak by percentuálne údaje neboli porovnateľné a nebola by zaručená súrodosť výpočtu. Komisia napokon dodáva, že nemá overené údaje o obrate za rok 2011, ale overila údaje o obrate za obdobie prešetrovania.
3.5.6. Pripomienky strán o poskytovaní práv na užívanie pozemkov za cenu nižšiu než primeranú
(466)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia neurčila špecifickosť podľa článku 2 ods. 1 a 2 dohody o dotáciách a jasne nezdôvodnila svoje určenia špecifickosti na základe nesporného dôkazu podľa článku 2 ods. 4 dohody o dotáciách. Podľa čínskej vlády Komisia neposkytla žiadne faktické dôkazy o tom, ktorým určitým odvetviam sa poskytujú práva na užívanie pozemkov za preferenčné sadzby, ani právny základ svojho posúdenia, že výrobné odvetvie zamerané na solárne články a moduly patrí medzi tieto odvetvia. Jeden vyvážajúci výrobca mal podobnú požiadavku. Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Komisia citovala v odôvodnení 364 príklady oznámení o predaji práv na užívanie pozemkov, v ktorých príslušné orgány obmedzili potenciálnych nadobúdateľov za stanovenú cenu na fotovoltický priemysel a stanovili cenové limity za práva na užívanie pozemkov, ktoré zakúpili vyvážajúci výrobcovia zaradení do vzorky. Keďže žiadne ďalšie informácie požadované od čínskej vlády neboli poskytnuté a vzhľadom na vládnu podporu fotovoltického priemyslu v spojení s diskrečnou a netransparentnou povahou udeľovania práv na užívanie pozemkov Komisia mala za to, že tieto informácie dokazujú existenciu špecifickosti.
(467)
Čínska vláda a niektorí vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že referenčná hodnota k právam na užívanie pozemkov, ktorú si zvolila Komisia, nie je vhodná. Čínska vláda tiež tvrdila, že Komisia nevyvinula všemožné úsilie o to, aby stanovila referenčnú hodnotu, ktorá by sa približovala k trhovým podmienkam, ktoré by prevládali v prípade neexistencie narušenia, ako požaduje panel WTO vo veci USA - Konečné antidumpingové a vyrovnávacie clá na určité výrobky z Číny (101). Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Komisia skutočne podrobne preskúmala rôzne ukazovatele a porovnala Taiwan a ČĽR ako celok, ako aj príslušné jednotlivé čínske provincie. Komisia po tejto analýze považuje Taiwan za vhodnú referenčnú hodnotu z dôvodu všetkých súhrnných informácií uvedených v spise, t. j. z hľadiska i) porovnateľnej úrovne hospodárskeho rozvoja a hospodárskej štruktúry prevládajúcej na Taiwane a v prevažnej väčšine čínskych provincií a miest, v ktorých majú sídlo spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia; ii) geografickej blízkosti Číny a Taiwanu; iii) vysokého stupňa priemyselnej infraštruktúry Taiwanu a týchto čínskych provincií; iv) silných ekonomických väzieb a cezhraničného obchodu medzi Taiwanom a ČĽR; v) veľkej hustoty obyvateľstva v príslušných čínskych provinciách a na Taiwane; vi) podobnosti medzi typom pozemkov a transakciami použitými na vytvorenie príslušnej referenčnej hodnoty na Taiwane a hodnôt v ČĽR a vii) spoločných demografických, jazykových a kultúrnych charakteristík Taiwanu a ČĽR. Navyše väčšina dotknutých provincií sa považuje za špičkové výrobné provincie v ČĽR.
Aj keď HDP na obyvateľa Taiwanu a týchto provincií a miest nie je rovnaký, HDP týchto provincií a miest v posledných rokoch rýchlo rástol, t. j. dobieha HDP Taiwanu. Navyše nedávne údaje naznačujú, že aj ČĽR ako celok, ako aj dotknuté provincie a mestá majú omnoho vyšší rast HDP ako Taiwan, t. j. veľmi rýchlo ho dobiehajú. Je však potrebné poznamenať, že presné porovnanie medzi HDP netrhového hospodárstva (ČĽR) a HDP fungujúceho trhového hospodárstva (Taiwan) nie je rozhodujúcim faktom, pretože je bežné, že pokiaľ ide o HDP, netrhové hospodárstvo zaostáva za fungujúcim trhovým hospodárstvom. Navyše ponuku priemyselných pozemkov a dopyt po nich môže ovplyvniť veľa ďalších faktorov, napríklad pravidlá plánovania alebo environmentálna politika. Skutočnou otázkou je, aké by boli „prevládajúce trhové podmienky“, pokiaľ ide o práva na užívanie pozemkov v dotknutých čínskych provinciách, ak by bola fungujúcim trhovým hospodárstvom, pretože zo všetkých dôkazov sa dospelo k záveru, že by boli veľmi podobné podmienkam na Taiwane.
3.5.7. Iné pripomienky
(468)
Navrhovateľ tvrdil, že Komisia by mala zverejniť ďalšie subvenčné schémy zistené počas prešetrovania a tiež stanoviť subvenčné rozpätie pre tie schémy, ktoré nie sú uvedené v podnete. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že všetky subvencie, ktoré spĺňajú právne požiadavky na začatie prešetrovania, Komisia prešetrila.
(469)
Navrhovateľ tvrdil, že Komisia mala stanoviť subvenčné rozpätie v súvislosti s poskytovaním polysilikónu za cenu nižšiu než primeranú na základe informácií v podnete a na základe zistení ministerstva obchodu Spojených štátov amerických v podobnej veci v oblasti fotovoltiky. Komisia tento program prešetrila a na základe informácií získaných od vyvážajúcich výrobcov a čínskej vlády dospela k záveru, že z tohto programu počas OP nezískali žiadnu výhodu, najmä preto že dovozné ceny polykryštalického kremíka boli nižšie ako ceny účtované čínskymi dodávateľmi. Je potrebné uviesť, že obdobie prešetrovania bolo vo veci prešetrovanej USA a v tejto veci odlišné.
(470)
V podnete sa takisto tvrdilo, že Komisia mala stanoviť subvenčné rozpätie, pokiaľ ide o dodávky elektriny za cenu nižšiu než primeranú. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Komisia nenašla dostatočný dôkaz o tom, že vyvážajúci výrobcovia s výnimkou LDK profitovali počas OP z preferenčného poskytovania elektriny.
(471)
Čínska vláda tvrdila, že metodika výpočtu Komisia viedla k „dvojitému započítaniu na úrovni antidumpingového a antisubvenčného rozpätia“. Podľa čínskej vlády mala Komisia odpočítať subvenčné rozpätie vypočítané pre program poistenia vývozného úveru z dumpingového rozpätia na základe skutočnosti, že ide o vývoznú dotáciu. Čínska vláda takisto tvrdila, že Komisia mala odpočítať od dumpingového rozpätia subvenčné rozpätie vypočítané na základe mimoštátnych referenčných hodnôt. V odôvodnení uviedla, že „v prípade časti dumpingu vypočítaného na základe analogickej bežnej vnútroštátnej hodnoty ide v skutočnosti o to isté subvencovanie, ktoré bolo napadnuté v rámci súčasného antisubvenčného prešetrovania“. Žiadna z týchto pohľadávok by nemala mať akýkoľvek vplyv na výšku výsledných opatrení, keďže v danom prípade sú kombinované clá obmedzené rozpätím ujmy. Čínska vláda toto takisto potvrdila v pripomienkach ku konečnému informačnému dokumentu. Reagovať na podstatu týchto tvrdení sa preto nepovažovalo za nevyhnutné.
3.6. Výška napadnuteľných subvencií
(472)
V uvedenej tabuľke sa stanovuje výška napadnuteľných subvencií podľa ustanovení základného nariadenia, vyjadrená ad valorem, ktorá sa uplatňuje na prešetrované spoločnosti:
Vyvážajúci výrobca
Konečné subvenčné rozpätie
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou ) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.;
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.;
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.;
de minimis (minimálna prahová hodnota)
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd a prepojené spoločnosti
6,5 %
Iné spolupracujúce spoločnosti (príloha I)
6,4 %
Všetky ostatné spoločnosti
11,5 %
(473)
V súlade s článkom 15 ods. 3 základného nariadenia sa celkové subvenčné rozpätie spolupracujúcich spoločností, ktoré nie sú zaradené do vzorky, vypočítava na základe celkového váženého priemeru subvenčného rozpätia stanoveného pre spolupracujúce spoločnosti vo vzorke, t. j. 6,4 %.
(474)
Vzhľadom na vysokú mieru spolupráce čínskych vyvážajúcich výrobcov bolo clo pre všetky ostatné spoločnosti stanovené na úrovni najvyššieho cla, ktoré sa má uložiť spoločnostiam zaradeným do vzorky alebo spolupracujúcim na prešetrovaní. Clo pre všetky ostatné spoločnosti bude platiť pre tie spoločnosti, ktoré pri prešetrovaní nespolupracovali.
4. UJMA
4.1. Vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výroby Únie
(475)
Podobný výrobok vyrábalo v Únii okolo 215 výrobcov. Predstavujú výrobné odvetvie Únie v zmysle článku 9 ods. 1 základného nariadenia a ďalej sa v texte uvádzajú ako „výrobné odvetvie Únie“. Inštitúcie overili tvrdenia zainteresovaných strán, že počet výrobcov bol vyšší; pri tomto overovaní sa ukázalo, že údajní ďalší výrobcovia boli v skutočnosti väčšinou vyvážajúci výrobcovia, dovozcovia prepojení s týmito výrobcami, distribútori a montážne podniky.
(476)
Na stanovenie celkovej výroby v Únii za obdobie prešetrovania sa použili všetky dostupné informácie týkajúce sa výrobného odvetvia Únie vrátane informácií uvedených v podnete, makroekonomických údajov, ktoré poskytla nezávislá konzultačná spoločnosť Europressedienst (ďalej len „konzultant“), a overených vyplnených dotazníkov výrobcov z Únie zaradených do vzorky, keďže úplné verejné informácie o výrobe neboli k dispozícii. Keďže moduly a články sa dovážajú do Únie ako colné položky zahŕňajúce ostatné výrobky, ktoré nie sú predmetom tohto prešetrovania, a údaje o objemoch dovozu sú vyjadrené v tonách, na určenie objemu dovozu a hodnôt, ktoré vychádzali z údajov poskytnutých konzultantom, nebolo možné použiť údaje Eurostatu. Ak to bolo možné, údaje, ktoré poskytol konzultant, boli podrobené krížovej kontrole s ostatnými dostupnými verejnými zdrojmi a overenými vyplnenými dotazníkmi.
(477)
Na základe toho sa celková výroba v Únii v období prešetrovania odhadla v prípade modulov na približne 4 GW a v prípade článkov na 2 GW.
(478)
Ako sa uvádza v odôvodnení 21, do vzorky boli zaradení deviati výrobcovia z Únie, ktorí predstavujú 18 % - 21 % celkovej výroby modulov v Únii a 17 % - 24 % celkovej výroby článkov v Únii.
(479)
Viaceré strany namietli proti skutočnosti, že údaje, ktoré poskytol konzultant, sa použili okrem iného na stanovenie výroby v Únii, výrobnej kapacity v Únii, ako aj ďalších makroekonomických ukazovateľov ujmy týkajúcich sa výrobného odvetvia Únie a údajov o dovoze. Tieto strany spochybnili nezávislosť konzultanta a tvrdili, že konzultant je prepojený na navrhovateľa. Zároveň požiadali o spresnenie postupu, akým Komisia vybrala konzultanta, a spochybnili jeho odbornú spôsobilosť na zhromažďovanie hospodárskych údajov týkajúcich sa fotovoltického priemyslu. V tejto súvislosti sa uviedlo, že Komisia mala svoje zistenia založiť na údajoch z iných dostupných zdrojov, najmä zo známych výskumných ústavov. S cieľom spochybniť spoľahlivosť údajov, ktoré predložil konzultant, združenie AFASE poukázalo na najlepšie postupy na predkladanie ekonomických dôkazov a zber údajov v prípadoch týkajúcich sa uplatňovania článkov 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a v prípadoch fúzií.
(480)
Pokiaľ ide o údajné prepojenie medzi konzultantom a navrhovateľom, príslušné zainteresované strany nepredložili nijaký dôkaz na dokázanie existencie takéhoto prepojenia. Pri prešetrovaní sa takisto nenašli nijaké dôkazy o vzťahoch, ktoré by prekračovali hranice výlučne obchodného vzťahu. Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana tvrdila, že existovali náznaky, podľa ktorých dôkazy prima facie, ktoré v podnete uviedol navrhovateľ, t. j. výrobné odvetvie Únie, sa zakladali na údajoch, ktoré poskytol ten istý konzultant. Hoci sa uznáva, že zistenia súvisiace s niektorými ukazovateľmi sa skutočne podobali na dôkazy poskytnuté navrhovateľom, nemusí to nevyhnutne znamenať, že sa stanovili na základe jediného zdroja. V tejto súvislosti sa v podnete uvádza zoznam rôznych použitých zdrojov. Tvrdenia v tomto smere sa preto museli zamietnuť.
(481)
Komisia považovala za vhodné využiť služby tohto konzultanta v predmetnom prešetrovaní, keďže neboli dostupné iné verejne dostupné zdroje s potrebnými makroekonomickými údajmi, ktoré by pokrývali celkový trh Únie, ako aj údaje o dovoze. Skôr, ako Komisia vybrala Eurpressedienst, posúdila metodiku, ktorú konzultant používa na zber relevantných údajov, ako aj spôsobilosť konzultanta na poskytovanie potrebných údajov oddelene pre všetky typy výrobkov a za celé posudzované obdobie.
(482)
Počas prešetrovania boli údaje, ktoré poskytol konzultant, podľa možností podrobené krížovej kontrole s ostatnými dostupnými zdrojmi a boli potvrdené. V tejto súvislosti treba poznamenať, že na trhu pôsobí niekoľko výskumných spoločností zameraných na zber štatistických údajov o fotovoltickom priemysle a vykazované údaje sa takmer nikdy nezhodujú. Dôvodom je, že pre akýkoľvek výskumný ústav je náročné odvodiť presné údaje, a preto vykazované trhové ukazovatele fotovoltického priemyslu budú vždy vychádzať z odhadov, nezávisle od poskytovateľa takéhoto údaju. V tomto kontexte krížová kontrola, ktorú vykonala Komisia, spočívala v porovnávaní trendov údajov, ktoré poskytol konzultant, s trendmi rovnakých údajov, ktoré zverejnili iné výskumné spoločnosti, Spoločné výskumné centrum Komisie (JRC), Európske združenie fotovoltického priemyslu (EPIA), ak boli k dispozícii. Pri krížovej kontrole sa nezistili žiadne výrazné rozdiely a trendy ukazovateľov, ktoré sa podrobili krížovej kontrole, boli podobné. Predbežné antidumpingové zistenia teda nevychádzali výlučne z údajov, ktoré poskytol konzultant, ale aj z analýzy a posúdenia týchto údajov, ktoré vykonala priamo Komisia. Ako sa uviedlo v odôvodnení 8, po uložení antidumpingových opatrení sa okrem toho v priestoroch konzultanta vykonala overovacia návšteva. Komisia vykonala overovaciu návštevu na mieste v priestoroch konzultanta s cieľom overiť spoľahlivosť metodiky a poskytnutých údajov. Overovacia návšteva na mieste sa vykonala v nadväznosti na krížovú kontrolu údajov zo strany Komisie a jej cieľom bolo utvrdiť sa v spoľahlivosti a kvalite údajov a súvisiacej metodiky. Overovacia návšteva na mieste sa považovala za vhodnú z pohľadu uplatnenia zásady dobrej správy, a to napriek tomu, že tieto údaje neposkytla zainteresovaná strana, ale konzultant. Po jej vykonaní sa Komisia utvrdila v spoľahlivosti údajov, ktoré poskytol konzultant.
(483)
Jedna strana tvrdila, že metodika krížovej kontroly použitá Komisiou nebola dostatočne podrobne vysvetlená, a žiadala o zverejnenie ostatných zdrojov použitých pri krížovej kontrole. Táto strana ďalej tvrdila, že použitá metodika bola v každom prípade neplatná, pretože sa porovnali len trendy rôznych zdrojov, a nie absolútne hodnoty.
(484)
Ďalšími zdrojmi, ktoré sa použili na krížovú kontrolu údajov poskytnutých konzultantom, sú správy na rovnakú tému zverejnené Spoločným výskumným centrom Komisie (JRC) a Európskym združením fotovoltického priemyslu (EPIA). Pokiaľ ide o porovnanie údajov s ostatnými zdrojmi, poznamenáva sa, že vykazovali nielen podobné trendy, ale aj podobné veľkostné rozsahy. Preto sa dospelo k záveru, že použitá metodika bola vhodná, a námietky v tejto súvislosti sa zavrhli.
(485)
Hlavnou činnosťou konzultanta je zber údajov súvisiacich s fotovoltickým priemyslom a vytváranie aktuálnej databázy spoločností pôsobiacich na fotovoltickom trhu. Tieto údaje sa zverejňujú v časopisoch zameraných na fotovoltický priemysel a využívajú ich tiež jednotlivé spoločnosti, pre ktoré vykonáva špecializovaný výskum. Databáza vytvorená spoločnosťou Europressedienst sa pravidelne aktualizuje a opätovne zverejňuje. Konzultant má okrem toho v tomto odvetví viacročnú skúsenosť. Metodika konzultanta sa presnejšie skladá zo zberu, krížovej kontroly a sumarizácie informácií s použitím viacerých zdrojov dostupných na trhu. Na tento účel zbiera údaje prostredníctvom štandardných dotazníkov, ktoré posiela spoločnostiam zaradeným do databázy, alebo telefonicky, najmä od výrobcov v Únii, alebo počas špecializovaných veľtrhov, predovšetkým od výrobcov z tretích krajín. Ak pomocou uvedených kanálov nie je možné získať informácie, Europressedienst konzultuje finančné výkazy spoločností vo fotovoltickom priemysle alebo spolupracuje na voľnej báze s inými výskumnými ústavmi s cieľom získať údaje alebo ich podrobiť krížovej kontrole. Pri overovaní sa potvrdilo, že konzultant využíva tieto zdroje pri svojej bežnej činnosti. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa považovalo za vhodné využiť služby spoločnosti Europressedienst pri tomto prešetrovaní a námietky strán v tejto súvislosti sa preto zamietli.
(486)
Pokiaľ ide o najlepšie postupy na predkladanie ekonomických dôkazov, ktoré vydal príslušný útvar Komisie (ďalej len „najlepšie postupy“), treba poznamenať tieto skutočnosti. V prvom rade ide o dokument, ktorý nemôže zaväzovať Komisiu, keďže ho neprijalo jej kolégium, ale vydal ho príslušný útvar s cieľom poskytnúť stranám odporúčania k tomu, ako predkladať ekonomické dôkazy. Po druhé, najlepšie postupy sa týkajú predkladania ekonomických analýz a údajov, ktoré sa využívajú pri niektorých prešetreniach porušenia hospodárskej súťaže podľa článku 101 a 102 ZFEÚ a v prípadoch fúzií. Platné pravidlá, normy dokazovania a prešetrovacie právomoci Komisie v týchto prešetreniach narušenia hospodárskej súťaže nemožno porovnávať s prešetrovaniami v oblasti ochrany obchodu, pri ktorých sa uplatňuje úplne odlišný súbor pravidiel.
(487)
Viaceré strany spochybnili metodiku, ktorú použil konzultant, pričom tvrdili, že sa pomocou nej nedosiahnu uznávané vedecké normy. Ako sa však uvádza v odôvodnení 481, metodika bola podrobená posúdeniu a výsledné údaje krížovej kontrole a overeniu, a na základe tohto postupu sa skonštatovalo, že sú zlučiteľné s inými zverejnenými údajmi, a teda sa možno uvážlivo domnievať, že sú spoľahlivé. Osobitné body, na ktoré poukázali niektoré zainteresované strany, sa vyjasnili na bilaterálnej úrovni a poskytli sa na nahliadnutie zainteresovaným stranám vo forme otvoreného súboru o prešetrení.
(488)
Obchodná komora CCCME tvrdila, že sa nevyjasnila metodika sumarizácie údajov. Táto námietka sa zamietla, keďže príslušné informácie sa sprístupnili všetkým zainteresovaným stranám na nahliadnutie v otvorenom súbore.
(489)
Po konečnom sprístupnení informácií niektoré strany opätovne vyjadrili obavy týkajúce sa konzultanta, ktorého vybrala Komisia, a kvality poskytnutých údajov. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že údaje konzultanta sa môžu objednať a zakúpiť ad hoc s cieľom vyhovieť konkrétne určeným požiadavkám potenciálnych klientov, a preto nemusia byť objektívne. CCCME ďalej spochybnila, že údaje zhromaždené konzultantom možno považovať za nesporný dôkaz v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia, pretože tieto údaje sa vo veľkej miere zakladali na predpokladoch a odhadoch. Ďalej sa tvrdilo, že poskytnuté údaje sa nedostatočne podložili dôkazmi v spise a že neboli dostatočne jednoznačné, objektívne a overiteľné.
(490)
V súvislosti s týmito tvrdeniami sa odkazuje na odôvodnenia 481 - 482, v ktorých sa poskytujú dodatočné informácie o výbere konzultanta. Okrem toho sa poznamenáva, že Komisia najala konzultanta na základe najlepších dostupných informácií v danom okamihu a v úplnom súlade s nariadením Komisie o rozpočtových pravidlách, ktoré sa uplatňuje na tento postup. Pripomína sa tiež, že schopnosť konzultanta zabezpečiť včas všetky potrebné údaje mala veľký význam, pretože Komisia musela dodržať záväzné lehoty zverejnenia predbežných zistení o prebiehajúcom prešetrovaní.
(491)
Pokiaľ ide o kvalitu poskytnutých údajov a otázku, či ich možno považovať za nesporný dôkaz v súlade s článkom 3 ods. 2 základného nariadenia, v odôvodnení 482 sa uvádza, že metodika konzultanta na zber údajov bola preskúmaná a ohodnotená ako dostatočne kvalitná. Okrem toho, ako sa tiež uvádza v tom istom odôvodnení, údaje poskytnuté konzultantom boli vždy, keď to bolo možné, podrobené krížovej kontrole s ostatnými zdrojmi a dospelo sa k záveru, že sú primerane presné. Napokon sa poznamenáva, že konzultant má jednu databázu, ktorá sa pravidelne aktualizuje nezávisle od potrieb a požiadaviek klientov. Táto databáza sa použila na sumarizáciu a vytvorenie štatistických informácií o fotovoltickom priemysle, a preto tvrdenie, že údaje neboli objektívne, sa muselo zamietnuť.
(492)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana tvrdila, že Komisia nezverejnila zdroje, použitú metodiku ani spoločnosti, s ktorými spolupracoval konzultant na zostavení poskytnutých makroekonomických údajov. Ďalšia zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že z metodiky použitej konzultantom vyplývajú nepresné výsledky. Niektoré zainteresované strany žiadali o dodatočné informácie o metodike, ktorú použil konzultant, ako napr. priemerná miera vyplnených dotazníkov/uskutočnených rozhovorov, percento zozbieraných údajov prostredníctvom každého kanálu, postup ich overovania, aproximácie/predpoklady použité na vyprodukovanie údajov, počet spoločností, v prípade ktorých sa vykonali aproximácie, a aspoň rozpätie počtu zamestnancov konzultanta.
(493)
V súvislosti s týmito tvrdeniami sa poznamenáva, že po uložení dočasných opatrení Komisia poskytla zainteresovaným stranám metodiku a zdroje, ktoré použil konzultant pri sumarizácii údajov, a odpovedala na konkrétne otázky zainteresovaných strán v tejto súvislosti pri predbežnom zverejnení antidumpingových informácií. Dodatočné žiadosti o informácie od zainteresovaných strán po konečnom sprístupnení informácií sa považujú za obsiahnuté v informáciách, ktoré boli poskytnuté pri uložení dočasných ciel v rozsahu, ktorý dovoľovali obmedzenia z dôvodu zachovania dôvernosti. Navyše sa zdôrazňuje, že Komisia na mieste overila postup, akým konzultant zbiera a sumarizuje údaje, ako aj príslušné východiskové predpoklady na sumarizáciu údajov. Výsledky overovania boli uspokojivé a Komisia sa utvrdila o primeranosti východiskových predpokladov a o kvalite údajov, ktoré poskytol konzultant. Strany navyše nespochybnili údaje ako také.
(494)
Po konečnom sprístupnení informácií ďalšia strania požiadala o vysvetlenia týkajúce sa počtu výrobcov z Únie, ktorých konzultant vzal do úvahy pri zbere údajov, a prekrývania sa týchto výrobcov s približne 215 výrobcami z Únie známymi Komisii. V tejto súvislosti sa spresňuje, že výrobcovia z Únie, ktorých vzal do úvahy konzultant, sú z veľkej časti tí istí výrobcovia, ktorí sú v súčasnosti známi ako predstavitelia výrobného odvetvia Únie v rámci tohto prešetrovania, ako sa uvádza v odôvodnení 475.
(495)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že Komisia vykonala analýzu ujmy nekonzistentným spôsobom, pretože ju vykonala osobitne za moduly a za články, zatiaľ čo výpočet ujmy a subvenčného rozpätia sa stanovil ako spoločný vážený priemer modulov a článkov. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že ukazovatele sa síce predložili osobitne za každý druh výrobku, avšak závery, ku ktorým sa dospelo v súvislosti s jednotlivými ukazovateľmi, sa vzťahujú na výrobok, ktorý je predmetom vyšetrovania, ako celok. Takisto sa pripomína, že moduly a články tvoria jeden výrobok, a preto subvenčné rozpätia a úroveň odstránenia ujmy sa stanovili na tomto základe. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(496)
A napokon iná strana tvrdila, že výpočet hodnôt makroekonomických ukazovateľov v období prešetrovania nesprávne vychádzal z jednoduchého priemeru rokov 2011 a 2012, pretože takáto metodika nie je objektívna a nevedie k výsledkom, ktoré odrážajú skutočný stav v období prešetrovania. Spresňuje sa, že jednoduchý priemer údajov sa použil len v prípade podobných trendov v daných obdobiach. Ak boli trendy odlišné, metodika sa primerane upravila a zohľadnila sa skutočná situácia na trhu. Dotknutá strana nerozvinula, v akej miere by výsledky použitej metodiky neodrážali skutočnú situáciu na trhu. Tieto tvrdenia sa preto zamietli.
4.2. Určenie príslušného trhu Únie
(497)
Časť výrobného odvetvia Únie je vertikálne integrovaná a podstatná časť výroby výrobného odvetvia Únie bola určená na vlastnú spotrebu, najmä v prípade výroby článkov.
(498)
S cieľom zistiť, či výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu, a na určenie spotreby a iných hospodárskych ukazovateľov sa preskúmala otázka, či a do akej miery sa zohľadnilo následné použitie podobného výrobku vyrábaného výrobným odvetím Únie (použitie na vlastnú spotrebu).
(499)
S cieľom poskytnúť čo najúplnejší obraz o situácii vo výrobnom odvetví Únie sa analyzovali údaje vzťahujúce sa na celú činnosť v oblasti podobného výrobku a následne sa určilo, či bola výroba určená na vlastnú spotrebu alebo pre voľný trh.
(500)
Zistilo sa, že z hľadiska celkovej činnosti (vrátane použitia na vlastnú spotrebu odvetvia) by sa mali preskúmať tieto hospodárske ukazovatele týkajúce sa výrobného odvetvia Únie: spotreba, objem predaja, výroba, výrobná kapacita, využitie kapacity, rast, investície, zásoby, zamestnanosť, produktivita, peňažný tok, návratnosť investícií, schopnosť získavať kapitál a výška napadnuteľných subvencií. Dôvodom je, že pri prešetrovaní sa zistilo, že tieto ukazovatele by sa mohli primerane preskúmať vo vzťahu k celkovej činnosti, keďže výroba určená na vlastnú spotrebu bola rovnako ovplyvnená hospodárskou súťažou dovozu z príslušnej krajiny. V ďalšej časti sa trh vlastnej spotreby a voľný trh spoločne označujú ako „celkový trh“.
(501)
Pokiaľ ide o ziskovosť, analýza sa zamerala na voľný trh, keďže sa zistilo, že ceny na trhu vlastnej spotreby nie vždy vyjadrovali trhové ceny a nemali vplyv na tento ukazovateľ.
(502)
Viaceré strany tvrdili, že ujma by sa mala posúdiť zvlášť pre trh vlastnej spotreby a zvlášť pre voľný trh. Jedna strana tvrdila, že údaje týkajúce sa článkov určených na vlastnú spotrebu by sa mali vylúčiť z posudzovania ujmy, pretože subvencovaný dovoz na ne nemá vplyv.
(503)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že vertikálne integrovaní výrobcovia z Únie boli nútení dovážať subvencované výrobky (články) a prerušiť výrobu týchto výrobkov, ktorá bola nákladnejšia ako cena dovozu v dôsledku cenového tlaku, ktorý vytvoril subvencovaný dovoz. Pri prešetrovaní sa ďalej zistilo, že na voľnom trhu a trhu vlastnej spotreby sa objavovali rovnaké cenové trendy, čo dosvedčuje, že daný dovoz mal na obidva trhy rovnaký vplyv.
(504)
Po konečnom sprístupnení informácií viaceré strany opätovne tvrdili, že Komisia neposkytla vhodnú a opodstatnenú analýzu trhu vlastnej spotreby ani dôvody, prečo sa nepodarilo vykonať osobitnú analýzu. Jedna strana tvrdila, že sa neposkytli žiadne informácie o význame výroby v Únii určenej na použitie na vlastnú spotrebu. Ďalej sa tvrdilo, že odôvodnenie 106 dočasného antidumpingového nariadenia, v ktorom sa dospelo k záveru, že ceny na trhu vlastnej spotreby nie vždy odrážali trhové ceny, protirečí záverom uvedeným v odôvodnení 503, že na voľnom trhu a trhu vlastnej spotreby sa objavovali rovnaké cenové trendy.
(505)
Po prvé sa poznamenáva, že v odôvodnení 105 dočasného antidumpingového nariadenia sa uvádzajú dôvody, prečo sa uznalo za vhodné preskúmať ukazovatele ujmy (okrem ziskovosti), ktoré sa vzťahovali na celkovú činnosť výrobného odvetvia Únie vrátane použitia na vlastnú spotrebu. V tejto súvislosti sa pripomína, že ako sa tiež uvádza v tom istom odôvodnení, výroba určená na vlastné použitie bola rovnako ovplyvnená hospodárskou súťažou dovozu z ČĽR, čo dotknuté zainteresované strany nespochybnili. Tvrdenie, že sa neposkytli žiadne vysvetlenia o dôvodoch nevykonania osobitnej analýzy, sa preto muselo zamietnuť. Podobne - ako vyplýva z tohto záveru, sa taktiež muselo zamietnuť tvrdenie, že sa mala vykonať takáto osobitná analýza trhu vlastnej spotreby.
(506)
Po druhé, na základe uvedených skutočností sa význam výroby v Únii určenej na vlastnú spotrebu síce nepovažoval sa zásadný prvok, poznamenáva sa však, že výroba článkov v Únii určených na vlastnú spotrebu predstavovala asi polovicu celkovej výroby v období prešetrovania. Napokon sa spresňuje, že fakt, že ceny na trhu vlastnej spotreby neodrážajú ceny na voľnom trhu, nemusí nutne protirečiť faktu, že u oboch cien sa objavujú rovnaké trendy, pretože ešte stále môžu byť na rôznych úrovniach alebo pohyb cien môže byť na vyššom alebo nižšom stupni, a vytvárať tak rôzny obraz. Na základe uvedených skutočností sa tvrdenia o trhu vlastnej spotreby zamietli.
(507)
Dotknuté strany neposkytli nijaké informácie, ktoré by zmenšili význam tohto zistenia. Vzhľadom na tieto skutočnosti sa tvrdenia v tejto súvislosti zamietli.
4.3. Spotreba v Únii
(508)
Spotreba v Únii zahŕňala celkový objem dovozu príslušného výrobku a objem celkového predaja podobného výrobku v Únii vrátane výrobkov určených na vlastnú spotrebu. Žiadne úplné údaje o celkovom predaji výrobného odvetvia Únie na trhu Únie neboli k dispozícii. Okrem toho dovoz do Únie sa registroval v rámci colných položiek zahŕňajúcich ďalšie výrobky, na ktoré sa nevzťahuje toto prešetrovanie, a údaje Eurostatu o objeme dovozu boli v tonách. Preto nebolo možné použiť údaje Eurostatu na určenie objemu a hodnôt dovozu. Spotreba v Únii bola preto založená na údajoch, ktoré poskytol konzultant podľa postupu uvedeného v predchádzajúcom texte, a bola podrobená krížovej kontrole s verejnými zdrojmi, ako sú napríklad prieskumy trhu a verejne dostupné štúdie, a s overenými vyplnenými dotazníkmi.
(509)
Spotreba Únie sa vyvíjala nasledovne:
Tabuľka 1-a
Spotreba modulov v Únii (v MW)
2009
2010
2011
OP
Celkový trh
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009=100)
100
223
364
321
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 1-b
Spotreba článkov v Únii (v MW)
2009
2010
2011
OP
Celkový trh
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Zdroj: Europressedienst
(510)
V posudzovanom období od roku 2009 do obdobia prešetrovania sa celková spotreba v Únii zvýšila v prípade modulov o 221 % a článkov o 87 %, v období prešetrovania sa však v porovnaní s rokom 2011 znížila. V porovnaní s úrovňou v roku 2009 sa vo všeobecnosti spotreba výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, v Únii podstatne zvýšila.
(511)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že údaje o spotrebe výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, v Únii sa výrazne rôznia v závislosti od použitého zdroja. Táto strana tvrdila, že spoľahlivé údaje je možné zostaviť len na základe informácií zozbieraných od špecializovaných inštitúcií alebo výskumných stredísk. Vzhľadom na vysvetlenia a závery v odôvodneniach 481 až 483 o spoľahlivosti údajov, ktoré poskytol konzultant, a ktoré sa použili pri prešetrovaní, tento argument sa zamietol.
(512)
Tá istá strana tvrdila, že spotreba v Únii by sa nemala určovať výlučne na základe súčtu dostupných výrobných kapacít modulov v Únii a že skôr by sa mala od nej odpočítať spotreba modulov na vlastné projekty odvetvia Únie. Tento argument sa zamietol, pretože spotreba modulov sa určila na základe novo inštalovaných kapacít v Únii. Ide o zaužívaný postup pri určovaní spotreby modulov. Spotreba článkov sa určila na základe výroby modulov v Únii.
(513)
Ďalšia strana tvrdila, že v metodike, ktorú opísal konzultant, sa uznáva, že je náročné ustanoviť spoľahlivé údaje o spotrebe. Ďalej sa tvrdilo, že údaje o dovoze, ako aj o predaji výrobného odvetvia Únie na vývoz vychádzali z neoveriteľných odhadov alebo z neúplných údajov a že krížová kontrola uskutočnená Komisiou nebola dostatočná, aby umožnila dospieť k záveru, že tieto údaje boli skutočne spoľahlivé a presné.
(514)
Ako sa už uviedlo v odôvodneniach 481 až 482, Komisia overila kvalitu údajov a metodiky použité na ich zber počas návštevy na mieste, na základe ktorej sa usúdilo, že použité metodiky boli vhodné a výsledky boli primerane spoľahlivé. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
4.4. Dovoz z príslušnej krajiny
4.4.1. Objem dovozu z príslušnej krajiny a podiel dovozu z príslušnej krajiny na trhu
(515)
Dovoz z príslušnej krajiny do Únie sa vyvíjal tak, ako sa uvádza v tabuľkách v tejto časti. Údaje sa uvádzajú len v indexoch a rozpätiach z dôvodu utajenia dôverných informácií. Dôvodom je, že dovoz vykonaný vyvážajúcim výrobcom, u ktorého sa nezistili nijaké subvencie, ako sa uvádza v odôvodnení 472, sa odpočítali od celkového dovozu z ČĽR.
Tabuľka 2-a
Dovoz modulov z ČĽR (v MW)
2009
2010
2011
OP
Objem dovozu z ČĽR
Index (2009=100)
100
251
462
408
Podiel na celkovom trhu
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 %-80 %
78 % - 83 %
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 2-b
Dovoz článkov z ČĽR (v MW)
2009
2010
2011
OP
Objem dovozu z ČĽR
Index (2009=100)
100
273
491
506
Podiel na celkovom trhu
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Zdroj: Europressedienst
(516)
Objemy dovozu z príslušnej krajiny do Únie sa v posudzovanom období podstatne zvýšili, a to v prípade modulov o 300 % a článkov o viac než 400 %. Viedlo to k významnému zvýšeniu trhového podielu dovozu z príslušnej krajiny do Únie. Konkrétne trhové podiely dovozu z príslušnej krajiny sa zvýšili v prípade modulov z [60 % - 65 %] na [78 % - 83 %] a článkov z [5 % - 10 %] na [22 % - 27 %]. V období od roku 2009 do obdobia prešetrovania sa vo všeobecnosti dovoz príslušného výrobku z ČĽR z hľadiska objemu a podielu na trhu podstatne zvýšil.
(517)
Treba poznamenať, že zvýšenie dovozu príslušného výrobku z príslušnej krajiny bolo omnoho vyššie než zvýšenie jeho spotreby v Únii. Vyvážajúci výrobcovia preto mohli profitovať z narastajúcej spotreby v Únii a ich postavenie na trhu sa posilnilo na základe väčších trhových podielov.
(518)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že údaje o objemoch dovozu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, sa výrazne rôznia v závislosti od použitého zdroja. Táto strana tvrdila, že spoľahlivé údaje je možné zostaviť len na základe informácií zozbieraných od špecializovaných inštitúcií alebo výskumných stredísk. Vzhľadom na vysvetlenia a závery v odôvodneniach 481 až 483 o spoľahlivosti údajov, ktoré sa použili pri prešetrovaní, tento argument sa zamietol.
(519)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana spochybnila metodiku použitú na určenie celkovej dovoznej hodnoty z ČĽR, pričom tvrdila, že sa zakladala na transakciách uskutočnených na úrovni sadzby CIF pred zaplatením cla, a preto nie je jednoznačné, že tieto transakcie boli určené na spotrebu v Únii. V súvislosti s týmto tvrdením sa spresňuje, že celková dovozná hodnota z ČĽR, ktorú poskytol konzultant, sa v zisteniach nepoužila a že počas prešetrovania sa určili len objemy dovozu a ceny dovozu. Keďže dotknutá zainteresovaná strana nespochybnila metodiku na určenie cien dovozu ako takú, odkazuje sa na príslušné zistenia v odôvodneniach 520 až 528 tohto nariadenia. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
4.4.2. Dovozné ceny a cenové podhodnotenie
(520)
Priemerná cena dovozu z príslušnej krajiny do Únie sa vyvíjala takto:
Tabuľka 3-a
Dovozná cena modulov z ČĽR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OP
Dovozné ceny
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009=100)
100
79
64
36
Zdroj: Europressedienst a overené vyplnené dotazníky zo vzorky
Tabuľka 3-b
Zdroj:
2009
2010
2011
OP
Dovozné ceny
890
650
620
516
Index (2009=100)
100
73
70
58
Zdroj: Europressedienst a overené vyplnené dotazníky
(521)
Priemerná dovozná cena modulov a článkov z ČĽR sa v posudzovanom období podstatne znížila. V prípade modulov sa priemerná dovozná cena znížila o 64 %, a to z 2 100 EUR/kW v roku 2009 na 764 EUR/kW v období prešetrovania. Podobne sa znížila priemerná dovozná cena článkov z ČĽR o 42 %, a to z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW.
(522)
Celkove sa cena príslušného výrobku od roku 2009 do obdobia prešetrovania výrazne znížila.
(523)
Jeden spolupracujúci neprepojený dovozca tvrdil, že dovozné ceny by sa mali určiť na základe údajov o jeho dovoze príslušného výrobku do Únie, ktoré tento dovozca poskytol počas prešetrovania. Údaje, ktoré tento dovozca poskytol počas prešetrovania, však predstavovali len zlomok z celkového dovozu do Únie a na tomto základe by nebolo možné vyvodiť žiadne zmysluplné závery o priemernej dovoznej cene celého dovozu z ČĽR počas celého prešetrovaného obdobia, ktoré pokrýva niekoľko rokov. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(524)
Ďalšia strana tvrdila, že sa nevysvetlila metodika na určenie cien, a to najmä pokiaľ ide o postup zlučovania a zladenia údajov z rôznych zdrojov. Okrem toho sa tvrdilo, že náklady na dovoz mali vychádzať z overených informácií zozbieraných počas prešetrovania, a nie z odhadov.
(525)
Metodika, ktorá sa poskytla zainteresovaným stranám, sa považuje za dostatočne úplnú na to, aby bolo možné pochopiť, ako boli údaje určené. Pokiaľ ide o náklady na „dovoz“, spresňuje sa, že úprava sa vykonala na spotových cenách s cieľom priblížiť sa cenám CIF. Uskutočnený odhad sa potvrdil prostredníctvom údajov zozbieraných počas prešetrovania.
(526)
S cieľom určiť cenové podhodnotenie počas obdobia prešetrovania sa porovnávali vážené priemery predajných cien jednotlivých druhov výrobkov výrobcov v Únii zaradených do vzorky účtovaných neprepojeným zákazníkom na trhu Únie, upravených na úroveň cien zo závodu, so zodpovedajúcimi váženými priemermi dovozných cien jednotlivých druhov výrobkov spolupracujúcich čínskych vyvážajúcich výrobcov účtovaných prvému nezávislému zákazníkovi na trhu Únie, stanovených na základe cien CIF s primeranými úpravami o náklady po dovoze, t. j. colné konanie, náklady na manipuláciu a naloženie. Použili sa priemerné náklady po dovoze dvoch dovozcov modulov zaradených do vzorky, pokiaľ boli k dispozícii.
(527)
Cenové porovnanie sa uskutočnilo podľa druhu pri každej transakcii na rovnakej úrovni obchodovania, v prípade potreby primerane upravenej, a po odpočítaní zliav a rabatov. Z výsledkov porovnania vyjadrených ako percentuálny podiel obratu výrobcov z Únie zaradených do vzorky počas obdobia prešetrovania vyplynuli vážené priemery rozpätia cenového podhodnotenia v rozsahu [19,8 % - 37,5 %] v prípade modulov a [12,6 % - 53,8 %] v prípade článkov, a [19,8 % - 37,5 %] v prípade príslušného výrobku vo všeobecnosti.
(528)
Treba poznamenať, že v prípade jedného vyvážajúceho výrobcu zaradeného do vzorky sa vypočítalo záporné cenové podhodnotenie článkov. Keďže však vyvezené množstvá neboli veľké, tento údaj nemožno považovať za reprezentatívny. Iný vyvážajúci výrobca zaradený do vzorky spochybnil zdroj úpravy monočlánkov na multičlánky, svoje tvrdenie však nepodložil. Keďže vyvážajúcemu výrobcovi sa nepodarilo spochybniť danú úpravu ani neposkytol žiadne informácie alebo dôkazy, táto námietka sa zamietla.
4.5. Hospodárska situácia výrobného odvetvia Únie
4.5.1. Všeobecne
(529)
Podľa článku 8 ods. 4 základného nariadenia Komisia preskúmala všetky významné hospodárske faktory a indexy, ktoré majú vplyv na stav výrobného odvetvia Únie. Ako sa uvádza v odôvodneniach 14 až 22, na preskúmanie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie sa použil výber vzorky.
(530)
Komisia na účely analýzy ujmy rozlišovala medzi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazovateľmi ujmy. Komisia analyzovala makroekonomické ukazovatele za posudzované obdobie na základe údajov získaných od nezávislého konzultanta, ktoré sa vždy, keď to bolo možné, podrobili krížovej kontrole s inými dostupnými zdrojmi, a z overených vyplnených dotazníkov výrobcov z Únie zaradených do vzorky. Komisia analyzovala mikroekonomické ukazovatele na základe overených vyplnených dotazníkov výrobcov z Únie zaradených do vzorky.
(531)
Na účely tohto prešetrovania sa na základe informácií týkajúcich sa všetkých výrobcov podobného výrobku v Únii posúdili tieto makroekonomické ukazovatele: výroba, výrobná kapacita, využitie kapacity, objem predaja, podiel na trhu, rast, zamestnanosť, produktivita, výška napadnuteľných subvencií a zotavenie po subvencovaní alebo dumpingu v minulosti.
(532)
Na základe informácií týkajúcich sa výrobcov z Únie zaradených do vzorky, ktorí vyrábajú podobný výrobok, sa posúdili tieto mikroekonomické ukazovatele: priemerné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovosť, peňažný tok, investície, návratnosť investícií a schopnosť získavať kapitál.
(533)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že trhové podmienky pre príslušný výrobok sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú, a preto by sa mala analýza ujmy vykonať jednotlivo na úrovni každého členského štátu. Toto tvrdenie nebolo opodstatnené. Okrem toho sa pri prešetrovaní nezistili žiadne konkrétne okolnosti odôvodňujúce analýzu ujmy v jednotlivých členských štátoch. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(534)
Niektoré strany spochybnili celkovú spoľahlivosť makroekonomických ukazovateľov ujmy, ktoré Komisia použila na účely tohto prešetrovania. Namietali, že trendy stanovené pre niekoľko z týchto ukazovateľov sa odlišovali od trendov rovnakých ukazovateľov, ktoré sa stanovili pre výrobcov v Únii zaradených do vzorky. Osobitne sa poukazovalo na výrobu v Únii, produktivitu, predajnosť, náklady práce a zamestnanosť.
(535)
Makroekonomické ukazovatele boli stanovené vo vzťahu ku všetkým výrobcom v Únii. V prípade, že sa údaje zhromažďujú vo vzťahu k jednotlivým výrobcom v Únii alebo ku skupine výrobcov v Únii (t. j. výrobcovia v Únii zaradení do vzorky), trendy nie sú vždy rovnaké, keďže napr. postavenie každej posudzovanej spoločnosti sa pri takomto porovnaní neberie do úvahy. Výsledky porovnania makroekonomických ukazovateľov, ktoré sa vzťahujú na všetkých výrobcov v Únii a na výrobcov v Únii zaradených do vzorky, preto nemusia byť úplne zmysluplné a neumožňujú vyvodiť záver, že jeden alebo druhý súbor údajov je nespoľahlivý. V každom prípade pri porovnaní trendov makroekonomických ukazovateľov výrobného odvetvia Únie s rovnakými konsolidovanými ukazovateľmi výrobcov v Únii zaradenými do vzorky možno badať rozdiely v trendoch v prípade niekoľkých ukazovateľov, ako sú výroba, výrobná kapacita, objem predaja, zamestnanosť a produktivita výrobného odvetvia Únie od roku 2011 do obdobia prešetrovania. V prípade všetkých týchto ukazovateľov boli výrobcovia v Únii výkonnejší ako celkové výrobné odvetvie Únie. Dôvodom je, že v období prešetrovania výrobcovia v Únii, ktorí nie sú zaradení do vzorky, zastavili svoju výrobu alebo sa stali platobne neschopnými, čo malo negatívny vplyv na makroekonomický ukazovateľ vypočítaný na úrovni Únie. Tieto tvrdenia sa preto zamietli.
(536)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že záver uvedený v odôvodnení 153 dočasného antidumpingového nariadenia, podľa ktorého z analýzy situácie výrobného odvetvia Únie vyplýva v prípade všetkých hlavných ukazovateľov ujmy jasne klesajúci trend, nevychádza z údajov, ktoré poskytol konzultant. V tejto súvislosti sa spresňuje, že makroekonomické ukazovatele uvedené v tabuľkách 4-a až 6-c dočasného antidumpingového nariadenia na jednej strane vychádzali z údajov, ktoré poskytol konzultant, a vždy, keď to bolo možné, sa podrobili krížovej kontrole s inými dostupnými zdrojmi. Mikroekonomické ukazovatele uvedené v tabuľkách 7-a až 11-c dočasného antidumpingového nariadenia na druhej strane vychádzali z údajov, ktoré poskytli výrobcovia v EÚ zaradení do vzorky, a Komisia ich overila v rámci kontroly na mieste. Takisto treba poznamenať, že rozhodujúce faktory ujmy výrobného odvetvia Únie, ako je miera ziskovosti výrobného odvetvia Únie, priemerná predajná cena v Únii či výpočet cenového podhodnotenia vychádzali z údajov, ktoré poskytli výrobcovia v Únii zaradení do vzorky a vyvážajúci výrobcovia a ktoré boli overené na mieste. Uvedené tvrdenie sa preto zamietlo.
4.5.2. Makroekonomické ukazovatele
4.5.2.1. Výroba, výrobná kapacita a využitie kapacity
(537)
Celková výroba v Únii, výrobná kapacita a využitie kapacity sa v posudzovanom období vyvíjali takto:
Tabuľka 4-a
Moduly - výroba, výrobná kapacita a využitie kapacity (MW)
2009
2010
2011
OP
Objem výroby
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Výrobná kapacita
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009=100)
100
147
200
206
Využitie kapacity
45 %
48 %
45 %
41 %
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 4-b
Články - výroba, výrobná kapacita a využitie kapacity (MW)
2009
2010
2011
OP
Objem výroby
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009=100)
100
141
162
120
Výrobná kapacita
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009=100)
100
140
151
139
Využitie kapacity
72 %
73 %
78 %
63 %
Zdroj: Europressedienst
(538)
Celková výroba modulov v Únii sa v posudzovanom období zvýšila o 87 %. V roku 2011 výroba dosiahla vrchol a v období prešetrovania sa znížila. Výroba modulov v Únii sa zvyšovala omnoho pomalšie než spotreba, ktorá sa v tom istom období viac ako strojnásobila. Vzhľadom na podstatné zvýšenie spotreby výrobcovia z Únie v posudzovanom období zdvojnásobili svoju výrobnú kapacitu modulov. Napriek vyšším úrovniam výroby sa však miera využitia kapacity výrobného odvetvia Únie znížila o 4 percentuálne body a v období prešetrovania dosiahla len 41 %.
(539)
Výroba článkov v Únii sa v posudzovanom období celkove zvýšila o 20 %. V roku 2011 dosiahla vrchol a potom sa v období prešetrovania znížila. Vývoj výroby článkov v Únii bol podobný ako vývoj spotreby v Únii, pričom do roku 2011 sa zaznamenalo mierne zvyšovanie a potom v období prešetrovania výraznejší pokles. Výrobné odvetvie Únie v súlade s vývojom spotreby najprv zvýšilo do roku 2011 svoju kapacitu o 51 %, ktorá sa potom v období prešetrovania znížila. Celkove sa kapacita v posudzovanom období zvýšila o 39 %. Miera využitia kapacity sa do roku 2011 zvyšovala, pričom dosiahla vrchol 78 %, a potom sa v období prešetrovania znížila o 15 percentuálnych bodov. Celkove sa využitie kapacity výrobného odvetvia Únie v prípade článkov v posudzovanom období znížilo a v období prešetrovania dosiahlo 63 %.
(540)
Výrobné odvetvie Únie preto vzhľadom na zvýšenú spotrebu rozšírilo svoju kapacitu. Úrovne výroby výrobného odvetvia Únie sa však zvyšovali omnoho pomalším tempom než spotreba, čo v posudzovanom období viedlo k zníženiu miery využitia kapacity v súvislosti s príslušným výrobkom.
(541)
Združenie AFASE tvrdilo, že objem výroby stanovený pre moduly a články v odôvodnení 537 a výrobná kapacita výrobného odvetvia Únie stanovená pre moduly a články v tom istom odôvodnení sú prehnané a z údajov, ktoré poskytli iné zdroje (napr. EPIA, IMS a BNEF) vyplývajú menšie objemy. Tieto údaje sa použili v odôvodnení 537.
(542)
Objem výroby uvedený v odôvodnení 537 vychádza z informácií kótovaných spoločností aj nekótovaných spoločností. Vývoj výroby v Únii stanovený v odôvodnení 537 je teda zlučiteľný s vývojom spotreby v Únii stanovenej v odôvodnení 509. Naopak, údaje o objemoch výroby, ktoré poskytlo združenie AFASE, vykazovali rozdielne trendy v porovnaní so spotrebou v Únii stanovenou v odôvodnení 509 a so štatistikou spotreby v Únii, ktorú zverejnilo združenie EPIA.
(543)
Pokiaľ ide o výrobnú kapacitu, pri prešetrení sa zistilo, že do záverov uvedených v odôvodnení 537 bola zahrnutá výrobná kapacita spoločností, ktoré požiadali o začatie konkurzného konania alebo zastavili výrobu počas obdobia prešetrenia, pričom nepredali svoje výrobné závody a stroje, a teda boli schopné veľmi rýchlo znovu začať výrobu. Podobne ako sa uviedlo v odôvodnení 542, do údajov v odôvodnení 537 boli zahrnuté údaje od nekótovaných spoločností.
(544)
Údaje, ktoré poskytol nezávislý konzulant, sa podrobili krížovej kontrole a overili sa, pričom sa zistilo, že sú opodstatnene presné. Na základe uvedených skutočností sa nezistil rozpor údajov, ktoré poskytlo združenie AFASE a ktoré vychádzali z iných dostupných zdrojov, so zisteniami dočasného antidumpingového nariadenia.
(545)
V každom prípade by akceptovanie údajov, ktoré poskytlo združenie AFASE, nemalo vplyv na celkové zistenie, podľa ktorého výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu, keďže trend týchto ukazovateľov, t. j. výroby Únie a výrobnej kapacity Únie, by bol ešte výraznejší.
(546)
Jeden spolupracujúci neprepojený vývozca namietol, že objem výroby, výrobná kapacita a využitie kapacity sa mali stanoviť len na základe údajov, ktoré poskytli výrobcovia v Únii zaradení do vzorky. Keďže však ide o makroekonomické ukazovatele, mali by sa stanoviť na úrovni všetkých výrobcov v Únii, aby sa umožnil zmysluplný a úplný obraz o situácii výrobného odvetvia Únie. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(547)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana požiadala Komisiou o spresnenie postupu, ktorým konzultant vypočítal ročnú výrobu v Únii. Ďalšia strana požiadala Komisiu, aby podrobnejšie vysvetlila, ako sa zladili rôzne dostupné údaje týkajúce sa celkovej výrobnej kapacity v Únii. Ďalšia strana tvrdila, že celková výroba a výrobná kapacita v Únii sa mala zistiť u výrobcov v Únii, ktorí boli zaradení do vzorky, pretože takýmto spôsobom by sa dosiahol spoľahlivejší výsledok. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že verejne dostupné údaje boli nepresné vzhľadom na dôvernú povahu týchto údajov a že akékoľvek výskumné centrum alebo konzultant musia zakladať svoje analýzy na určitom počte odhadov a predpokladov.
(548)
Spresňuje sa, že ročná výroba v Únii sa vypočítala na základe údajov, ktoré konzultantovi nahlásili výrobcovia z Únie. Ak nebolo možné získať údaj o ročnej výrobe určitého výrobcu z Únie za určitý rok, tento údaj sa odhadol prostredníctvom uplatnenia miery využitia výrobnej kapacity z predchádzajúceho roka na novú výrobnú kapacitu daného roka. Inštitúcie zároveň porovnali údaje získané od konzultanta s údajmi nahlásenými v odpovediach výrobného odvetvia Únie na dotazníky o situácii pred začatím konania. Tieto údaje boli podobné.
(549)
V súvislosti s požiadavkou na poskytnutie podrobnejšieho vysvetlenia postupu zladenia rôznych dostupných údajov o výrobnej kapacite Únie sa poznamenáva, že tieto informácie sa zainteresovaným stranám už poskytli na nahliadnutie v otvorenom spise. Táto žiadosť bola preto zamietnutá.
(550)
Výroba a výrobná kapacita Únie sú makroekonomické ukazovatele, a preto sa museli stanoviť na úrovni celého výrobného odvetvia Únie, a nie len na úrovni výrobcov z Únie zaradených do vzorky.
(551)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že metodika použitá na zber údajov (najmä rozhovory a návštevy výrobných lokalít) neumožňujú dospieť k spoľahlivým výsledkom vzhľadom na dôvernú povahu týchto údajov a v dôsledku neochoty spoločností ich poskytnúť. Táto metodika sa preto nemôže považovať za vhodnú. Mal to údajne potvrdzovať fakt, že napriek tomu, že konzultant použil oveľa vyšší počet výrobcov z Únie, ako je počet zohľadnený Komisiou pri skúmaní situácie v začiatočnej fáze, celkový objem výroby, ktorý stanovil konzultant, je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisiou na účely preskúmania situácie. Táto strana ďalej tvrdila, že následne informácie súvisiace s týmto ukazovateľom ujmy sa nemôžu považovať za nesporný dôkaz v zmysle článku 8 ods. 1 základného nariadenia.
(552)
V prvom rade sa spresňuje, že počet výrobcov zohľadnených konzultantom na jednej strane a Komisiou na druhej strane, bol prevažne rovnaký, a že argument, podľa ktorého výsledky neboli jednotné, sa preto musel zamietnuť. Ďalej sa pripomína, že údaje zozbierané konzultantom sa podrobili krížovej kontrole s ostatnými zdrojmi vždy, keď to bolo možné, a zistilo sa, že odhady boli dostatočne spoľahlivé. Preto sa potvrdzuje, že informácie o výrobných údajoch, ktoré poskytol konzultant, sa považujú za nesporný dôkaz v zmysle článku 8 ods. 1 základného nariadenia.
4.5.2.2. Objem predaja a podiel na trhu
(553)
Objem predaja výrobného odvetvia Únie a jeho podiel na trhu sa v posudzovanom období vyvíjali takto:
Tabuľka 5-a
Moduly - objem predaja a podiel na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OP
Objem predaja na trhu Únie
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009=100)
100
182
259
227
Podiel na trhu
19 %
15 %
13 %
13 %
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 5-b
Články - objem predaja a podiel na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OP
Objem predaja na celkovom trhu
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009=100)
100
130
153
105
Podiel na trhu
68 %
57 %
52 %
38 %
Zdroj: Europressedienst
(554)
V posudzovanom období sa objem predaja modulov zvýšil o 127 %. V kontexte zvýšenia spotreby o 221 % sa to však premietlo do zníženia trhového podielu výrobného odvetvia Únie z 19 % v roku 2009 na 13 % v období prešetrovania. Pokiaľ ide o články, predaj výrobného odvetvia Únie sa zvýšil len zanedbateľne o 5 %, kým spotreba sa zvýšila o 87 % a výsledkom bolo, že podiel na trhu sa znížil zo 68 % v roku 2009 na 38 % v období prešetrovania. Vzhľadom na narastajúcu spotrebu sa predaj modulov a článkov výrobného odvetvia Únie zvýšil omnoho menej než dovoz z príslušnej krajiny. Výrobné odvetvie Únie preto nemohlo profitovať z rastúcej spotreby. Na základe toho sa trhové podiely modulov a článkov v posudzovanom období znížili.
(555)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že trhový podiel výrobného odvetvia Únie v prípade modulov bol už v roku 2009 len 19 % a že pokles o 6 percentuálnych bodov v posudzovanom období nemožno považovať za ujmu.
(556)
Zníženie podielu na trhu o 6 percentuálnych bodov v posudzovanom období treba vnímať na pozadí zvýšenia spotreby modulov v Únii o viac než 200 % v rovnakom období. Ako sa už uviedlo, ani v situácii zvýšenej spotreby odvetvie nebolo schopné proporcionálne zvýšiť objem predaja a utrpelo stratu trhového podielu. Tento argument sa preto musel zamietnuť.
(557)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá na zber údajov o predaji (najmä rozhovory a návštevy výrobných lokalít) neumožnila dospieť k spoľahlivým výsledkom vzhľadom na dôvernú povahu týchto údajov a v dôsledku neochoty spoločností ich poskytnúť. Táto metodika sa preto nemôže považovať za vhodnú. Nemôžu sa teda považovať za nesporný dôkaz v zmysle článku 8 ods. 1 základného nariadenia. Ako sa uviedlo v odôvodnení 482, údaje zozbierané konzultantom sa podrobili krížovej kontrole s ostatnými zdrojmi vždy, keď to bolo možné, a zistilo sa, že odhady boli dostatočne spoľahlivé. Preto sa potvrdilo, že informácie o údajoch súvisiacich s predajom, ktoré poskytol konzultant, sa považujú nesporný dôkaz v zmysle článku 8 ods. 1 základného nariadenia.
4.5.2.3. Zamestnanosť a produktivita
(558)
V posudzovanom období sa zamestnanosť a produktivita vyvíjali takto:
Tabuľka 6-a
Moduly - zamestnanosť a produktivita
2009
2010
2011
OP
Počet zamestnancov
11 779
15 792
17 505
16 419
Index (2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivita
Produktivita (kW/zamestnanec)
183
211
247
245
Index (2009 = 100)
100
115
135
134
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 6-b
Články - zamestnanosť a produktivita
2009
2010
2011
OP
Počet zamestnancov
5 281
5 937
5 641
4 782
Index (2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivita
(kW/zamestnanec)
319
400
483
423
Index (2009 = 100)
100
126
151
133
Zdroj: Europressedienst
(559)
V období od roku 2009 do obdobia prešetrovania sa zamestnanosť v oblasti modulov zvýšila o 39 %, kým v oblasti článkov sa znížila o 9 %. Poznamenáva sa však, že zamestnanosť v prípade modulov rástla do roku 2011 a potom v období prešetrovania sa znížila. Zamestnanosť v prípade článkov sa zvýšila do roku 2010 a počas roka 2011 a v období prešetrovania sa znížila. Celková produktivita v prípade modulov a článkov zaznamenala pozitívny vývoj, pričom sa zvýšila v prípade modulov o 34 % a v prípade článkov o 33 %. Toto zvýšenie bolo čiastočne výsledkom úsilia výrobného odvetvia Únie zareagovať na tlak subvencovaného dovozu z ČĽR.
(560)
Preto v súlade so znížením výroby modulov v Únii v období od roku 2011 do obdobia prešetrovania sa v tom istom období znížila takisto zamestnanosť v oblasti modulov. Zamestnanosť v oblasti článkov sa do roku 2010 zvýšila a v roku 2011 a v období prešetrovania sa znížila, zatiaľ čo výroba článkov v Únii sa postupne zvyšovala až do roku 2011 a potom sa začala znižovať.
(561)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že metodika na stanovenie celkovej zamestnanosti v Únii v posudzovanom období bola nesprávna. Táto strana tvrdila, že ak nebola k dispozícii miera zamestnanosti určitého výrobcu z Únie, zohľadnila sa namiesto nej priemerná zamestnanosť výrobcov z Únie, za ktorých táto informácia k dispozícii bola. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť, pretože na stanovenie zamestnanosti sa použila iná metodika, t. j. ak neboli k dispozícii údaje o zamestnanosti určitého výrobcu z Únie, tento údaj sa odhadol na základe údajov tej istej spoločnosti za predchádzajúce roky. Ako sa uvádza v odôvodnení 482, táto metodika sa overila a zistilo sa, že je primeraná. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
4.5.2.4. Výška napadnuteľných subvencií a zotavenie po subvencovaní alebo dumpingu v minulosti
(562)
Všetky subvenčné rozpätia sú značne nad úrovňou de minimis. Vplyv rozpätia veľkostí subvencií podliehajúcich vyrovnávacím opatreniam na výrobné odvetvie Únie možno vzhľadom na objem dovozu a dovozné ceny z príslušnej krajiny považovať za významný.
(563)
Keďže toto je prvé antisubvenčné konanie týkajúce sa príslušného výrobku, nie sú dostupné údaje na posúdenie účinkov možného dumpingu alebo subvencovania v minulosti.
4.5.3. Mikroekonomické ukazovatele
4.5.3.1. Ceny a faktory ovplyvňujúce ceny
(564)
Priemerné predajné ceny výrobcov z Únie zaradených do vzorky účtované neprepojeným zákazníkom v Únii sa v posudzovanom období vyvíjali takto:
Tabuľka 7-a
Moduly - priemerné predajné ceny v Únii
2009
2010
2011
OP
Priemerná predajná cena v Únii na voľnom trhu
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
Index (2009 = 100)
100
81
62
47
Výrobné náklady
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Index (2009 = 100)
100
74
65
52
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
Tabuľka 7-b
Články - priemerné predajné ceny v Únii
2009
2010
2011
OP
Priemerná predajná cena v Únii na voľnom trhu
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Index (2009 = 100)
100
76
51
31
Výrobné náklady
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Index (2009 = 100)
100
62
64
45
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
(565)
Predajné ceny sa v posudzovanom období prudko znížili, t. j. v prípade modulov o 53 % a v prípade článkov o 69 %. Predajné ceny sa v posudzovanom období nepretržite znižovali, výrazné zníženie cien sa však zaznamenalo najmä v období prešetrovania, keď poklesli na neudržateľné úrovne. Výrobné náklady sa v posudzovanom období znížili v prípade modulov o 48 % a v prípade článkov o 55 %. Výrobné odvetvie Únie nedokázalo profitovať ani zo svojho nepretržitého úsilia o zvýšenie svojej nákladovej efektívnosti, ani z vplyvu zníženia nákladov na hlavnú surovinu, polykryštalický kremík. Dôvodom bol najmä zvyšujúci sa cenový tlak subvencovaného dovozu, ktorý mal negatívny vplyv na predajné ceny výrobného odvetvia Únie, ktoré sa znížili ešte viac než vzrástla efektívnosť. To sa prejavilo negatívnym vývojom ziskovosti výrobného odvetvia Únie, ako sa uvádza v odôvodnení 579. Celkove sa priemerné predajné ceny a výrobné náklady podobného výrobku podstatne znížili, čo malo zdrvujúci vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie.
(566)
Jedna zainteresovaná strana spochybnila zistenia, podľa ktorých zníženie priemerných predajných cien malo zdrvujúci vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie. Tvrdila, že priemerné náklady výrobného odvetvia Únie sa takisto znížili a že zníženie cien je preto prirodzeným javom. Ako sa však uvádza v odôvodnení 565, pri prešetrení sa zistilo, že predajné ceny výrobného odvetvia Únie sa znížili ešte viac než priemerné výrobné náklady, a preto sa zníženie nákladov nepremietlo do ziskovosti výrobného odvetvia Únie. Potvrdilo sa teda, že zníženie predajných cien výrobného odvetvia Únie malo zdrvujúci vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie a námietky v tejto súvislosti sa zamietli.
(567)
Ďalšia strana spochybnila záver v odôvodnení 138 dočasného antidumpingového nariadenia, že ceny v období prešetrovania boli na neudržateľných úrovniach, pričom tvrdila, že o tejto otázke majú rozhodovať trhové sily. Tá istá strana takisto namietla voči záveru v tom istom odôvodnení, že výrobné odvetvie Únie nemohlo profitovať zo zníženia nákladov v dôsledku cenového tlaku subvencovaného dovozu. Inštitúcie v tejto súvislosti zistili tieto skutočnosti: „neudržateľné úrovne“ sa vzťahujú na fakt, že výrobné odvetvie Únie predávalo so stratou, a preto nemohlo v dlhodobom meradle prežiť. Otázka o tom, či je úroveň cien udržateľná, je teda len otázkou vzťahu medzi výrobnými nákladmi a cenami. Tvrdenie, že výrobné odvetvie Únie „nemohlo profitovať zo zníženia nákladov“, sa vzťahuje na fakt, že náklady klesali pomalšie než ceny. Obidve tvrdenia sú podložené dôkazmi v odôvodnení 138 dočasného antidumpingového nariadenia. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
4.5.3.2. Náklady práce
(568)
Priemerné náklady práce výrobcov z Únie zaradených do vzorky sa v posudzovanom období vyvíjali takto:
Tabuľka 8-a
Moduly - priemerné náklady práce na zamestnanca
2009
2010
2011
OP
Priemerné náklady práce na zamestnanca (v EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
Tabuľka 8-b
Články - priemerné náklady práce na zamestnanca
2009
2010
2011
OP
Priemerné náklady práce na zamestnanca (v EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
(569)
V období od roku 2009 do obdobia prešetrovania sa priemerné náklady práce na zamestnanca nepretržite zvyšovali - celkovo o 13 %. Pokiaľ ide o články, priemerné náklady práce boli v posudzovanom období stabilné a v období rokov 2009 a 2010 sa mierne znížili o 1 %, potom sa však až do obdobia prešetrovania nezmenili. Celkové zvýšenie nákladov práce možno čiastočne vysvetliť súčasným zvýšením produktivity (moduly a články) a vývojom inflácie.
(570)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že v posudzovanom období nedošlo k žiadnej inflácii, a preto celkové zníženie nákladov práce nemohol spôsobiť tento faktor.
(571)
Na rozdiel od tvrdení zainteresovanej strany sa pri prešetrovaní zistilo, že v posudzovanom období k inflácii došlo a že zvýšenie nákladov práce, ktoré sa týkalo len modulov, možno vysvetliť infláciou a zvýšením produktivity.
(572)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že ujma výrobného odvetvia Únie bola spôsobená zvýšením nákladov práce a súčasným znížením produktivity. Po prvé však treba poznamenať, že náklady práce boli naďalej stabilné v prípade článkov, zatiaľ čo produktivita sa zvýšila v prípade článkov aj modulov. Zvýšenie v prípade druhej menovanej položky teda možno vysvetliť zvýšenou produktivitou. Z prešetrenia navyše vyplynulo, že náklady práce nepredstavujú významný podiel výrobných nákladov, ako sa už uviedlo v odôvodnení 203 dočasného antidumpingového nariadenia. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
4.5.3.3. Zásoby
(573)
Úroveň zásob výrobcov z Únie zaradených do vzorky sa v posudzovanom období vyvíjala takto:
Tabuľka 9-a
Moduly - zásoby
2009
2010
2011
OP
Konečný stav zásob (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
Tabuľka 9-b
Články - zásoby
2009
2010
2011
OP
Konečný stav zásob (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
(574)
V posudzovanom období sa zásoby podstatne zvýšili, t. j. v prípade modulov o 129 % a v prípade článkov o 302 %. Pokiaľ ide o moduly, zásoby sa nepretržite zvyšovali a v roku 2011 dosiahli veľmi vysoké úrovne (o 160 %), zatiaľ čo v období prešetrovania sa znížili, v porovnaní so začiatkom posudzovaného obdobia však zostali na veľmi vysokých úrovniach. Pokiaľ ide o články, vývoj bol ešte zreteľnejší, keď v období rokov 2009 až 2011 sa zásoby zvýšili o viac ako 350 %. Podobne sa zásoby v období prešetrovania znížili, v porovnaní so začiatkom posudzovaného obdobia však zostali na veľmi vysokých úrovniach.
(575)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že vzhľadom na súčasnú nepriaznivú situáciu mali výrobcovia z Únie skôr tendenciu uchovávať obmedzené zásoby podobného výrobku, pričom svoju výrobu zakladali na objednávkach. Zvýšenie zásob podobného výrobku v posudzovanom období preto nie je dôležitým faktorom pri zisťovaní, či výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu.
(576)
Jedna strana tvrdila, že uvedenie hodnôt zásob v odôvodnení 141 dočasného antidumpingového nariadenia bolo zavádzajúce, keďže zásoby boli vyjadrené v kW, a nie v MW, na rozdiel od objemu výroby výrobného odvetvia Únie.
(577)
Vyjadrenie zásob v kW alebo v MW sa považovalo za nepodstatné pri zisťovaní, či výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(578)
Po konečnom sprístupnení informácií niektoré strany tvrdili, že zásoby sa mali určiť za celé výrobné odvetvie Únie a že údaje len za desiatich výrobcov z Únie nie sú reprezentatívne. Spresňuje sa, že zásoby sa považovali za mikroekonomický ukazovateľ, a preto by sa mali stanovovať na základe informácií zozbieraných od jednotlivých spoločností, v tomto prípade od vzorky výrobcov z Únie, ktorá sa považovala za reprezentatívnu vzorku za celé výrobné odvetvie Únie. Uvedené tvrdenie sa preto zamietlo.
4.5.3.4. Ziskovosť, peňažný tok, investície a návratnosť investícií, schopnosť získavať kapitál
(579)
Ziskovosť a peňažný tok sa v posudzovanom období vyvíjali takto:
Tabuľka 10-a:
Moduly - ziskovosť a peňažný tok
2009
2010
2011
OP
Ziskovosť predaja v Únii neprepojeným zákazníkom (v % z obratu z predaja)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Peňažný tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
Tabuľka 10-b
Články - ziskovosť a peňažný tok
2009
2010
2011
OP
Ziskovosť predaja v Únii neprepojeným zákazníkom (v % z obratu z predaja)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Peňažný tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
(580)
Ziskovosť výrobcov z Únie zaradených do vzorky sa stanovila pomocou čistého zisku pred zdanením z predaja podobného výrobku neprepojeným zákazníkom v Únii, vyjadreného ako percentuálny podiel obratu z tohto predaja.
(581)
V posudzovanom období sa ziskovosť v súvislosti s podobným výrobkom prudko znížila a zmenila sa na straty. Ziskovosť sa znížila v prípade modulov o 11 percentuálnych bodov a v prípade článkov o 49 percentuálnych bodov.
(582)
V období rokov 2009 až 2010 sa ziskovosť v súvislosti s podobným výrobkom zvýšila, potom sa však podstatne znížila v roku 2011, keď výrobné odvetvie Únie zaznamenalo straty, a v období prešetrovania zaznamenala ďalšie podstatné zníženie. Mimoriadne veľké straty sa zaznamenali v prípade článkov.
(583)
Vývoj čistého peňažného toku, to znamená schopnosti výrobcov z Únie zaradených do vzorky samofinancovať svoje činnosti, bol v období od roku 2009 do obdobia prešetrovania takisto negatívny. V prípade modulov sa zaznamenalo zníženie o 10 percentuálnych bodov a v roku 2011 mierne zvýšenie, pričom v období od roku 2011 do obdobia prešetrovania sa zaznamenalo najväčšie zníženie peňažného toku. V prípade článkov bolo zníženie peňažného toku výraznejšie než v prípade modulov a v období prešetrovania dosiahlo značne negatívne úrovne. V posudzovanom období sa teda peňažné toky v súvislosti s podobným výrobkom znížili.
(584)
Ďalej uvedené údaje predstavujú vývoj investícií a návratnosť investícií výrobcov z Únie zaradených do vzorky v pomere k celkovému trhu počas posudzovaného obdobia:
Tabuľka 11-a
Moduly - investície a návratnosť investícií
2009
2010
2011
OP
Investície (v EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Návratnosť investícií
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
Tabuľka 11-b
Články - investície a návratnosť investícií
2009
2010
2011
OP
Investície (v EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Návratnosť investícií
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Zdroj: overené vyplnené dotazníky
(585)
Z uvedenej tabuľky vyplýva, že v období od roku 2009 do obdobia prešetrovania výrobné odvetvie Únie zvýšilo svoje investície v prípade modulov o 171 %. Dôvodom bolo najmä podstatné rozšírenie kapacity. Výrobné odvetvie Únie však v tom istom období znížilo svoje investície v prípade článkov o 78 %; realizované investície sa týkali najmä výskumu a vývoja, ako aj zdokonalenia a zachovania výrobnej technológie a procesu s cieľom zvýšiť efektívnosť. Keďže výrobné odvetvie Únie si v posudzovanom období nemohlo dovoliť realizovať ďalšie investície do článkov, úroveň investícií bola v období prešetrovania dosť nízka. Keďže investície sa financovali najmä prostredníctvom finančných tokov a medzipodnikových úverov, zníženie peňažného toku malo okamžitý vplyv na úroveň realizovaných investícií.
(586)
Návratnosť investícií bola vyjadrená ako zisk v percentách z čistej účtovnej hodnoty investícií. Návratnosť investícií podobného výrobku zaznamenala v období od roku 2009 do obdobia prešetrovania podobný negatívny vývoj ako ostatné ukazovatele finančnej výkonnosti v prípade všetkých troch druhov výrobku. Aj keď sa v prípade článkov zaznamenalo v období rokov 2009 až 2010 zvýšenie návratnosti investícií, v roku 2011 sa jej úrovne podstatne znížili a dosiahli negatívnu hodnotu. V prípade modulov bola návratnosť investícií v posudzovanom období na negatívnych úrovniach, okrem roku 2010, keď dosiahla 19 %. Celkove sa v posudzovanom období znížila, pričom v období prešetrovania dosiahla - 17 % v prípade článkov (t. j. pokles o 1 %), zostala však na značne negatívnych úrovniach, t. j. - 19 %. V posudzovanom období mala návratnosť investícií v prípade podobného výrobku vo všeobecnosti negatívny vývoj.
(587)
Schopnosť získavať kapitál sa analyzovala vo vzťahu k celkovému trhu, pričom sa zistilo, že výrobné odvetvie Únie je čoraz menej schopné vytvárať peňažné prostriedky v súvislosti s podobným výrobkom, v dôsledku čoho sa zhoršuje finančná situácia výrobného odvetvia Únie.
(588)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že údaje o investíciách uvedené v predchádzajúcom texte sú príliš nízke v porovnaní s výrobnou kapacitou výrobného odvetvia Únie uvedenou v odôvodnení 538. Na podloženie tohto tvrdenia táto strana uviedla, že vie o investícii, ktorú vykonal jeden výrobca z Únie do zvýšenia kapacity, ktorá bola oveľa nákladnejšia. Dotknutá strana dospela k záveru, že určenie výrobnej kapacity výrobného odvetvia Únie muselo byť nadhodnotené. Poznamenáva sa, že toto tvrdenie nebolo podložené žiadnymi dôkazmi, najmä pokiaľ ide o investície, ktorú uskutočnil daný výrobca z Únie. Naopak údaje o investíciách uvedené v dočasnom antidumpingovom nariadení vychádzali z aktuálnych a overiteľných informácií od výrobcov z Únie zaradených do vzorky. Treba poznamenať, že toto tvrdenie navyše vychádzalo z porovnania celkových investícií výrobcov z Únie zaradených do vzorky s celkovou výrobnou kapacitou celého výrobného odvetvia Únie, čo nemožno považovať za vhodný základ porovnania, keďže sa nezohľadnili celkové investície celého výrobného odvetvia Únie. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
4.5.3.5. Záver týkajúci sa ujmy
(589)
Z analýzy situácie výrobného odvetvia Únie vyplýva v prípade hlavných ukazovateľov ujmy jasne klesajúci trend. V posudzovanom období sa celková výroba modulov a článkov vzhľadom na všeobecne sa zvyšujúcu spotrebu zvýšila. Aj keď sa objem predaja zvýšil, trhový podiel výrobného odvetvia Únie sa v období prešetrovania zmenšil z dôvodu väčšieho zvýšenia spotreby v posudzovanom období. V posudzovanom období sa prudko znížili priemerné predajné ceny, a to malo negatívny vplyv na všetky ukazovatele finančnej výkonnosti, ako sú ziskovosť, peňažný tok, návratnosť investícií a schopnosť získavať kapitál.
(590)
Počas posudzovaného obdobia sa celkový objem predaja výrobného odvetvia Únie zvýšil. Nárast objemu predaja výrobného odvetvia Únie však sprevádzalo obrovské zníženie priemernej predajnej ceny.
(591)
V posudzovanom období sa dovoz zainteresovaných strán z ČĽR zvyšoval, a to z hľadiska objemu a podielu na trhu. Súčasne sa nepretržite znižovali dovozné ceny, ktoré boli výrazne nižšie ako priemerná cena výrobného odvetvia Únie na trhu Únie.
(592)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že výkonnosť výrobného odvetvia Únie a konkrétne výrobcov z Únie zaradených do vzorky, je dobrá. Tvrdilo sa, že vývoj niektorých ukazovateľov ujmy, konkrétne objemu výroby, výrobnej kapacity, predaja a zamestnanosti, dokonca aj ziskovosti niektorých výrobcov zaradených do vzorky sa zvyšuje a nesvedčí o značnej ujme. Výsledky prešetrovania nepotvrdili tieto tvrdenia, vyplýva z nich však jasný zostupný vývoj viacerých ukazovateľov ujmy, ktorý je významný pre vyvodenie záveru, že výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu.
(593)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa pri prešetrovaní potvrdila najmä skutočnosť, že predajné ceny sú pod úrovňou výrobných nákladov, a teda majú negatívny vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie, ktorá v období prešetrovania dosiahla negatívne úrovne. Dospelo sa k záveru, že pokiaľ by pokračoval subvencovaný dovoz na trh Únie, straty výrobného odvetvia Únie by pravdepodobne spôsobili trvalé ukončenie každej významnej výroby podobného výrobku v Únii. Zdá sa, že túto skutočnosť potvrdzuje vývoj v období prešetrovania a po jeho skončení, t. j. niektoré spoločnosti vyhlásili platobnú neschopnosť a/alebo dočasne alebo trvalo zastavili výrobu.
(594)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa dospelo k záveru, že výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu v zmysle článku 8 ods. 4 základného nariadenia.
5. PRÍČINNÁ SÚVISLOSŤ
5.1. Úvod
(595)
Podľa článku 8 ods. 5 a ods. 6 základného nariadenia sa posudzovalo, či značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobil subvencovaný dovoz z príslušnej krajiny. Okrem toho sa posudzovali aj ďalšie známe faktory iné ako subvencovaný dovoz, ktoré mohli spôsobiť ujmu výrobnému odvetviu Únie, aby sa zabezpečilo, že ujma, ktorú tieto faktory spôsobili, sa nepripíše subvencovanému dovozu.
(596)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že trhové podmienky pre príslušný výrobok sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú, a preto by sa mala analýza príčinnej súvislosti vykonať jednotlivo na úrovni každého členského štátu.
(597)
Rozsah trhov členských štátov určujú do určitej miery vnútroštátne schémy podpory. Pri prešetrovaní sa však takisto zistilo, že dopyt nezávisí výlučne od schém podpory. Zdá sa, že v závislosti od zemepisnej polohy (vystavenie slnečnému žiareniu) a ceny elektrickej energie na príslušnom mieste solárne panely dosiahli alebo sa aspoň priblížili k dosiahnutiu parity siete (tzv. grid parity - keď sa náklady na výrobu slnečnej energie rovnajú nákladom na výrobu konvenčnej energie), čo znamená, že niektoré investície sa realizujú nezávisle od schém podpory. Preto nebolo možné potvrdiť, že trhové podmienky závisia výlučne od schém podpory, a toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(598)
Niekoľko zainteresovaných strán tvrdilo, že pri vykonávaní analýzy príčinnej súvislosti sa neoddeľoval, nerozlišoval a nekvantifikoval škodlivý vplyv subvencovaného dovozu od vplyvu známych faktorov, ktoré v rovnakom čase spôsobovali ujmu výrobnému odvetviu Únie. Ďalej sa tvrdilo, že Komisia nezabezpečila vykonanie spoločnej analýzy týchto ostatných známych faktorov.
(599)
V reakcii na toto tvrdenie treba poznamenať, že Komisia v súlade so zaužívanými postupmi najskôr preskúmala, či existuje príčinná súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a následne preskúmala či niektorý z ostatných známych faktorov narušil príčinnú súvislosť stanovenú medzi značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a subvencovaným dovozom. V tejto analýze sa vplyv iných známych faktorov na situáciu výrobného odvetvia Únie posúdil, odlíšil a oddelil od škodlivého vplyvu subvencovaného dovozu, aby sa zabezpečilo, že ujma spôsobená týmito faktormi sa nepripíše subvencovanému dovozu. Zistilo sa, že žiadny z týchto faktorov nemal na situáciu výrobného odvetvia výrazný či vôbec nejaký vplyv, ktorý by mohol zvrátiť skutočnosť, že posudzovaná značná ujma sa musí pripísať subvencovanému dovozu. Na základe toho sa tento argument zamietol.
(600)
Po konečnom sprístupnení informácií viaceré zainteresované strany zopakovali argumenty uvedené v predchádzajúcom texte. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že Komisia mala explicitne a prostredníctvom odôvodneného a vhodného vysvetlenia stanoviť, že ujma, ktorú spôsobili iné faktory než subvencovaný dovoz, sa nepripísala tomuto dovozu.
(601)
Pri tomto prešetrovaní sa po preskúmaní všetkých faktov dospelo k záveru, že subvencovaný dovoz zohľadnený izolovane spôsobil značnú ujmu výrobnému odvetviu Únie. V tejto súvislosti nebolo možné kvantifikovať vplyv ostatných známych faktorov, a preto sa vykonalo kvalitatívne posúdenie, ako sa uvádza v odôvodneniach 164 až 222 dočasného antidumpingového nariadenia. Potvrdilo sa teda, že subvencovaný dovoz spôsobil značnú ujmu výrobnému odvetviu Únie. Vplyv ďalších faktorov na negatívny vývoj výrobného odvetvia Únie bol podľa posúdenia obmedzený. Treba poznamenať, že podľa článku 8 ods. 5 a ods. 6 základného nariadenia sa nenariaďuje žiadna konkrétna forma analýzy pripísania alebo nepripísania, ktorá sa má vykonať. Naopak podľa článku 8 ods. 5 a ods. 6 základného nariadenia sa tieto analýzy musia vykonať tak, aby bolo možné oddeliť a odlíšiť škodlivý vplyv subvencovaného dovozu od škodlivého vplyvu, ktorý spôsobili iné faktory. Pri prešetrovaní sa nenašli žiadne dôkazy, že všetky ostatné známe faktory, ktoré mohli prispieť k utrpeniu ujmy, spoločne alebo izolovane narušili príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Vzhľadom na túto analýzu sa potvrdilo, že ostatné známe faktory neboli také, aby vyvrátili zistenia, že značná ujma, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, sa musí pripísať subvencovanému dovozu. Na základe týchto skutočností sa tieto argumenty zamietli.
(602)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že vnútroštátne schémy podpory, vystavenie slnečnému žiareniu a ceny elektrickej energie (vrátane regulačných poplatkov) sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú a že navyše na každom trhu jestvujú rozdielne segmenty trhu (bytový segment - zariadenia s menej než 40 kW, obchodný a priemyselný segment - zariadenia od 40 kW do 1 MW a segment verejných služieb - zariadenia od 1 MW do 10 MW). Vzhľadom na tieto skutočnosti tvrdili, že analýza príčinnej súvislosti by sa na jednej strane mala vykonať zvlášť za každý členský štát a na druhej strane za veľkoplošný segment a rezidenčný segment.
(603)
Po konečnom sprístupnení informácií niektoré zainteresované strany opätovne tvrdili, že analýza príčinnej súvislosti sa mala vykonať za jednotlivé členské štáty, avšak v tejto súvislosti neuviedli ďalšie argumenty ani nové dôkazy.
(604)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že predajné a dovozné ceny sú v celej Únii podobné. Preto sa možno domnievať, že skutočne jestvuje jeden trh pre výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania. Z prešetrenia nevyplynulo ani to, že by výrobcovia v jednotlivých členských štátoch alebo regiónoch sústreďovali svoje činnosti na tomto osobitnom trhu alebo že by sa subvencovaný dovoz sústreďoval v jednom členskom štáte alebo regióne. Žiadna zainteresovaná strana navyše netvrdila, že subvencovanie a ujmu možno analyzovať za jednotlivé členské štáty, čo by však musela byť podmienka vykonania oddelenej analýzy príčinnej súvislosti za jednotlivé členské štáty. Z prešetrovania nevyplynul žiadny dôkaz, že toto by bol vhodný prístup, najmä vzhľadom na to, že v rámci Únie jestvovali podobné ceny za posudzovaný výrobok na úrovni Únie. Navyše sa poznamenáva, že vystavenie slnečnému žiareniu sa môže v jednotlivých regiónoch toho istého členského štátu líšiť, napr. južné Francúzsko je viac vystavené slnečnému žiareniu ako severné Francúzsko, alebo v jednotlivých regiónoch daného členského štátu môžu existovať odlišné schémy podpory (napr. Belgicko), a preto vplyv týchto faktorov na dopyt sa môže odlišovať v závislosti od regiónu toho istého členského štátu. Avšak rozdiely v regulačných rámcoch jednotlivých členských štátov a/alebo regiónov a rozdielne podmienky, ako je vystavenie slnečnému žiareniu, neopodstatňujú oddelenú analýzu príčinnej súvislosti, a teda oddelenú analýzu ujmy a subvencovania. Tieto argumenty sa museli preto zamietnuť.
(605)
Iná zainteresovaná strana tvrdila, že ostatné faktory sú síce významné, avšak hlavným faktorom pri stanovovaní dopytu zostávajú predovšetkým vnútroštátne schémy podpory. Tá istá strana takisto spochybnila, že by sa prinajmenšom na niektorých miestach dosiahla parita siete, a tvrdila, že ceny modulov sa od obdobia prešetrovania zvýšili, zatiaľ čo ceny elektrickej energie poklesli. Takisto tvrdila, že v každom prípade najmenej v niektorých členských štátoch zákonné, hospodárske a technické podmienky neumožňujú napojenie na sieť, a preto v prípade týchto členských štátov nie je podstatné, či sa dosiahla alebo nedosiahla parita siete. Táto strana však neposkytla nijaké dôkazy na podloženie týchto tvrdení. V každom prípade uvedené tvrdenia potvrdzujú, že situácia týkajúca sa vnútroštátnych schém podpory, ako aj parity siete, sa v jednotlivých členských štátoch do určitej miery môže odlišovať. Okrem toho žiadna z týchto informácií nemala povahu, z ktorej by vyplývala nutnosť vykonať analýzu za jednotlivé členské štáty. Tieto tvrdenia sa preto zamietli.
(606)
Po konečnom sprístupnení informácií tá istá strana zopakovala svoje tvrdenie a poskytla určité informácie, ktoré mali údajne dokazovať rôzne trhové podmienky v jednotlivých členských štátoch a jednotlivých segmentoch. Predložené informácie sa však nemohli považovať za dôkazné, keďže mali formu prezentácie v programe Power Point bez podporných dôkazov, a preto sa nimi nedokázalo, že oddelená analýza za jednotlivé členské štáty by bola oprávnená. Tvrdenie tejto strany sa preto zamietlo.
(607)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že analýza príčinnej súvislosti za jednotlivé členské štáty a/alebo regióny a za jednotlivé segmenty by neodrážala skutočnú situáciu na trhu.
(608)
Čínska vláda tvrdila, že Komisia vykonala analýzu príčinnej súvislosti nekonzistentne, keďže analýza ujmy sa vykonala oddelene za moduly a články, zatiaľ čo pri analýze príčinnej súvislosti sa medzi rôznymi druhmi výrobkov nerozlišovalo. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že ukazovatele ujmy sa síce naozaj predstavili osobitne za každý druh výrobku, avšak závery, ku ktorým sa dospelo za každý ukazovateľ, sa vzťahujú na výrobok, ktorý je predmetom vyšetrovania, ako celok. Takisto sa pripomína, že moduly a články tvoria jeden výrobok, a preto analýza príčinnej súvislosti sa vykonala na tomto základe. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
5.2. Vplyv subvencovaného dovozu
(609)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že subvencovaný dovoz z ČĽR sa v posudzovanom období prudko zvýšil, pričom sa podstatne zvýšil jeho objem o približne 300 % v prípade modulov a o približne 400 % v prípade článkov, a jeho trhový podiel sa v prípade modulov zvýšil zo [60 % - 65 %] v roku 2009 na [78 % - 83 %] v období prešetrovania, a v prípade článkov z [5 % - 10 %] v roku 2009 na [22 % - 27 %] v období prešetrovania. Preto sa potvrdzuje, že objem dovozu príslušného výrobku a jeho podiel na trhu sa v posudzovanom období prudko zvýšili. Existuje jasná časová zhoda medzi zvýšením subvencovaného dovozu a stratou podielu na trhu výrobného odvetvia Únie. Pri prešetrovaní sa takisto zistilo, že prostredníctvom subvencovaného dovozu sa v období prešetrovania podhodnocovali ceny výrobného odvetvia Únie, ako sa uvádza v odôvodnení 527.
(610)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že ceny subvencovaného dovozu sa v posudzovanom období znížili v prípade modulov o 64 % a v prípade článkov o 42 % a viedli k väčšiemu podhodnoteniu. Výrobné odvetvie Únie vzhľadom na tento cenový tlak vyvinulo výrazné úsilie o zníženie svojich výrobných nákladov. Napriek tomuto úsiliu mimoriadne nízka úroveň čínskych dovozných cien prinútila výrobné odvetvie Únie ďalej znižovať svoje predajné ceny na neziskové úrovne. Ziskovosť výrobného odvetvia Únie sa preto v posudzovanom období prudko znížila a v období prešetrovania sa zaznamenali straty.
(611)
Na základe týchto skutočností sa dospelo k záveru, že prítomnosť čínskeho dovozu a nárast trhového podielu subvencovaného dovozu z ČĽR za ceny, ktoré boli trvalo nižšie ako ceny výrobného odvetvia Únie, mali rozhodujúcu úlohu pri vzniku značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie a ktorá sa odzrkadľuje najmä v jeho nepriaznivej finančnej situácii a v zhoršení väčšiny ukazovateľov ujmy.
(612)
Jedna zainteresovaná strana namietla, že medzi subvencovaným dovozom príslušného výrobku z ČĽR a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, neexistuje dostatočná korelácia. Tvrdila, že na jednej strane tomu nasvedčuje skutočnosť, že od roku 2009 do roku 2010 sa významne zvýšilo ziskové rozpätie výrobného odvetvia Únie v prípade článkov (zo strát na 12 % zisk), zatiaľ čo čínsky dovoz mal o 36 % nižšie ceny v porovnaní s cenami výrobného odvetvia Únie a v rovnakom období zdvojnásobil svoj podiel na trhu. Na druhej strane v rokoch 2010 až 2011 dovoz z Číny získal len 6 percentuálnych bodov podielu na trhu, a to aj napriek oveľa výraznejšiemu zvýšeniu spotreby v rovnakom období, pričom výrobné odvetvie Únie zaznamenalo napriek tomu stratu na úrovni 36 %. Táto strana ďalej tvrdila, že pokiaľ ide o obdobie prešetrovania, dovoz článkov z iných tretích krajín bol na rovnakej cenovej úrovni ako čínsky dovoz, avšak získal väčší podiel na trhu, ktorý zodpovedá strate trhových podielov výrobného odvetvia Únie.
(613)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že v posudzovanom období sa trhový podiel čínskych modulov a článkov nepretržite zvyšoval (o 17 percentuálnych bodov v prípade modulov, o 17 percentuálnych bodov v prípade článkov). Ako sa uvádza v odôvodnení 609, subvencovaný dovoz z ČĽR sa skutočne výrazne zvýšil, zatiaľ čo dovozné ceny sa znížili. Paralelne, výrobné odvetvie Únie zaznamenalo v posudzovanom období stratu trhového podielu a všetky hlavné ukazovatele ujmy, ako sa uvádza v odôvodneniach 589 až 593, vykazovali negatívny trend. Preto sa potvrdzuje, že existuje jasná časová zhoda medzi zvýšením subvencovaného dovozu a stratou trhového podielu výrobného odvetvia Únie.
(614)
Uvedená časová súvislosť sa stanovila zvlášť za každý typ výrobku. Okrem toho z analýzy vplyvu dovozu na ziskové rozpätie výrobného odvetvia Únie zvlášť za každý rok v rámci posudzovaného obdobia nevyplývajú zmysluplné výsledky, keďže existencia subvencie a značnej ujmy ani príčinná súvislosť medzi nimi sa nemusí stanovovať oddelene za každý rok. Súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou sa dostatočne preukazuje v analýze vývoja za celé posudzované obdobie.
(615)
Takisto treba poznamenať, že ziskovosť výrobného odvetvia Únie patrí medzi faktory uvedené v článku 8 ods. 4 základného nariadenia, ktoré treba preskúmať pri skúmaní vplyvu subvencovaného dovozu na situáciu výrobného odvetvia Únie. Samotná skutočnosť, že výrobné odvetvie Únie bolo v danom roku ziskové, nemusí znamenať, že neutrpelo nijakú značnú ujmu. Okrem toho strata trhového podielu výrobného odvetvia Únie sa nemusí presne zhodovať so zvýšením podielu na trhu subvencovaného dovozu, aby bolo možné stanoviť, že existuje príčinná súvislosť medzi ujmou a subvencovaným dovozom. Ostatné faktory (napr. dovoz z iných tretích krajín alebo vývoj spotreby), ktoré by mohli mať vplyv na ujmu výrobného odvetvia Únie, sa preskúmali osobitne a rozoberajú sa v odôvodneniach 619 až 732.
(616)
Zhoda medzi zvýšením subvencovaného dovozu vo významnom množstve, ktoré podhodnocovalo ceny výrobného odvetvia Únie, a čoraz neistejšia situácia výrobného odvetvia Únie je jasným ukazovateľom príčinnej súvislosti v tomto prípade, ako sa uvádza v odôvodneniach 609 až 611. Tvrdenia o nedostatočnej súvislosti medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, sa preto zamietli.
(617)
Po konečnom sprístupnení informácií tá istá zainteresovaná strana naďalej spochybňovala analýzu príčinnej súvislosti, pretože ziskovosť výrobného odvetvia Únie sa nezanalyzovala konkrétne za určité roky (najmä rok 2010), ale za celé posudzované obdobie.
(618)
V tejto súvislosti treba poznamenať, že nemožno vyvodiť žiadne platné závery o príčinnej súvislosti, ak by sa izoloval jeden konkrétny rok z posudzovaného obdobia bez zohľadnenia vývoja výrobného odvetvia Únie za celé posudzované obdobie a jeho korelácie s vývojom subvencovaného dovozu. Na základe takejto analýzy by sa vytvoril len čiastočný obraz a nebolo by možné z nej vyvodiť žiadne zmysluplné závery. Miera ziskovosti, od ktorej sa odvíjali aj ďalšie finančné ukazovatele, ktoré výrobné odvetvie Únie dosiahlo v roku 2010, bola vysoká z dôvodu mimoriadne výrazného zvýšenia spotreby v Únii, ktorá vyplynula z veľmi štedrých podporných schém, ktoré výrobnému odvetviu Únii umožnili uskutočniť najvýraznejšie zlepšenie predaja v tom istom roku, ktoré však malo len dočasnú povahu a v každom prípade nebolo v tomto druhu odvetvia udržateľné. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
5.3. Vplyv ostatných faktorov
5.3.1. Dovoz z iných tretích krajín
(619)
Objem dovozu modulov z iných tretích krajín sa v posudzovanom období zvýšil o 19 %, kým podiel na trhu sa v posudzovanom období znížil z 18,4 % na 6,8 %. Druhým najväčším vývozcom po ČĽR je Taiwan.
(620)
Objem dovozu článkov z iných tretích krajín sa v posudzovanom období zvýšil o 186 %, a to znamenalo zvýšenie podielu na trhu z približne 24 % v roku 2009 na približne 36 % v období prešetrovania. Taiwan je v prípade článkov druhým najväčším vývozcom po ČĽR a značne prevyšuje dovezené množstvá z iných tretích krajín a ich podiely na trhu, aj tak však nedosahuje úroveň ČĽR.
(621)
Dovozné ceny modulov a článkov z tretích krajín boli v priemere vyššie než priemerná jednotková cena čínskeho dovozu. Z dostupných informácií týkajúcich sa dovozu z Taiwanu vyplýva, že priemerná dovozná cena modulov bola vyššia než priemerná dovozná cena čínskych modulov, zatiaľ čo priemerná dovozná cena článkov bola v rovnakom rozmedzí ako priemerná dovozná cena čínskych článkov. Keďže však neboli k dispozícii podrobné informácie o cenách jednotlivých druhov výrobku, porovnanie cien na základe priemeru možno použiť len orientačne, na jeho základe však nemožno vyvodiť rozhodné závery. V posudzovanom období sa objem dovozu článkov z Taiwanu nepretržite zvyšoval a výsledkom bolo zvýšenie jeho podielu na trhu približne o 14 percentuálnych bodov. Preto hoci sa uznáva, že dovoz článkov z Taiwanu mohol prispieť k ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, nemožno vyvodiť záver, že narušil príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom z ČĽR a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, keďže objem dovozu článkov z ČĽR bol o niečo väčší než objem z Taiwanu. Pokiaľ ide o ceny, hoci priemerné orientačné ceny sú v rovnakom rozsahu, na tomto základe nemožno vyvodiť nijaký záver, pretože nie sú k dispozícii žiadne informácie o konkrétnych druhoch dovezených článkov. Pokiaľ však ide o výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, v prešetrovanom období boli vo všeobecnosti jeho objemy napriek zvýšeniu jeho podielu na trhu nižšie ako objemy ČĽR a úrovne cien boli s výnimkou článkov celkove vyššie. Na základe týchto skutočností, najmä vzhľadom na objem dovozu z iných tretích krajín a ich trhové podiely na trhu, ako aj na ich úrovne cien, ktoré sú v priemere podobné alebo vyššie než ceny výrobného odvetvia Únie, možno dospieť k predbežnému záveru, že dovoz z tretích krajín nenarušil príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(622)
Viaceré zainteresované strany predložili po konečnom sprístupnení informácií pripomienky v súvislosti so zisteniami o dovoze z iných tretích krajín. Tieto strany však nepriniesli žiadne nové informácie či podporné dôkazy, ktoré by mohli zmeniť príslušné zistenia.
(623)
Tieto strany poukazovali najmä na objem dovozu článkov z Taiwanu. Avšak absolútny objem dovozu príslušného výrobku z Taiwanu (1 132 MW) predstavuje len veľmi malý podiel (menej než 5 %) z celkovej spotreby Únie (21 559 MW) aj v porovnaní s dovozom z ČĽR (15 005 MW). Dovoz z Taiwanu prispel teda len okrajovo, ak vôbec, k ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie a nenarušil príčinnú súvislosť.
Tabuľka 12
Dovoz a trhové podiely dovozu z iných tretích krajín
MODULY
2009
2010
2011
OP
Objem dovozu zo všetkých ostatných tretích krajín (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Index (2009 = 100)
100
169
138
119
Trhový podiel dovozu zo všetkých ostatných tretích krajín
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Index (2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z Taiwanu (MW)
49
144
140
135
Index (2009 = 100)
100
294
286
276
Trhový podiel dovozu z Taiwanu
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Index (2009 = 100)
100
79
64
54
Objem dovozu z USA (MW)
140
180
51
60
Index (2009 = 100)
100
129
36
43
Trhový podiel dovozu z USA
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Index (2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatných krajín Ázie (MW)
720
1,140
1,029
879
Index (2009 = 100)
100
158
143
122
Trhový podiel dovozu z ostatných krajín Ázie
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Index (2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatných krajín sveta (MW)
94
238
165
121
Index (2009 = 100)
100
253
176
129
Trhový podiel dovozu z ostatných krajín sveta
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Index (2009 = 100)
100
78
60
51
Zdroj: Europressedienst
ČLÁNKY
2009
2010
2011
OP
Objem dovozu zo všetkých ostatných tretích krajín (MW)
510
884
1 100
1 457
Index (2009 = 100)
100
173
216
286
Trhový podiel dovozu zo všetkých ostatných tretích krajín
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Index (2009 = 100)
100
92
64
47
Objem dovozu z Taiwanu (MW)
235
400
540
997
Index (2009 = 100)
100
170
230
424
Trhový podiel dovozu z Taiwanu
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Index (2009 = 100)
100
116
71
54
Objem dovozu z USA (MW)
40
40
40
33
Index (2009 = 100)
100
100
100
83
Trhový podiel dovozu z USA
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Index (2009 = 100)
100
78
61
47
Objem dovozu z Japonska (MW)
60
154
170
145
Index (2009 = 100)
100
257
283
242
Trhový podiel dovozu z Japonska
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Index (2009 = 100)
100
78
61
48
Objem dovozu z ostatných krajín sveta (MW)
175
290
350
282
Index (2009 = 100)
100
166
200
161
Trhový podiel dovozu z ostatných krajín sveta
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Priemerná dovozná cena EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Index (2009 = 100)
100
78
62
47
Zdroj: Europressedienst
5.3.2. Nesubvencovaný dovoz z ČĽR
(624)
Nesubvencovaný dovoz z ČĽR sa dôsledne analyzoval a zistilo sa, že na situáciu výrobného odvetvia Únie nemal výraznejší vplyv, ktorým by sa narušila príčinná súvislosť stanovená medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
5.3.3. Vývoj spotreby v Únii
(625)
Ako sa uvádza v odôvodnení 509, spotreba v Únii sa v posudzovanom období zvýšila v prípade modulov o 221 % a v prípade článkov o 87 %. Spotreba dosiahla vrchol v roku 2011 a v období prešetrovania sa znížila, zostala však vysoko nad úrovňou zo začiatku posudzovaného obdobia v roku 2009. Výrobné odvetvie Únie nemalo prospech z tohto zvýšenia spotreby, keďže jeho podiel na trhu sa v tom istom období znížil v prípade modulov z 19 % na 13 % a v prípade článkov zo 68 % na 38 %. Súčasne sa prudko zvyšoval podiel ČĽR na trhu, a to až do roku 2011, pričom v období prešetrovania, keď sa spotreba znížila, zostal stabilný na značne vysokej úrovni. Preto vzhľadom na skutočnosť, že napriek zníženiu spotreby v Únii v období prešetrovania trhový podiel subvencovaného dovozu z ČĽR v posudzovanom období sa buď zachoval (moduly), alebo sa zvýšil (články) na úkor výrobného odvetvia Únie, nemožno dospieť k záveru, že zníženie spotreby bolo také, aby narušilo príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Z prešetrovania ďalej vyplynulo, že vzhľadom na to, že kapacita výrobného odvetvia Únie bola v každom prípade oveľa nižšia než úroveň spotreby, nemohla klesajúca spotreba v období prešetrovania ovplyvniť ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(626)
Na základe dostupných informácií je zložité zistiť, do akej miery schémy podpory členských štátov stimulujú dopyt. Ako sa však uvádza v odôvodnení 632, existuje viacero schém podpory a vzájomné pôsobenie medzi týmito schémami a dopytom je veľmi zložité, a preto je problematické presne vyčísliť ich vplyv na ceny. Z dostupných dôkazov však takisto vyplýva, že dopyt po slnečnej energii bude naďalej existovať aj bez schém podpory a časom sa dokonca zvýši, aj keď na nižšej úrovni než v prípade existencie schém podpory. V tejto súvislosti niekoľko strán tvrdilo, že v niektorých regiónoch Únie sa parita siete už dosiahla alebo takmer dosiahla.
(627)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že dovoz z ČĽR neodzrkadľoval celkové zvýšenie spotreby a že hoci v tomto prípade moduly výrobného odvetvia Únie stratili podiel na trhu v rokoch 2009 až 2010, napriek tomu sa v tom istom období zvýšila ich ziskovosť. Ďalej sa tvrdilo, že v roku 2009, keď dovoz článkov z ČĽR mal podiel na trhu len 8 %, výrobné odvetvie Únie beztak utrpelo stratu 8 %.
(628)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 609 až 616, napriek tomu, že v období prešetrovania sa spotreba v Únii znížila, subvencovaný dovoz z ČĽR si v posudzovanom období buď zachoval svoj podiel na trhu (moduly), alebo si ho zvýšil (články) na úkor výrobného odvetvia Únie. Preto nemožno vyvodiť záver, že zníženie spotreby bolo také, aby narušilo príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Z prešetrovania ďalej vyplynulo, že vzhľadom na to, že kapacita výrobného odvetvia Únie bola v každom prípade oveľa nižšia než úroveň spotreby, nemohla klesajúca spotreba v období prešetrovania ovplyvniť ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(629)
Iná zainteresovaná strana namietla proti tvrdeniu, že dopyt v Únii bude naďalej existovať aj bez vnútroštátnych schém podpory. Táto strana tvrdila, že dopyt a schémy podpory sú prepojené a že ak takéto projekty schém vo fotovoltickom priemysle prestanú existovať, sektor prestane byť ziskový, a tým sa takisto stratí dopyt po solárnych paneloch. Táto strana však neposkytla žiadne dôkazy, ktoré by zmenšili význam zistení uvedených v odôvodnení 626. Keďže sa v tejto súvislosti nezistili žiadne nové informácie, toto tvrdenie sa zamietlo.
(630)
Po konečnom sprístupnení informácií čínska vláda tvrdila, že skutočnosť, že kapacita výrobného odvetvia Únie v žiadnom prípade neuspokojovala dopyt v Únii, je nepodstatná, pretože objem predaja modulov výrobného odvetvia Únie sa znížil zároveň so znížením spotreby, a opätovne tvrdila, že značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobilo zníženie spotreby v období od roku 2011 do obdobia prešetrovania. Aj keď je pravda, že spotreba v Únii sa od roku 2011 do obdobia prešetrovania znížila a že objem predaja sa znížil s podobným trendom, túto skutočnosť treba vnímať v spojitosti s vývojom subvencovaných čínskych cien, ktoré výrazne podhodnocovali ceny výrobného odvetvia Únie a nútili tak výrobné odvetvie Únie predávať so stratou. V tejto súvislosti sa pripomína odôvodnenie 111 dočasného antidumpingového nariadenia, v ktorom sa uvádza, že subvencovaný dovoz z ČĽR buď zachoval svoj podiel na trhu (moduly), alebo si ho zvýšil (články), keď sa spotreba znižovala. Súčasne sa ceny čínskeho dovozu výrazne znížili a boli podstatne nižšie ako priemerné predajné ceny výrobného odvetvia Únie. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
5.3.4. Výkupné ceny ako hlavný príklad schém podpory
(631)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že príčina ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, sa spája so znížením výkupných cien, ktoré zaviedli členské štáty. Výsledkom tohto zníženia údajne bolo zníženie počtu solárnych zariadení a slabší dopyt po výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, na trhu Únie, a to bolo príčinou značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(632)
Členské štáty zaviedli na podporu výroby obnoviteľnej energie výkupné ceny, povinné kvóty s obchodovateľnými „zelenými“ certifikátmi, investičné granty a daňové stimuly. V niektorých členských štátoch sa poskytuje podpora takisto zo štrukturálnych fondov. Najviac zavádzaným nástrojom na podporu slnečnej energie boli výkupné ceny. Analýza Komisie sa zamerala na tento druh schémy podpory.
(633)
Výkupné ceny predstavujú nástroj finančnej podpory, ktorého cieľom je dosiahnuť povinné vnútroštátne ciele v oblasti využívania obnoviteľnej energie, ako sa stanovuje v smernici 2009/28/ES (102) o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie. Úroveň podpory a spôsob fungovania výkupných cien sa v jednotlivých členských štátoch líšia. Prevádzkovatelia siete sú na základe výkupných cien povinní vykupovať slnečnú energiu za ceny, ktoré výrobcom slnečnej energie (spravidla vlastníkom solárnych zariadení) umožnia nahradiť ich náklady a dosiahnuť primeranú mieru návratnosti. Tak ako ostatné schémy podpory, aj výkupné ceny podliehajú vo väčšine prípadov kontrole štátnej pomoci podľa článkov 107 a 108 ZFEÚ, prostredníctvom ktorej sa zabezpečí, aby nedochádzalo k nadmernej náhrade pre výrobcov elektrickej energie.
(634)
Napriek rozdielom v jednotlivých štátoch možno v súvislosti s vývojom výkupných cien v Únii pozorovať tri javy: i) zníženie výkupných cien, ii) pozastavenie systému výkupných cien ako celku (Španielsko) a iii) zavedenie prahových hodnôt kapacity v súvislosti s inštalovanými zariadeniami, ktoré sú oprávnené na financovanie, ako aj celkových prahov kapacity v súvislosti s ročnou inštalovanou novo podporovanou kapacitou na úrovni členského štátu. Pokiaľ ide o prahové hodnoty kapacity, zdá sa, že sa zaviedli najmä v roku 2012 a s veľkou pravdepodobnosťou preto nemali vplyv na spotrebu počas obdobia prešetrovania. Vzhľadom na to sa analýza zamerala na nedávne pozastavenie výkupných cien v Španielsku a ich zníženie vo väčšine členských štátov. Analyzovalo sa, či mali vplyv na dopyt na trhu Únie a či mohli spôsobiť značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. V tejto súvislosti sa malo za to, že vplyv vývoja výkupných cien vzhľadom na dopyt po moduloch bol takisto reprezentatívny aj pre situáciu v prípade článkov. Keďže články sú nevyhnutné na výrobu modulov a keďže sa nepoužívajú v iných výrobných procesoch, zníženie dopytu po moduloch automaticky vedie k zníženiu dopytu po článkoch.
(635)
Aj keď sa pri prešetrovaní potvrdila súvislosť medzi vývojom výkupných cien a spotrebou, pri prešetrovaní sa zistilo, že zníženie spotreby v období od roku 2011 do obdobia prešetrovania neprispelo k narušeniu príčinnej súvislosti medzi subvencovaným dovozom z ČĽR a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, ako sa podrobne uvádza v odôvodnení 625. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že aj keď sa situácia výrobného odvetvia Únie zhoršovala, vyvážajúci výrobcovia boli schopní zachovať si svoje vysoké trhové podiely v prípade modulov (80 %), a dokonca mierne zvýšili svoje trhové podiely v prípade článkov (z 20 % v roku 2011 na 22 % v období prešetrovania). Okrem toho treba poznamenať, že v posudzovanom období sa priemerná cena modulov, ktorú účtovalo výrobné odvetvie Únie, znížila o 53 % najmä z dôvodu značného zvýšenia subvencovaného dovozu a veľkého cenového tlaku, ktorý mal tento dovoz na trh Únie. Stratu ziskovosti, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, nemožno preto pripísať prevažne zníženiu výkupných cien.
(636)
V dôsledku toho sa uznáva, že výkupné ceny vytvárali dopyt po slnečnej energii a že nedávne pozastavenie výkupných cien (ako v Španielsku) a ich zníženie v iných členských štátoch spôsobilo zníženie spotreby výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, v období prešetrovania, a teda možno prispelo k ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Zníženie spotreby v období prešetrovania však nebolo také, aby narušilo príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(637)
Viaceré strany tvrdili, že zníženie výkupných cien spôsobilo, že investície do solárnych zariadení prestali byť pre investorov atraktívne, a preto sa znížil dopyt po príslušnom výrobku v Únii.
(638)
Aj keď sa pri prešetrovaní potvrdila súvislosť medzi výkupnými cenami a úrovňou investícií do odvetvia slnečnej energie, takisto sa ukázalo, že investície do slnečnej energie sú od výkupných cien menej závislé v regiónoch, ktoré sú viac vystavené slnečnému žiareniu a kde je teda výroba slnečnej energie účinnejšia, a v regiónoch s vyššími cenami elektrickej energie. Zistilo sa však, že napriek pozastaveniu režimu výkupných cien sa investície naďalej realizujú (napr. v Španielsku). Okrem toho sa pri prešetrovaní zistilo, že príležitosti investovať do slnečnej energie sú naďalej atraktívne aj pri nižších výkupných cenách. Na základe uvedených skutočností sa preto toto tvrdenie zamietlo.
(639)
Viaceré strany tvrdili, že vývoj výkupných cien vytvoril tlak na znižovanie cien, a teda aj na ziskovosť výrobného odvetvia Únie. Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že sa preskúmal len vplyv výkupných cien na dopyt, pričom sa mal takisto analyzovať vplyv na ceny. V tej istej súvislosti viaceré zainteresované strany tvrdili, že vo väčšine členských štátov došlo k veľkému zníženiu výkupných cien už v roku 2010, čím sa vytvoril tlak na znižovanie cien modulov.
(640)
V súvislosti s týmto tvrdením treba poznamenať, že členské štáty zaviedli zníženie výkupných cien v odlišnom čase a odlišnou rýchlosťou, a preto je problematické na tomto základe vytvoriť všeobecný obraz o celej Únii. Nezávisle od momentu, kedy výkupné ceny dosiahli veľmi nízke úrovne, nie je možné výrazné zníženie cien a ziskovosti v Únii v posudzovanom období vysvetliť výlučne alebo hlavne znížením výkupných cien. Po prvé, na základe informácií, ktoré poskytlo Nemecko a Taliansko, ktoré spolu predstavovali 75 % spotreby v Únii v roku 2011, bol pokles priemerných predajných cien výraznejší než zníženie výkupných cien v období prešetrovania. Po druhé, zo zhromaždených dôkazov vyplýva, že v prípade niektorých krajín, ako je napr. Taliansko, bolo výrobné odvetvie Únie nútené výrazne znížiť ceny, a to aj napriek kontextu veľmi štedrých výkupných cien. V období prešetrovania bolo výrobné odvetvie Únie nútené predávať za nižšie ceny ako boli výrobné náklady, čo spôsobila najmä skutočnosť, že čínski vyvážajúci výrobcovia pokrývali 80 % spotreby Únie a teda mali moc ovplyvniť mechanizmus tvorby cien.
(641)
Pri prešetrovaní sa ďalej zistilo, že do roku 2011 boli investície do slnečnej energie vďaka vyšším výkupným cenám spolu s poklesom cien modulov v Únii mimoriadne príťažlivé a investori dosahovali veľmi vysokú návratnosť. Výsledkom bol vysoký objem investícií a následne vysoký dopyt po solárnych paneloch. V dôsledku zvýšeného dopytu sa výrazne zvýšil celkový objem vyplatených výkupných cien a väčšina členských štátov upravila existujúce schémy výkupných cien smerom nadol, aby sa okrem iného predišlo zvýšeniu nákladov na elektrickú energiu. Z toho vyplýva, že zníženie výkupných cien mohlo byť takisto výsledkom znižovania cien, a nie naopak. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(642)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že odôvodnenie 640, podľa ktorého je náročné posúdiť dopyt za celú Úniu, si protirečí s odôvodnením 608, v ktorom sa uvádza, že analýza príčinnej súvislosti za jednotlivé členské štáty by nepriniesla zmysluplné výsledky. V tejto súvislosti sa spresňuje, že posúdenie vykonané tak, ako sa uvádza v odôvodnení 640, odkazuje na náročnosť vytvorenia všeobecného obrazu o vývoji výkupných cien za celú Úniu, a nie na dopyt v Únii, ako tvrdí zainteresovaná strana. Z uvedeného vyplýva, že tieto dve odôvodnenia si neprotirečia, a preto sa toto tvrdenie zamietlo.
(643)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že dokonca aj v kontexte vysokých výkupných cien sa ceny modulov môžu výrazne znížiť z dôvodu technického vývoja, úspor z rozsahu, zníženia nákladov a rastúcej celosvetovej výrobnej kapacity. V súvislosti s týmto tvrdením sa poznamenáva, že zo zozbieraných dôkazov vyplýva, že talianski výrobcovia museli znížiť svoje ceny pod výrobné náklady, a to aj napriek tomu, že výkupné ceny boli vysoké. Uvedené faktory síce môžu skutočne ovplyvniť priemerné náklady, nevysvetľujú však, prečo výrobcovia z Únie museli znížiť svoje ceny pod výrobné náklady. Preto sa dospelo k záveru, že stlačenie cien na neudržateľné úrovne bolo spôsobené najmä subvencovaným dovozom z ČĽR, a toto tvrdenie sa zamietlo.
(644)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana tvrdila, že závery vyvodené v odôvodnení 641, podľa ktorých zníženie výkupných cien mohlo byť tiež výsledkom znížených cien a nie naopak, nie sú podložené žiadnymi dôkazmi.
(645)
Poznamenáva sa, že závery vyvodené v odôvodnení 641 boli založené na informáciách dostupných počas prešetrovania a uvedený scenár sa skutočne považoval za opodstatnený vzhľadom na okolnosti na tomto špecifickom trhu. Toto tvrdenie bolo preto zamietnuté.
(646)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna strana nesúhlasila so záverom, že tlak na znižovanie cien, ktorý pociťovali výrobcovia z Únie, spôsobil najmä subvencovaný dovoz, a tvrdila, že naopak práve zníženie výkupných cien prinútilo výrobcov z Únie znížiť svoje ceny. Tá istá strana opätovne tvrdila, že keď sa znížili výkupné ceny, ceny fotovoltických systémov sa znížili v súlade so znížením výkupných cien, aby sa nezvýšili náklady navrhovateľov projektov, čo v konečnom dôsledku spôsobilo cenový tlak na výrobcov z Únie.
(647)
Keďže tieto tvrdenia sa nepodložili žiadnymi nezvratnými dôkazmi, Komisia trvala na svojej analýze a záveroch uvedených v odôvodneniach 640 až 641.
(648)
Tá istá strana tvrdila, že trhy sa odvíjajú od výkupných cien, a poskytla informácie, ktoré ukazujú počet fotovoltických zariadení v Spojenom kráľovstve v rokoch 2012 a 2013. Informácie poskytnuté tohto stranou mali formu publikácie vlády Spojeného kráľovstva, ktorá sa zakladá na týždňových údajoch o registráciách v centrálnom registri výkupných cien Spojeného kráľovstva. Poznamenáva sa, že tieto informácie sa vzťahujú zväčša na obdobie mimo obdobia prešetrovania a vzťahujú sa len na jeden členský štát, zatiaľ čo toto prešetrovanie sa sústreďovalo na situáciu celého trhu Únie. V každom prípade sa nepopiera, že úroveň výkupných cien má vplyv na dopyt, keďže ziskovosť investícií v miestach s menším podielom slnečného žiarenia závisí od úrovne výkupných cien. Avšak ak by zainteresované strany chceli dokázať, že úroveň, na ktorej boli výkupné ceny nastavené v období prešetrovania, spôsobila ujmu, museli by tiež dokázať, že zvýšenie cien výrobcov z Únie na úroveň nespôsobujúcu ujmu by bolo znamenalo, že výrobcovia z Únie by neboli bývali schopní predávať príslušný výrobok, pretože investície do fotovoltických systémov by na týchto cenových úrovniach neboli rentabilné. Žiadne takéto dôkazy neboli poskytnuté. Tento argument sa preto zamietol.
(649)
Viaceré strany tvrdili, že v kontexte nízkych výkupných cien boli investície do fotovoltických projektov ekonomicky životaschopné len vtedy, keď sa použili solárne panely za nižšie ceny dovezené z ČĽR. Preto sa tvrdilo, že zníženie výkupných cien spôsobilo značnú ujmu výrobnému odvetviu Únie. Ďalšia strana tvrdila, že úroveň výkupných cien má vplyv na mechanizmus tvorby cien v prípade modulov.
(650)
Treba poznamenať, že náklady na modul, pri ktorých bude projekt stále ekonomicky životaschopný, sa mezi členskými štátmi alebo medzi regiónmi líšia v závislosti od viacerých faktorov, ako sú výkupné ceny, iné regulačné stimuly, miera slnečného žiarenia, ceny konvenčnej elektriny atď. Okrem toho sa pri prešetrovaní zistilo, že súčasné zariadenia sú čím ďalej tým menej závislé od výkupných cien, pretože bola pravdepodobne dosiahnutá parita fotovoltickej siete v prípade niektorých typov zariadení v niekoľkých regiónoch v Európe, ako je veľká časť Talianska, Španielsko, Portugalsko, južné Francúzsko a Grécko. Na základe týchto skutočností sa tvrdenia v tejto súvislosti zamietli.
(651)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že Komisia neprešetrila, či výrobné odvetvie Únie dostatočne predvídalo náhle zrušenie alebo zníženie vládnych podporných schém. Na podporu tohto tvrdenia sa nepredložili žiadne argumenty. Treba však poznamenať, že na základe zistených dôkazov zo žiadnych informácií nevyplýva, že by Únia reagovala neprimerane na signály z trhu (t. j. vývoj spotreby) či ďalšie dostupné informácie (t. j. obmedzenie schém podpory). Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(652)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že zníženie výkupných cien spôsobilo pokles predaja výrobného odvetvia Únie z toho dôvodu, že investície boli rentabilné len za prijateľné čínske ceny. Zo zistených dôkazov v skutočnosti vyplýva iba mierny pokles predaja výrobného odvetvia Únie v období prešetrovania, na rozdiel od toho, čo by sa očakávalo, ak by fotovoltické projekty boli realizovateľné len s čínskymi modulmi. Naopak, predaj modulov výrobného odvetvia Únie sa do roku 2011 zvyšoval a potom sa v období prešetrovania mierne znížil, a teda nasledoval rovnaký trend ako v prípade spotreby. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(653)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že výrobné odvetvie Únie bolo vzhľadom na zníženie výkupných cien nútené znížiť svoje ceny, aby udržalo záujem investorov o fotovoltické energiu a aby sa zachoval rozvíjajúci sa dopyt a rast.
(654)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že výrobné odvetvie Únie bolo nútené znížiť svoje ceny najmä z dôvodu tlaku subvencovaného dovozu, a nie z dôvodu zníženia výkupných cien. Potvrdzuje to aj skutočnosť, že najväčšie zníženie cien výrobného odvetvia Únie sa zaznamenalo v období rokov 2010 až 2011, teda pred hlavným znížením výkupných cien. Z dôvodu zvýšenia subvencovaného dovozu z ČĽR, prostredníctvom ktorého sa značne podhodnotili ceny výrobného odvetvia Únie, však bolo výrobné odvetvie Únie nútené znižovať svoje ceny na čoraz nižšiu úroveň. Na základe týchto skutočností sa toto tvrdenie zamietlo.
(655)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že zistenia uvedené v odôvodnení 174 a 175 dočasného antidumpingového nariadenia, podľa ktorých zmeny výkupných cien nenarušili príčinnú súvislosť, nemajú žiadne vecné ani právne opodstatnenie a nie sú zlučiteľné s článkom 8 ods. 5 základného nariadenia, pretože Komisia neposúdila úroveň ujmy spôsobenú znížením výkupných cien a pretože vychádzala z toho, že výrazný pokles cien výrobného odvetvia Únie bol spôsobený len subvencovaným dovozom z Číny. Tá istá strana tvrdila, že zníženie cien modulov a článkov bolo celosvetovým javom a nebolo spôsobené tlakom čínskeho dovozu.
(656)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že Komisia neposúdila úroveň ujmy, ktorú spôsobilo zníženie výkupných cien, odkazuje sa na odôvodnenia 628 a 629, ako aj na odôvodnenia 640 a 641, v ktorých Komisia dospela k záveru, že zníženie dopytu ani vplyv výkupných cien na ceny Únie neboli také, aby narušili príčinnú súvislosť medzi ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a subvencovaným dovozom z ČĽR, bez ohľadu na to, či a do akej miery ich pravdepodobne mohlo spôsobiť zníženie výkupných cien. Tvrdenie, podľa ktorého zistenia Komisie neboli vecne opodstatnené, sa preto zamieta. Pokiaľ ide o tvrdenie, že zníženie cien modulov a článkov bolo celosvetovým javom, odkazuje sa na odôvodnenia 619 až 621, v ktorých sa posudzujú objemy dovozu a ceny dovozu z iných krajín ako je ČĽR do Únie. V prípade modulov a článkov síce skutočne jestvoval celosvetový trend znižovania cien, avšak subvencované ceny dovozu z ČĽR prehĺbili tento klesajúci trend na stratové úrovne. Na základe uvedených skutočností sa preto toto tvrdenie zamietlo.
(657)
V stručnosti, výkupné ceny sú dôležitým faktorom vývoja fotovoltického trhu v Únii a ich existencia mala vplyv na vývoj spotreby výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že spotreba sa napriek významnému zníženiu výkupných cien výrazne neznížila. Pri prešetrovaní sa ďalej zistilo, že hlavným dôvodom zníženia cien v Únii nebolo zníženie výkupných cien. Preto sa dospelo k záveru, že vývoj výkupných cien nebol taký, aby narušil príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
5.3.5. Ďalšia finančná podpora poskytnutá výrobnému odvetviu Únie
(658)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobilo zníženie finančnej podpory poskytnutej výrobnému odvetviu Únie. Toto tvrdenie je podložené informáciou o dotáciách poskytnutých jednému z výrobcov z Únie pred posudzovaným obdobím (v období rokov 2003 - 2006).
(659)
Predložený dôkaz neodhalil žiadnu súvislosť medzi značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a akoukoľvek údajnou dotáciou, ktorú dostal jeden z výrobcov z Únie v období pred posudzovaným obdobím. Okrem toho sa zdá, že táto informácia nie je relevantná, keďže sa týka obdobia pred posudzovaným obdobím. Preto nemožno stanoviť súvislosť medzi akoukoľvek údajnou dotáciou výrobnému odvetviu Únie a značnou ujmou, ktorú toto odvetvie utrpelo. Na základe tejto skutočnosti sa tento argument zamietol.
5.3.6. Nadmerná kapacita
(660)
Tvrdilo sa, že príčinou značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, bola nadmerná kapacita na trhu Únie a vo všeobecnosti na svetovom trhu. Takisto sa tvrdilo, že nadmerná kapacita na svetovom trhu spôsobila konsolidáciu výrobného odvetvia Únie, ktorá v súčasnosti prebieha, a že akákoľvek utrpená ujma bola výsledkom príliš veľkého počtu výrobných zariadení. Okrem toho niektoré zainteresované strany tvrdili, že značná ujma, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, súvisí s nadmerným rozšírením kapacity výrobného odvetvia Únie, ktorú si odvetvie spôsobilo vlastným zavinením. Na druhej strane niektoré zainteresované strany tvrdili, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila skutočnosť, že výrobné odvetvie Únie nerealizovalo nevyhnutné investície do rozšírenia kapacít.
(661)
Hoci výrobné odvetvie Únie zvýšilo svoju výrobnú kapacitu, jeho celkový objem výroby nepokrýval zvyšujúcu sa úroveň spotreby na trhu v Únii v posudzovanom období. Zvýšenie výrobnej kapacity výrobného odvetvia Únie preto bolo primerané a prispôsobilo sa vývoju na trhu, t. j. zvýšenej spotrebe. Preto ho nemožno považovať za príčinu utrpenej ujmy.
(662)
Na základe toho sa pri prešetrovaní takisto nepotvrdil argument, že výrobné odvetvie Únie neinvestovalo do rozšírenia kapacity. Naopak, ako sa uvádza v predchádzajúcej časti, výrobné odvetvie Únie v posudzovanom období postupne zvyšovalo kapacitu a v posudzovanom období malo k dispozícii nadmernú kapacitu, čo znamená, že bolo schopné pokryť dodatočný dopyt. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
(663)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že všetky subjekty na trhu vrátane hospodárskych subjektov z odbytovej aj dodávateľskej oblasti sa nachádzali v ťažkej situácii, ktorú spôsobila nadmerná kapacita na svetovom trhu a následná zmena trhu. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, sa stal komoditou, ktorej cenu už nemôžu stanoviť jednotliví výrobcovia, ale ceny podliehajú celosvetovému dopytu a ponuke. Tvrdilo sa, že značnú ujmu výrobnému odvetviu Únie spôsobil nie subvencovaný dovoz, ale práve táto situácia.
(664)
Pri prešetrovaní sa potvrdila existencia nadmernej kapacity na svetovom trhu, ktorej pôvod je najmä v ČĽR. Zmena trhu, ktorá mala údajne viesť k tomu, že výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, sa stal komoditou, by neodôvodňovala nespravodlivé cenové správanie a nekalé obchodné praktiky. V tejto súvislosti treba poznamenať, že výrobné odvetvie Únie vyrába a predáva výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, už viac ako 20 rokov, kým výrobné odvetvie ČĽR vyrábajúce príslušný výrobok vzniklo len nedávno (približne v polovici minulého desaťročia), a to najmä na základe atraktívnosti výkupných cien a ostatných politických stimulov v Únii a následného zvýšenia dopytu. Na základe týchto skutočnosti sa tieto argumenty zamietli.
(665)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že nadmerná kapacita viedla k racionalizácii cien. V tejto súvislosti treba poznamenať, že na jednej strane nadmerná kapacita viedla v skutočnosti k tzv. pretekom ku dnu a k zníženiu cien výrobného odvetvia Únie, ktoré bolo v priemere väčšie než zníženie výrobných nákladov. Na druhej strane zvýšenie kapacity vo výrobnom odvetví Únie nasledovalo vývoj na trhu a považovalo sa za primerané. Okrem toho zvýšenie výrobnej kapacity článkov bolo na nižšej úrovni ako v prípade modulov. Vzhľadom na to sa toto tvrdenie v tejto súvislosti muselo zamietnuť.
(666)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila skutočnosť, že výrobné odvetvie Únie sa zameralo len na špecializované investície a nerealizovalo nevyhnutné investície zamerané na rozšírenie kapacít a zníženie nákladov. Ani toto tvrdenie nebolo možné potvrdiť na základe zistení prešetrovania, z ktorých vyplynulo, že výrobné odvetvie Únie v posudzovanom období svoju výrobnú kapacitu a efektívnosť zvýšilo. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(667)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že výrobné odvetvie Únie zvýšilo svoju výrobnú kapacitu napriek tomu, že miera využitia kapacity už bola malá, a teda si spôsobilo ujmu vlastným zavinením. Toto tvrdenie však vychádzalo z porovnania trendu investícií výrobcov z Únie zaradených do vzorky a trendu využitia kapacity celkového výrobného odvetvia EÚ, čo nie je vhodným porovnávacím východiskom. Z prešetrovania tiež vyplynulo, že výrobné odvetvie Únie nerozšírilo svoju výrobnú kapacitu v takej miere, ktorá by presahovala vývoj spotreby v Únii, a preto sa tento argument zamietol.
(668)
Zo zhromaždených dôkazov ďalej vyplýva, že výrobné odvetvie Únie mohlo investovaním do nového strojového vybavenia znížiť svoje výrobné náklady a zlepšiť si konkurencieschopnosť. Na základe uvedených skutočností sa musel tento argument zamietnuť.
(669)
Po konečnom sprístupnení informácií niektoré zainteresované strany spochybňovali, či bolo rozšírenie kapacity výrobného odvetvia Únie opodstatnené a či sa odvíjalo od vývoja na trhu, a predovšetkým od vývoja spotreby v Únii. V prípade modulov sa však výrobná kapacita zvýšila o 106 %, zatiaľ čo spotreba v Únii sa v období prešetrovania zvýšila o 221 %, t. j. viac než dvojnásobne. Podobne v prípade článkov sa výrobná kapacita zvýšila o 39 %, zatiaľ čo spotreba v Únii sa v posudzovanom období zvýšila o 87 %. Z uvedeného vyplýva, že zvýšenie kapacity bolo podstatne nižšie než zvýšenie spotreby, nemôže sa teda považovať za neopodstatnené vzhľadom na to, že v Únii nikdy nebola nadmerná kapacita. Analýza opodstatnenosti rozšírenia kapacít by sa navyše nemala zakladať na ročnej analýze, ale mala by zohľadňovať trend počas celého posudzovaného obdobia. Zvýšenie kapacity je zväčša plnohodnotne prevádzkyschopné až po určitom čase od investície a izolovaná jednoročná analýza môže viesť k vytvoreniu skresleného obrazu. Tento argument sa preto zamietol.
5.3.7. Vplyv cien surovín
(670)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že značná ujma, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, súvisí s vývojom cien polykryštalického kremíka, hlavnej suroviny na výrobu doštičiek. Tvrdilo sa, že výrobné odvetvie Únie uzatvorilo dlhodobé zmluvy o dodávkach za pevne stanovené ceny, a preto nemohlo v posudzovanom období profitovať zo zníženia cien polykryštalického kremíka.
(671)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že aj keď výrobné odvetvie Únie uzatvorilo v súvislosti s poly kryštalickým kremíkom dlhodobé zmluvy, podmienky týchto zmlúv boli väčšinou znovu prerokované na základe vývoja cien polykryštalického kremíka a zmluvné ceny dosiahli úroveň podobnú alebo v niektorých prípadoch nižšiu než ceny na spotovom trhu.
(672)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že výrobné odvetvie Únie alebo aspoň jeho časť nemohlo v posudzovanom období profitovať zo zníženia cien polykryštalického kremíka pre dlhodobé zmluvy o dodávke surovín. Tieto strany tvrdili, že výsledkom opätovného prerokovania alebo ukončenia dlhodobých zmlúv o dodávkach polykryštalického kremíka a/alebo doštičiek boli pokuty. Na podloženie tohto tvrdenia tieto strany predložili novinové články, ktoré informovali o tom, že niektorí výrobcovia v Únii čelia súdnym sporom alebo ukončili zmluvy. Niektoré strany predložili informácie, ktoré údajne potvrdzujú, že dlhodobé zmluvy nebolo možné opätovne prerokovať.
(673)
Polykryštalický kremík je hlavnou surovinou pre výrobcov doštičiek. Pri prešetrovaní sa zistilo, že v roku 2008 sa ceny polykryštalického kremíka zvýšili, pričom dosiahli vrchol približne 500 USD/kg, v roku 2009 sa však opäť znížili, pričom na konci roku 2009 dosahovali asi 50 - 55 USD/kg, a v roku 2010 a na začiatku roku 2011 sa zaznamenal len mierne vzostupný trend. V období prešetrovania sa ceny výrazne prepadli až na 30 USD/kg (vedecké a politické správy SVC, správa o stave fotovoltického priemyslu v roku 2012). Treba poznamenať, že vplyv cien polykryštalického kremíka na výrobné odvetvie Únie bol skôr nepodstatný, keďže akýkoľvek vplyv na výrobné náklady článkov a modulov sa zmiernil v rámci hodnotového reťazca. Okrem toho sa uvedené novinové články vzťahovali na vývoj po období prešetrovania, ktorý nemal vplyv na situáciu predmetného výrobného odvetvia Únie v období prešetrovania, a preto ich nie je možné zohľadniť. Je možné potvrdiť, že výrobné odvetvie Únie mohlo prerokovať ceny v dlhodobých zmluvách, ako aj zmluvné pokuty súvisiace s týmito dlhodobými zmluvami.
(674)
Jedna zainteresovaná strana ďalej tvrdila, že stačí, aby dlhodobé zmluvy ovplyvnili len niektorých výrobcov z Únie a že situácia celkového výrobného odvetvia Únie nie je podstatná. Tvrdila, že vyššie náklady nemusia mať rovnaký vplyv na všetky hospodárske subjekty. V tomto tvrdení sa nezohľadňuje, že celkovo sa v rámci výrobného odvetvia Únie v mnohých prípadoch nezistili vyššie priemerné ceny polykryštalického kremíka než trhové ceny alebo než spotové ceny, a preto sa usúdilo, že nie je podstatné, či majú vyššie ceny rovnaký vplyv na všetky hospodárske subjekty alebo len na niektoré z nich. Tento argument sa preto zamietol.
(675)
Ďalšia zainteresovaná strana požiadala Komisiu, aby oddelila, odlíšila a kvantifikovala vplyv každého faktora, ktorý mal vplyv na situáciu výrobného odvetvia Únie; predovšetkým by sa mal osobitne posúdiť vplyv výrazného prepadu cien polykryštalického kremíka. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že zníženie predajných cien bolo spôsobené skôr znížením cien polykryštalického kremíka, a nie cenovým tlakom čínskeho dovozu. Priemerné predajné ceny výrobného odvetvia Únie sa znížili oveľa viac, než sa znížili priemerné výrobné náklady, na ktoré mohol mať vplyv pokles cien suroviny. Tento argument sa preto zamietol.
(676)
Po konečnom sprístupnení informácií niektoré zainteresované strany opätovne tvrdili, že vplyv zníženia cien polykryštalického kremíka na náklady výrobného odvetvia sa v hodnotovom reťazci neobmedzil ani neoslabil, ako sa skonštatovalo pri prešetrovaní. Avšak ako sa už uviedlo v odôvodnení 255, polykryštalický kremík je hlavnou surovinou pre výrobcov doštičiek, a teda akýkoľvek vplyv na výrobné náklady článkov a modulov sa v rámci hodnotového reťazca oslabil. Zainteresované strany neposkytli žiadne dôkazy, ktoré by zmenšili význam tohto zistenia. Z prešetrenia navyše vyplynulo, že zníženie cien polykryštalického kremíka v posudzovanom období sa odrazilo v priemerných výrobných nákladoch na články a moduly výrobného odvetvia Únie, ktoré sa znížili v podobnej miere ako ceny polykryštalického kremíka. Jedna zainteresovaná strana spochybnila vplyv údajných pokút, ktoré výrobné odvetvie Únie muselo zaplatiť z dôvodu prerokovania dodávateľských zmlúv. V tejto súvislosti nemožno vylúčiť, že niektorí výrobcovia museli v posudzovanom období zaplatiť pokuty za zrušenie zmlúv o dodávke doštičiek. Avšak Komisia nenašla žiadne dôkazy, že by tieto pokuty mohli mať vplyv na situáciu celého výrobného odvetvia Únie alebo že by boli reprezentatívne. Takéto dôkazy neposkytla ani daná zainteresovaná strana. Hoci preto nemožno úplne vylúčiť, že pokuty mohli mať určitý negatívny vplyv na obmedzený počet výrobcov z Únie, celkový vplyv na výrobné odvetvie Únie je prinajlepšom okrajový, a teda nemohol narušiť príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo celé výrobné odvetvie Únie. Tieto argumenty sa museli preto zamietnuť.
(677)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že zníženie predajných cien výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, v Únii bolo sčasti spôsobené znížením cien polykryštalického kremíka. V tejto súvislosti však treba poznamenať, že pri prešetrovaní sa preukázalo, že dovoz z ČĽR bol subvencovaný a podstatne podhodnocoval ceny výrobného odvetvia Únie. Zníženie cien teda presahuje zníženie výrobných nákladov, ktoré možno vysvetliť znížením cien suroviny. Ak bolo zníženie cien spôsobené len znížením cien suroviny, výrobné odvetvie Únie by nebolo nútené znížiť svoje predajné ceny pod svoje výrobné náklady. Toto tvrdenie sa preto muselo zamietnuť.
(678)
Iná zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že súdny spor jedného výrobcu z Únie po období prešetrovania mohol mať vplyv na situáciu najmenej tohto výrobcu z Únie už v období prešetrovania. Táto strana však nevysvetlila, ako a v akej miere táto udalosť, ktorá sa prihodila po období prešetrovania, mohla mať vplyv na situáciu výrobcu v období prešetrovania. Ani pri prešetrovaní sa nezistili žiadne dôkazy dosvedčujúce takýto vplyv. Toto tvrdenie sa preto muselo zamietnuť.
(679)
Tá istá zainteresovaná strana ďalej spochybnila uvedené zistenia, pretože sa údajne nepredložili žiadne dôkazy. Avšak zistenia prešetrovania sa zakladali na faktoch a nesporných dôkazoch, ktorých znenie s utajením dôverných informácií sa poskytlo všetkým zainteresovaným stranám.
(680)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že aj keď niektorí konkrétni výrobcovia z Únie mohli byť ovplyvnení týmito dlhodobými zmluvami, výrobné odvetvie Únie celkove nezaznamenalo nepriaznivý vplyv týchto dlhodobých zmlúv a mohlo v plnej miere využiť zníženie cien suroviny. Dlhodobé zmluvy preto nenarušili príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
5.3.8. Ujma spôsobená vlastným zavinením: vplyv automatizácie, veľkosti, úspor z rozsahu, konsolidácie, inovácie, nákladovej efektívnosti
(681)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila vysoká úroveň automatizácie výrobného procesu. Tvrdilo sa, že malí výrobcovia boli v porovnaní s väčšími, vertikálne integrovanými výrobcami znevýhodnení, a preto žiadnu ujmu, ktorú títo malí výrobcovia utrpeli, nemožno pripísať subvencovanému dovozu. V tejto súvislosti sa takisto tvrdilo, že vo všeobecnosti rozsah výrobného odvetvia Únie bol v každom prípade malý, a preto toto výrobné odvetvie nemohlo mať prospech z úspor z rozsahu.
(682)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že aj malí výrobcovia na trhu v Únii mali vysokú úroveň automatizácie v rámci svojich výrobných postupov, čo malo pozitívny vplyv na ich výrobné náklady. Väčšina výrobcov z Únie sa špecializuje na jednu časť výrobného procesu (články alebo moduly) a na základe tejto špecializácie sa zvýšila ich konkurencieschopnosť v súvislosti s konkrétnym druhom výrobku, ktorý vyrábajú. Argument, že ujmu výrobnému odvetviu Únie spôsobil vplyv vysokej úrovne automatizácie, sa preto musel zamietnuť.
(683)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že cenový tlak viedol ku konsolidácii výrobného odvetvia Únie a čínskeho výrobného odvetvia a že práve táto konsolidácia spôsobila značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že konsolidácia bola skôr dôsledkom subvencovaného dovozu a nekalých obchodných praktík. Okrem toho táto strana neposkytla žiadne dôkazy toho, v akom rozsahu mohol proces konsolidácie spôsobiť značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(684)
Okrem toho sa tvrdilo, že vzniknutú ujmu spôsobila nedostatočná vertikálna integrácia výrobného odvetvia Únie. Vo všeobecnosti by mali mať vertikálne integrovaní výrobcovia za normálnych trhových podmienok väčšiu bezpečnosť, pokiaľ ide o ich dodávateľský reťazec. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že tá časť výrobného odvetvia Únie, ktorá bola vertikálne integrovaná, nemohla v plnej miere využiť výhodu vertikálnej integrácie, keďže cenový tlak subvencovaného dovozu bol mimoriadne veľký. Okrem toho výrobné odvetvie Únie ani vertikálne integrovaní výrobcovia z Únie nemohli z dôvodu subvencovaného dovozu úplne využiť vysokú mieru využitia kapacity na dosiahnutie úspor z rozsahu. Okrem toho sa pri prešetrovaní nezistila žiadna korelácia medzi vertikálnou integráciou a vyššou mierou ziskovosti, keďže táto korelácia bola pozmenená z dôvodu veľkého cenového tlaku.
(685)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že vo výrobnému odvetviu Únie chýbali technické inovácie, ako aj investície do nových technológií. Pri prešetrovaní sa však nezistil žiadny faktický dôkaz podporujúci tieto tvrdenia. Naopak, pri prešetrovaní sa zistilo, že väčšina investícií výrobného odvetvia Únie bola určená na nové strojové zariadenia a výskum a vývoj a že z hľadiska technológií neexistujú medzi výrobkami v celosvetovom meradle podstatné rozdiely.
(686)
Okrem toho jedna zainteresovaná strana tvrdila, že značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila nedostatočná realizácia projektov (neúspešné projekty). V tejto súvislosti treba poznamenať, že tento argument nebol opodstatnený. Okrem toho by sa každý neúspešný projekt mohol považovať skôr za dôsledok subvencovaného dovozu. Tento argument sa preto musel zamietnuť.
(687)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že výrobné odvetvie Únie nebolo schopné včas racionalizovať svoje náklady s cieľom reagovať na vývoj na svetovom trhu. Ďalšie strany tvrdili, že náklady práce a režijné náklady sú v Únii vyššie než v ČĽR.
(688)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že výrobné náklady výrobného odvetvia Únie sa v posudzovanom období nepretržite znižovali. Produktivita sa v prípade modulov a článkov zvýšila. Ako sa uvádza v predchádzajúcej časti, výrobné odvetvie Únie nedokázalo profitovať zo zníženia nákladov, a to z dôvodu prudkého zvýšenia subvencovaného dovozu z ČĽR a následného značného cenového tlaku na trh Únie.
(689)
Poznamenáva sa, že vyvážajúci výrobcovia v ČĽR nemajú žiadnu porovnateľnú výhodu, pokiaľ ide o suroviny (polykryštalický kremík) a používané zariadenia, keďže tieto sa väčšinou dovážajú z Únie. Náklady práce a režijné náklady po odpísaní predstavovali v období prešetrovania v priemere menej než 10 % celkových nákladov na modul a nepovažujú sa za prvok zohrávajúci významnú úlohu. Náklady na elektrickú energiu predstavovali v období prešetrovania v priemere menej než 1 % celkových nákladov na modul a nepovažujú sa za prvok zohrávajúci významnú úlohu. Okrem toho tvrdenie, že Číňania používali najnovšie zariadenia, nebolo opodstatnené.
(690)
Okrem toho sa tvrdilo, že niektorí výrobcovia z Únie odoberali články a/alebo moduly z príslušnej krajiny a tieto výrobky ďalej predávali na trhu Únie ako svoje vlastné. Ujma vyplývajúca z takýchto transakcií by sa nemala pripisovať subvencovanému dovozu. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že dovoz príslušného výrobku uskutočňovaný výrobným odvetvím Únie mal doplnkový charakter a jeho objem bol limitovaný v porovnaní s celkovou výrobou v Únii, a preto vplyv tohto dovozu, ak vôbec nejaký vznikol, by bol len okrajový a nemohol by sa považovať za prvok narúšajúci príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(691)
Výrobné odvetvie Únie preto muselo vyvinúť značné úsilie o racionalizáciu svojich výrobných nákladov s cieľom prispôsobiť sa klesajúcim cenám dovozu z ČĽR. Napriek úsiliu výrobného odvetvia Únie sa racionalizácia nákladov nemohla odzrkadliť v predajných cenách z dôvodu značného cenového podhodnotenia spôsobeného subvencovaným dovozom.
(692)
Určité zainteresované strany tvrdili, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili nedostatočné úspory z rozsahu v rámci výrobného priemyslu Únie. Tvrdilo sa, že malí výrobcovia boli v porovnaní s väčšími vertikálne integrovanými výrobcami znevýhodnení, a preto žiadnu ujmu, ktorú títo výrobcovia utrpeli, nemožno pripísať subvencovanému dovozu. Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že automatizácia výrobných postupov je nákladná, a preto sú úspory z rozsahu o to dôležitejšie pri znižovaní nákladov.
(693)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že výrobné odvetvie Únie ani väčší a vertikálne integrovaní výrobcovia z Únie nemohli z dôvodu subvencovaného dovozu úplne využiť vysokú mieru využitia kapacity na dosiahnutie úspor z rozsahu. V každom prípade sa pri prešetrovaní nezistila žiadna korelácia medzi vertikálnou integráciou a vyššou mierou ziskovosti, keďže túto koreláciu pozmenil veľký cenový tlak subvencovaného dovozu. Pri prešetrovaní sa zistilo, že už nebolo možné profitovať z úspor z rozsahu na trhu, kde bola miera využitia kapacity nízka, čo platilo aj pre čínskych výrobcov. Preto sa tieto argumenty zamietli.
(694)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že investori a banky by nefinancovali projekty, ak je výrobca modulov príliš malý, keďže veľkí výrobcovia poskytujú lepšie záruky a sú pre banky atraktívnejší. Inými slovami, investori a banky nie sú ochotní financovať fotovoltické projekty, v ktorých sa používajú moduly vyrobené v Únii. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že akékoľvek možné preferencie investorov a bánk financovať čínskych výrobcov, ktorí majú väčšie výrobné kapacity, je výsledkom narušenia, ktoré na trhu Únie vytvoril subvencovaný dovoz. Ako sa uvádza v predchádzajúcom texte, veľkosť výrobných liniek nezohráva žiadnu úlohu, ak je miera využitia kapacity nízka. Tento argument sa preto zamieta.
(695)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že výrobné odvetvie Únie malo nevýhodnú štruktúru nákladov v porovnaní s čínskymi konkurentmi, keďže čínski výrobcovia mali nižšie náklady práce, náklady na elektrickú energiu a náklady na odpisy, a okrem toho mali najnovšie zariadenia. Daná zainteresovaná strana však nedokázala predložiť žiadne nové informácie ani podporné dôkazy, ktoré by mohli vyvrátiť zistenia tohto prešetrovania v tomto ohľade. Na konkrétne tvrdenie, že čínski výrobcovia používali najnovšie zariadenia, sa reagovalo zisteniami v odôvodnení 203 dočasného antidumpingového nariadenia, v ktorom sa uvádza, že vyvážajúci výrobcovia v ČĽR nemajú porovnateľnú výhodu, a to najmä preto, že zariadenia sa dovážajú z Únie. Uvedené tvrdenia sa preto zamietli.
(696)
Ďalšia strana tvrdila, že Číňania mali porovnateľnú výhodu v súvislosti s cenami polykryštalického kremíka a úsporami z rozsahu, ktoré spôsobili nižšie náklady na strojové zariadenia. Táto strana neposkytla v tejto súvislosti žiadne nové informácie ani podporné dôkazy. Tvrdenie tejto strany sa preto muselo zamietnuť.
(697)
Okrem toho jedna zainteresovaná strana tvrdila, že niektorí výrobcovia z Únie odoberali články a/alebo moduly z príslušnej krajiny a tieto výrobky ďalej predávali na trhu Únie ako svoje vlastné. Požiadala, aby sa ujma vyplývajúca z takýchto transakcií nepripisovala subvencovanému dovozu. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že výrobné odvetvie Únie dovážalo príslušný výrobok doplnkovo a v obmedzenom objeme v porovnaní s celkovou výrobou v Únii, a preto vplyv tohto dovozu, ak vôbec nejaký vznikol, by bol len okrajový a nemohol by sa považovať za prvok narúšajúci príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(698)
Jeden neprepojený dovozca tvrdil, že v analýze by sa mala zohľadniť skutočnosť, že počet zamestnancov sa zvýšil. V súvislosti s týmto tvrdením sa poznamenáva, že zamestnanosť v prípade modulov sa zvýšila v období rokov 2009 až 2011 a potom sa v období prešetrovania znížila. Zamestnanosť v prípade článkov sa zvýšila do roku 2010 a potom sa znížila v roku 2011 a v období prešetrovania sa ďalej znižovala. Ďalej sa poznamenáva, že v prípade modulov zamestnanosť nasledovala trend výroby v Únii. Keďže v prípade článkov sa počas celého obdobia zvyšovali trhové podiely čínskeho dovozu na úkor výrobného odvetvia Únie, výrobné odvetvie Únie nemohlo profitovať z narastajúcej spotreby, ako sa očakávalo. Zníženie zamestnanosti v roku 2011 a v období prešetrovania sa teda vzťahuje na spoločnosti, ktoré sa stali platobne neschopnými alebo ktoré zastavili výrobu článkov.
(699)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili malé a nedostatočné úspory z rozsahu. Ako sa už vysvetlilo v odôvodnení 682 tohto nariadenia a v odôvodneniach 195 - 196 dočasného antidumpingového nariadenia, dokonca ani na celosvetovom trhu už viac nemohla jestvovať veľkosť, a teda ani prospech z úspor s rozsahu, keďže miera využitia kapacít bola všeobecne nízka a na celom svete sa vyskytovala obrovská nadmerná kapacita. Toto tvrdenie sa preto muselo zamietnuť.
(700)
Tá istá zainteresovaná strana ďalej opätovne tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila neschopnosť výrobného odvetvia Únie dosiahnuť akékoľvek nákladové výhody. Táto strana tvrdila, že to spôsobila najmä skutočnosť, že väčšina výrobcov z Únie bola vertikálne integrovaná. Táto strana však neposkytla žiadne ďalšie informácie o tom, do akej miery mohla mať skutočnosť, že výrobcovia boli vertikálne integrovaní, negatívny vplyv na ich štruktúru nákladov. Toto tvrdenie sa preto muselo zamietnuť.
(701)
Na základe uvedených skutočností sa všetky uvedené argumenty museli zamietnuť.
5.3.9. Konkurencia tenkovrstvových fotovoltických výrobkov a ostatných fotovoltických technológií
(702)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobila konkurencia tenkovrstvových fotovoltických výrobkov a ostatných fotovoltických technológií, keďže tieto technológie sú vzájomne zameniteľné a majú rovnaké konečné použitie. Takisto sa tvrdilo, že tenkovrstvové výrobky konkurovali výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, najmä v prípade pozemných montáží a obchodných/priemyselných strešných montáží, ktoré predstavujú podstatnú časť celkového fotovoltického trhu v Únii.
(703)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že tenkovrstvové fotovoltické výrobky sa vyrábajú z iných surovín a nepoužívajú doštičky z kryštalického kremíka. Vo všeobecnosti majú omnoho nižšiu konverznú účinnosť a nižší výstup vo wattoch než moduly z kryštalického kremíka. Preto sa nemôžu používať vo vyhradených priestoroch, ako sú napríklad strechy, t. j. nie sú úplne zameniteľné s príslušným výrobkom. Pri prešetrovaní sa takisto zistilo, že hoci sú tenkovrstvové fotovoltické výrobky lacnejšie než výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, v posudzovanom období mali bezvýznamný trhový podiel z celkového trhu Únie so slnečnou energiou. Preto aj keď medzi tenkovrstvovými fotovoltickými výrobkami a príslušným výrobkom môže existovať určitá konkurencia, táto konkurencia sa považuje za limitovanú.
(704)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že konkurencia tenkovrstvových fotovoltických výrobkov mohla byť pravdepodobnou príčinou značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. V tejto súvislosti táto strana predložila informáciu, že trhový podiel tenkovrstvových fotovoltických výrobkov na celkovom trhu so slnečnou energiou v Nemecku bol v prevažnej časti obdobia prešetrovania podstatný a znížil sa až na začiatku roka 2012.
(705)
Prešetrovanie skutočne potvrdilo, že priemerné ceny tenkovrstvových fotovoltických výrobkov boli na nižších úrovniach než priemerné cenové úrovne výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania.
(706)
Ako sa však uvádza v odôvodnení 703, tenkovrstvové fotovoltické výrobky majú omnoho nižšiu konverznú účinnosť a nižší výstup vo wattoch než moduly z kryštalického kremíka, a preto prípadná konkurencia medzi týmito výrobkami nemohla prispieť k ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, keďže moduly na báze kryštalického kremíka sú prevládajúcou technológiou na trhu Únie so slnečnou energiou. V správe JRC o stave fotovoltického priemyslu v roku 2012 sa uvádza, že v dôsledku poklesu cien polykryštalického kremíka stratili tenkovrstvové výrobky v ostatných rokoch svoj trhový podiel v prospech modulov na báze kryštalického kremíka.
(707)
Na základe týchto skutočností sa tieto argumenty zamietli.
5.3.10. Finančná kríza a jej vplyv
(708)
Tvrdilo sa, že finančná kríza a hospodárska recesia majú negatívny vplyv na prístup výrobného odvetvia Únie k finančným prostriedkom, a teda boli príčinou ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(709)
Schopnosť výrobného odvetvia Únie získavať kapitál sa v posudzovanom období značne znížila. Keďže odvetvie slnečnej energie je kapitálovo náročné, schopnosť získavať kapitál je rozhodujúca. Hospodárska recesia mala na situáciu výrobného odvetvia Únie určitý vplyv. Pri prešetrovaní sa však zistilo, že napriek rastu trhu Únie v rokoch 2009 - 2011 sa situácia výrobného odvetvia Únie zhoršovala v dôsledku subvencovaného dovozu z ČĽR, na základe ktorého sa značne podhodnocovali predajné ceny výrobného odvetvia Únie. Preto sa dospelo k záveru, že zvýšením subvencovaného dovozu z ČĽR sa prípadné účinky finančnej krízy zhoršili a že obmedzený prístup k finančným prostriedkom bol z veľkej miery spôsobený nepriaznivým trhovým prostredím, situáciou a výhľadmi výrobného odvetvia Únie v dôsledku subvencovaného dovozu.
(710)
Ďalej sa skúmalo, či ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobilo to, že výrobné odvetvie Únie nehľadalo vhodné financovanie, kým bolo ziskové. Z prešetrovania vyplynulo, že napr. v roku 2010, keď bolo výrobné odvetvie ešte stále ziskové, úroveň investícii vzrástla v prípade modulov o 315 % v porovnaní s rokom 2009, zatiaľ čo v prípade článkov sa zvýšila o 10 %. Keďže fotovoltický priemysel je kapitálovo náročný, očakáva sa, že výrobné odvetvie Únie bude neustále hľadať vhodné financovanie, aby zlepšilo nákladovú efektívnosť a konkurovalo neférovému subvencovanému dovozu. Preto sa vyvodzuje záver, že nedostatočný prístup k financovaniu bol výsledkom narušenej situácie, a nie jej príčinou.
(711)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že škodlivý vplyv finančnej krízy by sa mal oddeliť a odlíšiť a nemal by sa pripisovať subvencovanému dovozu. Táto strana sa odvolávala na verejne dostupné informácie, z ktorých vyplýva, že najmenej jeden výrobca z Únie vnímal finančnú krízu ako hlavnú príčinu ujmy, ktorú utrpel. Toto prešetrovanie vo svojich zisteniach vychádza z konkrétnych údajov spoločností, ktoré idú výrazne nad rámec verejne dostupných vyhlásení konkrétnych spoločností. Verejne dostupné vyhlásenie, na ktoré sa odkazuje, preto nemôže oslabiť význam zistení, keďže napriek tomu, že finančná kríza do určitej miery ovplyvnila situáciu výrobného odvetvia Únie, nebola taká, aby mohla narušiť príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Preto sa toto tvrdenie muselo zamietnuť.
(712)
Ďalšia zainteresovaná strana tvrdila, že by sa mali zohľadniť rozdiely v prístupe k financovaniu medzi výrobným odvetvím Únie a čínskymi vyvážajúcimi výrobcami. Táto strana tvrdila, že nie subvencovaný dovoz, ale tento faktor patril medzi hlavné faktory, ktoré spôsobili značnú ujmu výrobnému odvetviu Únie. Zistilo sa však, že preferenčný prístup viacerých čínskych vyvážajúcich výrobcov k financovaniu deformoval trh a mohol byť tiež jedným z hlavných dôvodov umožňujúcich vyvážajúcim výrobcom vyvážať príslušný výrobok za subvencované ceny. Tento faktor teda nemôže narušiť príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(713)
Na základe týchto skutočností sa dospelo k záveru, že napriek tomu, že finančná kríza do určitej miery ovplyvnila situáciu výrobného odvetvia Únie, nebola taká, aby narušila príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Tieto tvrdenia sa preto zamietli.
5.3.11. Výkonnosť výrobného odvetvia Únie v oblasti vývozu
(714)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že predaj výrobného odvetvia Únie na vývoz sa v posudzovanom období výrazne znížil, a to v prípade modulov najmä v období rokov 2009 - 2011 a v prípade článkov v období od roku 2009 do prvého štvrťroka 2012, a že práve toto bolo príčinou značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(715)
Ako vyplýva z nasledujúcej tabuľky, objem vývozu modulov je napriek miernemu zníženiu v období prešetrovania naďalej značný a úrovne priemerných cien v období prešetrovania boli vyššie ako priemerné náklady na moduly v posudzovanom období. Táto skutočnosť preto nemohla spôsobiť ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Objem vývozu článkov predstavoval približne len 12 % celkového objemu výroby článkov. Napriek nízkym cenám v období prešetrovania mohla mať táto skutočnosť len obmedzený vplyv na situáciu výrobného odvetvia Únie. Vzhľadom na to sa tieto argumenty v tejto súvislosti museli zamietnuť.
Tabuľka 13-a
Moduly
2009
2010
2011
OP
Objem vývozu modulov v MW
989
1 279
1 157
1 148
Index (2009 = 100)
100
129
117
116
Priemerná vývozná cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
Index (2009 = 100)
100
76
59
49
Zdroj: Europressedienst
Tabuľka 13-b
Články
2009
2010
2011
OP
Objem vývozu článkov v MW
62
320
315
238
Index (2009 = 100)
100
516
508
384
Priemerná vývozná cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
Index (2009 = 100)
100
78
61
47
Zdroj: Europressedienst
(716)
Na základe uvedených skutočností sa zistilo, že vplyv vývoznej výkonnosti výrobného odvetvia Únie nebol taký, aby prispel k značnej ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. Preto sa argumenty strán v tejto súvislosti museli zamietnuť.
5.3.12. Objavenie ložísk bridlicového plynu v Európskej únii
(717)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobilo objavenie ložísk bridlicového plynu v Únii a že na základe perspektívy zvýšenia produkcie lacného bridlicového plynu v Únii sa znížili verejné a súkromné investície do projektov energie z obnoviteľných zdrojov energie.
(718)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že spotreba výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, sa v posudzovanom období značne zvýšila, ako sa už uviedlo v odôvodnení 509. Okrem toho prešetrovanie neodhalilo žiadne faktické dôkazy na podporu tvrdenia, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobilo objavenie ložísk bridlicového plynu v Európskej únii. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
5.3.13. Systém obchodovania s emisiami Európskej únie (EU ETS)
(719)
Tá istá strana tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili nízke investície do výroby slnečnej energie z dôvodu nízkych trhových cien emisných kreditov CO2 v rámci systému obchodovanie s emisiami Európskej únie.
(720)
Neboli však predložené žiadne dôkazy a ani prešetrovanie neodhalilo žiadne skutkové okolnosti na podporu týchto tvrdení. Naopak, pri prešetrovaní sa zistilo, že spotreba výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, sa v posudzovanom období značne zvyšovala. Tvrdenie sa z týchto dôvodov zamietlo.
5.3.14. Rozhodnutia v oblasti riadenia
(721)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že značnú ujmu, ktorú utrpel aspoň jeden z výrobcov z Únie, spôsobili nesprávne rozhodnutia v oblasti riadenia. Tieto tvrdenia boli založené na ročných účtovných závierkach, niektorých informáciách uvedených v liste, ktorý poslal akcionár spoločnosti ostatným akcionárom, a na tlačovej správe.
(722)
Zo žiadnej informácie v spise nevyplynulo, že niektoré rozhodnutie v oblasti riadenia príslušnej spoločnosti bolo neobvyklé alebo neobozretné, alebo malo vplyv na celé výrobné odvetvie Únie. Tieto argumenty sa v tejto súvislosti preto zamietli.
5.3.15. Iné vládne politiky
(723)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že značnú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili iné vládne politiky, ako sú napríklad politiky v oblasti obnoviteľnej energie, politiky zamerané na podporu inovácií, politiky na zníženie byrokracie, politiky na uľahčenie obchodu a predpisy týkajúce sa prístupu k sieti, keďže tieto politiky zvýhodňujú vyvážajúcich výrobcov. Aj keď je však pravda, že niektoré z týchto politík mohli uľahčiť dovoz z ostatných tretích krajín a celkový rast odvetvia slnečnej energie, tieto politiky by takisto zvýhodňovali výrobné odvetvie Únie. Okrem toho cieľom týchto politík nemala byť realizácia tohto dovozu do Únie za subvencované ceny spôsobujúce ujmu. Tieto argumenty sa v tejto súvislosti preto zamietli.
5.3.16. Ďalšie tvrdenia
(724)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili nevýhody jeho priekopníckeho postavenia a nedostatočná politická podpora zo strany Európskej komisie v predchádzajúcich rokoch. Táto strana zároveň tvrdila, že okrem vnútroštátnych schém podpory sú významnými faktormi na každom trhu aj obyvateľstvo, HDP, spotreba elektrickej energie, možnosti financovania a možnosti pripojenia k sieti. Daná strana však svoje tvrdenia nepodložila, a preto sa zamietli.
(725)
Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobili nevýhody priekopníckeho postavenia. Daná strana však svoje tvrdenie nezanalyzovala ani nepodložila, a preto sa muselo zamietnuť.
5.4. Súhrnné posúdenie ďalších faktorov, pri ktorých sa zistilo, že prispeli k ujme
(726)
Z prešetrovania vyplynulo, že k ujme mohli prispieť tieto ďalšie faktory: dovoz príslušného výrobku z Taiwanu; zníženie výkupných cien; dlhodobé zmluvy obmedzeného množstva výrobcov z Únie o dodávkach polykryštalického kremíka; finančná a hospodárska kríza.
(727)
Ako sa ukázalo vyššie v oddieloch 5.3.1 a 5.3.7, možný príspevok dovozu z Taiwanu a dlhodobých zmlúv obmedzeného počtu výrobcov z Únie o dodávkach polykryštalického kremíka je prinajlepšom okrajový, keďže akýkoľvek ich vplyv sa oslabil v rámci hodnotového reťazca.
(728)
Pokiaľ ide o hospodársku a finančnú krízu, z prešetrovania vyplynulo, že hlavnou príčinou ťažkostí výrobného odvetvia Únie v oblasti prístupu ku kapitálu potrebnému na investície bol subvencovaný dovoz, ktorý bránil výrobnému odvetviu Únie predávať svoje výrobky za ziskové ceny, keď trh Únie vykazoval silnú mieru rastu (2009 - 2011).
(729)
V súvislosti s výkupnými cenami neboli tretie strany schopné dokázať, že úroveň výkupných cien v období prešetrovania bola taká nízka, aby znemožnila výrobcom z Únie predávať príslušný výrobok za ceny nespôsobujúce ujmu. Inštitúcie zastávajú názor, že znížením úrovne výkupných cien možno vysvetliť zníženie dopytu, keďže investície na určitých lokalitách už viac neboli rentabilné. Nemôžu však narušiť príčinnú súvislosť, dokonca ani v spojení s inými faktormi, o ktorých sa zistilo, že prispeli k ujme, pretože boli ešte stále na úrovni, na ktorej by v neprítomnosti subvencovaného dovozu výrobcovia z Únie boli mohli predávať svoje výrobky za ceny nespôsobujúce ujmu.
(730)
Teda dokonca ani pri zohľadnení súhrnného vplyvu štyroch ďalších faktorov, ktoré mohli prispieť k ujme, nevyplýva narušenie príčinnej súvislosti medzi subvencovaním a ujmou.
5.5. Záver týkajúci sa príčinnej súvislosti
(731)
Z prešetrovania vyplynulo, že existuje príčinná súvislosť medzi značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a subvencovaným dovozom z ČĽR. Analyzovali sa ďalšie prípadné príčiny ujmy, ako sú dovoz z ostatných tretích krajín, nesubvencovaný dovoz z ČĽR, spotreba, výkupné ceny, iná finančná podpora poskytnutá výrobnému odvetviu Únie, nadmerná kapacita, vplyv cien surovín, ujma spôsobená vlastným zavinením, konkurencia tenkovrstvových fotovoltických výrobkov, finančná kríza a jej vplyv, výkonnosť výrobného odvetvia Únie v oblasti vývozu, objavenie ložísk bridlicového plynu v Európskej únii, rozhodnutia manažmentu, systém obchodovania s emisiami Európskej únie, iné vládne politiky, a zistilo sa, že žiadna z nich nenarušila príčinnú súvislosť medzi subvencovaným dovozom z ČĽR a značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(732)
Všetky vplyvy škodlivých faktorov iných než subvencovaný dovoz sa analyzovali jednotlivo aj spoločne. Preto sa dospelo k záveru, že spoločné posúdenie všetkých faktorov, ktoré mohli mať vplyv na ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie (t. j. dovoz z tretích krajín, výkupné ceny, vplyv cien surovín, finančná kríza) spoločne nevysvetľujú ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, najmä v súvislosti s nízkymi cenami a finančnými stratami, ktoré spôsobil prienik veľkého objemu dovozu príslušného výrobku z ČĽR za nízke ceny. Na základe tejto analýzy, v ktorej sa riadne rozlíšil a oddelil vplyv všetkých známych faktorov na situáciu výrobného odvetvia Únie od škodlivého vplyvu subvencovaného dovozu, sa preto dospelo k záveru, že existuje príčinná súvislosť medzi subvencovaným dovozom z ČĽR a značnou ujmou, ktorú v období prešetrovania utrpelo výrobné odvetvie Únie.
6. ZÁUJEM ÚNIE
6.1. Predbežné poznámky
(733)
V súlade s článkom 31 základného nariadenia sa skúmalo, či napriek uvedeným zisteniam o škodlivom subvencovaní neexistujú presvedčivé dôvody na prijatie záveru, že v tomto konkrétnom prípade nie je v záujme Únie prijať vyrovnávacie opatrenia. Na tento účel a v súlade s článkom 31 ods. 1 základného nariadenia bola analýza záujmu Únie založená na posúdení všetkých rozličných súvisiacich záujmov vrátane záujmov výrobného odvetvia Únie, spoločností v dodávateľskej a odbytovej časti trhu s fotovoltickými výrobkami, dovozcov, používateľov a spotrebiteľov príslušného výrobku.
(734)
Po začatí paralelného antidumpingového prešetrovania sa prihlásilo asi 150 hospodárskych subjektov, na ktorých sa v rámci súčasného prešetrovania riadne prihliadlo. Osobitné dotazníky sa poslali neprepojeným dovozcom, hospodárskym subjektom z dodávateľskej oblasti (vrátane výrobcov surovín a dodávateľov zariadenia na výrobu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania), hospodárskym subjektom z odbytovej oblasti (vrátane navrhovateľov projektov a hospodárskych subjektov vykonávajúcich montáž) a spotrebiteľskej organizácii BEUC. Informácie predložili tri združenia zastupujúce rozličné hospodárske subjekty vo fotovoltickom priemysle (výrobné odvetvie Únie, hospodárske subjekty z dodávateľskej a odbytovej oblasti).
(735)
Tvrdilo sa, že posúdenie záujmu Únie nebolo založené na reprezentatívnom počte hospodárskych subjektov.
(736)
Komisia skontaktovala rôzne hospodárske subjekty týmto spôsobom.
(737)
V prípade hospodárskych subjektov z dodávateľskej a odbytovej oblasti: ako sa uvádza v odôvodnení 717, Komisia odoslala osobitné dotazníky asi 150 hospodárskym subjektom, ktoré sa prihlásili po začatí prešetrovania a ktoré tak mali možnosť poskytnúť príslušné údaje Komisii. Spolu bolo doručených dvadsaťjeden vyplnených dotazníkov. Pri prešetrovaní sa navyše nezohľadnili len vyplnené dotazníky, ale aj overiteľné a riadne podložené pripomienky a príspevky zainteresovaných strán, ktoré boli predložené do stanoveného termínu, bez ohľadu na to, či tieto strany dotazníky vyplnili alebo nie. Analyzovali sa tiež pripomienky, ktoré Komisii predložilo združenie AFASE v mene svojich členov, ktorými sú hospodárske subjekty z fotovoltického priemyslu.
(738)
Čo sa týka neprepojených dovozov, ktorí sú uvedení v odôvodnení 25, Komisia skontaktovala všetkých 250 neprepojených dovozcov, o ktorých informoval navrhovateľ, a vybrala predbežnú vzorku v súlade s článkom 27 základného nariadenia s cieľom zahrnúť čo najväčší reprezentatívny objem dovozu, ktorý možno v stanovenom čase primerane prešetriť. Avšak po overení sa potvrdilo, že len jedna z týchto predbežne vybraných spoločností bola skutočne neprepojeným dovozcom. V neskoršej fáze prešetrovania boli k ďalšej spolupráci na prešetrovaní vyzvaní ďalší neprepojení dovozcovia, ktorí pôvodne odoslali formulár pre výber vzorky v začiatočnej fáze, ale neboli do vzorky zahrnutí. Šiesti súhlasili a bol im doručený dotazník, piati odoslali vyplnený dotazník, z čoho tri dotazníky sa považovali za dostatočne úplné. Konečná vzorka neprepojených dovozcov sa teda skladá zo štyroch neprepojených dovozcov, ktorí reprezentujú 2 % - 5 % dovozu príslušného výrobku. V súvislosti s týmto nízkym percentuálnym podielom treba pamätať na to, že väčšina dovozu príslušného výrobku do Únie sa nevykonáva prostredníctvom neprepojených dovozcov.
(739)
Celkovo sa analýza záujmu Únie opierala o tieto informácie:
-
vyplnené dotazníky od ôsmich výrobcov z Únie zaradených do vzorky a od štyroch neprepojených dovozcov zaradených do vzorky, ako aj odpovede na osobitný dotazník, ktoré doručilo osem hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti a trinásť hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti (sedem navrhovateľov projektov/montážnych podnikov; šesť poskytovateľov služieb, ktorí sú tiež činní vo fotovoltickom sektore) zo 150 hospodárskych subjektov, ktoré sa prihlásili po začatí konania a ktorým sa odoslali osobitné dotazníky;
-
údaje overené počas overovania na mieste v priestoroch ôsmich výrobcov z Únie, jedného neprepojeného dovozcu, dvoch hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti, štyroch hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti (navrhovatelia projektov/montážne podniky) a jedného združenia (pozri odôvodnenie 17 dočasného antidumpingového nariadenia a odôvodnenie 29 tohto nariadenia);
-
údaje o záujme Únie, ktoré predložili ostatné zainteresované strany vrátane združení, ako aj verejne dostupné údaje o vývoji fotovoltického trhu v Európe, najmä: Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-201(Celosvetový výhľad fotovoltických trhov 2013 - 2017) vypracovaný združením EPIA.
6.2. Záujem výrobného odvetvia Únie
(740)
V období prešetrovania bolo vo výrobnom odvetví Únie priamo zamestnaných približne 21 000 osôb v oblasti výroby a predaja podobného výrobku.
(741)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že výrobné odvetvie Únie utrpelo počas obdobia prešetrovania značnú ujmu spôsobenú subvencovaným dovozom z príslušnej krajiny. Je potrebné pripomenúť, že viacero ukazovateľov ujmy vykazovalo v posudzovanom období nepriaznivý trend. Vážne ovplyvnené boli najmä ukazovatele ujmy súvisiace s finančnou výkonnosťou spolupracujúcich výrobcov z Únie, ako napríklad ziskovosť, peňažný tok a návratnosť investícií. V skutočnosti výrobcovia z Únie vyrábajúci moduly a články zaznamenali v roku 2011 a v období prešetrovania straty. Niektorí výrobcovia z Únie boli preto nútení zatvoriť svoje výrobné zariadenia, kým ďalší čelili platobnej neschopnosti. Ak sa neprijmú žiadne opatrenia, hospodárska situácia výrobného odvetvia Únie sa s veľkou pravdepodobnosťou bude ďalej zhoršovať.
(742)
Očakáva sa, že uložením vyrovnávacieho cla sa obnovia spravodlivé obchodné podmienky na trhu Únie, čo umožní výrobnému odvetviu Únie upraviť ceny podobného výrobku tak, aby vyjadrovali výrobné náklady, čím sa zvýši ziskovosť výrobného odvetvia. Možno takisto očakávať, že uloženie vyrovnávacích opatrení by výrobnému odvetviu Únie umožnilo získať späť aspoň časť trhového podielu, ktorý stratilo počas posudzovaného obdobia, čo by malo priaznivý vplyv na jeho celkovú finančnú situáciu. Okrem toho by sa výrobnému odvetviu Únie mali umožniť lepší prístup ku kapitálu a ďalšie investície do výskumu a vývoja a inovácií na trhu s fotovoltickými výrobkami. Napokon sa pri prešetrovaní takisto poukázalo na možnosť opätovného začatia hospodárskej činnosti výrobcov z Únie, ktorí boli nútení zastaviť výrobu z dôvodu tlaku čínskeho dovozu. V rámci tohto scenára by sa vo všeobecnosti nielen zabezpečila ochrana existujúcich 21 000 pracovných miest vo výrobnom odvetví Únie (v období prešetrovania), ale takisto by existovali rozumné vyhliadky na ďalšie rozšírenie výroby a zvýšenie zamestnanosti.
(743)
Pokiaľ sa neprijmú žiadne opatrenia, očakávajú sa ďalšie straty podielu na trhu v spojení s ďalším znižovaním ziskovosti výrobného odvetvia Únie. Táto situácia by bola z krátkodobého až strednodobého hľadiska neudržateľná. Okrem toho, že mnohí výrobcovia z Únie už boli nútení odísť z trhu, ďalší výrobcovia by mohli čeliť platobnej neschopnosti, a to by z krátkodobého až dlhodobého hľadiska pravdepodobne spôsobilo zánik výrobného odvetvia Únie a následný značný vplyv na existujúce pracovné miesta.
(744)
Niektoré zainteresované strany spochybnili, že by výrobné odvetvie Únie dokázalo profitovať z akýchkoľvek vyrovnávacích opatrení, pričom tvrdili, že i) opatrenia by spôsobili zníženie dopytu po fotovoltických výrobkoch v Únii, a preto by výrobné odvetvie Únie nedokázalo zvýšiť predajnosť, ii) výrobné odvetvie Únie má malé výrobné zariadenia, a teda nedokáže vyhovieť dopytu po určitých druhoch zariadení, ako sú komerčné strešné montáže a veľké pozemné montáže, iii) výrobcovia z Únie nie sú atraktívni pre banky, iv) uloženie cla na články de facto spôsobí zvýšenie výrobných nákladov výrobcov z Únie v prípade modulov, ktoré tak budú pre zákazníkov menej príťažlivé, v) v prípade výrazného poklesu čínskeho dovozu je veľmi pravdepodobné, že ostatné tretie krajiny využijú menší objem dovozu z ČĽR.
(745)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že opatrenia by spôsobili zníženie dopytu po fotovoltických výrobkoch v Únii, a výrobné odvetvie Únie nedokázalo by preto zvýšiť predajnosť, poznamenáva sa, že strany nepredložili žiadne overiteľné dôkazy o existencii priamej súvislosti medzi uložením opatrení a znížením dopytu po fotovoltických výrobkoch, ktorý podľa dostupných informácií vo viacročnom meradle ovplyvnili viaceré faktory.
(746)
V reakcii na tvrdenie, že výrobné odvetvie Únie má malé výrobné zariadenia, a teda nedokáže vyhovieť dopytu po určitých druhoch zariadení, ako sú komerčné strešné montáže a veľké pozemné montáže, treba poznamenať, že z prešetrovania vyplynulo, že výrobné odvetvie Únie má kapacitu zabezpečiť dodávky pre komerčné a priemyselné zariadenia (40 kW až 1 MW), ako aj pre zariadenia verejných služieb (1 MW až 10 MW). Okrem toho sa pri prešetrovaní nepotvrdilo, že by v jednom projekte nebolo možné využiť výrobky od rôznych výrobcov. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(747)
Tvrdenie, že výrobné odvetvie Únie by nedokázalo z opatrení profitovať, pretože výrobcovia z EÚ nie sú pre banky atraktívni a že investičné fondy by neboli ochotné financovať projekty, v ktorých sú použité modely vyrobené v EÚ, nebolo podložené. V každom prípade sa očakáva, že uložením opatrení sa obnovia spravodlivé podmienky na trhu, ktoré by mali poskytnúť istotu investorom, vrátane investorov z bankového sektora, pokiaľ ide o schopnosť výrobného odvetvia Únie rozvíjať rentabilné projekty. Na základe týchto skutočností sa toto tvrdenie zamietlo.
(748)
V súvislosti s tvrdením, že uloženie cla na články de facto spôsobí zvýšenie výrobných nákladov výrobcov z Únie v prípade modulov, ktoré tak budú pre zákazníkov menej príťažlivé, sa síce nevylučuje, že môže dôjsť k určitému zvýšeniu cien po uložení cla, treba však zároveň zohľadniť verejne dostupné zdroje, ktoré naznačujú klesajúci vývoj cien modulov a článkov. A teda aj keby sa náklady na články v dôsledku opatrení zvýšili, celkový klesajúci vývoj cien by mal spôsobiť zníženie nákladov na moduly. Daní výrobcovia sa môžu takisto rozhodnúť zabezpečovať dodávky článkov z Únie namiesto ČĽR. A napokon sa očakáva, že uložením opatrení sa u výrobcov článkov v Únii zvýši využitie kapacity, a teda aj ich úspor z rozsahu a následne dôjde k zníženiu nákladov. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(749)
Tvrdenie, podľa ktorého je v prípade výrazného poklesu čínskeho dovozu po uložení opatrení veľmi pravdepodobné, že takýto pokles využijú skôr ostatné tretie krajiny než výrobné odvetvie Únie, sa pri prešetrovaní nepotvrdilo. Pri prešetrovaní sa nezistili žiadne jasné náznaky toho, že by ostatné tretie krajiny masívne nasmerovali svoj vývoz na trh Únie, najmä ak sa zohľadní pravdepodobné rozširovanie trhov ostatných tretích krajín, predovšetkým Ázie, podľa prognóz verejne dostupných zdrojov. Napokon nič nenaznačuje, že keby sa aj dovoz z ostatných tretích krajín zvýšil v dôsledku poklesu čínskeho dovozu, výrobné odvetvie Únie by nedokázalo súťažiť s dovozom z týchto krajín.
(750)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií niektoré strany tvrdili, že nie je realistické očakávať vznik udržateľného výrobného odvetvia Únie vyrábajúceho moduly a články, pretože nejestvuje žiadny racionálny investor, ktorý by investoval do výrobcov z Únie, ktorí údajne trpia nepriaznivou štruktúrou nákladov, a preto nie sú schopní vyrábať za konkurenčné ceny. Pri prešetrovaní sa nepotvrdilo, že výrobné odvetvie Únie trpí nepriaznivou štruktúrou nákladov, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 202 a 203 dočasného antidumpingového nariadenia. Preto by neexistencia subvencovaného dovozu a lepšie využívanie výrobných kapacít mali priniesť úspory z rozsahu a umožniť vznik udržateľného výrobného odvetvia Únie. Na základe uvedených skutočností sa toto tvrdenie zamietlo.
(751)
Jedna strana tvrdila, že dopyt v Únii sa odvíja od vývoja výkupných cien a že očakávaná návratnosť investícií investorov súvisí s týmto vývojom. Predovšetkým tvrdila, že ak sa ceny v Únii v dôsledku cla zvýšia a výkupné ceny vhodne nenadviažu na toto zvýšenie, zníži sa dopyt a výrobné odvetvie Únie nebude mať z uloženého cla úžitok.
(752)
V odpovedi na uvedené tvrdenie sa poznamenáva, že napriek korelácii medzi úrovňou výkupných cien a dopytom po fotovoltických zariadeniach z dôkazov, ktoré sa zozbierali pri prešetrovaní vyplýva, že dopyt bude v budúcnosti čoraz menej závisieť od výkupných cien a iných podporných schém, keďže v prípade určitých druhov zariadení na viacerých miestach Únie sa pravdepodobne dosiahla parita fotovoltickej siete. Okrem toho by sa očakávaná návratnosť investícií mala zakladať na spravodlivých trhových cenách. Hoci nie je vylúčené, že po uložení opatrení môže dôjsť k určitému zvýšeniu cien, treba poznamenať, že z verejne dostupných zdrojov vyplýva, že celkový cenový vývoj je klesajúci. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(753)
Zainteresované strany poukázali na to, že keďže dopyt po solárnych paneloch sa odvíja od schém podpory, a najmä od výkupných cien, a od úrovne cien za elektrickú energiu pre konečného spotrebiteľa (čo určuje paritu siete), cenová elasticita dopytu môže byť veľmi vysoká. Hoci je pravda, že podstatné zvýšenie cien môže viesť k podstatnému zníženiu dopytu pre osobitnú povahu trhu, na ktorú poukázali zainteresované strany, tento argument sa musel zamietnuť, pretože je veľmi nepravdepodobné, že zvýšenie cien spôsobené opatreniami bude podstatné, a to z týchto dôvodov. Po prvé, všetky dostupné zdroje potvrdzujú, že podstatné zníženie cien príslušného výrobku v období prešetrovania a od obdobia prešetrovania do súčasnosti bude pokračovať. Po druhé, hospodársky vplyv záväzku, ktorý prijala Komisia je, že čínski vyvážajúci výrobcovia budú dodávať príslušný výrobok za minimálne dovozné ceny pod 60 c/W, čo je oveľa nižšia cena než cena zistená v období prešetrovania, a to v objeme, ktorý zhruba zodpovedá ich súčasnému podielu na trhu. Pri takejto úrovni cien sa dopyt s veľkou pravdepodobnosťou podstatne nezníži, keďže takáto úroveň cien zaisťuje dostatočný dopyt pri súčasnej úrovni podpory zabezpečenej v rámci schém podpory, ako aj pri súčasnej úrovni parity siete. Navyše sa očakáva, že cena elektrickej energie pre konečných spotrebiteľov porastie, zatiaľ čo cena príslušného výrobku by mala klesnúť. Prostredníctvom metódy indexácie tento záväzok zaisťuje, že ďalšie zníženie cien príslušného výrobku sa zohľadní v minimálnej dovoznej cene. Tieto argumenty sa preto museli zamietnuť.
(754)
Viaceré zainteresované strany tvrdili, že záujem výrobného odvetvi Únie nie je významný, pretože v hodnotovom reťazci fotovoltického priemyslu má väčší význam pridaná hodnota vytvorená v dodávateľských a odbytových odvetviach než pridaná hodnota vytvorená vo výrobnom odvetví Únie. Nepopiera sa tvrdenie, že rôzne segmenty fotovoltického priemyslu majú rôznu pridanú hodnotu. Pri prešetrovaní sa zistilo, že výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu, ktorú spôsobili nekalé obchodné praktiky. Niektorí výrobcovia v Únii už boli nútení zatvoriť prevádzky, a ak sa neprijmú opatrenia, s určitosťou možno očakávať ďalší úpadok. Keďže všetky segmenty fotovoltického priemyslu sú skutočne úzko prepojené, zánik výroby v Únii by poškodil celý fotovoltický priemysel, ktorý by sa stal úplne závislým od externých dodávok. Tento argument sa preto aj z dôvodu zabezpečenia dodávok zamietol.
(755)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií jedna zainteresovaná strana opätovne tvrdila, že vyššia pridaná hodnota príslušného výrobku vytvorená v dodávateľských a odbytových odvetviach v porovnaní s výrobným odvetvím Únie, je pre rozhodnutie o uložení vyrovnávacích ciel relevantná. V tejto súvislosti sa potvrdzuje, že pri posudzovaní záujmu Únie inštitúcie porovnali pozitívne a negatívne dôsledky, ktoré môžu mať clá na rôzne hospodárske subjekty. Zatiaľ čo vplyv na dodávateľské a odbytové odvetvie je obmedzený, opatrenia umožnia výrobnému odvetviu Únie zotaviť sa z škodlivého subvencovania.
(756)
Jedna strana spochybnila, že po uložení opatrení sa zabezpečí veľké množstvo pracovných miest. Tvrdila, že výrobné odvetvie Únie zamestnáva asi 6 000 osôb a nie 25 000, ako sa uvádza v odôvodnení 229 dočasného antidumpingového nariadenia.
(757)
Na podloženie tohto tvrdenia sa však nepredložili žiadne dôkazy, a preto sa zamietlo. Spresňuje sa, že vzhľadom na vylúčenie doštičiek spomedzi výrobkov, ktorých sa nariadenie týka, zamestnanosť vo výrobnom odvetví Únie dosahovala v období prešetrovania 21 000 zamestnancov. Zainteresované strany neposkytli žiadne dôkazy o tom, že by sa počet zamestnancov vo výrobnom odvetví Únie po období prešetrovania výrazne zmenil.
(758)
Pri prešetrovaní sa potvrdilo, že výrobné odvetvie Únie utrpelo materiálnu ujmu v dôsledku subvencovaného dovozu z ČĽR, keďže nedokázalo dosiahnuť návratnosť investícií prostredníctvom ziskového predaja. Očakáva sa, že po uložení opatrení sa na trhu Únie obnovia spravodlivé obchodné podmienky, ktoré umožnia výrobnému odvetviu Únii súťažiť na rovnocennom základe. Pravdepodobné zníženie dovozu z ČĽR by malo umožniť výrobnému odvetviu Únie zvýšiť predajnosť v Únii, a teda lepšie využiť dostupné výrobné kapacity v krátkodobom meradle. To následne môže priniesť úspory z rozsahu. Hoci je možné, že ceny podobného výrobku sa v dôsledku opatrení krátkodobo zvýšia, celkový klesajúci vývoj cien sa pravdepodobne udrží, a to tiež vďaka ďalšiemu znižovaniu výrobných nákladov na výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, na jednej strane a na druhej strane vďaka konkurenčnému tlaku výrobcov z tretích krajín, ktorí sa takisto budú zapájať do hospodárskej súťaže na trhu Únie.
(759)
Preto sa dospelo k záveru, že uloženie vyrovnávajúcich opatrení by bolo v záujme výrobného odvetvia Únie.
6.3. Záujem nespriaznených dovozcov
(760)
Ako sa uvádza v odôvodnení 26, analyzovala sa situácia dovozcov zaradených do vzorky.
(761)
V období prešetrovania predstavoval vo všeobecnosti podiel činnosti štyroch spolupracujúcich neprepojených dovozcov, súvisiacej s príslušným výrobkom, 60 % až 100 % ich celkového podnikania. Štyria spolupracujúci neprepojení dovozcovia okrem toho odoberali z ČĽR 16 % až 100 % svojho celkového dovozu modulov, pričom len jeden dovozca odoberal dodávky výlučne z príslušnej krajiny. Ziskovosť štyroch spolupracujúcich neprepojených dovozcov v súvislosti s príslušným výrobkom predstavovala v období prešetrovania v priemere 2,3 %.
(762)
Tvrdilo sa, že uloženie opatrení v súvislosti s príslušným výrobkom negatívne ovplyvní obchodnú činnosť dovozcov. Po prvé, uloženie ciel by nemalo viesť k vylúčeniu všetkého dovozu z ČĽR. Po druhé, aj keď možno očakávať, že uloženie opatrení môže mať negatívny vplyv na finančnú situáciu dovozcov dovážajúcich len z ČĽR, dovozcovia dovážajúci z ČĽR by mali byť schopní vzhľadom na pravdepodobné zvýšenie dovozu z ostatných tretích krajín presunúť svoje zdroje dodávok.
(763)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že vplyv cla na neprepojených dovozcov sa podhodnotil, keďže k dispozícii nie sú žiadne okamžité alternatívne zdroje dodávok, ktoré by boli schopné nahradiť čínsky dovoz príslušného výrobku v prípade, keď by sa uložilo clo, a že zmena zdroja dodávok je náročná vzhľadom na skutočnosť, že veľká časť výroby sa nachádza v ČĽR, čím vzniknú významné dodatočné náklady.
(764)
V tejto súvislosti sa pripomína, že uloženie opatrení by nemalo viesť k zániku dovozu príslušného výrobku z ČĽR. Pri prešetrovaní sa zistilo, že možné zníženie dovozu z ČĽR by ovplyvnilo najmä dovozcov, ktorí dovážajú príslušný výrobok výlučne z ČĽR, čo platí len pre jedného zo štyroch spolupracujúcich neprepojených dovozcov. Pokiaľ ide o vplyv opatrení na finančnú situáciu neprepojených dovozcov, nevylúčilo sa, že môže byť negatívny, ale dospelo sa k záveru, že to bude z veľkej časti závisieť od ich schopnosti zmeniť zdroje dodávok alebo presunúť aspoň časť možného zvýšenia cien na zákazníkov. Negatívny vplyv budú ešte menej pociťovať hospodárske subjekty, ktoré výrobok dovážajú aj z iných zdrojov ako je ČĽR alebo ktorí dovážajú aj iné výrobky ako príslušný výrobok. Komisia sa preto domnieva, že aj keď dovozcovia príslušného výrobku pravdepodobne pocítia negatívny vplyv, tento vplyv zostane v priemere limitovaný.
(765)
Jeden neprepojený dovozca tvrdil, že akceptovanie výrobkov od nového dodávateľa si vyžaduje značný čas a finančné investície. V tejto súvislosti sa v odpovedi na konečné sprístupnenie informácií tvrdilo, že overovaciemu tímu počas návštevy na mieste sa poskytli príslušné dôkazy o požiadavke dlhého testovania, ktoré musí dovozca vykonať pred tým, než sa rozhodne pre dodávky od určitého vývozcu.
(766)
Uznáva sa, že vybudovanie nového vzťahu medzi dovozcom a dodávateľom môže znamenať dodatočné náklady a časové investície (napr. na testovanie výrobku). To však neprevažuje potrebu obnoviť spravodlivú hospodársku súťaž na trhu. Zmena dodávateľov sa zároveň javí ako bežné riziko, s ktorým sa v profesionálnej činnosti dovozcov počíta a ktoré súvisí so skutočnosťou, že fotovoltický trh dospieva, a teda sa neustále mení (napr. bankroty, konsolidácie), čo si vyžaduje prechod na nových dodávateľov. Navyše sa možno domnievať, že nové druhy modulov, ktoré neustále vstupujú na trh (a majú napr. nové vlastnosti energetickej účinnosti), si takisto vyžadujú testovanie. V tejto súvislosti sa testovanie nového výrobku (dokonca aj od toho istého dodávateľa) javí skôr ako štandardná vec, a nie ako neobvyklá činnosť. Argument bol preto zamietnutý.
(767)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií dve strany opätovne tvrdili, že záujem neprepojených dovozcov sa posúdil nedôsledne. Jedna strana tvrdila, že vzhľadom na to, že dodatoční spolupracujúci dovozcovia neposkytli také verzie vyplnených dotazníkov, ktoré nemajú dôverný charakter, neboli strany schopné vykonať dôsledné posúdenie. Uvedená strana spochybnila posúdenie Komisie o možnosti zvýšenia dovozu z ostatných tretích krajín do Únie, ktorý by umožnil dovozcom prejsť k iným dodávateľom, na základe tvrdenia, že trhy ostatných tretích krajín závratne rastú. Ďalšia strana spochybnila, či Komisia dodržala zásadu nediskriminácie, keďže v posúdení Komisie sa priradila väčšia váha výrobcom z Únie než ostatným hospodárskym subjektom.
(768)
Po prvé sa potvrdzuje, že v spise, ktorý mohli konzultovať zainteresované strany, sa uviedli také verzie vyplnených dotazníkov, doručené po zverejnení dočasného antidumpingového nariadenia dodatočnými spolupracujúcimi dovozcami, ktoré nemajú dôverný charakter. Po druhé, predpoklad, že dovoz z ostatných tretích krajín sa môže zvýšiť v reakcii na nižší dovoz z ČĽR, neprotirečí tomu, že by toto zvýšenie nemalo byť masívne vzhľadom na rastúci dopyt po fotovoltických zariadeniach na celom svete. Súčasne, keďže sa očakáva, že výrobné odvetvie Únie znovu prevezme určitý podiel na trhu, ktorý predtým mali výrobky z ČĽR, nemožno vylúčiť určité straty obchodnej činnosti na strane neprepojených dovozcov. Z pozorovaní však vyplýva, že sa očakáva ďalší dlhodobý rast celkovej veľkosti fotovoltického trhu, zároveň s dosahovaním parity siete na ďalších miestach. Napokon sa spresňuje, že ako vo všetkých prípadoch prešetrovania na účely ochranu obchodu, pri posúdení situácie výrobného odvetvia Únie s cieľom ustanoviť, či utrpelo značnú ujmu z dôvodu subvencovaného dovozu, sa v kontexte analýzy záujmu Únie posúdil záujem výrobného odvetvia Únie na rovnakom základe ako v prípade ostatných hospodárskych subjektov vrátane neprepojených dovozcov. Takisto sa spresňuje, že prešetrovanie toho, či Únia utrpela alebo neutrpela značnú ujmu, sa riadi najmä článkom 8 ods. 4 základného nariadenia, v ktorom sa ustanovujú minimálne normy takéhoto prešetrovania. Záujem Únie sa analyzuje len vtedy, ak sa určila prítomnosť škodlivého subvencovania v súlade s normami stanovenými v článku 31 základného nariadenia. Na tomto základe sa skonštatovalo, že pravdepodobný negatívny vplyv opatrení na určitých dovozcov, najmä na tých, ktorí zabezpečujú dodávky len z ČĽR, neprevyšuje výhody opatrení pre výrobné odvetvie Únie ani strednodobé a dlhodobé výhody pre fotovoltický trh Únie, ktoré vyplynú zo spravodlivej hospodárskej súťaže.
(769)
Preto sa dospelo k záveru, že uloženie opatrení na navrhovanej úrovni môže mať určitý negatívny vplyv na situáciu neprepojených dovozcov príslušného výrobku.
6.4. Záujem hospodárskych subjektov v dodávateľskej oblasti
(770)
Hospodárske subjekty v dodávateľskej oblasti pôsobia najmä v oblasti produkcie surovín a výroby a montáže výrobných zariadení na výrobu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania. Bolo doručených osem vyplnených dotazníkov od hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti. Vykonali sa dve overovacie návštevy, jedna u výrobcu surovín a jedna u výrobcu výrobných zariadení.
(771)
V období prešetrovania bol vo všeobecnosti podiel činnosti ôsmich spolupracujúcich hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti, súvisiacej s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, vzhľadom na ich celkovú činnosť odlišný, a len v prípade jednej spolupracujúcej spoločnosti predstavoval 100 % jej podnikania, kým v prípade ostatných hospodárskych subjektov bol v rozmedzí od 6 % do 80 %. Činnosť súvisiaca s príslušným výrobkom predstavovala v období prešetrovania v priemere približne 41 % celkovej činnosti spolupracujúcich hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti. Pokiaľ ide o pracovné miesta, osem spolupracujúcich hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti zamestnávalo v období prešetrovania približne 4 200 osôb. Ziskovosť sa v závislosti od segmentu a spoločnosti pohybovala v rozmedzí od vysokej po mierne zápornú. Pri prešetrovaní sa zistilo, že na hospodárske subjekty so zápornou ziskovosťou boli negatívne ovplyvnení zhoršujúcou sa situáciou výrobného odvetvia Únie, keďže niektorí zákazníci, ktorých stratili, boli výrobcovia z Únie vyrábajúci výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, a znížením spotreby. Po vylúčení doštičiek spomedzi výrobkov, ktorých sa nariadenie týka, by výrobcovia tohto výrobku z Únie mali profitovať z uloženia cla, keďže sa očakáva, že výroba článkov a modulov sa vo výrobnom odvetví Únie zvýši.
(772)
Predaj hospodárskych subjektov Únie z dodávateľskej oblasti smeroval do Únie, ČĽR a ostatných tretích krajín. Rozdelenie objemu predaja v období prešetrovania zodpovedalo v priemere približne 20 % predaja v Únii, takmer 50 % predaja do ČĽR a približne 30 % do ostatných tretích krajín.
(773)
Niektoré strany z dodávateľskej oblasti tvrdili, že uloženie vyrovnávacích opatrení bude mať negatívny vplyv na ich hospodársku činnosť, keďže ČĽR je ich hlavným vývozným trhom. Tvrdilo sa, že uložením cla sa vážne obmedzí dovoz príslušného výrobku z ČĽR do Únie a na základe toho ČĽR obmedzí dovoz polykryštalického kremíka a výrobných zariadení z Únie. V dôsledku toho by hospodárske subjekty z Únie z dodávateľskej oblasti údajne museli obmedziť svoju hospodársku činnosť a znížiť zamestnanosť.
(774)
Treba poznamenať, že cieľom uloženia cla nie je vylúčiť dovoz príslušného výrobku z Číny, ale obnoviť rovnaké podmienky. Čínsky dovoz by mal preto naďalej zásobovať trh Únie v určitom rozsahu, ale za spravodlivé ceny. Okrem toho sa pri prešetrovaní zistilo, že hospodárske subjekty z dodávateľskej oblasti z Únie sú v celosvetovom meradle prítomné na rozličných vnútroštátnych trhoch, a preto nie sú výlučne závislé od vývozu do ČĽR. Preto je opodstatnené predpokladať, že hospodárske subjekty z dodávateľskej oblasti z Únie by pravdepodobne mohli na svetovom trhu s fotovoltickými výrobkami vyvážiť prípadné zníženie vývozu do ČĽR vývozom na ostatné trhy, v prípade ktorých sa v súlade s verejne dostupnými štúdiami trhu predpokladá rast. V každom prípade čínsky trh s fotovoltickými výrobkami už čelí značnej nadmernej výrobnej kapacite, a preto je sporné, či by výrobcovia strojových zariadení z Únie mohli v krátkodobom až dlhodobom horizonte predávať omnoho viac výrobných zariadení do ČĽR.
(775)
Zainteresované strany tvrdili, že väčšina vstupných prvkov hodnotového reťazca fotovoltického priemyslu pochádza z Únie a že táto výhodná situácia zanikne, ak sa uloží clo. V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií jedna strana poukázala na to, že opatrenia môžu v tomto prípade viesť k iným opatreniam, ktoré môže ČĽR uložiť na výrobky z Únie.
(776)
V tejto súvislosti sa poznamenáva, že aj napriek zavedeniu cla sa očakáva, že dovoz z Číny bude zásobovať trh Únie aj naďalej. Okrem toho rôzne verejne dostupné zdroje vo fotovoltickom priemysle, ako napr. Celosvetový výhľad fotovoltických trhov 2013 - 2017 vydaný združením EPIA, predpokladajú pravdepodobné zníženie dopytu v Únii, aj keď len v krátkodobom horizonte (v roku 2013 a 2014), a že spotreba v Únii sa znovu zvýši v nasledujúcich rokoch. Riešenie nekalých obchodných praktík okrem toho pravdepodobne pomôže zabezpečiť udržateľný rast na fotovoltickom trhu Únie v strednodobom a dlhodobom horizonte, z čoho by mali mať úžitok všetky hospodárske subjekty v Únii. Napokon pokiaľ ide o tvrdenie o možných odvetných opatreniach ČĽR v reakcii na opatrenia v tomto prípade, pripomína sa, že ČĽR ako akýkoľvek iný člen WTO môže využiť prešetrenia na ochranu obchodu len za opodstatnených okolností a tieto prešetrenia sa musia pridržiavať prísnych pravidiel WTO. Komisia monitoruje akékoľvek prešetrenia tohto typu s cieľom ubezpečiť sa o dodržiavaní pravidiel WTO. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(777)
Niektoré strany spochybnili tvrdenie, že zníženie vývozu hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti fotovoltického priemyslu z Únie do ČĽR by sa mohlo vyvážiť vývozom na ostatné trhy, pričom tvrdili, že clo spôsobí celosvetové zníženie dopytu po výrobku.
(778)
V tejto súvislosti treba najskôr poznamenať, že po zavedení cla sa neočakáva úplný zánik čínskeho dovozu. Z informácií zozbieraných počas prešetrovania nevyplynula žiadna súvislosť medzi vývojom dovozu z ČĽR na trh Únie a vývozom z ČĽR na ostatné trhy. Navyše podľa prognóz verejne dostupných zdrojov, ako napr. Celosvetový výhľad fotovoltických trhov 2013 - 2017 združenia EPIA, bude trh s fotovoltickými výrobkami v nasledujúcich rokoch rásť na celom svete. Pokiaľ ide o čínsky trh s fotovoltickými výrobkami, sú náznaky, že domáca spotreba v ČĽR sa značne zvýši (ako napr. uvádza združenie EPIA). Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa neočakáva výrazný pokles vývozu hospodárskych subjektov z dodávateľskej oblasti z Únie do ČĽR v dôsledku uloženia opatrení.
(779)
Takisto treba poznamenať, že zníženie dopytu v Únii v rokoch 2013 a 2014 môže mať negatívny vplyv na hospodárske subjekty z dodávateľskej oblasti. Nemôže sa to však, aspoň z prevažnej časti, spájať s clom. Okrem toho, čo sa týka výrobcov strojových zariadení pre fotovoltický priemysel v EÚ, vzhľadom na významné voľné kapacity v ČĽR je nepravdepodobné, že by sa ich vývoz do ČLR mohol výrazne zvýšiť, a to ani v prípade, keby čínski výrobcovia zvýšili objem výroby. Z informácií získaných počas prešetrovania napokon vyplýva, že na výrobcov strojových zariadení môže mať takisto vplyv 12. čínsky päťročný plán pre solárny fotovoltický priemysel, v ktorom sa stanovuje, že 80 % strojového zariadenia na výrobu článkov musí do roku 2015 pochádzať z ČĽR. Pokiaľ sa táto zmena dosiahne v súlade s pravidlami WTO, môže sa tým ďalej obmedziť možnosť výrobcov strojového zariadenia z Únie konkurovať na čínskom trhu. Uvedené tvrdenie sa preto zamietlo.
(780)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií čínska vláda tvrdila, že 12. päťročný plán pre solárny fotovoltický priemysel ponúka iba určité všeobecné usmerňujúce zásady, ktoré nie sú záväzné, pretože sa neuvádzajú žiadne právomoci na ich uplatňovanie, a že preto by sa nemal považovať za náznak obmedzenej možnosti súťaže výrobcov strojového zariadenia z Únie na čínskom trhu. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že čínska vláda zaradila fotovoltický priemysel medzi strategické odvetvia 12. päťročného plánu a zároveň vydala osobitný plán pre solárny fotovoltický priemysel. V tomto pláne čínska vláda vyjadrila svoju podporu „vynikajúcim podnikom“ a „kľúčovým podnikom“, zaviazala sa „podporovať vykonávanie rôznych politík na podporu fotovoltiky“, a „formulovať celkovú prípravu podporných politík pre oblasti priemyslu, financií, daní …“. Okrem toho keďže plán obsahuje zásadné usmernenia, ktorými sa má čínsky priemysel riadiť v období piatich rokov, má zásadný vplyv na obchodné prostredie v rámci ČĽR aj v krajinách, s ktorými ČĽR obchoduje. Vzhľadom na uvedené skutočnosti jestvujú jednoznačné náznaky, že sloboda výberu čínskych výrobcov článkov a konkurenčný tlak výrobcov z Únie zameraných na výrobu strojového zariadenia, ktorí vyvážajú na čínsky trh, sú týmto plánom obmedzené. Toto tvrdenie bolo preto zamietnuté.
(781)
Jeden spolupracujúci producent surovín spochybnil vyhliadku, že zníženie výroby na čínskom trhu sa vykompenzuje ostatnými trhmi, vzhľadom na značnú inštalovanú výrobnú kapacitu v ČĽR, ktorú nemožno jednoducho vybudovať inde. Toto tvrdenie sa zamieta, pretože nie sú žiadne informácie o údajnom znižovaní výroby na čínskom trhu.
(782)
Jedna zainteresovaná strana spochybnila počet zamestnancov v dodávateľskom odvetví, ktorý sa uvádza v odôvodnení 236 dočasného antidumpingového nariadenia. Treba spresniť, že počet 4 200 zamestnancov sa vzťahuje len na spolupracujúce hospodárske subjekty z dodávateľského reťazca, ako sú výrobcovia strojových zariadení a dodávatelia polykryštalického kremíka, a to na základe ich vyplnených dotazníkov, čiže tento počet sa nevzťahuje na celé odvetvie.
(783)
Vzhľadom na tieto skutočnosti sa dospelo k záveru, že vplyv vyrovnávacích opatrení na výrobcov strojových zariadení by nebol významný, kým vplyv na dodávateľov surovín môže byť z krátkodobého hľadiska negatívny vzhľadom na prípadné zníženie ich predaja do ČĽR.
6.5. Záujem hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti
(784)
Hospodárske subjekty z odbytovej oblasti pôsobia najmä v oblasti vývoja projektov, marketingu, komunikácie a montáže fotovoltických výrobkov. Doručených bolo trinásť vyplnených dotazníkov od hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti, a to sedem od hospodárskych subjektov, ktorých činnosť priamo súvisí s podobným výrobkom (konkrétne navrhovatelia projektov a montážne podniky), a šesť od poskytovateľov služieb vo fotovoltickom priemysle (logistika, doprava, vzťahy s verejnosťou atď.), ktorých činnosť priamo nesúvisí s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania. Jeden z týchto vyplnených dotazníkov doručil neprepojený dovozca, ktorého bolo možné kvalifikovať ako hospodársky subjekt z odbytovej oblasti, keďže jeho hlavnou náplňou činnosti je montáž (pozri odôvodnenie 25).
(785)
V odôvodnení 242 dočasného antidumpingového nariadenia sa usúdilo, že vo všeobecnosti činnosť hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti (montážne podniky a navrhovatelia projektov) súvisiaca s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, sa v porovnaní s ich celkovou činnosťou líši. V období prešetrovania predstavovala v priemere 41 %. Ziskovosť spolupracujúcich hospodárskych subjektov v súvislosti s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, predstavovala v období prešetrovania v priemere približne 11 %. Pokiaľ ide o pracovné miesta, sedem spolupracujúcich hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti zamestnávalo v období prešetrovania približne 550 osôb.
(786)
Viaceré strany spochybnili reprezentatívnosť údajov o obrate, ziskovosti a zamestnanosti hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti, ktoré Komisia odvodila z vyplnených dotazníkov siedmich hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti. Združenie AFASE predložilo prieskum, do ktorého sa zapojili jeho členovia (montážne podniky), s cieľom preukázať, že pre väčšinu montážnych podnikov predstavuje obchod vo fotovoltickej oblasti hlavný zdroj príjmov. Združenie AFASE ďalej tvrdilo, že hospodárske subjekty z odbytovej oblasti, a najmä montážne podniky, by v protiklade so zisteniami uvedenými v odôvodnení 242 dočasného antidumpingového nariadenia získali len jednociferné ziskové rozpätie, ktoré neumožňuje tlmenie účinkov žiadneho cla.
(787)
Pokiaľ ide o reprezentatívnosť údajov použitých v dočasnom antidumpingovom nariadení, Komisia použila všetky údaje, ktoré poskytli dané hospodárske subjekty z odbytovej oblasti v osobitných vyplnených dotazníkoch, ako aj materiály, ktoré poskytlo združenie AFASE, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 737.
(788)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že obchod vo fotovoltickej oblasti predstavuje pre montážne podniky hlavný zdroj príjmov, podrobnejšia analýza doručených vyplnených dotazníkov od siedmich hospodárskych subjektov z odbytovej oblasti (montážne podniky a navrhovatelia projektov) potvrdila, že činnosť, ktorá priamo súvisí s podobným výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, predstavuje v priemere približne 42 % z celkovej činnosti týchto hospodárskych subjektov a ziskovosť v priemere dosahovala 11 %. Ak sa však do úvahy zoberú ich činnosti (ktoré priamo nesúvisia s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania), ich celkový význam sa u troch zo siedmich hospodárskych subjektov značne zvyšuje. Výsledný príslušný pomer by sa v období prešetrovania pohyboval od 45 % do 100 %. U siedmich hospodárskych subjektov (montážne podniky a navrhovatelia projektov) ziskovosť činnosti v oblasti fotovoltiky vrátane činností, ktoré priamo nesúvisia s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, by v priemere dosahovala 9 %. Z hľadiska zamestnanosti by činnosti v oblasti fotovoltiky vrátane činností, ktoré priamo nesúvisia s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, v prípade siedmich hospodárskych subjektov v období prešetrovania predstavovali 660 pracovných miest na plný pracovný čas. Popri fotovoltických projektoch a montážach sa tieto hospodárske subjekty venovali aj montáži veterných elektrární a výrobe elektrického zariadenia.
(789)
Usúdilo sa, že akýkoľvek vplyv opatrení na hospodárske subjekty z odbytovej oblasti treba predovšetkým posúdiť so zreteľom na tú ich činnosť, ktorá sa priamo spája s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, a ktorá v období prešetrovania dosiahla ziskovosť v priemere 11 %. Aj keby sa však posudzovalo na základe ich celkovej činnosti vo fotovoltickej oblasti, ktorá priamo nesúvisí s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania, závery sa veľmi nezmenia, pretože celkovo sa rôzne zohľadnené faktory, najmä ziskovosť a možnosť absorbovať časť účinkov cla, značne nemenia (ziskovosť sa zníži z priemerných 11 % na priemerných 9 %). V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií jedna strana, v ktorej priestoroch Komisia vykonala overovaciu návštevu, spochybnila reprezentatívnosť záveru o ziskovosti montážnych podnikov a navrhovateľov projektov, ktorá podľa jej názoru údajne vychádzala len z jednej transakcie. Toto tvrdenie sa zamietlo, keďže Komisia vypočítala ziskovosť hospodárskeho subjektu z odbytovej oblasti na základe všetkých údajov, ktoré poskytli hospodárske subjekty z odbytovej oblasti vo svojich vyplnených dotazníkoch.
(790)
V súvislosti s prieskumom, do ktorého združenie AFASE zapojilo svojich členov, sa v prvom rade poznamenáva, že všetky hospodárske subjekty mali možnosť zapojiť sa do prvej fázy prešetrovania a poslať vyplnený dotazník určený hospodárskym subjektom z odbytovej oblasti, v ktorom sa požadovali informácie potrebné na posúdenie vplyvu cla na tieto hospodárske subjekty. Po druhé, totožnosť montážnych podnikov zapojených do prieskumu nebola uvedená, čo znemožňuje overenie napr. vhodnosti a spoľahlivosti poskytnutých údajov. Po tretie, veľký počet otázok v tomto prieskume bol zameraný na schopnosť montážnych podnikov absorbovať možné clo, avšak chýbali v ňom informácie o zisku, ktorý dosiahli tieto montážne podniky v období prešetrovania, t. j. chýbal dôležitý prvok hodnotenia vplyvu opatrení. V dôsledku týchto skutočností nebolo možné z prieskumu vyvodiť žiadne zmysluplné závery.
(791)
Tvrdilo sa, že opatrenia nie sú v záujme Únie, keďže spôsobia zvýšenie cien modulov, a tak odradia koncových používateľov/spotrebiteľov od montáže. Hospodárske subjekty z odbytovej oblasti by teda mali omnoho menej objednávok a museli by obmedziť svoju činnosť. Toto posúdenie sa zakladalo na štúdii prípadných strát pracovných miest, ktorú vypracovala spoločnosť Prognos a ktorá bola predložená počas prešetrovania. V štúdii sa predpokladá, že ak sa uloží clo, prevažná väčšina pracovných miest na trhu s fotovoltickými výrobkami v Únii bude ohrozená. V štúdii sa používa odhad združenia EPIA, podľa ktorého celkový počet priamych pracovných miest existujúcich v roku 2011 na všetkých úrovniach trhu s fotovoltickými výrobkami v Únii, vrátane výrobcov z Únie, dovozcov, hospodárskych subjektov z dodávateľskej aj odbytovej oblasti, predstavoval 265 000. V štúdii spoločnosti Prognos sa na základe odhadu celkových priamych pracovných miest vo fotovoltickom priemysle z roku 2011 dospelo k záveru, že za tri roky sa v závislosti od úrovne ciel zruší až do 242 000 z 265 000 pracovných miest. Najväčšie straty pracovných miest by údajne nastali v odbytovej časti trhu, v rámci ktorého bolo podľa údajov spoločnosti Prognos v roku 2011 zamestnaných 220 000 osôb.
(792)
Pri prešetrovaní sa tento scenár nepotvrdil a poukázalo sa na skutočnosť, že v roku 2011, počas obdobia prešetrovania a v roku 2012 bol na trhu Únie s fotovoltickými zariadeniami omnoho nižší počet priamych pracovných miest.
(793)
Pri prešetrovaní vznikli pochybnosti týkajúce sa presnosti celkového počtu priamych pracovných miest odhadovaných združením EPIA. Najmä pri overovacej návšteve v priestoroch združenia EPIA sa zistilo, že informácie, výsledkom ktorých bol údaj o 265 000, boli nepresné a na ich základe nebolo možné dospieť k takému údaju. V skutočnosti z informácií získaných pri overovacej návšteve vyplýva, že hraničná chyba počtu priamych pracovných miest vo fotovoltickom priemysle, vypočítaných na rok 2011, by predstavovala až 20 %. Okrem toho tento odhad zahŕňa zamestnanosť v iných európskych krajinách, ktoré nepatria do Európskej únie, ako aj zamestnanosť súvisiacu s tenkovrstvovými fotovoltickými výrobkami, ktoré nie sú v rozsahu pôsobnosti tohto prešetrovania.
(794)
Treba spresniť, že hraničná chyba 20 % z celkového počtu priamych pracovných miest vo fotovoltickom priemysle, ktorý odhadla európska fotovoltická asociácia, ktoré sa môže uplatniť na dodávateľskú alebo odbytovú časť, bola odhalená počas overovacej návštevy v priestoroch združenia EPIA. Preukazuje náročnosť určenia presných čísel o zamestnanosti v odbytovom sektore, keďže existuje len veľmi málo zdrojov údajov, ktoré si často protirečia.
(795)
Napriek týmto pochybnostiam, aj keby sa na analýzu vplyvu na opatrenia použil pôvodný odhad pracovných miest, je potrebné uviesť tieto pripomienky. Odhad sa týka pracovných miest v európskom fotovoltickom priemysle v roku 2011, ktoré boli uvedené do korelácie s veľmi veľkým počtom montáží fotovoltických zariadení v Únii v tom istom roku (približne 20 GW). Je opodstatnené sa domnievať, že vzhľadom na pokles objemu montáží, ktorý predstavoval 17,5 GW v období prešetrovania a 15 GW v roku 2012, sa zodpovedajúcim spôsobom znižoval najmä počet pracovných miest v odbytovej oblasti, keďže bol v priamom vzájomnom vzťahu s úrovňou montáží. Vo verejne dostupnej odbornej tlači sa v tejto súvislosti uvádzalo, že v Nemecku, ktoré je najväčším vnútroštátnym trhom, sa zamestnanosť vo fotovoltickom priemysle znížila v období rokov 2011 - 2012 zo 128 000 na 100 000, a to vrátane pracovných miest na strane výrobcov. Okrem toho pri prešetrovaní vznikli vážne pochybnosti, či tento údaj zahŕňal len pracovné miesta na plný úväzok určené výlučne pre fotovoltický priemysel. Vzhľadom na to sa pri prešetrovaní zistilo, že najmä na odbytovom trhu (montáže) predstavuje činnosť vo fotovoltickej oblasti vo všeobecnosti len časť rozsiahlejšej ekonomickej činnosti, pričom hlavnou ekonomickou činnosťou sú montáže vykurovacích alebo elektrických zariadení, inštalatérske práce atď.
(796)
Vzhľadom na tieto skutočnosti je pravdepodobné, že uloženie opatrení môže v Únii viesť k zvýšeniu cien výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, a z krátkodobého hľadiska teda aj k prípadnému poklesu montáží fotovoltických zariadení. Pracovné miesta v tejto časti trhu by však mohli byť negatívne ovplyvnené len v obmedzenom rozsahu vzhľadom na nasledujúce skutočnosti. Po prvé, činnosti súvisiace s fotovoltickými zariadeniami predstavujú aspoň pre niektoré podniky vykonávajúce montáž len časť ich ekonomickej činnosti a sú takisto sezónne. V období zníženého dopytu po montážach fotovoltických zariadení by preto tieto podniky mali byť schopné vykonávať iné činnosti. Keďže ciele týkajúce sa obnoviteľnej energie a energetickej účinnosti, schválené na úrovni Únie, sú pre členské štáty právne záväzné, treba predpokladať, že zníženie dopytu po montážach solárnych zariadení sa odrazí vo zvýšení dopytu po ostatných formách obnoviteľnej elektrickej energie a energetickej účinnosti. Mnohí zamestnanci v odbytovej oblasti pravdepodobne majú potrebnú kvalifikáciu, aby využili zvýšený dopyt v týchto susedných odvetviach. Po druhé vzhľadom na existujúce zisky v odbytovej časti trhu (pozri odôvodnenie 785) by mali byť podniky vykonávajúce montáž schopné absorbovať časť zvýšenej ceny, a tak obmedziť dosah na konečné ceny a na dopyt po montážach fotovoltických zariadení.
(797)
Z verejne dostupných prognóz týkajúcich sa dopytu po montážach fotovoltických zariadení vyplýva, že dopyt v roku 2013 sa bez ohľadu na uloženie ciel pravdepodobne zníži, pričom výkon ročných montáží bude v roku 2013 v rozpätí od 9,8 GW do 16,5 GW, čo by pravdepodobne malo v každom prípade negatívny vplyv na počet pracovných miest na odbytovom trhu.
(798)
Napokon treba poznamenať, že k tomuto zvýšeniu cien fotovoltických zariadení by v každom prípade pravdepodobne došlo, keďže sa zdá, že výroba v ČĽR zásobujúca trh Únie je vo veľkej miere stratová, a táto situácia je neudržateľná.
(799)
Pokiaľ ide o zánik pracovných miest, informácie zozbierané počas prešetrovania potvrdili, že v odbytovom sektore došlo v dôsledku zníženia dopytu po fotovoltických zariadeniach v Únii k zániku pracovných miest v miere asi 5 GW v období rokov 2011 až 2012. Tento zánik pracovných miest nemožno dávať do súvislosti s opatreniami, keďže odzrkadľuje vývoj trhu. V roku 2013 a 2014 sa okrem toho očakáva ďalší pokles dopytu, ktorý s veľkou pravdepodobnosťou spôsobí ďalší zánik pracovných miest vo fotovoltickom priemysle. Takýto vývoj dopytu predpovedali aj popredné výskumné strediská ešte pred začatím prešetrovania, a preto zánik pracovných miest nemožno pripisovať uloženiu opatrení.
(800)
Výrobné odvetvie Únie predložilo štúdiu, ktorú vypracovala konzultantská spoločnosť PriceWaterHouseCoopers (ďalej len „PWC“) o možnom vplyve opatrenia na pracovné miesta súvisiace s fotovoltickým priemyslom. Štúdia PWC odkazuje na štúdiu spoločnosti Prognos, v ktorej sa odhadoval zánik pracovných miest na trhu s fotovoltickými výrobkami v dôsledku uloženia opatrení, a ktorú predložilo združenie AFASE pred uložením antidumpingového cla (zmienená v odôvodnení 791). Štúdia PWC kritizovala štúdiu Prognos, pričom poukazovala na skutočnosť, že celkový počet zaniknutých pracovných miest, ktorý odhadovala spoločnosť Prognos, bol vyšší než celkový počet jestvujúcich pracovných miest vo fotovoltickom priemysle v Únii. V otázke dosahu cla na trh v Únii spoločnosť PWC dospela k opačnému záveru ako Prognos, pričom predpovedala čistý pozitívny vplyv na pracovné miesta v Únii a skonštatovala, že výhody prevyšujú možný negatívny dosah cla (napr. na dopyt).
(801)
Združenie AFASE tvrdilo, že Komisia nezverejnila zdroj hraničnej chyby 20 % v prípade priamych pracovných miest vo fotovoltickom priemysle, ktorú na rok 2011 vypočítalo združenie EPIA.
(802)
Táto hraničná chyba 20 %, ktorá sa môže uplatniť na dodávateľskú alebo odbytovú oblasť, bola zistená počas overovacej návštevy v priestoroch združenia EPIA. Dokazuje náročnosť posúdenia presných čísel o zamestnanosti v odbytovom sektore, keďže existuje len veľmi málo zdrojov údajov, ktoré si často protirečia.
(803)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií niektoré strany tvrdili, že v analýze Komisie sa nespomenul fakt, že clá ešte viac prispejú k strate pracovných miest, ktorá vyplynula z menšieho počtu fotovoltických zariadení po roku 2011. Tvrdilo sa, že tento úbytok pracovných miest, najmä v odbytovej oblasti, úzko súvisí so skutočnosťou, že fotovoltické montážne podniky závisia od solárnych zariadení. Združenie AFASE ďalej kritizovalo Komisiu za to, že dôkladne nezohľadnila prieskum, ktorý vykonalo medzi svojimi členmi, ani podobný prieskum, ktorý uskutočnilo UK Solar Trade Association (obchodné združenie v odvetví slnečnej energie v Spojenom kráľovstve).
(804)
Pokiaľ ide o údajné opomenutie Komisie v súvislosti s vplyvom cla na pracovné miesta, odkazuje sa na odôvodnenia 799 a 800, v ktorých sa riešia tvrdenia o vplyve opatrení na pracovné miesta vo fotovoltickom priemysle a v ktorých sa uznáva, že opatrenia môžu mať krátkodobý vplyv na pracovné miesta v odbytovej oblasti.
(805)
Pokiaľ ide o prieskumy, ktoré uskutočnili združenie AFASE a obchodné združenie v odvetví slnečnej energie v Spojenom kráľovstve, v odpovedi na konečné sprístupnenie informácií sa uviedla totožnosť spoločností zapojených do prieskumu. Prieskumy však aj naďalej mali nedostatky, pretože napríklad niektoré odpovede neboli úplné. Z analýzy prieskumu vyplynuli tieto zistenia. V súvislosti s prieskumom združenia AFASE sa v prvom rade poznamenáva, že väčšina z 50 montážnych podnikov, ktoré odpovedali na prieskum, uviedla, že pôsobia výlučne na fotovoltickom trhu. 15 z 50 montážnych podnikov uviedlo, že do určitej miery vykonávajú aj iné činnosti ako fotovoltické činnosti, ako napr. vykurovanie, montáž elektrických zariadení a veterné zariadenia. V prípade prieskumu v Spojenom kráľovstve 21 z 31 spoločností zo Spojeného kráľovstva, ktoré reagovali na prieskum, vykonávalo aj iné ako fotovoltické činnosti. Z týchto výsledkov vyplýva, že takmer u polovice navrhovateľov projektov a montážnych podnikov sa potvrdila správnosť zistenia uvedeného v odôvodnení 247 dočasného antidumpingového nariadenia o schopnosti vykonávať činnosti iné ako montáž elektrických a vykurovacích zariadení, inštalatérske práce a montáž iných ekologických zdrojov energie. Uznáva sa však, že táto schopnosť sa môže vyskytovať v menšom meradle, než sa predpokladalo v dočasnom antidumpingovom nariadení. Jej zmierňujúci vplyv na stratu pracovných miest môže byť preto menej významný, než sa pôvodne predpokladalo. Po druhé, niektoré hospodárske subjekty, ktoré sa zapojili do prieskumov združenia AFASE a obchodného združenia v odvetví slnečnej energie v Spojenom kráľovstve, používajú výrobky vyrobené v Únii a niektoré v nadväznosti na zavedenie opatrení rátajú s nákupom výrobkov s pôvodom v iných krajinách, ako je Čína, aby sa vyhli zvýšeniu cien.
Očakáva sa teda, že budú menej závislé od čínskeho dovozu a že opatrenia budú mať na ne menší vplyv, keďže majú prístup k výrobkom vyrobeným v Únii. Po tretie, odhad vplyvu opatrení na podniky všetkých hospodárskych subjektov zapojených do prieskumu neumožnil vyvodiť nesporné závery, keďže ich posúdenie bolo veľmi rôznorodé. Niektoré spoločnosti dokonca neboli schopné tento vplyv posúdiť. Po štvrté, aj odpovede na otázku o počte fotovoltických projektov, ktorým hrozí zrušenie v prípade uloženia cla, sa v prieskume Spojeného kráľovstva pohybovali od „nie veľa“ po „všetky projekty“. Niektoré hospodárske subjekty neboli schopné odhad vykonať. Napokon v obidvoch prieskumoch chýbala otázka o ziskovosti hospodárskych subjektov zapojených do prieskumu, ktorá je významná pri posúdení možnej absorpcie prípadných účinkov zvýšenia cien, ktoré vyplynú z uloženia cla, ak k takémuto zvýšeniu vôbec dôjde.
(806)
Viaceré strany tvrdili, že montážne podniky nemôžu jednoducho zmeniť svoju činnosť alebo prejsť na iné ekologické energetické zariadenia z dôvodu úplne odlišných používaných technológií a know-how. Preto ak by sa uložilo clo, tak by skrachovali. Po konečnom sprístupnení informácií jedna zainteresovaná strana zopakovala toto tvrdenie, pričom uvádzala, že montážne podniky investovali do špecializácie na fotovoltiku značné zdroje, napr. vo forme osobitnej odbornej prípravy, čo malo dokázať, že ich hlavným zameraním je fotovoltický priemysel a že by neboli schopné ľahko prejsť na iné činnosti.
(807)
Toto tvrdenie nebolo dostatočne podložené, pretože nebolo dokázané, aké konkrétne znalosti potrebuje nadobudnúť montážny podnik ani aké náročné a nákladné je ich nadobudnutie. Bez ohľadu na túto skutočnosť inštitúcie uznávajú, že montážne podniky vytvorili know-how, ktoré je špecifické pre montáž fotovoltických modulov. Toto know-how sa však vyvinulo relatívne nedávno a stavia na základných odborných znalostiach montážnych podnikov, ako sú inštalácie elektrických a vykurovacích zariadení, inštalatérske práce atď. Bolo tiež vyvinuté v reakcii na nekalé praktiky, konkrétne na masívny prílev subvencovaných výrobkov z ČLR. Nezávisle od špecializovaných zručností zamestnancov montážnych podnikov sa toto tvrdenie musí posúdiť paralelne s analýzou uvedenou v odôvodneniach 792 až 800, ktorá sa týka zamestnanosti v odbytovom sektore, ktorá môže krátkodobo pocítiť negatívny vplyv, ale ktorá vďaka udržateľnému obchodu povedie k zvýšeniu zamestnanosti montážnych podnikov v strednodobom meradle. Tento argument bol preto zamietnutý.
(808)
Viaceré strany spochybnili, že hospodárske subjekty z odbytovej oblasti budú schopné absorbovať možné zvýšenie cien čo i len sčasti. Toto tvrdenie nebolo dostatočne podložené, a preto nie je možné posúdiť, do akej miery je toto tvrdenie presné. Ziskovosť spolupracujúcich hospodárskych subjektov v odbytovej oblasti, ktorých činnosť priamo súvisela s príslušným výrobkom, sa odhadla v priemere na približne 11 %, čo umožňuje dotknutým hospodárskym subjektom absorbovať aspoň čiastočne určité zvýšenie cien, ak k nejakému dôjde. V tejto súvislosti sa pripomína, že všeobecný vývoj cien je klesajúci.
(809)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií niektoré strany opätovne tvrdili, že v dôsledku opatrení hrozí v Únii vážne riziko zníženia dopytu po solárnych výrobkoch, čo podľa týchto strán hovorí proti opatreniam. Jedna strana tvrdila, že slnečná energia má v súčasnosti veľkú cenovú elasticitu dopytu, a čo i len malé zvýšenie ceny solárnych výrobkov by spôsobilo vážne zníženie dopytu. Táto strana odhadla, že vyrovnávajúce clo v rozpätí 30 % môže ďalej znížiť dopyt o 8 GW, zatiaľ čo clo vo výške 50 % by znížilo dopyt o 10 GW. Združenie AFASE sa v tom istom duchu odvolalo na štúdiu, ktorú vypracoval analytik trhu a v ktorej sa takisto predpovedá zníženie dopytu do 2 GW v roku 2013 v dôsledku cla vo výške 50 %, teda oveľa miernejšie zníženie.
(810)
Strany síce počas prešetrovania predložili popri scenároch uvedených vyššie rôzne ďalšie scenáre zníženia, tieto však neobsahovali porovnateľné výsledky. Hoci nemožno vylúčiť, že clá by mohli spôsobiť zníženie dopytu po fotovoltických zariadeniach, je ťažké takýto vplyv kvantifikovať vzhľadom na rôzne prvky, ktoré ovplyvňujú atraktívnosť fotovoltických zariadení v Únii. Okrem toho aj keby došlo v krátkodobom meradle k takémuto zníženiu, strednodobé a dlhodobé výhody vyplývajúce zo spravodlivých obchodných podmienok by podľa očakávaní prevážili krátkodobý negatívny vplyv. Napokon aj samotné združenie AFASE uznalo, že posúdenie priamej súvislosti medzi dopytom a clami by bolo možné až po zavedení ciel. Toto tvrdenie bolo preto zamietnuté.
(811)
Ako sa uvádza v odôvodnení 784, bolo doručených šesť vyplnených dotazníkov od poskytovateľov služieb vo fotovoltickom sektore (logistika, doprava, vzťahy s verejnosťou atď.), t. j. od hospodárskych subjektov, ktorých činnosť priamo nesúvisí s výrobkom, ktorý je predmetom prešetrovania. Dospelo sa k záveru, že tieto vyplnené dotazníky poskytli obraz o relatívnom význame činnosti súvisiacej s fotovoltickými výrobkami v porovnaní s celkovou činnosťou dotknutých spolupracujúcich hospodárskych subjektov. Napriek určitým nedostatkom vo vyplnených dotazníkoch údaje v nich uvedené umožnili posúdiť, že činnosť týchto hospodárskych subjektov súvisiaca s fotovoltickými výrobkami je okrajová v porovnaní s ich celkovou činnosťou. Činnosť súvisiaca s fotovoltickými výrobkami predstavovala v priemere len približne 5 % z ich celkového obratu a približne 8 % z celkovej zamestnanosti. Ziskovosť bola v priemere asi 7 %. Treba však poznamenať, že údaje o ziskovosti neboli úplné, keďže nie všetky hospodárske subjekty tento údaj poskytli. Dospelo sa preto k záveru, že akýkoľvek možný vplyv opatrení na ekonomickú situáciu poskytovateľov služieb vo fotovoltickom sektore pravdepodobne nebude významný.
(812)
Vzhľadom na tieto skutočnosti sa dospelo k záveru, že vplyv opatrení na hospodárske subjekty z odbytovej oblasti by bol v krátkodobom horizonte v obmedzenom rozsahu negatívny, a to vzhľadom na väčší pokles objemu montáží než v porovnávacom scenári bez cla, ktoré predpovedajú hlavné výskumné strediská, a v takej miere, v akej hospodárske subjekty z odbytovej oblasti nemôžu clo absorbovať. Napriek prípadnému zníženiu dopytu po montážach fotovoltických zariadení by podniky vykonávajúce montáž mali byť schopné vykonávať iné činnosti, ktoré súvisia buď s inými zdrojmi ekologickej energie, alebo s hlavnou ekonomickou činnosťou týchto podnikov, ako sa uvádza v predchádzajúcej časti. Dospelo sa k záveru, že akýkoľvek možný vplyv opatrení na ekonomickú situáciu poskytovateľov služieb vo fotovoltickom sektore pravdepodobne nebude vzhľadom na poskytnuté údaje významný.
6.6. Záujem koncových používateľov (spotrebiteľov)
(813)
Žiadne strany priamo zastupujúce záujmy koncových používateľov, ako sú združenia spotrebiteľov, nepredložili pripomienky. V tomto prípade sa odkazuje na dva druhy koncových používateľov: spotrebitelia (domácnosti) a ostatní koncoví používatelia (napr. inštitúcie, iní investori). Pri prešetrovaní sa zistilo, že spotrebitelia si objednali len približne štvrtinu existujúcich montáží fotovoltických zariadení v Únii (takzvané strešné, menšie montáže). Ostatné montáže (pozemné, priemyselné a obchodné montáže omnoho väčšieho rozsahu) si objednali ostatní koncoví používatelia.
(814)
Niektoré strany tvrdili, že ak sa uložia opatrenia, zvýšenie cien fotovoltických modulov bude mať na spotrebiteľov nepriaznivý dosah. Aj keď na základe uloženia cla možno očakávať určité zvýšenie cien fotovoltických modulov na trhu EÚ, je pravdepodobné, že spotrebitelia a ostatní koneční používatelia budú ovplyvnení len v obmedzenom rozsahu, keďže pri prešetrovaní sa zistilo, že cena modulu predstavuje maximálne 50 % celkových nákladov na montáž fotovoltických zariadení. Vzhľadom na ziskové rozpätie navrhovateľov projektov a montážnych podnikov je opodstatnené domnievať sa, že prípadné zvýšenie cien modulov pre spotrebiteľov sa môže aspoň čiastočne absorbovať, a tým zmierniť. Na základe dostupných dôkazov sa dospelo k záveru, že dodávateľský reťazec aspoň čiastočne absorbuje opatrenia na úrovni navrhovaného cla, ktoré tak nevyhnutne nespôsobia zvýšenie cien pre spotrebiteľov na maloobchodnej úrovni.
(815)
Ďalej sa poznamenáva, že ak by sa clá neuložili, pravdepodobný zánik výrobného odvetvia Únie by mohol viesť k tomu, že spotrebiteľom zostane v budúcnosti len jeden zdroj dodávok modulov. V rámci tohto scenára by mohli čínski vyvážajúci výrobcovia naďalej posilňovať svoje veľmi silné postavenie na trhu, a výsledkom by mohlo byť takisto zvýšenie cien v krátkodobom až strednodobom horizonte na úkor spotrebiteľov/koncových používateľov. Ako sa uvádza v predchádzajúcej časti, ceny by sa v každom prípade pravdepodobne zvýšili vzhľadom na skutočnosť, že výroba ČĽR je stratová.
(816)
Niektoré strany tvrdili, že clá zvýšia cenu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania. Následkom by bol pokles dopytu po fotovoltických montážach, ktoré by boli pre spotrebiteľov príliš drahé a pre iných investorov nedostatočne príťažlivé.
(817)
Ako sa už uviedlo v odôvodnení 752, aj keď sa môžu ceny dočasne zvýšiť v dôsledku uloženia opatrení, celkový vývoj cien je klesajúci, ako potvrdili viaceré verejné zdroje. Toto tvrdenie sa preto zamieta. Síce je náročné presne kvantifikovať možné zvýšenie cien v dôsledku opatrení a následné možné obmedzenie dopytu, treba však pripomenúť niekoľko skutočností. Po prvé, výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, predstavuje až 50 % celkových nákladov na fotovoltické zariadenie, a preto môže byť clo aspoň sčasti absorbované. Po druhé, hospodárska súťaž výrobného odvetvia Únie s výrobcami z tretích krajín, ktorá sa na trhu Únie už vyskytuje, pravdepodobne udrží ceny na nízkej úrovni. Výrobné odvetvie Únie by malo byť zároveň schopné dosiahnuť lepšie finančné výsledky vďaka úsporám z rozsahu v dôsledku lepšieho využitia výrobných závodov a znížených výrobných nákladov. Po tretie, dopyt po fotovoltických zariadeniach je v korelácii nielen s úrovňou cien výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, ale aj s úrovňou výkupných cien. Pri súčasnej nízkej úrovni dopytu v porovnaní s úrovňou v roku 2011 a v období prešetrovania sa očakáva, že výkupné ceny by sa nemali znížiť tak rýchlo ako v posudzovanom období, čo umožní nepretržité investície do fotovoltických projektov. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(818)
V odpovedi na konečné sprístupnenie informácií jedna strana uvedený záver spochybnila. Tvrdila, že klesajúci cenový trend nebude možné po uložení opatrení zachovať. Táto strana pripomenula, že opatrenia predstavujú veľmi značný nárast nákladov, ktoré nemožno plnohodnotne vykompenzovať znížením nákladov a/alebo dovozom z tretích krajín. Ďalej sa opätovne tvrdilo, že výrobné odvetvie Únie nebude schopné uskutočňovať nové investície do tovární a strojového vybavenia a hospodárske subjekty z odbytovej oblasti môžu absorbovať len malú časť, ak ich zisk predstavuje 11 %. Napokon neexistujú žiadne dôkazy, ktoré by naznačovali, že zvýšenie cien by mohli vykompenzovať výkupné ceny.
(819)
Pripomína sa, že v protiklade s týmto tvrdením sa neočakáva, že zvýšenie cien spôsobené opatreniami bude možné úplne vykompenzovať, ale skôr že prechodné zvýšenie cien po zavedení opatrení je možné (pozri odôvodnenie 247 dočasného antidumpingového nariadenia). Toto zvýšenie cien môžu vskutku vyplývať z rozdielu v úrovni cien medzi čínskymi subvencovanými cenami a nečínskymi výrobkami. Informácie zozbierané pri prešetrovaní však umožňujú tvrdiť, že prípadné zvýšenie cien môžu čiastočne absorbovať viaceré faktory vzhľadom na zisk odbytového sektora v priemere na úrovni 11 %. Napokon v súvislosti s tvrdením, že neexistujú žiadne dôkazy, ktoré by naznačovali, že zvýšenie cien by mohli vykompenzovať výkupné ceny, je opodstatnené predpokladať, že výkupné ceny sa časom upravia v súlade s vývojom cien projektov.
(820)
Jedna strana tvrdila, že od marca 2013 sa ceny modulov v Únii zvýšili o 20 % a že od roku 2013 je vážny nedostatok zásob. Toto tvrdenie nebolo podložené a práve naopak, verejne dostupné zdroje potvrdzujú relatívnu cenovú stabilitu v druhom štvrťroku 2013. Keby aj tieto informácie boli správne, odzrkadľovali by iba skutočnosť, že v nadväznosti na registráciu dovozu sa riziko možného vyrovnávacieho cla započítalo do ceny. Tvrdenie sa preto odmietlo.
(821)
Iná strana tvrdila, že fotovoltické projekty by nevytvárali návratnosť pre investora, ak sa pokles výkupných cien neprepojí s poklesom nákladov na projekt vrátane cien modulov, keďže predstavujú významnú časť nákladov na daný projekt. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že clá spochybnia rentabilnosť mnohých fotovoltických projektov, keďže zvýšia cenu.
(822)
Ako sa uvádza v odôvodnení 752, celkový vývoj cien výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, sa javí ako klesajúci. Okrem toho sa zmenšuje význam výkupných cien vo vzťahu k trhu, keďže vo viacerých regiónoch sa pravdepodobne dosiahla parita siete. Na základe týchto skutočností sa zamieta tvrdenie, že cena fotovoltických modulov by mohla mať negatívny vplyv na fotovoltické projekty, vrátane otázky ich rentabilnosti.
(823)
Jedna zainteresovaná strana predložila interný model, aby dokázala, že ak sa clo uplatní, rentabilnosť mnohých fotovoltických projektov bude ohrozená.
(824)
Na základe tohto modelu nebolo možné dostatočne kvantifikovať, do akej miery by sa mohla znížiť príťažlivosť investícií do fotovoltických zariadení (napr. návratnosť investícií) v prípade zvýšenia cien výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania. No predpoklad, že akékoľvek clo by sa úplne presunulo na konečných používateľov alebo spotrebiteľov, použitý v uvedenom modeli, je nepravdepodobný vzhľadom na jestvujúce ziskové rozpätia hospodárskych subjektov v odbytovej oblasti. Investičné rozhodnutie sa okrem toho nezakladá len na cene modulov, ale závisí aj od mnohých ďalších faktorov, vrátane okrem iného existencie všeobecne priaznivého rámca pre fotovoltické zariadenia v danej krajine, úrovne podpory či cien elektrickej energie (v prípade parity siete). Tvrdenie sa preto odmietlo.
(825)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že uloženie opatrení by malo z celkového hľadiska obmedzený dosah na spotrebiteľov koncových používateľov. A to nezávisle od úlohy národných schém podpory pri stimulovaní dopytu po fotovoltických výrobkoch. Ak by sa národné schémy podpory prispôsobili vyšším cenám solárnych panelov (prostredníctvom vyšších výkupných cien), vplyv na spotrebiteľov môže byť nulový.
6.7. Ďalšie tvrdenia
(826)
Niektoré strany tvrdili, že výrobné odvetvie Únie nie je schopné dodávať na trh Únie požadované množstvá, a preto v prípade uloženia vyrovnávacích ciel existuje vážne riziko nedostatku v Únii, výsledkom ktorého môže byť ďalšie zvýšenie cien príslušného výrobku.
(827)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že toto tvrdenie nie je opodstatnené. Výrobné odvetvie Únie od roku 2009 nevyužíva svoju výrobnú kapacitu dostatočne. V období prešetrovania bola miera využitia výrobnej kapacity v prípade modulov 41 % s ďalšou voľnou kapacitou približne 5,7 GW; miera využitia výrobnej kapacity Únie v prípade článkov bola 63 % s ďalšou voľnou kapacitou približne 1,2 GW. Výrobné odvetvie Únie by teda mohlo vďaka voľnej kapacite v krátkodobom horizonte súťažiť o ďalšiu časť trhu. Takisto sa možno opodstatnene domnievať, že výrobné odvetvie Únie v strednodobom horizonte rozšíri svoju výrobnú kapacitu, aby mohlo dosiahnuť viac úspor z rozsahu a umožniť ďalšie zníženie cien. Okrem toho vo svete existujú takisto ďalšie dodávateľské zdroje, ktoré sú prítomné na trhu Únie a ktoré v prípade zníženia dovozu čínskych výrobkov budú schopné súťažiť na trhu Únie. Pri prešetrovaní sa zistilo, že existujúca voľná kapacita inej ako čínskej výroby mimo Únie v období prešetrovania predstavovala v prípade modulov 5,6 GW a v prípade článkov 6 GW. Preto sa dospelo k záveru, že celková voľná kapacita výrobcov z Únie a tretích výrobcov z krajín mimo Únie je dostatočná, aby v krátkodobom horizonte doplnila prípadné zníženie čínskeho dovozu vzhľadom na dopyt po montážach fotovoltických zariadení v EÚ, ako uvádzajú všetky hlavné výskumné centrá, ako napríklad združenie EPIA, vo svojich prognózach na rok 2013 (v rozpätí 9,8 GW - 16,5 GW) a 2014 (9 GW - 17,1 GW).
(828)
Aj keby bol odhad o výrobnej kapacite Únie konzervatívnejší (pozri odôvodnenie 545), spoločná voľná kapacita Únie a tretích krajín by bola dostatočná na doplnenie možného krátkodobého poklesu čínskeho dovozu. Takisto sa možno opodstatnene domnievať, že výrobné odvetvie Únie v strednodobom horizonte rozšíri svoju výrobnú kapacitu, aby mohlo dosiahnuť viac úspor z rozsahu a umožniť tak ďalšie zníženie cien. Tento argument sa preto zamietol.
(829)
Niektoré strany takisto tvrdili, že uložením ciel na príslušný výrobok sa naruší vývoj fotovoltického trhu v Európe a v dôsledku toho sa nedosiahnu ciele stratégie Európa 2020 týkajúce sa obnoviteľných zdrojov energie a zníženia emisií skleníkových plynov v EÚ.
(830)
Treba predovšetkým uviesť, že ciele stratégie Európa 2020 nezávisia výlučne od slnečnej energie. Rovnaký význam majú ostatné ekologické zdroje energie, ako sú: veterná energia, energia z biomasy, vodná energia atď. Keďže slnečnej energii sa v rámci cieľov na rok 2020 nepripísal žiadny konkrétny percentuálny podiel, neočakáva sa, že na základe mierneho zníženia počtu montáží fotovoltických zariadení sa celkové náklady na stratégiu Európa 2020 zvýšia. Okrem toho cena solárnych panelov je len jedným z mnohých faktorov, ktoré sú dôležité pre rozvoj fotovoltického priemyslu v Únii. Rovnako dôležité sú: priaznivý právny a finančný rámec na úrovni Únie a vnútroštátnej úrovni, lepší prístup k financovaniu projektov obnoviteľnej energie a investícií do výskumu a vývoja. Pokiaľ ide o financovanie investícií do slnečnej energie, uložením ciel sa celkovo zlepší situácia výrobného odvetvia Únie a fotovoltického priemyslu. V dôsledku toho sa takisto zlepší prístup výrobného odvetvia Únie, ako aj investorov vo fotovoltickom priemysle ku kapitálu. Napokon sa pripomína, že cieľom uloženia cla nie je vylúčiť čínsky dovoz, ale obnoviť spravodlivú hospodársku súťaž. Ak by sa cena príslušného výrobku zvýšila, na základe dôkazov o zisku dosiahnutom na odbytovom trhu sa možno domnievať, že zvýšenie cien čiastočne absorbujú hospodárske subjekty na odbytovom trhu. Cena modulov pre koncových používateľov/spotrebiteľov by sa preto nemala výrazne zvýšiť a dopyt po montáži solárnych zariadení by sa mohol zachovať v predpokladanom rozsahu.
(831)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že uloženie opatrení z celkového hľadiska by nemalo mať na ostatné politiky EÚ významný nepriaznivý vplyv.
6.8. Záver ohľadne záujmu Únie
(832)
Celkový pozitívny vplyv na výrobné odvetvie Únie prevažuje nad pravdepodobným negatívnym vplyvom na ostatné hospodárske subjekty na fotovoltickom trhu vrátane koncových používateľov (spotrebiteľov).
(833)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa dospelo k záveru, že na základe dostupných informácií týkajúcich sa záujmu Únie neexistujú žiadne presvedčivé dôvody proti uloženiu konečných opatrení na dovoz príslušného výrobku s pôvodom v ČĽR.
7. KONEČNÉ VYROVNÁVACIE OPATRENIA
(834)
Vzhľadom na závery, ku ktorým sa dospelo v súvislosti so subvencovaním, ujmou, príčinnými súvislosťami a záujmom Únie, by sa mali uložiť konečné vyrovnávacie opatrenia, aby sa zabránilo ďalšej ujme, ktorú výrobnému odvetviu Únie spôsobuje subvencovaný dovoz.
7.1. Úroveň odstránenia ujmy
(835)
Na účely stanovenia úrovne týchto opatrení sa zohľadnili zistené subvenčné rozpätia a výška cla nevyhnutného na odstránenie ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, bez toho, aby sa prekročili zistené subvenčné rozpätia.
(836)
Pri výpočte výšky cla nevyhnutného na odstránenie vplyvu škodlivého subvencovania sa usúdilo, že prípadné opatrenia by mali výrobnému odvetviu Únie umožniť pokrytie výrobných nákladov a dosiahnutie zisku pred zdanením, ktorý by toto výrobné odvetvie v primeranej miere získalo za bežných podmienok hospodárskej súťaže, t. j. z predaja podobného výrobku v Únii za neprítomnosti subvencovaného dovozu. V súlade s jurisdikciou Všeobecného súdu je takým ziskom zisk dosiahnutý na začiatku posudzovaného obdobia, t. j. pred zvýšením subvencovaného dovozu. Cieľový zisk sa preto stanovil na 8 % na základe váženého priemeru zisku, ktorý dosiahlo výrobné odvetvie EÚ v roku 2009 a 2010 v prípade modulov a článkov, keď bolo ziskové.
(837)
Po konečnom sprístupnení informácií výrobné odvetvie Únie tvrdilo, že ako úroveň ziskovosti, ktorú by výrobné odvetvie Únie mohlo opodstatnenie dosiahnuť v neprítomnosti subvencovaného dovozu, by sa mala použiť ziskovosť za rok 2010 namiesto rozpätia priemerného zisku za roky 2009 a 2010. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že ziskovosť v roku 2009 bola nedostatočná a okolnosti v obidvoch rokoch boli očividne odlišné, najmä čo sa týka vývoja spotreby v roku 2010, ktorý zmiernil vplyv subvencovania v danom roku. V tejto súvislosti treba poznamenať, že pri určovaní úrovne odstránenia ujmy nie je podstatné, či rozpätie priemerného zisku, ktorý dosiahlo výrobné odvetvie Únie, bolo „dostatočné“. Úroveň odstránenia ujmy by sa mala zakladať na zisku, ktorý možno dosiahnuť, keď nedochádza k subvencovanému dovozu. Praxou prešetrujúcich orgánov je vychádzať z toho, že táto úroveň bola na začiatku posudzovaného obdobia dosiahnutá. Keďže v tomto prípade výrobné odvetvie Únie zaznamenalo straty v súvislosti s predajom článkom na začiatku posudzovaného obdobia v roku 2009, táto metóda nebola vhodná a skonštatovalo sa, že spoľahlivejšie bude založiť určenie úrovne odstránenia ujmy na rozpätí priemerného zisku v prvom a druhom roku posudzovaného obdobia. V tejto súvislosti sa tiež usúdilo, že je nepodstatné, že okolnosti boli v týchto dvoch rokoch odlišné.
(838)
Ďalšia strana opätovne tvrdila, že v prípade modulov a článkov by sa mali stanoviť rôzne cieľové zisky, keďže ziskovosť týchto druhov výrobkov vykazovala v posudzovanom období rôzne trendy. Ukazovatele síce boli predložené osobitne za každý druh výrobku, avšak závery, ku ktorým sa dospelo v súvislosti s jednotlivými ukazovateľmi, sa vzťahujú na výrobok, ktorý je predmetom vyšetrovania, ako celok. Takisto sa pripomína, že moduly a články tvoria jediný výrobok, a preto boli subvenčné rozpätia a úroveň odstránenia ujmy stanovené na tomto základe.
(839)
Na základe toho sa pre výrobné odvetvie Únie vypočítala cena podobného výrobku nespôsobujúca ujmu. Cena nespôsobujúca ujmu sa získala pripočítaním uvedeného ziskového rozpätia 8 % k výrobným nákladom, ktoré v období prešetrovania mali výrobcovia z Únie zaradení do vzorky.
(840)
Potom sa určilo nevyhnutné zvýšenie ceny na základe porovnania váženej priemernej dovoznej ceny spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov v ČĽR zaradených do vzorky, stanovenej v súvislosti s výpočtami cenového podhodnotenia a riadne upravenej o dovozné náklady a clá, s váženou priemernou cenou podobného výrobku predávaného výrobcami z Únie zaradenými do vzorky na trhu Únie nespôsobujúcou ujmu. Prípadný rozdiel vyplývajúci z tohto porovnania sa potom vyjadril ako percentuálny podiel váženej priemernej dovoznej hodnoty CIF.
(841)
Jedna strana tvrdila, že predaj výrobcov z Únie zaradených do vzorky sa zameriaval na trh vyššej kategórie, ako je rezidenčný/malý komerčný sektor, ktorý pritiahol vyššie výkupné ceny, a navrhovala, aby sa predajné ceny výrobného odvetvia Únie upravili so zreteľom na túto skutočnosť. Treba poznamenať, že toto tvrdenie nie je pre výpočet rozpätia ujmy rozhodujúce, keďže sa pri prešetrovaní zistilo, že výrobcovia z Únie neboli ziskoví.
7.2. Konečné opatrenia
(842)
Na základe uvedených skutočností a v súlade s článkom 15 základného nariadenia sa dospelo k záveru, že na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v ČĽR alebo odosielaných z ČĽR by sa malo zaviesť konečné vyrovnávacie clo na úrovni zisteného subvenčného rozpätia alebo rozpätia ujmy, podľa toho, ktoré z nich je nižšie, v súlade s pravidlom nižšieho cla. V tomto prípade by sa sadzba cla mala stanoviť zodpovedajúcim spôsobom na úrovni zistených subvenčných rozpätí.
(843)
Vzhľadom na vysokú mieru spolupráce čínskych vyvážajúcich výrobcov bolo clo pre „všetky ostatné spoločnosti“ stanovené na úrovni najvyššieho cla, ktoré sa má uložiť spoločnostiam zaradeným do vzorky alebo spolupracujúcim na prešetrovaní. Clo pre „všetky ostatné spoločnosti“ bude platiť pre tie spoločnosti, ktoré pri prešetrovaní nespolupracovali.
(844)
V prípade čínskych spolupracujúcich spoločností nezaradených do vzorky, ktoré sú uvedené v prílohe, sa sadzba konečného cla stanovuje vo výške váženého priemeru sadzieb spoločností zaradených do vzorky.
(845)
Na základe uvedených skutočností sú sadzby ciel, ktoré sa budú ukladať, stanovené takto:
Názov spoločnosti
Subvenčné rozpätie
Rozpätie ujmy
Vyrovnávacie clo
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.;
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.;
de minimis (minimálna prahová hodnota)
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co., Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Spoločnosti uvedené v prílohe
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Všetky ostatné spoločnosti
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Tieto konečné vyrovnávacie opatrenia sa stanovili vo forme valorických ciel.
(847)
Sadzby vyrovnávacích ciel pre jednotlivé spoločnosti špecifikované v tomto nariadení boli stanovené na základe zistení tohto prešetrovania. Odrážajú preto situáciu týchto spoločností, ktorá bola zistená počas prešetrovania. Tieto sadzby cla (na rozdiel od celoštátneho cla uplatniteľného na „všetky ostatné spoločnosti“) sa preto uplatňujú výlučne na dovoz výrobkov s pôvodom v príslušnej krajine a vyrábaných týmito spoločnosťami, čiže uvedenými konkrétnymi právnickými osobami. Na dovezené výrobky vyrobené akoukoľvek inou spoločnosťou, ktorej názov a adresa nie sú osobitne uvedené v článku 1, vrátane subjektov prepojených s konkrétnymi uvedenými subjektmi, sa tieto sadzby použiť nemôžu a platí pre ne sadzba cla uplatniteľná na „všetky ostatné spoločnosti“.
(848)
Každú žiadosť o uplatňovanie sadzby vyrovnávacieho cla pre jednotlivé spoločnosti (napr. po zmene názvu subjektu alebo po zriadení nových výrobných alebo predajných subjektov) treba bezodkladne adresovať Komisii (103) spolu so všetkými náležitými informáciami, najmä pokiaľ ide o všetky zmeny v činnostiach spoločnosti, ktoré súvisia s výrobou, domácim predajom a vývozným predajom, napríklad v súvislosti s uvedenou zmenou názvu alebo so zmenou výrobných alebo predajných subjektov. V prípade potreby sa potom nariadenie zodpovedajúcim spôsobom zmení aktualizáciou zoznamu spoločností, na ktoré sa vzťahujú individuálne colné sadzby.
(849)
V snahe zabezpečiť riadne uplatňovanie vyrovnávajúceho cla by sa úroveň zostatkového cla mala uplatňovať nielen na nespolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov, ale aj na tých výrobcov, ktorí počas obdobia prešetrovania neuskutočnili žiadny vývoz do Únie.
(850)
Opatrenia sa ukladajú preto, aby umožnili výrobcom z Únie zotaviť sa škodlivého vplyvu subvencií. V prípade, že by sa vyskytla akákoľvek počiatočná nerovnováha medzi potenciálnymi výhodami pre výrobcov z Únie a nákladmi pre iné hospodárske subjekty v Únii, by táto nerovnováha mohla byť vyrovnaná zvýšením a/alebo opätovným začatím výroby v Únii. Zvažovaný scenár zvýšenej výroby v Únii však nemusí byť v súlade s vývojom trhu na tomto nestálom trhu. Spotreba modulov v Únii sa v rokoch 2009 až 2011 zvýšila o 264 %, avšak počas 6 mesiacov medzi rokom 2011 a obdobím prešetrovania sa znížila o 43 percentuálnych bodov. Táto volatilita je ešte pozoruhodnejšia, ak skúmame obdobie rokov 2006 - 2011, keď spotreba modulov v Únii len za päť rokov vzrástla z menej než 1 GW na takmer 20 GW, inými slovami zvýšila sa o približne 2 000 %. Očakáva sa, že táto volatilita bude pokračovať a z predpovedí, ktoré zverejnili obchodné združenia, vyplývajú rozdiely vo výške 100 % a viac medzi rôznymi scenármi, a to dokonca aj na strednodobé obdobie rokov 2014 - 2015.
(851)
Z týchto dôvodov sa považuje za primerané za takýchto výnimočných okolností obmedziť platnosť opatrení len na obdobie dvoch rokov.
(852)
Toto obdobie by malo postačovať na to, aby výrobcovia z Únie zvýšili a/alebo opätovne začali výrobu a aby sa zároveň významne neohrozila situácia iných hospodárskych subjektov v Únii. Obdobie dvoch rokov sa považuje za najvhodnejšie na vykonanie analýzy o tom, či uloženie opatrení malo skutočne vplyv na zvýšenie výroby v Únii, a či sa tak podarilo vyvážiť negatívny vplyv na iné hospodárske subjekty v Únii.
(853)
Po konečnom sprístupnení informácií jeden výrobca z Únie vzniesol argument, že obmedzené obdobie 2 rokov je príliš krátke na to, aby umožnilo zotaviť sa z utrpenej ujmy. Ďalej sa tvrdilo, že obdobie 2 rokov by neumožnilo výrobcom z Únie vypracovať obchodné plány na súčasný a nasledujúci rozpočtový rok. V tejto súvislosti sa poznamenáva, že trvanie opatrení do decembra 2015 by malo byť dostatočné na to, aby výrobcovia z Únie mohli predložiť svoje obchodné plány do roku 2015.
(854)
Výrobca z Únie navyše nespochybnil dôvody obmedzenia obdobia na dva roky, t. j. predovšetkým volatilitu trhu. Výrobca dokonca výslovne privítal preskúmanie v prípade, ak bude treba opatrenia zmeniť z dôvodu zmien na trhu. Keďže pravdepodobnosť zmien trhových podmienok v období dvoch rokov je na tomto volatilnom trhu skutočne vysoká, považuje sa za vhodné hneď na začiatku obmedziť opatrenia na dva roky.
(855)
Po konečnom sprístupnení informácií navrhovateľ tvrdil, že dva roky nie sú dostatočné na investovanie do výroby, pričom sa odvolal na odôvodnenie 852. Avšak vzhľadom na významnú voľnú kapacitu výrobného odvetvia Únie možno zvýšenie výroby dosiahnuť prostredníctvom lepšieho využitia jestvujúcich výrobných kapacít, čo by malo byť uskutočniteľné bez výrazných dodatočných investícií.
(856)
Navrhovateľ ďalej tvrdil, že uloženie konečných vyrovnávacích ciel na obdobie dvoch rokov je nedostatočné na to, aby sa výrobné odvetvie Únie mohlo zotaviť z škodlivého vplyvu subvencovania v minulosti. Avšak uloženie vyrovnávacích ciel sa nemôže sústreďovať len na záujmy samotného výrobného odvetvia Únie, ale musí vyvážiť možné výhody pre výrobcov z Únie s nákladmi pre ostatné hospodárske subjekty v Únii. Na tomto základe sa rozhodnutie obmedziť opatrenia na dva roky zachováva.
(857)
Všetky strany boli informované o hlavných skutočnostiach a dôvodoch, na základe ktorých sa má odporučiť uloženie konečného vyrovnávacieho cla na dovoz fotovoltických modulov alebo panelov na báze kryštalického kremíka a článkov typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka s pôvodom v ČĽR (ďalej len „konečné sprístupnenie informácií“). Všetkým stranám bola poskytnutá lehota, počas ktorej mohli ku konečnému poskytnutiu informácií predložiť pripomienky.
(858)
Písomné a ústne pripomienky zainteresovanými stranami boli zvážené a vo vhodných prípadoch zohľadnené.
7.3. Registrácia a spätná účinnosť
(859)
Ako sa uvádza v odôvodnení 7, Komisia prijala 1. marca 2013 nariadenie (EÚ) č. 182/2013, ktorým sa zavádza registrácia dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) pochádzajúcich alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, a to od 6. marca 2013.
(860)
Dňom 6. júna 2013 sa prostredníctvom dočasného antidumpingového nariadenia ukončila povinnosť registrácie dovozu na účely ochrany proti dumpingovému dovozu. Pokiaľ ide o súčasné antisubvenčné prešetrovanie a vzhľadom na uvedené zistenia by sa registrácia dovozu na účely antisubvenčného prešetrovania v súlade s článkom 24 ods. 5 základného nariadenia mala zastaviť.
(861)
Pokiaľ ide o prípadné spätné uplatňovanie vyrovnávacích opatrení, musia sa posúdiť kritériá stanovené v článku 16 ods. 4 základného nariadenia. Podľa tohto článku možno konečné vyrovnávacie clo uložiť na výrobky, ktoré boli uvedené do obehu s cieľom spotreby nanajvýš 90 dní pred dňom nadobudnutia účinnosti dočasných opatrení, ale nie pred začatím prešetrovania.
(862)
V tomto prípade neboli uplatnené žiadne dočasné vyrovnávacie opatrenia. Preto sa rozhodlo, že konečné vyrovnávacie clo sa neukladá spätne.
8. FORMA OPATRENÍ
(863)
Po prijatí predbežných antidumpingových opatrení v súbežnom antidumpingovom prešetrovaní (104) skupina spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov vrátane ich prepojených spoločností v ČĽR a v Európskej únii a spoločne s Čínskou obchodnou komorou pre dovoz a vývoz strojov a elektronických výrobkov (ďalej len „CCCME“) ponúkla spoločný cenový záväzok v súlade s článkom 8 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia (105). Ponúknutý záväzok podporili aj čínske orgány. Komisia preskúmala ponuku a rozhodnutím Komisie 2013/423/EÚ (106) tento ponúknutý záväzok prijala.
(864)
Po prijatí rozhodnutia 2013/423/EÚ podali vyvážajúci výrobcovia spolu s CCCME oznámenie o zmene ich pôvodnej ponuky. Požiadali o revíziu ponuky tak, aby sa vzalo do úvahy vylúčenie doštičiek z vymedzenia produktu, ako sa uvádza v odôvodneniach 46 a 99. Niekoľko ďalších vývozcov navyše požiadalo v lehote stanovenej v článku 8 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia o pripojenie k záväzku.
(865)
Tá istá skupina vyvážajúcich výrobcov, spoločne s CCCME, požiadala v lehote stanovenej v článku 13 ods. 2 základného nariadenia (107), aby Komisia prijala podmienky daného záväzku na odstránenie škodlivého vplyvu aj v prípade subvencovaného dovozu. Vykonávacím rozhodnutím 2013/707/EÚ Komisia túto ponuku prijala s ohľadom na konečné clo,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Týmto sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov alebo panelov na báze kryštalického kremíka a článkov typu používaného vo fotovoltických moduloch alebo paneloch na báze kryštalického kremíka (hrúbka článkov neprekračuje 400 mikrometrov), v súčasnosti zaradených pod číselné znaky KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, pokiaľ nie sú v režime tranzit v zmysle článku V GATT.
Z vymedzenia pojmu príslušný výrobok sú vylúčené tieto druhy výrobkov:
-
prenosné solárne nabíjačky, ktoré sa skladajú z menej než šiestich článkov a ktoré zásobujú prístroje elektrickou energiou alebo nabíjajú batérie a akumulátory,
-
tenkovrstvové fotovoltické výrobky,
-
fotovoltické výrobky na báze kryštalického kremíka, ktoré sú trvalo zabudované do elektrických zariadení s inou funkciou, ako je výroba elektrickej energie, a ktoré spotrebúvajú elektrickú energiu vyrobenú zabudovaným(-i) fotovoltickým(-i) článkom(-ami) na báze kryštalického kremíka,
-
moduly alebo panely s výstupným napätím nepresahujúcim 50 V JP a výstupným výkonom neprekračujúcim 50 W výhradne na priame použitie ako nabíjačky batérií v systémoch s rovnakým napätím a výkonovými charakteristikami.
2. Sadzba konečného vyrovnávacieho cla uplatniteľná na čistú franko cenu na hranici Únie pred preclením výrobkov opísaných v odseku 1, ktoré vyrábajú ďalej uvedené spoločnosti, je takáto:
Spoločnosť
Sadzba cla
Doplnkový kód TARIC
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sunshine Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.;
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co., Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Spoločnosti uvedené v prílohe
6,4 %
Všetky ostatné spoločnosti
11,5 %
B999 (108)
3. Ak nie je stanovené inak, uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa ciel.
Článok 2
1. Dovoz prihlásený na prepustenie do voľného obehu pri výrobkoch spadajúcich v súčasnosti pod číselný znak KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) fakturovaný spoločnosťami, od ktorých Komisia prijala záväzky a ktorých názvy sú uvedené v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu 2013/707/EÚ, sa oslobodzuje od antisubvenčného cla uloženého podľa článku 1 pod podmienkou, že:
a)
spoločnosť uvedená v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu 2013/707/EÚ vyrobila, prepravila a fakturovala vyššie uvedené výrobky priamo alebo prostredníctvom svojej prepojenej spoločnosti, takisto uvedenej v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu 2013/707/EÚ, či už svojim prepojeným spoločnostiam v Únii konajúcim ako dovozca, ktorý deklaruje tovar na prepustenie do voľného obehu v Únii, alebo prvému nezávislému zákazníkovi konajúcemu ako dovozca, ktorý deklaruje tovar na prepustenie do voľného obehu v Únii;
b)
tento dovoz je sprevádzaný faktúrou súvisiacou so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou a obsahuje aspoň údaje a vyhlásenie uvedené v prílohe 2 k tomuto nariadeniu;
c)
tento dovoz je sprevádzaný osvedčením o vývozných záväzkoch podľa prílohy 3 k tomuto nariadeniu; a
d)
tovar deklarovaný a predložený colným orgánom presne zodpovedá opisu vo faktúre súvisiacej so záväzkom.
2. Colný dlh vzniká prijatím vyhlásenia o prepustení do voľného obehu:
a)
ak sa v súvislosti s dovozom uvedeným v odseku 1 stanoví, že jedna alebo viacero podmienok uvedených v tomto odseku nie je splnených; alebo
b)
keď Komisia zruší prijatie záväzku podľa článku 13 ods. 9 nariadenia (ES) č. 597/2009 nariadením alebo rozhodnutím, ktoré odkazuje na príslušné transakcie, a vyhlási príslušné faktúry súvisiace so záväzkom za neplatné.
Článok 3
Spoločnosti, ktorých záväzky Komisia prijala a ktorých názvy sú uvedené v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu 2013/707/EÚ a ktoré podliehajú určitým podmienkam v nej stanoveným, vystavia faktúru aj za transakcie, ktoré nie sú oslobodené od antisubvenčného cla. Táto faktúra je obchodnou faktúrou obsahujúcou minimálne prvky, ktoré sú stanovené v prílohe 4 k tomuto nariadeniu.
Článok 4
Registrácia dovozu vyplývajúca z nariadenia (EÚ) č. 182/2013, ktorým sa zavádza registrácia dovozov fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, sa zastavuje.
Článok 5
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Platí do 7. decembra 2015.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 2. decembra 2013.