PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/262
ze dne 17. února 2015,
kterým se stanoví pravidla podle směrnic Rady 90/427/EHS a 2009/156/ES, pokud jde o metody identifikace koňovitých (nařízení o průkazu koňovitých)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství (1), a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. c) a d), čl. 6 odst. 2 druhou odrážku a čl. 8 odst. 1 první pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2009/156/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních pravidlech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (2), a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 90/427/EHS stanoví zootechnické podmínky pro obchod s koňovitými uvnitř Unie. V souladu s touto směrnicí mají členské státy zajistit, aby evidované koňovité při jejich přesunu doprovázel identifikační doklad vydaný schválenými plemenářskými organizacemi či sdruženími chovatelů uvedenými ve směrnici.
(2)
Směrnice 2009/156/ES stanoví veterinární pravidla pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí. Stanoví, že evidovaní koňovití musí být identifikováni prostřednictvím identifikačního dokladu vydaného v souladu se směrnicí 90/427/EHS nebo mezinárodním sdružením či organizací, která je odpovědná za dostihové a závodní koně. Koňovití pro chov a produkci se mají identifikovat pomocí metody stanovené Komisí.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 504/2008 (3), které je použitelné ode dne 1. července 2009, stanoví pravidla pro identifikaci koňovitých narozených v Unii nebo dovezených do Unie a zavádí identifikační doklad pro koňovité (průkaz koně), jenž představuje víceúčelový doklad v oblasti zdraví zvířat, veřejného zdraví, zootechniky i jezdeckého sportu. Toto nařízení, které považuje identifikační doklad za zásadní prvek systému pro identifikaci koňovitých, počítá pouze s možností začlenit informace obsažené v databázích různých vydávajících orgánů do centrální databáze nebo tyto databáze propojit s centrální databází.
(4)
Členské státy se potýkají s určitými obtížemi při provádění opatření stanovených v nařízení (ES) č. 504/2008. Tyto obtíže se převážně týkají metody identifikace koňovitých prostřednictvím identifikačního dokladu.
(5)
Ze šetření provedených členskými státy vyplynulo, že identifikační doklad bývá předmětem závažných podvodů. Hlavní riziko zde představuje nezákonné znovuuvádění koňovitých, kteří byli dříve vyloučeni z porážky k lidské spotřebě a léčeni přípravky nepovolenými pro zvířata určená k produkci potravin, do potravinového řetězce. V důsledku přijetí rozhodnutí Komise 2000/68/ES (4) byly tisíce koňovitých definitivně vyloučeny z porážky k lidské spotřebě. Nedostatek alternativ k celoživotní péči o nadbytečné a nechtěné koňovité, kteří byli vyloučeni z porážky k lidské spotřebě, vedl k jejich zanedbávání či opuštění, což má závažné dopady na zdraví a dobré životní podmínky zvířat. Situace se ještě zhoršila v důsledku stávajících ekonomických poměrů, kdy si chovatelé často nemohou dovolit držet koňovité na konci jejich produktivního života. V některých členských státech tyto problémy nabyly takového významu, že příslušné orgány zahájily programy pro porážku nadbytečných koňovitých mimo potravinový řetězec.
(6)
V posledních letech se vyskytl nový jev, nezákonná pastva, postihující majitele pastvin, neboť ti se z právního hlediska stali držiteli koňovitých, a tak neúmyslně nabyli odpovědností podle nařízení (ES) č. 504/2008. Nejasný status těchto koňovitých může též hrát roli při správném uplatňování pravidel Unie v jiných oblastech.
(7)
Ukázalo se, že informace zaznamenané v databázi vydávajícího orgánu v okamžiku vydání identifikačního dokladu rychle ztrácejí na aktuálnosti. Je tedy nesmírně obtížné, ne-li zcela neproveditelné, aby příslušné orgány v rámci osvědčení nebo kontroly totožnosti ověřily, zda je daný identifikační doklad pravý či nikoli a zda jsou informace v něm obsažené aktuální a věrohodné a nedošlo k jejich podvodným změnám, zejména pokud jde o status zvířat jako určených na porážku, ale také z hlediska uplatňování příznivějších podmínek týkajících se zdraví a dobrých životních podmínek zvířat při přesunech evidovaných koňovitých.
(8)
Ve většině členských států nejsou databáze jednotlivých orgánů vydávajících průkazy navzájem propojeny, přičemž z právních a administrativních důvodů nebude v blízké době možné ustanovit jediný vydávající orgán. Proto se zavedení centralizované databáze jeví jako nejúčinnější řešení pro výměnu a synchronizaci údajů mezi jednotlivými subjekty podle směrnic 90/427/EHS a 2009/156/ES, jakož i nezbytné pro správu identifikačních dokladů koňovitých s cílem nejen poskytovat požadované záruky v oblasti zdraví zvířat, ale též umožnit provádění těch ustanovení právních předpisů Unie o dobrých životních podmínkách zvířat a veřejném zdraví, u nichž je nezbytnou podmínkou správná a spolehlivá identifikace koňovitých.
(9)
Šetření provedené Komisí v souvislosti s událostmi týkajícími se koňského masa v roce 2013 ukázalo, že dvacet tři členských států zřídilo centrální databázi a dva členské státy mají jednu databázi pro evidované koňovité a druhou pro koňovité pro chov a produkci. Tři členské státy, jež představují kolem 20 % z celkového počtu 6,7 milionu koňovitých v Unii, nemají žádnou centralizovanou databázi.
(10)
Je tudíž nezbytné revidovat systém Unie pro identifikaci koňovitých v zájmu zajištění jeho bezpečnosti, jakož i uživatelské vstřícnosti.
(11)
Na dovoz koňovitých na území uvedená v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5) se vztahují podmínky stanovené podle směrnice 2009/156/ES a je povolen ze třetích zemí uvedených v příloze rozhodnutí Komise 2004/211/ES (6). Obvykle jsou do Unie každoročně dovezeny přibližně 4 000 evidovaných koňovitých a koňovitých pro chov a produkci v souladu s podmínkami stanovenými v rozhodnutí Komise 93/197/EHS (7).
(12)
Použijí-li se celní postupy stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (8), je třeba navíc odkázat na nařízení Rady (EHS) č. 706/73 (9). Nařízení (EHS) č. 706/73 stanoví, že od 1. září 1973 se na britské Normanské ostrovy a Ostrov Man vztahují pravidla Unie v oblasti veterinárních právních předpisů.
(13)
Rozhodnutí Komise 96/78/ES (10) stanoví kritéria pro zápis a evidování koňovitých do plemenných knih pro chovné účely. Uvedené rozhodnutí mimo jiné vyžaduje, že aby mohl být koňovitý zapsán do hlavního oddílu plemenné knihy svého plemene, musí být označen podle pravidel stanovených v plemenné knize jako hříbě pod matkou, což musí být přinejmenším doloženo potvrzením o pokrytí. V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie a usnadnění jejich používání by neměla pravidla týkající se identifikačního dokladu bránit uplatňování pravidel týkajících se identifikace koňovitých pro účely jejich zápisu do plemenných knih.
(14)
Metody pro identifikaci koňovitých stanovené v tomto nařízení by rovněž měly být v souladu se zásadami, které zavedly chovatelské organizace schválené podle rozhodnutí Komise 92/353/EHS (11). V souladu s uvedeným rozhodnutím je na dané organizaci nebo spolku, které vedou plemennou knihu o původu daného plemene, aby stanovily zásady ohledně identifikace koňovitých a zásady pro rozčlenění plemenné knihy do tříd a linií zapisovaných do plemenné knihy.
(15)
V zájmu zajištění vysoké kvality identifikačních dokladů a záznamů o všech koňovitých v Unii by měly členské státy zajistit, aby systémy pro identifikaci evidovaných koňovitých, kteří byli zapsáni nebo evidováni do plemenných knih založených schválenými nebo uznanými chovatelskými organizacemi nebo sdruženími chovatelů, splňovaly, pokud jde o vydávání identifikačních dokladů, stanovené podmínky, kterými se musí řídit příslušné orgány při určování orgánů vydávajících identifikační doklady pro koňovité pro chov a produkci.
(16)
Definice „koňovitých“, přesně odpovídající oblasti působnosti čl. 2 písm. b) směrnice 2009/156/ES, by měla být v souladu s taxonomií používanou v právních předpisech Unie, např. v přílohách nařízení Rady (EHS) č. 3626/82 (12) a nařízení Komise (EU) č. 206/2010 (13).
(17)
Jelikož definice hospodářství stanovená ve směrnici Rady 92/35/EHS (14) zahrnuje přírodní rezervace, v nichž koňovití žijí volně, a je tudíž širší než definice stanovená ve směrnici 2009/156/ES, bylo by vhodné, aby definice hospodářství podle tohoto nařízení rovněž zahrnovala přírodní rezervace, ve kterých žijí koňovití volně.
(18)
Veterinární dozor nezbytný pro zajištění záruk v oblasti zdraví zvířat požadovaných v souladu se směrnicí 2009/156/ES lze zabezpečit pouze tehdy, je-li hospodářství, jak je definováno v uvedené směrnici, známo příslušnému orgánu. Obdobné požadavky vyplývají z použití části A kapitoly II oddílu I přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (15), pokud jde o koňovité určené k produkci potravin. Ovšem vzhledem k tomu, jak často k přesunům koňovitých dochází, není na místě zavádět systém, díky němuž by koňovití mohli být sledováni v reálném čase. Namísto toho by měly být identifikační údaje dostupné příslušnému orgánu, a proto je nezbytné, aby v každém členském státě existovala centrální databáze, která by spravovala informace o koňovitých držených v daném státě.
(19)
Právní předpisy Unie rozlišují mezi vlastníky a držiteli zvířat. Pojem „držitel“ zvířat je definován a používán v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (16). Oproti tomu směrnice 2009/156/ES odkazuje na majitele nebo chovatele zvířat. Kombinovaná definice majitele a držitele je stanovena ve směrnici 92/35/EHS. Vzhledem k tomu, že podle právních předpisů Unie i jednotlivých členských států nemusí být majitel koňovitého nutně osobou odpovědnou za dané zvíře, je vhodné objasnit, že za identifikaci koňovitých v souladu s tímto nařízením odpovídá v první řadě držitel daného zvířete, který může, ale nemusí být jeho majitelem.
(20)
V souladu s právními přepisy členských států nebo na základě požadavku některých vydávajících orgánů se mají do identifikačního dokladu, a tudíž i do databáze vedené vydávajícím orgánem zapisovat informace o majiteli zvířete. Tyto údaje o vlastnictví, jakož i o změně vlastnictví, lze poskytnout prostřednictvím různých forem dokladů o vlastnictví nebo registračních karet, včetně tzv. „imatrikulační karty“ úspěšně používané v jednom z členských států.
(21)
Směrnice Rady 2008/73/ES (17) stanoví, že členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznamy schválených zařízení ve veterinární a zootechnické oblasti a zpřístupňují je ostatním členským státům a veřejnosti. S cílem usnadnit přístup ostatních členských států a veřejnosti k seznamům schválených zařízení by měly členské státy dát tyto seznamy k dispozici elektronicky prostřednictvím informačních stránek na internetu. Komise by měla být členským státům nápomocna při zpřístupňování těchto seznamů ostatním členským státům a veřejnosti tím, že poskytne internetovou adresu stránky, na které budou uvedeny odkazy na informační internetové stránky jednotlivých členských států.
(22)
Pro usnadnění výměny informací mezi členskými státy elektronickou cestou a pro zajištění transparentnosti a srozumitelnosti je důležité, aby byly seznamy v celé Unii vytvářeny podle jednotného vzoru. Rozhodnutí Komise 2009/712/ES (18) proto stanoví vzory výše uvedených seznamů na internetových informačních stránkách zřízených členskými státy.
(23)
Nařízení (ES) č. 504/2008 stanoví, že koňovití nemohou být drženi, pokud nejsou identifikováni v souladu s uvedeným nařízením. Komise musela reagovat na četné stížnosti týkající se populací koně domácího žijících mimo hospodářství za podmínek, které neodpovídají podmínkám popsaným v uvedeném nařízení jako polodivoké podmínky. Je proto nezbytné upřesnit, že koňovití žijící v Unii musí být identifikováni, a dále stanovit výjimku pro případy, kdy tuto podmínku nelze splnit.
(24)
Koňovití žijící v Unii by měli být identifikováni prostřednictvím celoživotního identifikačního dokladu, v němž je uveden slovní a grafický popis koňovitého a záznamy o individuálních odznacích daného zvířete pro účely ověření totožnosti. Tyto odznaky mohou být vrozené, např. více než tři chlupové víry, kaštánky, barevné odznaky, neobvyklé poruchy oční pigmentace, specifické svalové prohlubně, ale též vysoce detailní struktury duhovky nebo sítnice či specifické genetické markery (DNA profil), nebo mohou být získané, např. depigmentace po otlaku sedlem, jizvy, včetně jizev po kastraci hřebců, nebo výžeh.
(25)
Identifikační doklady by měly být vydány pouze tehdy, jsou-li v nich vyplněny požadované identifikační údaje, které je třeba zaznamenat do databáze vydávajícího orgánu v souladu s tímto nařízením.
(26)
Kromě toho by mělo osvědčení o původu stanovené ve směrnici 90/427/EHS, které má být součástí identifikačního dokladu, uvádět všechny nezbytné informace, aby bylo zajištěno, že koňovití, kteří jsou převáděni mezi různými plemennými knihami, jsou zapsáni do třídy v plemenné knize, jejíž kritéria splňují.
(27)
V souladu s rozhodnutím Komise 96/510/ES (19) musí potvrzení o původu zvířete a osvědčení o plemenné příslušnosti u evidovaných koňovitých odpovídat identifikačnímu dokladu stanovenému v rozhodnutí Komise 93/623/EHS (20). Jelikož rozhodnutí 93/623/ES a 2000/68/ES byla zrušena nařízením (ES) č. 504/2008, je třeba jasně uvést, že veškeré odkazy na uvedená rozhodnutí by měly být pokládány za odkazy na toto nařízení.
(28)
Orgány vydávající identifikační doklady pro evidované koňovité by měly být organizace nebo sdružení, které vedou či zakládají plemenné knihy pro evidované koňovité a jsou úředně schváleny nebo uznány příslušným orgánem členského státu v souladu s rozhodnutím 92/353/EHS, nebo správní orgán dotyčného členského státu, který vede plemennou knihu, do níž je koňovitý zapsán nebo zaevidován pro chovné účely v souladu s rozhodnutím 96/78/ES. Jako orgány vydávající identifikační doklady pro evidované koňovité by měly mít možnost působit rovněž národní pobočky mezinárodních organizací nebo sdružení, které jsou odpovědné za dostihové a závodní koně a mají své sídlo v daném členském státě.
(29)
Členské státy by měly mít větší prostor pro vlastní rozhodování, pokud jde o vydávající orgány, které vydávají identifikační doklady pro koňovité pro chov a produkci. Mělo by být umožněno, aby tyto identifikační doklady vydával příslušný orgán, do jehož působnosti spadá hospodářství, kde je koňovitý v době identifikace držen, nebo vydávající orgán určený a kontrolovaný tímto příslušným orgánem.
(30)
Příslušný orgán odpovědný za schválení nebo uznání organizací či sdružení zakládajících plemenné knihy v souladu s přílohou rozhodnutí 92/353/EHS by měl spolupracovat s příslušným orgánem uvedeným v nařízení (ES) č. 882/2004 s cílem zajistit, případně i prostřednictvím přeshraniční spolupráce, aby byly identifikační doklady pro koňovité vydávány a používány v souladu s tímto nařízením.
(31)
Jelikož by všichni koňovití narození v Unii nebo do Unie dovezení měli být identifikováni v souladu s tímto nařízením prostřednictvím jedinečného identifikačního dokladu vydaného na celý jejich život, je třeba přijmout zvláštní ustanovení pro případy, kdy je status těchto zvířat jako „koňovitých pro chov a produkci“ změněn na status „evidovaných koňovitých“ ve smyslu směrnice 2009/156/ES. Vzhledem k dalekosáhlým dopadům takovéto změny na přesun koňovitých, obchod s nimi a jejich dovoz do Unie ze třetích zemí z hlediska použitelných veterinárních pravidel stanovených ve směrnici 2009/156/ES, ale též z hlediska pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která takové přesuny upravují v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1/2005 (21), je nezbytné, aby měl příslušný orgán jednotné místo pro přístup, tzn. centrální databázi, k ověření identifikačních údajů koňovitých požadovaných pro účely osvědčení nebo úředních kontrol.
(32)
Pro zajištění souladu s definicí hospodářství stanovenou ve směrnici 92/35/EHS by měly být členské státy schopny zavést zvláštní režimy pro identifikaci koňovitých pohybujících se volně nebo v polodivokých podmínkách ve vymezených oblastech nebo územích, včetně přírodních rezervací. Takové odchylky od obecné povinnosti identifikovat koňovité by nicméně měly být poskytovány pouze v případech, kdy jsou tyto vymezené populace koňovitých žijících volně nebo v polodivokých podmínkách skutečně odděleny od koňovitých, kteří jsou jakýmkoli způsobem domestikováni, a nejenže nepodléhají lidské kontrole z hlediska jejich přežití a reprodukce, ale zůstávají též mimo oblast působnosti směrnice Rady 98/58/ES (22), která se nevztahuje na volně žijící zvířata.
(33)
Pro účely ověření totožnosti určitého koňovitého by měl identifikační doklad obsahovat především vysoce kvalitní popis zvířete sestávající ze slovního popisu koňovitého a jeho odznaků a z podrobného schématu s vyobrazením individuálních a rozlišujících odznaků daného koňovitého.
(34)
S cílem zajistit, aby byli koňovití v identifikačních dokladech, které je doprovázejí, správně popsáni, by se měly vydávající orgány řídit osvědčenými postupy a zajistit proškolení zaměstnanců pověřených popisem zvířat, například s pomocí pokynů Mezinárodní jezdecké federace (23) nebo společnosti Weatherbys (24).
(35)
Odznaky koňovitého a použité prostředky identifikace, které se společně využívají k ověření jeho totožnosti, by měly nejen vytvořit jednoznačnou spojitost mezi určitým koňovitým a jeho identifikačním dokladem, ale rovněž prokázat, že tento koňovitý podstoupil proces identifikace v souladu s tímto nařízením, takže pro jedno zvíře není vydán více než jeden identifikační doklad. Na mezinárodní úrovni se již u koňovitých v praxi široce využívají elektronické identifikátory (dále jen „elektronické odpovídače“). Tato technologie by měla být používána k zajištění úzké spojitosti mezi daným koňovitým a jeho identifikačním dokladem, ale měly by být umožněny i jiné metody ověřování totožnosti daného zvířete za předpokladu, že tyto alternativní metody poskytují rovnocenné záruky pro zabránění vícečetnému vydávání identifikačních dokladů.
(36)
Elektronické odpovídače používané k označování koňovitých a čtecí zařízení pro zobrazení kódu zabudovaného v odpovídači by měly splňovat mezinárodně dohodnuté normy. Tyto normy stanoví dva odlišné systémy pro zajištění jedinečnosti kódu elektronického odpovídače. Většina členských států provedla nařízení (ES) č. 504/2008 tak, že používá trojmístný alfanumerický kód země a řídí distribuci elektronických odpovídačů prostřednictvím svých příslušných orgánů.
(37)
Tento systém zajištění jedinečnosti kódu elektronického odpovídače by měl být začleněn do databází vedených vydávajícími orgány a do centrální databáze a uplatňován tak, aby nebyl narušen obchod a dovoz do Unie v případě koňovitých, kteří jsou označeni pomocí elektronického odpovídače zobrazujícího alfanumerický kód v jiné formě.
(38)
Směrnice Rady 90/425/EHS (25) stanoví veterinární kontroly, které se mají provádět u některých zvířat a produktů v místě určení. Stanoví zejména, že odesílatelé uvedení na osvědčení nebo dokladu stanoveném v uvedené směrnici musí na žádost příslušného orgánu členského státu určení a v míře nezbytné k provedení těchto kontrol ohlásit předem příjezd zvířat a produktů z jiného členského státu, a zejména pak povahu zásilky a předpokládané datum příjezdu. Toto oznámení se nevyžaduje u evidovaných koní vybavených identifikačními doklady podle směrnice 90/427/EHS.
(39)
Koňovití musí být sice vždy doprovázeni svým identifikačním dokladem v souladu s platnými právními předpisy Unie, ale měly by být umožněny výjimky z tohoto požadavku v případě, že je to nemožné nebo dokonce neproveditelné s ohledem na uchování identifikačního dokladu po celý život daného zvířete, nebo když tento doklad nebyl vydán s ohledem na to, že zvíře bude poraženo dříve, než dosáhne požadované věkové hranice pro identifikaci.
(40)
Členským státům by mělo být také umožněno povolovat zjednodušený identifikační doklad pro koňovité, kteří jsou přesouváni v rámci jejich území. V různých oblastech byly jako zařízení pro ukládání informací zavedeny plastikové karty se zabudovaným počítačovým čipem (dále jen „čipové karty“). Mělo by být umožněno vydávat tyto čipové karty jako další možnost kromě identifikačního dokladu a používat je za určitých podmínek místo identifikačního dokladu doprovázejícího evidované koňovité nebo koňovité pro chov a produkci při jejich přesunu v rámci členského státu.
(41)
Dále je třeba vzít v úvahu případy, kdy se původní identifikační doklad vydaný v souladu s tímto nařízením na celý život koňovitého ztratí, není již čitelný nebo obsahuje nesprávné informace nevyplývající z nezákonných praktik. Tato ustanovení by měla co nejlépe vylučovat nezákonné držení více než jednoho identifikačního dokladu, aby byl správně popsán status koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě. Tam, kde jsou k dispozici dostatečné a ověřitelné informace, by měl být vydán duplikát identifikačního dokladu, který se takto označí a který obvykle vylučuje daného koňovitého z porážky k lidské spotřebě. V ostatních případech by měl být vydán náhradní identifikační doklad, rovněž takto označený a vylučující daného koňovitého z porážky k lidské spotřebě, který by měl nadto dané zvíře klasifikovat jako koňovitého pro chov a produkci.
(42)
Uvedené postupy by se měly použít také u koňovitých, u nichž se přistoupí k identifikaci po lhůtě stanovené pro první identifikaci, neboť zde nemohou být vyloučeny podvodné praktiky a úmysl získat další identifikační doklad.
(43)
V některých případech, kdy jsou koňovití zapsáni nebo evidováni pro zápis do plemenných knih vedených chovatelskými organizacemi ve třetích zemích, jsou nezbytná zvláštní ustanovení umožňující, aby koňovitý zůstal evidován v takové plemenné knize, a současně zajišťující jeho vyloučení z potravinového řetězce příslušným zápisem do identifikačního dokladu.
(44)
V souladu se směrnicí 2009/156/ES je identifikační doklad nástrojem pro omezení přesunu koňovitých v případě výskytu ohniska nákazy v hospodářství, kde jsou drženi nebo chováni. Proto je třeba v případě ohniska určitých nákaz zajistit pozastavení platnosti tohoto identifikačního dokladu pro účely přesunu příslušným zápisem do identifikačního dokladu.
(45)
Směrnice 2009/156/ES kromě toho vyžaduje, aby byli evidovaní koňovití při opuštění hospodářství identifikováni prostřednictvím identifikačního dokladu, který musí zejména osvědčovat, že tito koňovití nepocházejí z hospodářství podléhajícího určitým zákazům. Je proto žádoucí stanovit, aby bylo vyplnění příslušného oddílu ve vzorovém identifikačním dokladu povinné u všech koňovitých, a odpovídajícím způsobem upravit jeho znění.
(46)
V případě, že koňovitý uhyne jinak než porážkou na jatkách, by měl orgán dohlížející na zpracování mrtvého zvířete v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (26) nebo na spálení v nízkokapacitních spalovacích zařízeních uvedených v kapitole III přílohy III nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (27) vrátit vydávajícímu orgánu identifikační doklad, pokud podle vnitrostátních právních předpisů doprovází tělo zvířete, a mělo by být zajištěno, aby elektronický odpovídač nebo jiné alternativní prostředky použité k ověření totožnosti koňovitých nemohly být recyklovány.
(47)
Maso koňovitých, u nichž nebylo možno v době porážky vyjmout elektronický odpovídač, by mělo být prohlášeno za nevhodné k lidské spotřebě v souladu s kapitolou V oddílu II přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004, aby se tyto elektronické odpovídače nedostaly do potravinového řetězce. Aby se implantované elektronické odpovídače daly snadno lokalizovat, mělo by být stanoveno standardní místo implantace, které se zaznamená v identifikačních dokladech.
(48)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (28) jsou živá zvířata připravená pro uvedení na trh k lidské spotřebě definována jako potravina. Uvedené nařízení stanoví dalekosáhlé odpovědnosti provozovatelů potravinářských podniků ve všech stadiích produkce potravin, včetně sledovatelnosti zvířat určených k produkci potravin.
(49)
Koňovití pro chov a produkci, jakož i evidovaní koňovití se mohou stát v určitém stadiu života jatečnými koňovitými podle definice ve směrnici 2009/156/ES. Maso lichokopytníků, tj. koňovitých, je definováno v bodě 1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (29), kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu.
(50)
Poté, co byla v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2076/2005 (30) ukončena přechodná opatření pro provádění nařízení (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004, začaly od 1. ledna 2010 platit požadavky na informace o potravinovém řetězci u koňovitých.
(51)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé jatek mají obdržet a zkontrolovat informace o potravinovém řetězci s podrobnými údaji o původu, anamnéze a léčbě zvířat určených k produkci potravin a podle nich jednat. Příslušný orgán může povolit zaslání informací o potravinovém řetězci týkajících se domácích lichokopytníků najatka zároveň se zvířaty, a nikoli předem. Identifikační doklad doprovázející jatečné koňovité by měl proto být součástí informací o potravinovém řetězci.
(52)
Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví, že úřední veterinární lékař musí ověřit, zda daný provozovatel potravinářského podniku splnil svou povinnost zajistit, aby byla zvířata přijatá na porážku k lidské spotřebě řádně identifikována.
(53)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zkontrolovat průkazy domácích lichokopytníků a ujistit se, že je dané zvíře určeno na porážku k lidské spotřebě, a pokud přijmou určité zvíře na porážku, musí odevzdat průkaz úřednímu veterinárnímu lékaři.
(54)
Vzhledem ke specifické situaci koňovitých, kteří se narodili jako zvířata druhů určených k produkci potravin, avšak nejsou vždy chováni za tímto účelem a ve většině případů nejsou po celou dobu svého života drženi provozovateli potravinářských podniků definovanými v čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 178/2002, je zapotřebí stanovit postup, kterým se zajistí plynulá návaznost od kontrol identifikačního dokladu z důvodů veřejného zdraví až po správu tohoto dokladu v souladu se směrnicí 2009/156/ES. Je tedy nezbytné, aby v každém členském státě existovala centrální databáze, aby bylo možné ověřit určité informace o identifikačním dokladu a v tomto dokladu předtím, než se přijme rozhodnutí o přijetí dotyčného zvířete na porážku k lidské spotřebě. V případě, kdy se informace o vyloučení z porážky k lidské spotřebě v oddílu II identifikačního dokladu neshodují s informacemi zaznamenanými v centrální databázi, měla by být rozhodující informace vedoucí k vyloučení daného koňovitého z porážky k lidské spotřebě, bez ohledu na to, kde je uvedena.
(55)
Směrnice Rady 96/22/ES (31) se vztahuje na hospodářská zvířata, včetně domácích lichokopytníků, jakož i na volně žijící zvířata těchto druhů, která byla odchována v hospodářství. Podle článku 7 uvedené směrnice je povoleno obchodovat před uplynutím ochranné lhůty s evidovanými koňovitými, kterým byla ze zootechnických důvodů podána veterinární léčiva obsahující allyltrenbolon nebo betasympatomimetika, pokud jsou splněny podmínky pro podání a druh i datum ošetření jsou uvedeny v osvědčení nebo v průvodních listinách doprovázejících tato zvířata.
(56)
V čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 470/2009 (32) jsou zvířata určená k produkci potravin definována jako „zvířata chovaná, odchovaná, držená, poražená nebo odchycená za účelem produkce potravin“. Článek 16 uvedeného nařízení stanoví, že zvířatům určeným k produkci potravin je v Unii možné podávat pouze farmakologicky účinné látky, které jsou klasifikovány podle čl. 14 odst. 2 písm. a), b) nebo c) uvedeného nařízení, za předpokladu, že je toto podávání v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES (33).
(57)
Článek 6 směrnice 2001/82/ES stanoví, že veterinární léčivý přípravek smí být zaregistrován pro účely podání jednomu nebo více druhům zvířat určených k produkci potravin pouze v případě, že farmakologicky účinné látky, které obsahuje, jsou uvedeny v přílohách I, II nebo III nařízení (EHS) č. 2377/90. Pravidla obsažená v uvedených přílohách jsou nyní stanovena v nařízení Komise (EU) č. 37/2010 (34). Odchylně od těchto pravidel však může být veterinární léčivý přípravek obsahující farmakologicky účinné látky neuvedené v přílohách I, II nebo III nařízení (EHS) č. 2377/90 zaregistrován pro určitá zvířata z čeledi koňovitých, která byla v souladu s právními předpisy Unie v oblasti zdraví zvířat prohlášena za zvířata neurčená na porážku k lidské spotřebě. Takové veterinární léčivé přípravky nesmějí obsahovat účinné látky uvedené v příloze IV nařízení (EHS) č. 2377/90, ani nesmějí být určeny k použití při léčbě stavů, které jsou uvedeny ve schváleném souhrnu údajů o přípravku a pro které je již registrován veterinární léčivý přípravek pro zvířata z čeledi koňovitých. Mělo by proto být stanoveno, že koňovitý může být vyloučen z porážky k lidské spotřebě podle vlastního uvážení majitele zvířete.
(58)
V čl. 10 odst. 2 a 3 směrnice 2001/82/ES jsou stanoveny zvláštní odchylky od článku 11 uvedené směrnice pro koňovité, týkající se léčby zvířat určených k produkci potravin léčivými přípravky, které mají stanovený maximální limit reziduí pro použití u jiného druhu zvířat, než je cílový druh, nebo registrovanými pro jiné onemocnění za předpokladu, že jsou tito koňovití identifikováni v souladu s právními předpisy Unie a v jejich identifikačním dokladu je zvláště uvedeno, že nejsou určeni na porážku k lidské spotřebě nebo že jsou určeni na porážku k lidské spotřebě po ochranné lhůtě v délce nejméně šesti měsíců po léčbě látkami uvedenými v nařízení Komise (ES) č. 1950/2006 (35).
(59)
V souladu se směrnicí 2001/82/ES musí členské státy zajistit, aby majitelé nebo chovatelé zvířat, která jsou určena k produkci potravin, byli schopni předložit doklad o nákupu, držení a podání veterinárních léčivých přípravků těmto zvířatům po dobu pěti let od jejich podání, včetně případů, kdy bylo zvíře v průběhu tohoto pětiletého období poraženo. V zájmu uplatňování těchto předpisů je tudíž nezbytné, aby byla informace o porážce určitého koňovitého neprodleně zanesena do centrální databáze členského státu, ve kterém se nachází hospodářství, kde bylo dané zvíře drženo.
(60)
Pro účely zajištění kontroly nad vydáváním identifikačních dokladů by měl být v databázi vedené vydávajícím orgánem zaznamenán minimální soubor příslušných údajů týkajících se vydávání těchto dokladů.
(61)
Hlavní světové organizace pro chov koní a soutěže se dohodly na zavedení systému univerzálního životního čísla koňovitých (UELN). Tento systém byl vyvinut z podnětu Světové federace chovu sportovních koní (WBFSH), Mezinárodního výboru pro plemenné knihy (ISBC), Světové organizace pro chov arabských plnokrevníků (WAHO), Evropské konference organizací pro chov arabských plnokrevníků (ECAHO), Conférence Internationale de l'Anglo-Arabe (CIAA), Mezinárodní jezdecké federace (FEI) a Union Européenne du Trot (UET) a informace o tomto systému lze najít na internetových stránkách UELN (36).
(62)
Systém UELN je vhodný pro registraci evidovaných koňovitých i koňovitých pro chov a produkci a umožňuje postupné zavádění počítačových sítí zajišťujících, aby mohla být totožnost zvířat v případě evidovaných koňovitých nadále ověřována v souladu s článkem 6 směrnice 90/427/EHS.
(63)
Při přidělování kódů k databázím nesmějí být tyto kódy a formát zaznamenaných identifikačních čísel jednotlivých zvířat v žádném případě v rozporu se zavedeným systémem UELN. Proto by měl být před přidělením jakéhokoli kódu určité databázi tento kód zkontrolován podle seznamu přidělených kódů UELN.
(64)
Směrnice 2009/156/ES požaduje, aby úřední veterinární lékař zaznamenal v evidenci identifikační číslo nebo číslo identifikačního dokladu poraženého koňovitého a zaslal příslušnému orgánu místa odeslání na jeho žádost potvrzení o tom, že zvíře bylo poraženo. Mělo by být tudíž upřesněno, že v takových případech musí být identifikační doklady zničeny v místě porážky s cílem zamezit podvodnému použití identifikačních dokladů poražených koňovitých.
(65)
Uvedená směrnice rovněž stanoví, že po porážce evidovaných koní, včetně utracení pro účely tlumení nákaz, musí být jejich identifikační doklady vráceny orgánu, který je vydal. Tyto požadavky by se měly vztahovat i na identifikační doklady vydané pro evidované koňovité jiné než evidované koně a koňovité pro chov a produkci.
(66)
S cílem zajistit, aby databáze vydávajících orgánů obsahovaly aktuální informace, je třeba stanovit oběh informací o smrti nebo ztrátě zvířete v databázi orgánu, který vydal doklad, a v centrální databázi členského státu, ve kterém se nachází hospodářství, kde byl daný koňovitý držen.
(67)
Ke splnění těchto požadavků by mělo přispět zaznamenání životního čísla slučitelného se systémem UELN a jeho použití pro identifikaci orgánů nebo úřadů, které daný identifikační doklad vydaly. Členské státy by měly pokud možno využívat styčná místa, která určily v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
(68)
Díky povinnému záznamu o osobě žádající o vydání identifikačního dokladu, jíž je v rámci lhůty nepřesahující 12 měsíců po narození zvířete chovatel a obvykle i majitel zvířete, pro které se identifikační doklad vydává, spolu s povinností oznámit vydávajícímu orgánu jakýkoli přesun obvyklého místa pobytu koňovitého do jiného členského státu může být vytvořen řetězec informací sloužící k vysledování zvířete v případě potřeby.
(69)
V souladu s nařízením (ES) č. 504/2008 má identifikační údaje v identifikačním dokladu aktualizovat vydávající orgán, který tento doklad vydal. Členské státy poukazovaly na neochotu majitelů koňovitých zasílat identifikační doklad vydávajícím orgánům k aktualizaci identifikačních údajů poštou, zvláště pak v případech, kdy se tento vydávající orgán nachází v zahraničí. Tato neochota je způsobena obavami ze ztráty identifikačního dokladu, neboť pak by bylo nutné identifikovat koňovitého prostřednictvím duplikátu nebo náhradního identifikačního dokladu, kterými se dané zvíře vylučuje z porážky k lidské spotřebě, což vede k podstatnému snížení hodnoty zvířete.
(70)
K usnadnění správy identifikačního dokladu po celou dobu života zvířete je zapotřebí zavést postupy pro registraci identifikačního dokladu v členském státě obvyklého místa pobytu zvířete, zvláště v případech, kdy byl identifikační doklad vydán v jiném členském státě. Jako nejvhodnější způsob komunikace s vydávajícím orgánem, který provedl první identifikaci, se jeví výměna informací mezi centrálními databázemi dotčených členských států.
(71)
Kromě toho mohou vydávající orgány své schválení nebo určení pozbýt, zatímco vydané identifikační doklady zůstávají platnými dokumenty pro účely zdraví zvířat a veřejného zdraví. Je tudíž nezbytné zálohovat informace obsažené v identifikačním dokladu prostřednictvím databáze, k níž mají přístup příslušné orgány v oblasti zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví.
(72)
Jelikož v každém členském státě obvykle působí více než jeden vydávající orgán, koňovití se často přesunují mezi hospodářstvími i mezi členskými státy, mění se jejich status z „koňovitých pro chov a produkci“ na „evidované koňovité“ nebo ze zvířat určených k produkci potravin na zvířata vyloučená z porážky k lidské spotřebě a evidované koňovité může identifikovat organizace vedoucí plemennou knihu, která má své sídlo v jiném členském státě, je v zájmu účinného provádění směrnic 90/427/EHS a 2009/156/ES nevyhnutelné, nezbytné a žádoucí zřídit v každém členském státě centrální databázi, kde budou zaznamenány identifikační údaje o všech koňovitých chovaných v hospodářstvích, která se v daném členském státě nacházejí.
(73)
Mělo by se však umožnit, aby členské státy, ve kterých již existuje jedna databáze pro evidované koňovité a jiná databáze pro koňovité pro chov a produkci, i nadále zachovaly tento systém, za předpokladu, že tyto databáze budou propojeny a veterinární orgány budou mít do obou plný přístup.
(74)
Za tímto účelem by centrální databáze v jednotlivých členských státech měly spolupracovat v souladu se směrnicí Rady 89/608/EHS (37), aby se usnadnila výměna údajů týkajících se určitého zvířete a identifikačního dokladu, který byl pro ně vydán.
(75)
S ohledem na jednotné použití právních předpisů Unie týkajících se identifikace koňovitých v členských státech a zajištění jejich jednoznačnosti a transparentnosti by mělo být nařízení (ES) č. 504/2008 zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(76)
V souladu s bodem 24 přílohy nařízení Komise (EU) č. 519/2013 (38) jsou koňovití narození v Chorvatsku nejpozději do 30. června 2013, avšak neidentifikovaní do tohoto data v souladu s nařízením (ES) č. 504/2008, identifikováni v souladu s posledně uvedeným nařízením nejpozději do 31. prosince 2014.
(77)
Toto nařízení by se mělo použít ode dne 1. ledna 2016, aby se členským státům a provozovatelům poskytla dostatečná doba na přizpůsobení se novým pravidlům. Požadavky na vytvoření a zprovoznění centrální databáze by se nicméně měly v Řecku, ve Švédsku a ve Spojeném království použít ode dne 1. července 2016.
(78)
Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva a Stálého výboru pro zootechniku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro identifikaci koňovitých:
a)
narozených v Unii nebo
b)
uvolněných do volného oběhu v Unii v souladu s celním postupem vymezeným v čl. 5 odst. 16 písm. a) nařízení (EU) č. 952/2013.
2. Toto nařízení se použije, aniž je dotčeno rozhodnutí 96/78/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„koňovitými“ volně žijící nebo domestikovaní lichokopytníci všech druhů rodu Equus čeledi koňovitých a jejich kříženci;
b)
„hospodářstvím“ zemědělské nebo výcvikové zařízení, stáj nebo jakékoli prostory nebo zařízení, ve kterých se koňovití obvykle drží nebo chovají pro jakékoli účely, a přírodní rezervace, ve kterých koňovití žijí volně;
c)
„držitelem“ každá fyzická nebo právnická osoba, která vlastní koňovité nebo je jejich držením pověřena, bez ohledu na to, zda za finanční odměnu či nikoliv a zda dočasně nebo nastálo, a to i v průběhu přepravy, na trzích nebo během soutěží, dostihů nebo kulturních akcí;
d)
„majitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která vlastní daného koňovitého;
e)
„evidovanými koňovitými“ všichni koňovití, kteří:
i)
jsou zapsáni nebo zaevidováni a způsobilí k zápisu do plemenné knihy v souladu s pravidly stanovenými podle čl. 4 odst. 2 písm. b) směrnice 90/427/EHS a identifikováni prostřednictvím identifikačního dokladu stanoveného v čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice, nebo
ii)
koně, včetně poníků, evidovaní u mezinárodního sdružení nebo organizace, která je odpovědná za dostihové a závodní koně, a identifikovaní prostřednictvím identifikačního dokladu vydaného národní pobočkou takové organizace nebo sdružení;
f)
„plemennou knihou“ každá kniha, registr, soubor nebo počítačový nosič dat:
i)
která je vedena buď organizací nebo sdružením úředně schváleným nebo uznaným členským státem, nebo je vedena správním úřadem daného členského státu, a dále
ii)
ve které jsou koňovití zapsáni, nebo jsou evidováni a způsobilí k zápisu, s uvedením všech jejich známých předků;
g)
„koňovitými pro chov a produkci“ koňovití jiní než uvedení v písmenech e) a h);
h)
„jatečnými koňovitými“ koňovití určení k porážce na jatkách, a to buď přímo po přepravě, nebo po tranzitu přes schválené sběrné středisko uvedené v článku 7 směrnice 2009/156/ES;
i)
„příslušným orgánem“ ústřední orgán členského státu, který je příslušný k organizaci úředních kontrol, nebo jakýkoli jiný orgán, kterému byla tato pravomoc svěřena, včetně příslušného orgánu uvedeného v čl. 2 písm. h) směrnice 2009/156/ES;
j)
„zootechnickým orgánem“ ústřední orgán členského státu, který je příslušný k provádění směrnice 90/427/EHS, nebo jakýkoli jiný orgán, kterému byla tato pravomoc svěřena, včetně orgánů uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí 92/353/EHS;
k)
„dočasným vstupem“ status evidovaného koně přicházejícího ze třetí země a dovezeného do Unie na dobu kratší než 90 dnů na základě rozhodnutí přijatého v souladu s čl. 19 písm. b) směrnice 2009/156/ES;
l)
„trvalým přijetím“ status koňovitého pocházejícího ze třetí země a dovezeného do Unie na dobu 90 dnů nebo delší;
m)
„odznakem“ jakákoli viditelná či zřetelná rozlišující charakteristika jednotlivého koňovitého, která je buď vrozená, nebo získaná a zaznamenaná pro účely identifikace;
n)
„elektronickým odpovídačem“ pasivní radiofrekvenční identifikační zařízení určené pouze ke čtení:
i)
vyhovující normě ISO 11784 a využívající technologii Full Duplex (FDX či FDX-B) nebo Half Duplex (HDX), a dále
ii)
které může být čteno čtecím zařízením kompatibilním s normou ISO 11785, v minimální vzdálenosti 12 cm;
o)
„jedinečným životním číslem“ jedinečný 15místný alfanumerický kód shrnující informace o konkrétním koňovitém a databázi a zemi, ve které byly tyto informace poprvé zaznamenány v souladu se systémem kódování univerzálního životního čísla koňovitých (UELN), a který tvoří:
i)
šestimístný identifikační kód kompatibilní se systémem UELN pro databázi uvedenou v článku 39, po němž následuje
ii)
devítimístné individuální identifikační číslo přidělené danému koňovitému;
p)
„členským státem prostým moru koní“:
i)
členský stát, kde nebyl zjištěn žádný klinický, sérologický (u neočkovaných koňovitých) ani epizootologický důkaz moru koní na dotyčném území v posledních dvou letech, a
ii)
kde nebylo provedeno očkování proti této nákaze během posledních dvanácti měsíců;
q)
„nákazami povinnými hlášením“ nákazy uvedené v příloze I směrnice 2009/156/ES;
r)
„úředním veterinárním lékařem“ veterinární lékař určený příslušným orgánem členského státu nebo třetí země;
s)
„čipovou kartou“ plastikové zařízení se zabudovaným počítačovým čipem, na které lze ukládat informace a přenášet je elektronicky do kompatibilních počítačových systémů;
t)
„odpovědným veterinárním lékařem“ veterinární lékař uvedený v čl. 10 odst. 1 směrnice 2001/82/ES.
Článek 3
Obecné zásady a povinnost identifikace koňovitých
1. Koňovití žijící na některém z území uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 882/2004 musí být identifikováni v souladu s tímto nařízením.
2. V případech, kdy držitel není majitelem nebo jedním z majitelů koňovitého, jedná v souladu s tímto nařízením jménem majitele a ve shodě s ním.
3. Členské státy a vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) mohou vyžadovat, aby žádost o vydání identifikačního dokladu podle článku 11 nebo o změnu identifikačních údajů ve stávajícím identifikačním dokladu podle článku 27 předkládal vydávajícímu orgánu majitel.
4. Členské státy zajistí, v odpovídajících případech prostřednictvím úředních kontrol v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004, aby držitelé koňovitých a vydávající orgány plnili své povinnosti stanovené v tomto nařízení.
Článek 4
Systém Unie pro identifikaci koňovitých
1. Pro účely tohoto nařízení se systém Unie pro identifikaci koňovitých skládá z těchto prvků:
a)
jedinečný celoživotní identifikační doklad, který (nestanoví-li vydávající orgán jinak nebo není-li jinak stanoveno v tomto nařízení) zůstává majetkem vydávajícího orgánu, jenž jej vydal, a který obsahuje:
i)
slovní popis koňovitého a záznamy o jeho odznacích,
ii)
vyplněné schéma s grafickým znázorněním odznaků uvedených ve slovním popisu,
iii)
prostor pro schválené zápisy o změnách identifikačních údajů;
b)
metoda ověřování totožnosti, která:
i)
zajistí jednoznačnou spojitost mezi identifikačním dokladem a koňovitým, pro kterého byl tento doklad vydán,
ii)
prokáže, že koňovitý již podstoupil proces identifikace;
c)
databáze, v níž jsou v souladu s článkem 38 zaznamenány identifikační údaje o koňovitém, pro kterého byl identifikační doklad vydán, a o držiteli, který předložil žádost o vydání identifikačního dokladu, a v níž se současně zvířeti přiděluje jedinečné životní číslo;
d)
centrální databáze zřízená v souladu s článkem 39.
2. Koňovitý je považován za identifikovaného v souladu s tímto nařízením, pouze pokud:
a)
jej doprovází identifikační doklad vydaný v souladu s jedním z následujících ustanovení:
i)
článek 9 pro koňovité narozené v Unii nebo
ii)
článek 14 pro koňovité dovezené do Unie nebo
iii)
článek 29 nebo 30, pokud koňovitého doprovází duplikát identifikačního dokladu, nebo
iv)
článek 32, pokud koňovitého doprovází náhradní identifikační doklad; nebo
b)
je identifikován v souladu s:
i)
článkem 24 v případě výjimek týkajících se přesunů nebo přepravy koňovitých, které doprovází dočasný doklad, nebo
ii)
čl. 26 odst. 2 v případě výjimek týkajících se některých přesunů a přepravy koňovitých určených na porážku.
KAPITOLA II
IDENTIFIKACE KOŇOVITÝCH NAROZENÝCH V UNII
Článek 5
Vydávající orgány pro koňovité narozené v Unii
1. Identifikační doklad stanovený v článku 7 vydává některý z následujících vydávajících orgánů:
a)
v případě evidovaných koňovitých uvedených v čl. 2 písm. e) bodě i) tohoto nařízení organizace nebo sdružení úředně schválené nebo uznané v souladu s čl. 2 odst. 1 rozhodnutí 92/353/EHS nebo správní orgán dotyčného členského státu, který vede plemennou knihu, do níž byl koňovitý zapsán nebo byl evidován a je způsobilý pro zápis v souladu s rozhodnutím 96/78/ES;
b)
v případě evidovaných koní uvedených v čl. 2 písm. e) bodě ii) národní pobočka mezinárodní organizace nebo sdružení, která je odpovědná za dostihové a závodní koně a která je pod dohledem příslušného orgánu členského státu, v němž má sídlo;
c)
v případě koňovitých pro chov a produkci uvedených v čl. 2 písm. g):
i)
příslušný orgán pro hospodářství, ve kterém je koňovitý v době identifikace držen, nebo
ii)
vydávající orgán určený a kontrolovaný příslušným orgánem uvedeným v bodě i), jemuž byl tento úkol svěřen.
2. Příslušný orgán určí pouze vydávající orgány uvedené v odst. 1 písm. c) bodě ii), které splňují tyto podmínky:
a)
musí být vyhotoven přesný popis úkolů a odpovědností, jejichž výkonem je vydávající orgán pověřen, a podmínek, za nichž je smí vykonávat;
b)
musí existovat důkaz o tom, že vydávající orgán:
i)
má odbornou způsobilost, vybavení a infrastrukturu potřebné k výkonu úkolů, jež mu byly svěřeny,
ii)
má dostatečný počet náležitě kvalifikovaných a zkušených pracovníků,
iii)
je nestranný a bez jakéhokoli střetu zájmů, co se týče provádění úkolů jemu svěřených,
iv)
má k dispozici vzorový identifikační doklad splňující požadavky stanovené v tomto nařízení;
c)
vydávající orgán musí úzce spolupracovat s příslušným orgánem ve snaze předejít jakýmkoli případům nedodržování požadavků tohoto nařízení, a popřípadě je napravit;
d)
existuje účinná koordinace mezi příslušným orgánem a určeným vydávajícím orgánem.
3. Pokud má příslušný orgán oprávněný důvod se domnívat, že vydávající orgán jedná způsobem, jenž není v souladu s požadavky tohoto nařízení, takové domnělé případy nedodržení prošetří. Vydávající orgán nesmí vydávat identifikační doklady, dokud nebude šetření uzavřeno a nedojde k vyloučení nebo nápravě veškerých případů nedodržení.
4. Pokud bez ohledu na opatření provedená v souladu s odstavcem 3 vydávající orgán uvedený v odstavci 1 neplní požadavky stanovené v tomto nařízení, odejme mu příslušný orgán povolení k vydávání identifikačních dokladů pro koňovité.
Po odejmutí povolení k vydávání identifikačních dokladů příslušný orgán zajistí, aby koňovití, za něž je odpovědný, byli nadále identifikováni v souladu s tímto nařízením a aby identifikační doklady, které byly nebo mají být vráceny v souladu s článkem 34, převzal do úschovy daný příslušný orgán nebo vydávající orgán, jemuž byl tento úkol příslušným orgánem svěřen.
Článek 6
Informace o vydávajících orgánech
1. Členské státy sestaví a průběžně aktualizují seznam vydávajících orgánů uvedených v čl. 5 odst. 1 a zpřístupní tento seznam ostatním členským státům, ostatním vydávajícím orgánům a veřejnosti na internetové stránce zřízené příslušným orgánem.
2. Seznam uvedený v odstavci 1:
a)
obsahuje kontaktní údaje nezbytné pro splnění požadavků článku 35, čl. 37 odst. 4, čl. 38 odst. 3 a čl. 40 odst. 1;
b)
odpovídá vzorové šabloně stanovené v písm. f) oddílu I kapitoly 2 přílohy II rozhodnutí 2009/712/ES a splňuje požadavky stanovené v příloze III uvedeného rozhodnutí;
c)
je přímo přístupný prostřednictvím internetového odkazu poskytnutého Komisí v souladu s odstavcem 3 a je dostatečně srozumitelný osobám, které nejsou rodilými mluvčími.
3. S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto aktuálních seznamů uvedených v odstavci 1 zřídí Komise internetovou stránku, na níž každý členský stát uvede přímý odkaz na požadované informace na internetových stránkách stanovených v odstavci 1.
Článek 7
Formát a obsah identifikačních dokladů vydaných pro koňovité narozené v Unii
1. Koňovití narození v Unii se identifikují pomocí jedinečného identifikačního dokladu pro koňovité vydaného na celý život daného koňovitého v souladu:
a)
se vzorovým identifikačním dokladem stanoveným v části 1 přílohy I;
b)
s dodatečnými požadavky stanovenými v části 2 přílohy I.
2. Vydávající orgány zajistí, aby identifikační doklad obsahoval dostatečný počet stran s naformátovanými poli pro uvedení informací požadovaných podle následujících oddílů uvedených ve vzorovém identifikačním dokladu v části 1 přílohy I:
a)
v případě evidovaných koňovitých alespoň oddíly I až IX;
b)
v případě koňovitých pro chov a produkci alespoň oddíly I až IV.
3. Vydávající orgány zajistí, aby pořadí a číslování oddílů v identifikačních dokladech stanovených v části 1 přílohy I zůstalo nezměněno a aby u oddílů, kde se počítá s více zápisy, byl v identifikačním dokladu poskytnut dostatečný počet stran.
4. Vydávající orgány odpovídají za bezpečné uchování čistých i vyplněných identifikačních dokladů ve svých prostorách.
Aniž je dotčen čl. 4 odst. 1 písm. a), tam, kde to jednací řád vydávajícího orgánu umožňuje, vydávající orgány zajistí, aby identifikační doklady uvedené v čl. 34 odst. 1 písm. c) bodě ii) a v článku 35 byly účinně znehodnoceny s cílem zamezit jakémukoli podvodnému použití dokladu samotného či informací, jež obsahuje, předtím, než je doklad předán majiteli zvířete na památku.
5. Příslušný orgán spolu se zootechnickým orgánem může přijmout správní postupy k zajištění jednotné podoby identifikačních dokladů vydávaných vydávajícími orgány uvedenými v čl. 5 odst. 1 pod jejich dohledem, za předpokladu, že jsou dodrženy obecné požadavky podle odstavců 1, 2 a 3.
Článek 8
Povinnosti příslušného orgánu v souvislosti s vydáváním identifikačních dokladů pro koňovité narozené v Unii
Zootechnický orgán a příslušný orgán zajistí, aby na jejich území vydávající orgány, za něž v příslušných případech odpovídají:
a)
vydávaly identifikační doklady vyhovující požadavkům stanoveným v čl. 7 odst. 1, 2 a 3;
b)
zavedly potřebné systémy, aby mohly na žádost příslušného orgánu ověřit, zda identifikační doklad, o němž se tvrdí, že jimi byl vydán:
i)
je jedinečný, původní a pravý,
ii)
obsahuje v případech, kdy se čisté identifikační doklady tisknou do zásoby, sériové číslo vytištěné alespoň na stranách s oddíly I, II a III.
Článek 9
Vydávání identifikačních dokladů pro koňovité narozené v Unii
1. Vydávající orgány vydávají pouze identifikační doklady:
a)
které splňují požadavky stanovené v čl. 7 odst. 1, 2 a 3;
b)
jejichž oddíl I je řádně vyplněn s pomocí informací ověřených vydávajícím orgánem uvedeným v bodě 11 části A oddílu I nebo jeho jménem;
c)
jejichž oddíl IV je vyplněn, pokud tak požadují vnitrostátní právní předpisy nebo pravidla vydávajícího orgánu uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b);
d)
jejichž oddíl V je vyplněn v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2. Vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 písm. a) identifikuje evidované koňovité uvedené v čl. 2 písm. e) bodě i) v souladu s pravidly plemenné knihy uvedené ve zmíněném ustanovení a vyplní oddíl V identifikačního dokladu s pomocí informací v osvědčení o původu zvířete uvedeném v čl. 8 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 90/427/EHS a v příloze uvedené směrnice.
3. V souladu se zásadami organizace nebo sdružení, které zavedly plemennou knihu o původu plemene evidovaného koňovitého, musí oddíl V identifikačního dokladu obsahovat:
a)
úplné informace o rodokmenu;
b)
oddíl plemenné knihy uvedený v článku 2 nebo 3 směrnice 96/78/ES;
c)
třídu v hlavním oddílu plemenné knihy, do níž byl evidovaný koňovitý zapsán, je-li stanovena.
4. Pro účely evidence dostihového nebo závodního koně uvedeného v čl. 2 písm. e) bodě ii) vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 písm. b) buď:
a)
vydá v souladu s odst. 1 písm. a) a b) a pravidly daného vydávajícího orgánu identifikační doklad vyhovující ustanovením čl. 7 odst. 1, 2 a 3 nebo
b)
uzná a potvrdí identifikační doklad vydaný pro tohoto koně v souladu s odstavcem 1 tohoto článku nebo
c)
vydá nový identifikační doklad v souladu s čl. 12 odst. 3 písm. c).
Článek 10
Výjimka týkající se vyplnění některých informací v oddíle I a IV identifikačního dokladu
1. Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 9 odst. 1 písm. b) může příslušný orgán povolit vydávajícím orgánům neuvádět pomocí nákresu informace uvedené v bodech 12 až 18 schématu v identifikačním dokladu, stanoveném v části B oddílu I přílohy I, pokud jsou splněny obě následující podmínky:
a)
v souladu s článkem 18 je implantován elektronický odpovídač nebo je v souladu s článkem 21 použita rovnocenná povolená alternativní metoda k ověření totožnosti;
b)
fotografie či tisk znázorňuje dostatek podrobností pro popis daného koňovitého.
2. Vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) mohou:
a)
nevyužít výjimky udělené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku;
b)
přizpůsobit identifikační doklady vydané v souladu s odstavcem 1 tohoto článku požadavkům stanoveným v čl. 9 odst. 1.
3. Odchylně od čl. 9 odst. 1 písm. c) mohou být informace o majiteli poskytnuty formou dokladu o vlastnictví nebo registrační karty, které jsou zaznamenány v databázi zřízené v souladu s článkem 38, jež uvádí:
a)
jedinečné životní číslo koňovitého;
b)
číslo identifikačního dokladu, existuje-li, a kód elektronického odpovídače nebo povolenou alternativní metodu k ověření totožnosti v souladu s článkem 21.
Doklad o vlastnictví či registrační karta uvedené v prvním pododstavci se vydávajícímu orgánu vrátí, pokud zvíře uhynulo nebo bylo prodáno, ztraceno, odcizeno, poraženo či utraceno.
Článek 11
Žádosti o vydání identifikačních dokladů pro koňovité narozené v Unii
1. Držitelé předkládají žádost o vydání identifikačních dokladů pro koňovité narozené v Unii příslušnému vydávajícímu orgánu v členském státě, ve kterém se nachází hospodářství, kde je daný koňovitý držen, a poskytnou veškeré informace nezbytné k dosažení souladu s tímto nařízením.
2. Členské státy stanoví lhůty pro předložení žádosti stanovené v odstavci 1, které jsou nezbytné pro dodržení lhůty pro identifikaci stanovené v článku 12 a čl. 13 odst. 1.
3. Odchylně od odstavce 1 a v souladu s článkem 1 rozhodnutí 96/78/ES může držitel předložit žádost stanovenou v odstavci 1 příslušnému vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), který má sídlo v jiném členském státě, než je členský stát, ve kterém se nachází hospodářství, kde je daný koňovitý držen.
Článek 12
Lhůta pro identifikaci koňovitých narozených v Unii
1. Koňovití narození v Unii musí být identifikováni pomocí identifikačního dokladu vydaného v souladu s článkem 9 nejpozději do 12 měsíců ode dne narození, a v každém případě před tím, než definitivně opustí hospodářství, v němž se narodili, s výjimkou případů, kdy se takový přesun uskuteční v souladu s čl. 23 odst. 2 písm. c) u hříběte doprovázejícího matku, na níž závisí, nebo v souladu s čl. 26 odst. 2.
2. Odchylně od odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout omezit tuto maximální povolenou lhůtu pro identifikaci koňovitých na šest měsíců nebo na kalendářní rok narození.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 může být kdykoli vydán nový identifikační doklad v souladu s článkem 9 v těchto případech:
a)
na žádost příslušného orgánu nebo příslušným orgánem, pokud stávající identifikační doklad nevyhovuje požadavkům čl. 7 odst. 1, 2 a 3 nebo pokud některé identifikační údaje stanovené v oddíle I, II nebo V nebyly vydávajícím orgánem řádně zapsány, nebo
b)
pokud je koňovitý pro chov a produkci povýšen do kategorie evidovaného koňovitého v souladu s pravidly vydávajícího orgánu uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. a) a stávající identifikační doklad nelze odpovídajícím způsobem změnit, nebo
c)
pokud je kůň povýšen do kategorie evidovaného koně nebo zaevidován jako evidovaný kůň uvedený v čl. 2 písm. e) bodě ii) v souladu s pravidly vydávajícího orgánu uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. b) a stávající identifikační doklad nelze odpovídajícím způsobem změnit, nebo
d)
pokud je identifikační doklad vydán v souladu s čl. 10 odst. 1 a nelze jej přizpůsobit požadavkům čl. 9 odst. 1 v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. b), nebo
e)
v případech uvedených v čl. 18 odst. 4 a 5, kdy stávající identifikační doklad nelze odpovídajícím způsobem změnit, nebo
f)
pokud je identifikační doklad zabaven příslušným orgánem v rámci šetření.
V případech uvedených v prvním pododstavci se stávající identifikační doklad odevzdá vydávajícímu orgánu ke znehodnocení a toto znehodnocení stávajícího identifikačního dokladu a vydání nového identifikačního dokladu se zaznamená v databázi zavedené podle článku 38.
Článek 13
Výjimky týkající se identifikace určitých koňovitých žijících volně nebo v polodivokých podmínkách
1. Odchylně od článku 12 může příslušný orgán rozhodnout, že koňovití tvořící vymezené populace žijící volně nebo v polodivokých podmínkách v určitých oblastech, jež příslušný orgán vymezí, se identifikují pomocí identifikačního dokladu vydaného v souladu s článkem 9 nebo čl. 17 odst. 4, pouze tehdy, jsou-li:
a)
z těchto populací přemístěni, s výjimkou přemístění z jedné vymezené populace do jiné pod úředním dohledem, nebo
b)
domestikováni.
2. Členské státy, které hodlají využít výjimky stanovené v odstavci 1, oznámí Komisi s odkazem na tento článek dotčené populace a oblasti, které vymezily v souladu s odstavcem 1 před využitím dané výjimky.
KAPITOLA III
IDENTIFIKACE KOŇOVITÝCH DOVEZENÝCH DO UNIE
Článek 14
Identifikace koňovitých dovezených do Unie
Identifikační doklady vydané ve třetích zemích se považují za platné podle tohoto nařízení za předpokladu, že splňují následující podmínky:
a)
byly vydány:
i)
v případě evidovaných koňovitých orgánem ve třetí zemi, který je na seznamu stanoveném v čl. 3 odst. 1 směrnice 94/28/ES a který vydává potvrzení o původu zvířete, nebo
ii)
v případě evidovaného koně národní pobočkou mezinárodní organizace nebo sdružení, která je odpovědná za dostihové a závodní koně a má sídlo ve třetí zemi, kde tato mezinárodní organizace nebo sdružení uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. b) působí, nebo
iii)
ve všech ostatních případech příslušným orgánem třetí země původu daného koňovitého;
b)
vyhovují všem požadavkům čl. 7 odst. 2.
Článek 15
Žádosti o vydání identifikačních dokladů pro koňovité dovezené do Unie
1. Držitel koňovitého podá u vydávajícího orgánu uvedeného v čl. 5 odst. 1, který je příslušný pro danou kategorii koňovitého, žádost o vydání podle článku 9 identifikačního dokladu podle článku 7, nebo o registraci stávajícího identifikačního dokladu v databázi zřízené tímto vydávajícím orgánem v souladu s článkem 38 tohoto nařízení do 30 dní od data dokončení celního postupu uvedeného v čl. 5 odst. 16 písm. a) nařízení (EU) č. 952/2013 v případě, že:
a)
jsou koňovití dováženi do Unie nebo
b)
příslušný orgán změnil dočasný vstup evidovaného koně na základě rozhodnutí přijatého Komisí podle čl. 19 písm. b) směrnice 2009/156/ES na trvalé přijetí podle čl. 19 písm. c) uvedené směrnice.
2. Pokud stávající identifikační doklad uvedený v odstavci 1 nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 2, vydávající orgán na žádost držitele:
a)
doplní identifikační doklad tak, aby splňoval požadavky čl. 7 odst. 2;
b)
zaznamená identifikační údaje o tomto koňovitém a doplňující informace do databáze zřízené v souladu s článkem 38.
3. V případě, kdy stávající identifikační doklad uvedený v odstavci 1 nelze změnit tak, aby splňoval požadavky čl. 7 odst. 2 tohoto nařízení, nelze jej považovat za platný pro účely identifikace v souladu s tímto nařízením a dotyčný koňovitý musí být identifikován vydáním podle článku 9 nového identifikačního dokladu, který odpovídá požadavkům čl. 7 odst. 1, 2 a 3, na základě předloženého identifikačního dokladu, který musí poskytovat alespoň informace stanovené v příloze směrnice 90/427/EHS.
KAPITOLA IV
KONTROLY POŽADOVANÉ PŘED VYDÁNÍM IDENTIFIKAČNÍCH DOKLADŮ A METODY OVĚŘOVÁNÍ TOTOŽNOSTI
Článek 16
Ověření jedinečnosti identifikačních dokladů vydaných pro koňovité
1. Před vydáním identifikačního dokladu učiní vydávající orgán nebo osoba jednající jeho jménem všechna příslušná opatření pro:
a)
ověření toho, že žádný takovýto identifikační doklad nebyl ještě pro dotyčného koňovitého vydán;
b)
zabránění podvodnému vydání několika identifikačních dokladů pro jednoho koňovitého.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 musí zahrnovat:
a)
ověření příslušných dostupných dokladů a elektronických záznamů;
b)
odhad věku koňovitého;
c)
kontrolu daného koňovitého z hlediska jakýchkoli známek či stop svědčících o předchozí identifikaci, jak stanoví článek 17.
Článek 17
Opatření ke zjištění předchozí identifikace koňovitých
1. Opatření ke zjištění možných známek nebo stop svědčících o předchozí identifikaci podle článku 16 musí zahrnovat alespoň opatření ke zjištění:
a)
jakéhokoli dříve implantovaného elektronického odpovídače s využitím čtecího zařízení odpovídajícího normě ISO 11785 a schopného číst alespoň odpovídače HDX a FDX-B přinejmenším tam, kde je čtecí zařízení v přímém kontaktu s povrchem těla v místě, kde je za obvyklých okolností elektronický odpovídač implantován;
b)
jakýchkoli klinických známek svědčících o tom, že dříve implantovaný elektronický odpovídač či dříve provedené označení podle článku 21 byly chirurgicky odstraněny nebo změněny;
c)
jakékoli známky toho, že u koňovitého byla použita alternativní metoda ověření totožnosti podle článku 21.
2. Pokud po předložení žádosti držitelem v souladu s čl. 11 odst. 1 opatření stanovená v odstavci 1 tohoto článku vedou ke zjištění dříve implantovaného elektronického odpovídače nebo uplatnění některé z alternativních metod ověření totožnosti podle článku 21, což svědčí o předchozí identifikaci podle článku 9, vydávající orgán:
a)
vydá duplikát identifikačního dokladu nebo náhradní identifikační doklad v souladu s články 29 nebo 32, v závislosti na dostupných informacích;
b)
doplní tuto informaci, tzn. číslo elektronického odpovídače nebo alternativní metodu ověření totožnosti, odpovídajícím způsobem do formuláře v části A a do schématu v části B oddílu I identifikačního dokladu.
3. Pokud se potvrdí nezdokumentované odstranění elektronického odpovídače nebo alternativní metody ověření totožnosti uvedené v odst. 1 písm. b) tohoto článku u koňovitého narozeného v Unii, vydá vydávající orgán náhradní identifikační doklad v souladu s článkem 32.
4. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku může příslušný orgán povolit vydání identifikačního dokladu podle článku 9 pro koňovité žijící volně nebo v polodivokých podmínkách uvedené v článku 13, kteří mají implantovaný elektronický odpovídač, avšak pro které nebyl v souladu s článkem 13 vydán identifikační doklad, za předpokladu, že číslo elektronického odpovídače bylo v době jeho implantace zaznamenáno do databáze vydávajícího orgánu odpovědného za dotčenou populaci koňovitých.
Článek 18
Elektronické metody ověřování totožnosti
1. Vydávající orgán zajistí, aby byl při první identifikaci koňovitého v souladu s článkem 12 zvířeti implantován elektronický odpovídač.
2. Elektronický odpovídač se implantuje parenterálně za aseptických podmínek mezi temenem a kohoutkem uprostřed šíje v krajině šíjového vazu.
Příslušný orgán může nicméně povolit implantaci elektronického odpovídače v jiném místě na šíji koňovitého, pokud tento alternativní způsob implantace:
a)
neohrožuje pohodu daného koňovitého;
b)
nezvyšuje riziko posunu elektronického odpovídače v porovnání s metodou uvedenou v prvním pododstavci.
3. Členské státy stanoví minimální odbornou způsobilost pro zákrok uvedený v odstavci 2 nebo určí osobu (dále jen „odborně způsobilá osoba“) nebo profesi oprávněnou provádět tyto operace.
4. Vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) mohou vyžadovat, aby koňovití identifikovaní pomocí alternativní metody ověřování totožnosti uvedené v článku 21 byli označeni prostřednictvím implantace elektronického odpovídače pro účely zápisu nebo evidování koňovitých do plemenných knih nebo pro účely evidování dostihových a závodních koní.
5. Vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 a příslušný orgán mohou požadovat, aby koňovití považovaní za identifikované v souladu s čl. 4 odst. 2 a čl. 43 odst. 1 byli označeni prostřednictvím implantace elektronického odpovídače za účelem ověření totožnosti v následujících případech:
a)
dříve implantované a zaznamenané elektronické odpovídače přestaly fungovat;
b)
vrozený nebo získaný odznak zaznamenaný jako alternativní metoda ověřování totožnosti uvedená v článku 21 již nevyhovuje danému účelu nebo
c)
příslušný orgán to považuje za nezbytné k zajištění ověření totožnosti.
Článek 19
Zajištění jedinečnosti kódu zobrazeného elektronickým odpovídačem
1. Členské státy stanoví pravidla v souladu s normami uvedenými v čl. 2 písm. n) bodě i) k zajištění jedinečnosti kódů zobrazených elektronickými odpovídači, které implantují vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 při vydávání identifikačních dokladů podle článku 9.
2. Pravidla stanovená v souladu s odstavcem 1 se musí uplatňovat tak, aby nedošlo k narušení systému identifikace stanoveného vydávajícím orgánem v jiném členském státě, který provedl identifikaci evidovaného koňovitého v souladu s tímto nařízením.
Článek 20
Zaznamenání kódu elektronického odpovídače do identifikačního dokladu
1. Při implantaci elektronického odpovídače v souladu s článkem 18 zapíše vydávající orgán do identifikačního dokladu tyto informace:
a)
v bodě 5 části A oddílu I alespoň posledních 15 číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem a zobrazovaného po implantaci pomocí čtecího zařízení; a případně:
i)
samolepku s čárovým kódem, za předpokladu, že se strana poté zapečetí, nebo
ii)
vytištěný čárový kód uvádějící alespoň posledních 15 číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem;
b)
v bodě 12 nebo 13 schématu v části B oddílu I (podle strany, na které byl elektronický odpovídač implantován) místo, kde byl elektronický odpovídač koňovitému implantován a po implantaci přečten;
c)
v bodě 19 schématu v části B oddílu I podpis buď veterinárního lékaře či odborně způsobilé osoby, která provedla identifikaci vyplněním bodu 3 části A a schématu v části B oddílu I a přečetla kód zobrazený elektronickým odpovídačem po implantaci, nebo osoby, která tyto informace přebírá pro účely vydání identifikačního dokladu v souladu s pravidly vydávajícího orgánu.
2. Odchylně od odst. 1 písm. a) tohoto článku se v případě, kdy je koňovitý označen dříve implantovaným elektronickým odpovídačem, který není v souladu s normami ISO uvedenými v čl. 2 písm. n) bodě i), se v bodě 5 části A oddílu I identifikačního dokladu uvede jméno výrobce nebo čtecí zařízení.
Článek 21
Povolení alternativních metod ověřování totožnosti
1. Odchylně od čl. 18 odst. 1 mohou členské státy povolit vhodné alternativní metody ověřování totožnosti koňovitých narozených v Unii, včetně označení známkami, jež splňují požadavky čl. 4 odst. 1 písm. b) a zajišťují ověřitelnost totožnosti koňovitého zaznamenané v identifikačním dokladu.
2. Členské státy zajistí, aby:
a)
alternativní metody ověřování totožnosti koňovitých nebyly využívány jako jediný prostředek ověřování totožnosti většiny koňovitých identifikovaných na jejich území v souladu s tímto nařízením;
b)
nemohlo docházet k záměně viditelného označení použitého u koňovitých pro chov a produkci s označením vyhrazeným na jejich území k použití vydávajícími orgány uvedenými v čl. 5 odst. 1 písm. a) pro evidované koňovité;
c)
povolená alternativní metoda ověřování totožnosti nebo kombinace takových metod poskytovaly přinejmenším stejné záruky jako elektronický odpovídač implantovaný podle článku 18;
d)
informace o alternativních metodách ověřování totožnosti použitých u určitého koňovitého mohly být uvedeny ve formátu, jejž lze digitalizovat a uložit vyhledatelným způsobem v databázi zřízené v souladu s článkem 38.
3. Členské státy hodlající využít výjimku uvedenou v odstavci 1 informují o svých povolených alternativních metodách ověřování totožnosti Komisi, ostatní členské státy a veřejnost prostřednictvím internetových stránek uvedených v čl. 6 odst. 1.
Článek 22
Povinnosti vydávajících orgánů a držitelů používajících alternativní metody ověřování totožnosti
1. Vydávající orgán zajistí, aby byl identifikační doklad pro koňovitého vydán pouze tehdy, jsou-li splněny následující podmínky:
a)
bylo zkontrolováno správné použití povolené alternativní metody ověřování totožnosti uvedené v článku 21;
b)
použitá metoda ověřování totožnosti je uvedena v bodě 6 nebo 7 části A oddílu I, nebo popřípadě v oddílu XI identifikačního dokladu a zaznamenána v databázi v souladu s čl. 38 odst. 1 písm. f).
2. Je-li použita alternativní metoda ověřování totožnosti, zajistí držitel prostředky pro zpřístupnění těchto identifikačních údajů, případně ponese náklady na ověření totožnosti daného koňovitého nebo musí strpět související prodlení.
KAPITOLA V
PŘESUN A PŘEPRAVA KOŇOVITÝCH
Článek 23
Přesun a přeprava evidovaných koňovitých a koňovitých pro chov a produkci
1. Identifikační doklady vydané pro evidované koňovité nebo koňovité pro chov a produkci v souladu s čl. 9 odst. 1, článkem 14, článkem 29, článkem 30 nebo článkem 32 musí doprovázet koňovité, pro které byly vydány, neustále, a to včetně (vyžadují-li tak vnitrostátní právní předpisy) přepravy těla koňovitého ke zpracování v zařízení schváleném podle čl. 24 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo uvedeném v bodě iii) písm. a) kapitoly III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011.
2. Odchylně od odstavce 1 se nevyžaduje, aby identifikační doklad doprovázel evidované koňovité nebo koňovité pro chov a produkci, pokud jsou:
a)
ustájeni nebo na pastvě a držitel může okamžitě předložit identifikační doklad;
b)
dočasně využíváni k jízdě či tahu nebo jsou vedeni či vezeni buď:
i)
v blízkosti hospodářství v rámci členského státu a identifikační doklad lze okamžitě předložit, nebo
ii)
v průběhu sezónního přesunu koňovitých na registrovanou letní pastvu a z této pastvy a identifikační doklady lze předložit v hospodářství, odkud jsou přesunováni;
c)
jde o neodstavená hříbata doprovázející svou matku nebo kojnou klisnu;
d)
jsou zapojeni do tréninku nebo se účastní zkoušky v rámci jezdecké soutěže nebo akce, což vyžaduje, aby dočasně opustili prostor cvičiště, závodiště nebo akce;
e)
jsou přesunováni nebo přepravováni v nouzové situaci týkající se koňovitých samotných nebo hospodářství, kde jsou drženi.
Článek 24
Výjimky týkající se přesunu nebo přepravy koňovitých, které doprovází dočasný doklad
1. Na základě žádosti držitele nebo na žádost příslušného orgánu vydá vydávající orgán dočasný doklad uvádějící alespoň informace stanovené v příloze III, který umožňuje přesun nebo přepravu koňovitých v rámci téhož členského státu v období nepřesahujícím 45 dnů, přičemž identifikační doklad je odevzdán vydávajícímu orgánu nebo příslušnému orgánu za účelem aktualizace identifikačních údajů.
2. Koňovití, které doprovází dočasný doklad uvedený v odstavci 1, nesmějí být přesunuti na jatka k porážce pro lidskou spotřebu.
3. Odchylně od odstavce 1 v případě, kdy má být koňovitý přepravován během období 45 dnů uvedeného ve zmíněném odstavci do jiného členského státu nebo přes jiný členský stát do třetí země, je bez ohledu na svůj evidenční status doprovázen kromě dočasného dokladu uvedeného v odstavci 1 tohoto článku i veterinárním osvědčením v souladu s přílohou III směrnice 2009/156/ES.
Článek 25
Výjimky pro přesuny s čipovou kartou
1. Odchylně od čl. 23 odst. 1 může příslušný orgán povolit v rámci téhož členského státu přesun nebo přepravu evidovaných koňovitých nebo koňovitých pro chov a produkci bez identifikačního dokladu za předpokladu, že jsou doprovázeni čipovou kartou vydanou tímtéž orgánem, který pro ně vydal identifikační doklad, a obsahující informace uvedené v příloze II.
2. Členské státy, které používají odchylku stanovenou v odstavci 1 tohoto článku, si mohou navzájem udělit výjimky pro přesun nebo přepravu evidovaných koňovitých nebo koňovitých pro chov a produkci v rámci svých vlastních území.
O svém záměru udělit takové výjimky informují Komisi.
Článek 26
Přesuny a přeprava jatečných koňovitých
1. Jatečné koňovité doprovází při jejich přesunu nebo přepravě na jatka:
a)
identifikační doklad vydaný podle čl. 9 odst. 1 nebo článku 14 nebo
b)
duplikát identifikačního dokladu vydaný podle článku 29 nebo 30, na který se vztahovala výjimka podle článku 31.
2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán povolit, aby byli jateční koňovití, pro které nebyl vydán identifikační doklad v souladu s čl. 9 odst. 1, přepraveni přímo z hospodářství, kde se narodili, na jatka v rámci téhož členského státu za předpokladu, že:
a)
jsou tito jateční koňovití mladší než 12 měsíců a mají viditelné hvězdičky na mléčných laterálních řezácích;
b)
vysledovatelnost z hospodářství, kde se narodili, na jatka je nepřerušená;
c)
při přepravě na jatka jsou jateční koňovití individuálně označeni v souladu s článkem 18 nebo 21;
d)
je zásilka doprovázena údaji o potravinovém řetězci v souladu s oddílem III přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004, které musí zahrnovat odkaz na individuální označení uvedené v písmeni c) tohoto odstavce;
e)
elektronický odpovídač nebo jakýkoli fyzický identifikátor použitý u daného koňovitého v souladu s článkem 21 se ochrání před následným podvodným použitím, a to jeho vyjmutím, zničením nebo likvidací na místě.
3. V případě přesunu nebo přepravy jatečných koňovitých v souladu s odstavcem 2 tohoto článku se nepoužije ustanovení čl. 34 odst. 1 písm. b) a c).
KAPITOLA VI
NAKLÁDÁNÍ S IDENTIFIKAČNÍMI DOKLADY, DUPLIKÁT IDENTIFIKAČNÍHO DOKLADU, NÁHRADNÍ IDENTIFIKAČNÍ DOKLAD A POZASTAVENÍ PLATNOSTI IDENTIFIKAČNÍHO DOKLADU
Článek 27
Povinnosti držitelů týkající se nakládání s identifikačními doklady s cílem zajistit stálost totožnosti v průběhu celého života koňovitého
1. Držitel koňovitého zajistí, aby následující identifikační údaje v identifikačním dokladu byly vždy aktuální a správné:
a)
status koňovitého, pokud jde o jeho způsobilost k porážce k lidské spotřebě;
b)
čitelný kód elektronického odpovídače nebo označení použitého jako alternativní metoda ověřování totožnosti stanovená v článku 21;
c)
status zvířete buď jako evidovaného koňovitého, nebo jako koňovitého pro chov a produkci;
d)
informace o majiteli, pokud tak vyžadují právní předpisy členského státu, ve kterém je koňovitý držen, nebo vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1.
2. Bez ohledu na vydávající orgán, který vydal identifikační doklad v souladu s čl. 9 odst. 1 či články 14, 29 nebo 32, držitel koňovitého zajistí, aby byl identifikační doklad předložen vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 1 příslušnému pro danou kategorii koňovitého v členském státě, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, s cílem poskytnout identifikační údaje uvedené v čl. 38 odst. 1 do třiceti dnů od:
a)
vydání identifikačního dokladu v souladu s čl. 9 odst. 1 vydávajícím orgánem mimo členský stát, ve kterém se nachází dané hospodářství;
b)
dovozu koňovitého do členského státu, ve kterém se dané hospodářství nachází, z jiného členského státu, s výjimkou
i)
koňovitých účastnících se soutěží, dostihů, přehlídek, výcviku a potahu po dobu nepřesahující 90 dnů,
ii)
hřebců nacházejících se v členském státě během plemenné sezóny,
iii)
klisen nacházejících se v členském státě pro účely plemenitby po dobu nepřesahující 90 dnů,
iv)
koňovitých umístěných ve veterinárním zařízení ze zdravotních důvodů,
v)
koňovitých určených k porážce do deseti dnů od jejich vstupu.
3. Jestliže je nutné v identifikačním dokladu aktualizovat identifikační údaje uvedené v čl. 38 odst. 1, předloží držitel identifikační doklad do třiceti dnů od události, jež má dopad na identifikační údaje:
a)
v případě evidovaného koňovitého uvedeného v čl. 2 písm. e) bodě i) vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 1 písm. a), který:
i)
buď vydal identifikační doklad pro dotyčného evidovaného koňovitého, nebo
ii)
je schválen v souladu s rozhodnutím 92/353/EHS v členském státě, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, a založil plemennou knihu, do níž může být daný koňovitý zapsán nebo zaevidován v souladu s rozhodnutím 96/78/ES, nebo
b)
v případě evidovaných koní uvedených v čl. 2 písm. e) bodě ii) vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 1 písm. b) v souladu s pravidly vydávajícího orgánu, který vydal identifikační doklad pro dotyčného evidovaného koně, nebo
c)
příslušnému orgánu nebo některému z vydávajících orgánů určených v souladu s tímto nařízením příslušným orgánem členského státu, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen.
Článek 28
Povinnosti vydávajících orgánů týkající se nakládání s identifikačními doklady s cílem zajistit stálost totožnosti v průběhu celého života koňovitého
Vydávající orgán uvedený v čl. 27 odst. 3:
a)
provádí nezbytné aktualizace identifikačních údajů v identifikačním dokladu;
b)
zanese do části C oddílu I identifikačního dokladu požadované informace o vydávajícím orgánu, které musí tvořit alespoň číslo databáze kompatibilní se systémem UELN, pokud původně nevydal identifikační doklad v souladu s čl. 9 odst. 1;
c)
vyplní údaje v oddíle IV identifikačního dokladu, pokud vnitrostátní právní předpisy nebo pravidla vydávajícího orgánu vyžadují provést záznam o změně majitele;
d)
zapíše či doplní do databáze, již zřídil v souladu s článkem 38, identifikační údaje uvedené v předloženém identifikačním dokladu;
e)
vkládá informace do centrální databáze v souladu s článkem 39.
Článek 29
Vydávání duplikátů identifikačních dokladů
1. Vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 vydá duplikát identifikačního dokladu, pokud:
a)
se původní identifikační doklad ztratí a lze určit totožnost zvířete, zejména pomocí kódu přenášeného elektronickým odpovídačem nebo pomocí alternativní metody ověřování totožnosti v souladu s článkem 21, nebo
b)
zvíře nebylo identifikováno ve lhůtě stanovené v článku 12, 14 nebo v čl. 43 odst. 2, za předpokladu, že je k dispozici potvrzení o pokrytí a biologická matka nebo, v případě přenosu embryí, náhradní matka je identifikována v souladu s tímto nařízením, nebo
c)
příslušný orgán má důkaz o tom, že některé identifikační údaje ve stávajícím identifikačním dokladu neodpovídají příslušnému koňovitému, a nelze použít ustanovení čl. 12 odst. 3 písm. a).
2. V případech uvedených v odstavci 1 vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 na základě žádosti držitele nebo na žádost příslušného orgánu:
a)
implantuje zvířeti v případě potřeby elektronický odpovídač v souladu s článkem 18 nebo použije některou z povolených alternativních metod ověřování totožnosti v souladu s článkem 21;
b)
vydá duplikát identifikačního dokladu zřetelně takto označený („duplikát identifikačního dokladu“) s uvedením jedinečného životního čísla zaznamenaného v databázi vydávajícího orgánu, který:
i)
provedl první identifikaci zvířete a vydal ztracený původní identifikační doklad nebo
ii)
vydává duplikát identifikačního dokladu pro zvíře uvedené v odst. 1 písm. b);
c)
klasifikuje daného koňovitého v části II oddílu II duplikátu identifikačního dokladu jako koňovitého, který není určen na porážku k lidské spotřebě.
3. Údaje uvedené v duplikátu identifikačního dokladu vydaného v souladu s odstavcem 2 se zaznamenají s odkazem na jedinečné životní číslo do databáze uvedené v článku 38 a zašlou se do centrální databáze v souladu s článkem 39.
4. Byl-li ztracený identifikační doklad vydán podle čl. 9 odst. 1 vydávajícím orgánem uvedeným v čl. 5 odst. 1, který již neexistuje, vydá duplikát identifikačního dokladu v souladu s odstavcem 2 tohoto článku vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 toho členského státu, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen.
Článek 30
Vydávání duplikátů identifikačních dokladů pro koňovité dovezené do Unie
Odchylně od čl. 29 odst. 2 může být v případech, kdy byl ztracený původní identifikační doklad vydán vydávajícím orgánem uvedeným v čl. 14 písm. a) ve třetí zemi, vydán nový identifikační doklad zmíněným vydávajícím orgánem ve třetí zemi za předpokladu, že je tento nový identifikační doklad:
a)
zaslán vydávajícím orgánem uvedeným v čl. 14 písm. a) vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 29 odst. 2, přičemž je označen jako duplikát identifikačního dokladu, dané zvíře je klasifikováno v souladu s čl. 29 odst. 2 písm. c) a příslušné informace jsou zaneseny do databáze v souladu s čl. 29 odst. 3;
b)
zaslán vydávajícím orgánem nebo příslušným orgánem v členském státě, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, držiteli nebo, vyžadují-li tak právní předpisy členského státu, kde se koňovitý nachází, majiteli zvířete.
Článek 31
Pozastavení statusu koňovitých určených na porážku k lidské spotřebě
1. Odchylně od čl. 29 odst. 2 písm. c) a článku 30 a s výjimkou případu popsaného v čl. 43 odst. 2 může příslušný orgán rozhodnout o pozastavení statusu koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě na dobu šesti měsíců, pokud:
a)
může držitel uspokojivě prokázat do třiceti dnů od ohlášeného data ztráty identifikačního dokladu, že status koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě nebyl ohrožen žádnou léčbou;
b)
je žádost o identifikaci podána v souladu s čl. 1 odst. 1 druhou odrážkou rozhodnutí 96/78/ES v průběhu prvního roku života, avšak po uplynutí maximální povolené doby uvedené v čl. 12 odst. 2 tohoto nařízení.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 zapíše příslušný orgán datum začátku šestiměsíční doby pozastavení do prvního sloupce části III oddílu II duplikátu identifikačního dokladu a vyplní třetí sloupec.
Článek 32
Vydávání náhradních identifikačních dokladů
1. Vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 vydá náhradní identifikační doklad, pokud:
a)
je původní identifikační doklad ztracen a dále:
i)
nelze prokázat totožnost zvířete,
ii)
neexistuje náznak nebo důkaz, že pro dané zvíře již dříve vydal identifikační doklad vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1;
b)
zvíře nebylo identifikováno ve lhůtách stanovených v čl. 12 odst. 1 nebo 2, v článku 14 nebo v čl. 43 odst. 2.
2. V případech uvedených v odstavci 1 vydávající orgán uvedený v čl. 5 odst. 1 písm. c) odpovědný za oblast, ve které se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, na základě žádosti držitele nebo na žádost příslušného orgánu:
a)
implantuje zvířeti elektronický odpovídač v souladu s článkem 18 nebo použije některou z alternativních metod ověřování totožnosti v souladu s článkem 21;
b)
vydá náhradní identifikační doklad zřetelně takto označený („náhradní identifikační doklad“) s uvedením nově přiděleného jedinečného životního čísla odpovídajícího příslušnému záznamu v databázi o vydání tohoto náhradního identifikačního dokladu;
c)
klasifikuje daného koňovitého v části II oddílu II náhradního identifikačního dokladu jako koňovitého, který není určen na porážku k lidské spotřebě.
3. Údaje uvedené v náhradním identifikačním dokladu vydaném v souladu s odstavcem 2 se zaznamenají s odkazem na jedinečné životní číslo do databáze uvedené v článku 38 a zašlou se do centrální databáze v souladu s článkem 39.
Článek 33
Pozastavení platnosti identifikačního dokladu pro účely přesunu
Úřední veterinární lékař pozastaví platnost identifikačního dokladu pro účely přesunu příslušným zápisem v oddíle III tohoto dokladu v případě, že je koňovitý držen v hospodářství nebo pochází z hospodářství, které:
a)
podléhá zákazu uvedenému v čl. 4 odst. 5 směrnice 2009/156/ES nebo
b)
se nachází v členském státě, který není prostý moru koní, nebo na části území členského státu považované v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice 2009/156/ES za infikovanou morem koní.
KAPITOLA VII
SMRT KOŇOVITÝCH, KOŇOVITÍ URČENÍ NA PORÁŽKU K LIDSKÉ SPOTŘEBĚ A ZÁZNAM O LÉČENÍ
Článek 34
Povinnosti úředního veterinárního lékaře a příslušného orgánu v případě porážky nebo utracení koňovitých
1. Po porážce nebo utracení koňovitého se přijmou tato opatření:
a)
elektronický odpovídač se ochrání před následným podvodným použitím, a to jeho vyjmutím, zničením nebo likvidací na místě;
b)
platnost identifikačního dokladu se zruší přinejmenším umístěním razítka, které nelze zfalšovat, uvádějícího „neplatné“ na všech stranách nebo vyražením otvoru o vhodném průměru, jehož velikost odpovídá alespoň průměru běžné děrovačky, do všech stran;
c)
pokud jde o jedinečné životní číslo koňovitého, buď:
i)
je identifikační doklad zničen pod úředním dohledem na jatkách, kde bylo zvíře poraženo, a vydávajícímu orgánu je zasláno potvrzení, a to buď přímo, nebo prostřednictvím kontaktního místa uvedeného v čl. 36 odst. 2, ve kterém je informován o datu porážky zvířete na jatkách a o datu zničení identifikačního dokladu, nebo
ii)
je identifikační doklad, jehož platnost byla zrušena, vrácen vydávajícímu orgánu uvedenému v bodě 11 části A oddílu I identifikačního dokladu nebo v části C oddílu I po aktualizaci v souladu s čl. 28 písm. b), a to buď přímo, nebo prostřednictvím kontaktního místa uvedeného v čl. 36 odst. 2, spolu s informací o datu porážky zvířete nebo jeho utracení pro účely tlumení nákazy.
2. Opatření stanovená v odstavci 1 provede přímo nebo nad jejich prováděním dohlíží:
a)
úřední veterinární lékař:
i)
v případě porážky nebo utracení pro účely tlumení nákazy v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 2009/156/ES nebo
ii)
po porážce v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2009/156/ES nebo
b)
příslušný orgán stanovený v čl. 3 odst. 10 nařízení (ES) č. 1069/2009 v případě likvidace nebo zpracování těla, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy uvedenými v čl. 23 odst. 1 tohoto nařízení doprovázel identifikační doklad:
i)
v zařízení schváleném v souladu s čl. 24 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo
ii)
v nízkokapacitním spalovacím zařízení uvedeném v bodě iii) písm. a) kapitoly III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011.
3. V případě, že elektronický odpovídač nelze z těla koňovitého určeného na porážku k lidské spotřebě vyjmout, jak je požadováno v odst. 1 písm. a) tohoto článku, prohlásí úřední veterinární lékař maso nebo jeho část obsahující elektronický odpovídač za nevhodné k lidské spotřebě v souladu s písm. n) bodu 1 kapitoly V oddílu II přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004.
Článek 35
Povinnosti držitele a vydávajícího orgánu v případě úhynu nebo ztráty koňovitého
1. Ve všech případech úhynu nebo ztráty koňovitého, včetně krádeže, neuvedených v článku 34 vrátí držitel identifikační doklad příslušnému vydávajícímu orgánu uvedenému v části A oddílu I nebo aktualizovanému v souladu s čl. 28 písm. b) v části C oddílu I identifikačního dokladu do 30 dnů po úhynu nebo ztrátě daného koňovitého.
2. Vydávající orgán, který obdržel informaci o úhynu nebo ztrátě koňovitého v souladu s článkem 34 nebo odstavcem 1 tohoto článku, jedná v souladu s čl. 28 písm. d) a e).
Článek 36
Povinnosti členských států zajistit oběh informací po smrti koňovitého
1. Členské státy zavedou postupy pro vrácení identifikačních dokladů, jejichž platnost byla zrušena, vydávajícímu orgánu v souladu s čl. 34 odst. 1 písm. c) bodem ii).
2. Členské státy mohou určit kontaktní místo pro dodání potvrzení uvedeného v čl. 34 odst. 1 písm. c) bodě i) nebo identifikačních dokladů uvedených v čl. 34 odst. 1 písm. c) bodě ii) pro jejich další rozeslání příslušným vydávajícím orgánům na svém území.
Toto kontaktní místo může být styčné místo uvedené v článku 35 nařízení (ES) č. 882/2004.
3. V případech, na které se vztahuje odstavec 2, musí být podrobné údaje o kontaktním místě, které mohou být vloženy do centrální databáze stanovené v článku 39, zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách uvedených v čl. 6 odst. 1.
Článek 37
Koňovití určení na porážku k lidské spotřebě a záznam o léčení
1. Koňovitý se považuje za určeného na porážku k lidské spotřebě, kromě případů, kdy je v souladu s tímto nařízením v části II oddílu II identifikačního dokladu neodvolatelně prohlášen za koňovitého, který není takto určený, na základě:
a)
podpisu majitele podle jeho vlastního uvážení, s potvrzením vydávajícího orgánu, nebo
b)
podpisů držitele a odpovědného veterinárního lékaře jednajícího v souladu s čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES nebo
c)
záznamu vydávajícího orgánu učiněného při vydání duplikátu identifikačního dokladu podle článku 29 nebo 30 nebo náhradního identifikačního dokladu podle článku 32.
2. Před jakoukoli léčbou v souladu s čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES nebo před léčbou za použití léčivého přípravku registrovaného v souladu s čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice potvrdí odpovědný veterinární lékař uvedený v čl. 10 odst. 1 směrnice 2001/82/ES status daného koňovitého jako:
a)
určeného na porážku k lidské spotřebě, což je standardní případ, nebo
b)
neurčeného na porážku k lidské spotřebě, jak je uvedeno v části II oddílu II identifikačního dokladu.
3. V případě, že léčba uvedená v odstavci 2 tohoto článku není u koňovitého určeného na porážku k lidské spotřebě povolena, zajistí odpovědný veterinární lékař uvedený v čl. 10 odst. 1 směrnice 2001/82/ES, aby v souladu s odchylkou stanovenou v čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES byl dotyčný koňovitý před zahájením léčby neodvolatelně prohlášen za koňovitého, který není určený na porážku k lidské spotřebě:
a)
vyplněním a podpisem části II oddílu II identifikačního dokladu a
b)
zrušením platnosti části III oddílu II identifikačního dokladu v souladu s pokyny stanovenými v části III oddílu II.
4. Po provedení opatření stanovených v odstavci 3 držitel koňovitého předloží identifikační doklad vydávajícímu orgánu v členském státě, ve kterém se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, nebo tyto informace poskytne online, jestliže takový přístup do databáze existuje, ve lhůtě 14 dnů od data podpisu v části II oddílu II identifikačního dokladu.
5. Odchylně od odstavce 4 může členský stát přijmout opatření k zajištění toho, že opatření provedená v souladu s odstavcem 3 oznámí do 14 dnů od data podpisu v části II oddílu II identifikačního dokladu odpovědný veterinární lékař:
a)
buď přímo vydávajícímu orgánu uvedenému v odstavci 4, kterému poskytne nezbytné informace k tomu, aby tento orgán mohl aktualizovat databázi zřízenou v souladu s článkem 39, nebo
b)
přímo do centrální databáze zřízené v souladu s článkem 39, je-li zajištěno uložení těchto informací do databáze zřízené podle článku 38 vydávajícím orgánem uvedeným v odstavci 4.
6. V případě, že má být koňovitý léčen za podmínek uvedených v čl. 10 odst. 3 směrnice 2001/82/ES, zapíše odpovědný veterinární lékař do části III oddílu II identifikačního dokladu potřebné údaje o léčivém přípravku obsahujícím základní látky nebo látky přinášející vyšší klinický prospěch pro léčbu koňovitých uvedené v nařízení (ES) č. 1950/2006.
Odpovědný veterinární lékař zaznamená datum, kdy byl léčivý přípravek podle předpisu podán naposledy, a informuje v souladu s čl. 11 odst. 4 směrnice 2001/82/ES držitele o datu, kdy uplyne ochranná lhůta stanovená v souladu s čl. 10 odst. 3 uvedené směrnice.
KAPITOLA VIII
ZÁZNAMY A SANKCE
Článek 38
Databáze
1. Při vydání identifikačního dokladu nebo registraci dříve vydaných identifikačních dokladů zaznamená vydávající orgán do své databáze přinejmenším tyto údaje týkající se daného koňovitého:
a)
jedinečné životní číslo;
b)
druh;
c)
pohlaví;
d)
barvu;
e)
datum narození (ve formátu dd/mm/rrrr) oznámené držitelem uvedeným v písmeni i);
f)
případně alespoň posledních 15 číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem nebo kód přenášený radiofrekvenčním identifikačním zařízením, které není v souladu s normou ISO 11784, společně s informacemi o požadovaném čtecím systému; nebo alternativní metodu ověřování totožnosti použitou v souladu s článkem 21;
g)
zemi narození oznámenou držitelem uvedeným v písmeni i);
h)
datum vydání a jakékoli změny identifikačního dokladu;
i)
jméno a adresu držitele, který podal žádost podle čl. 11 odst. 1, čl. 15 odst. 1, čl. 29 odst. 2 nebo čl. 32 odst. 2, nebo který případně předložil identifikační doklad, jak je stanoveno v čl. 27 odst. 3;
j)
status zvířete jakožto evidovaného koňovitého nebo koňovitého pro chov a produkci;
k)
jméno zvířete (jméno, které zvíře dostalo po narození, případně komerční jméno) oznámené držitelem uvedeným v písm. i);
l)
známý status zvířete jako neurčeného na porážku k lidské spotřebě;
m)
sériové číslo, pokud je takové číslo přiděleno identifikačnímu dokladu uvedenému v čl. 9 odst. 1 a 3, a informace týkající se nového identifikačního dokladu, duplikátu identifikačního dokladu či náhradního identifikačního dokladu, které byly vydány v souladu s čl. 12 odst. 3, článkem 29, článkem 30 nebo článkem 32;
n)
zemi, ve které se nachází hospodářství, kde je koňovitý držen, oznámenou držitelem uvedeným v písmeni i);
o)
oznámené datum úhynu nebo ztráty zvířete nahlášené držitelem uvedeným v písmeni i) nebo datum porážky.
2. Vydávající orgán uchová informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku ve své databázi po dobu nejméně 35 let nebo alespoň dva roky od data oznámení o smrti koňovitého podle článku 34.
3. Nejpozději do 15 dnů od data záznamu informací uvedených v odstavci 1 tohoto článku zašle vydávající orgán uvedený ve zmíněném odstavci informace uvedené v písmenech a) až j) a l) až o) do centrální databáze zřízené v souladu s článkem 39 v členském státě:
a)
ve kterém je tento vydávající orgán schválen, uznán nebo určen nebo ve kterém má své sídlo v souladu s čl. 5 odst. 1;
b)
ve kterém se daný koňovitý narodil.
Článek 39
Zřízení centrální databáze
1. Členské státy zřídí pro účely tohoto nařízení své centrální databáze.
2. Odchylně od odstavce 1 se zřízení centrální databáze nevyžaduje v těch členských státech, ve kterých existuje jedna databáze pro evidované koňovité a jedna databáze pro koňovité pro chov a produkci, za předpokladu, že:
a)
obě databáze mohou navzájem účinně komunikovat a mohou spolupracovat s centrálními databázemi v souladu s článkem 40 s cílem aktualizovat identifikační údaje o koňovitých, jejichž status se mění buď na evidované koňovité, nebo na koňovité pro chov a produkci;
b)
příslušný orgán má přímý přístup do obou těchto databází.
3. Členské státy zpřístupní názvy, adresy a kontaktní údaje svých centrálních databází ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách stanovených v čl. 6 odst. 1.
Článek 40
Provoz a spolupráce centrálních databází
1. Každý členský stát zajistí, aby vydávající orgány uvedené v čl. 5 odst. 1 vkládaly informace uvedené v čl. 28 písm. e) a čl. 38 odst. 1 o koňovitých identifikovaných na jeho území do centrální databáze, nebo aby databáze vydávajících orgánů na jeho území byly propojeny s centrální databází.
2. Členské státy spolupracují při provozu svých centrálních databází v souladu se směrnicí 89/608/EHS a zajistí, aby:
a)
v souladu s článkem 28 tohoto nařízení centrální databáze nahlásila s odkazem na jedinečné životní číslo jakoukoli změnu identifikačních údajů uvedených v čl. 38 odst. 1 do centrální databáze členského státu, ve kterém byl identifikační doklad vydán;
b)
příslušné orgány ostatních členských států měly bezplatný přístup k minimálním informacím v centrální databázi, aby mohly zjistit, zda do ní byl zaznamenán kód elektronického odpovídače, jedinečné životní číslo nebo číslo průkazu.
Článek 41
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději do 1. ledna 2016 a neprodleně ji informují o jakékoli následné změně, která se jich týká.
KAPITOLA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Zrušení
Nařízení (ES) č. 504/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2016.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 43
Přechodná ustanovení
1. Odchylně od čl. 4 odst. 2 se za koňovité identifikované podle tohoto nařízení považují:
a)
koňovití narození nejpozději do 30. června 2009 a identifikovaní do tohoto data v souladu s rozhodnutím 93/623/EHS nebo 2000/68/ES, za předpokladu, že identifikační doklady vydané pro tyto koňovité:
i)
byly registrovány v souladu s čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 504/2008 nejpozději do 31. prosince 2009 a
ii)
zahrnují oddíl odpovídající oddílu IX vzorového identifikačního dokladu stanoveného v příloze rozhodnutí 93/623/ES a je vyplněna část III-A identifikačního dokladu, pokud jsou zapsány informace v části III-B;
b)
koňovití narození nejpozději do 30. června 2009, avšak neidentifikovaní do tohoto data v souladu s rozhodnutím 93/623/EHS nebo 2000/68/ES, pokud byli identifikováni v souladu s nařízením (ES) č. 504/2008 nejpozději do 31. prosince 2009;
c)
koňovití identifikovaní v souladu s nařízením (ES) č. 504/2008 do 31. prosince 2015.
2. Koňovití narození v Unii nebo dovezení do Unie ze třetí země po 30. červnu 2009, kteří nebyli identifikováni v souladu s nařízením (ES) č. 504/2008 do 31. prosince 2015, se identifikují podle článku 29 nebo 32 tohoto nařízení, v závislosti na dostupných informacích o jejich totožnosti, a jsou v části II oddílu II duplikátu identifikačního dokladu klasifikováni jako koňovití, kteří nejsou určeni na porážku k lidské spotřebě.
3. Odchylně od čl. 13 odst. 2 členské státy, které udělily výjimky podle článku 7 nařízení (ES) č. 504/2008 před 1. lednem 2016 a uvědomily o tom před uvedeným datem Komisi, nemusí tyto výjimky Komisi znovu oznamovat.
4. Členské státy, které nezřídily centrální databázi stanovenou v článku 39, zřídí centrální databázi podle článku 39 a zajistí její zprovoznění v souladu s článkem 40 nejpozději do 30. června 2016.
Článek 44
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2016. Článek 39 se nicméně použije od 1. července 2016 v těch členských státech, které nezřídí fungující centrální databázi do 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. února 2015.
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2015/262
zo 17. februára 2015,
ktorým sa v zmysle smerníc Rady 90/427/EHS a 2009/156/ES stanovujú pravidlá týkajúce sa metód identifikácie zvierat čeľade koňovitých (nariadenie o pasoch pre kone)
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Rady 90/427/EHS z 26. júna 1990 o zootechnických a genealogických podmienkach platiacich pre obchod s equidae v rámci Spoločenstva (1), a najmä na jej článok 4 ods. 2 písm. c) a d), článok 6 ods. 2 druhú zarážku a článok 8 ods. 1 prvý pododsek,
so zreteľom na smernicu Rady 2009/156/ES z 30. novembra 2009 o zdravotnom stave zvierat v súvislosti s presunom a dovozom zvierat čeľade koňovitých z tretích krajín (2), a najmä na jej článok 4 ods. 4,
keďže:
(1)
Smernicou 90/427/EHS sa stanovujú zootechnické podmienky, ktorými sa riadi obchod so zvieratami čeľade koňovitých v rámci Únie. Členské štáty preto musia zabezpečiť, aby presúvané registrované koňovité sprevádzal identifikačný dokument vydaný chovateľskými organizáciami alebo zväzmi uvedenými v danej smernici.
(2)
Smernicou 2009/156/ES sa stanovujú podmienky zdravia zvierat týkajúce sa presunu a dovážania zvierat čeľade koňovitých z tretích krajín. Podľa nich majú byť registrované koňovité identifikované na základe identifikačného dokumentu vydaného v súlade so smernicou 90/427/EHS alebo medzinárodným zväzom či organizáciou, ktorá riadi účasť koní na súťažiach alebo dostihoch. Koňovité určené na chov a produkciu sa majú identifikovať metódou, ktorú stanoví Komisia.
(3)
Nariadením Komisie (ES) č. 504/2008 (3), ktoré sa uplatňuje od 1. júla 2009, sa stanovujú pravidlá identifikácie zvierat čeľade koňovitých narodených v Únii alebo do Únie dovezených, ako aj identifikačný dokument (pas koní), ktorý je viacúčelovým dokumentom slúžiacim na účely zdravia zvierat a ľudí, ale aj zootechnických a jazdeckých športových potrieb. Pokiaľ ide o identifikačný dokument ako základný prvok systému identifikácie koňovitých zvierat, v uvedenom nariadení je stanovená len možnosť doplniť informácie obsiahnuté v databázach rôznych vydávajúcich orgánov do centrálnej databázy alebo vytvoriť sieť medzi ich databázami a centrálnou databázou.
(4)
Členské štáty sa pri vykonávaní opatrení stanovených v nariadení (ES) č. 504/2008 stretávajú s viacerými ťažkosťami. Ide najmä o problémy týkajúce sa metódy identifikácie zvierat čeľade koňovitých na základe spomínaného identifikačného dokumentu.
(5)
Prieskum realizovaný členskými štátmi ukázal, že identifikačný dokument je predmetom rozsiahlych podvodov. Hlavné riziko predstavuje skutočnosť, že zvieratá čeľade koňovitých, ktoré pôvodne nemohli byť zabité na ľudskú spotrebu a boli ošetrené liekmi, ktoré nie sú povolené u zvierat určených na výrobu potravín, sa dostanú späť do potravinového reťazca. Po prijatí rozhodnutia Komisie 2000/68/ES (4) boli tisícky zvierat čeľade koňovitých definitívne vylúčené zo zabitia na ľudskú spotrebu. V prípade prebytočných a nechcených zvierat čeľade koňovitých, ktoré sa nesmú zabiť na ľudskú spotrebu, chýbajú okrem doživotnej starostlivosti vhodné alternatívy, a preto dochádza k zanedbávaniu a opusteniu týchto zvierat, čím je vážne ohrozované ich zdravie a dobré životné podmienky. Túto situáciu navyše vyostrila súčasná ekonomická situácia, v ktorej sa chov zvierat čeľade koňovitých po skončení ich produktívneho veku stáva v mnohých prípadoch príliš nákladný. V niektorých členských štátoch dosiahli tieto problémy také rozmery, že príslušné orgány museli zaviesť programy zabíjania prebytočných zvierat čeľade koňovitých vylúčených z potravinového reťazca.
(6)
V posledných rokoch sa objavil nový fenomén - nelegálny presun zvierat na cudzie pasienky - poškodzujúci vlastníkov pasienkov, ktorí sa tak stávajú nechcenými chovateľmi zvierat čeľade koňovitých a musia dodržiavať pravidlá uvedené v nariadení (ES) č. 504/2008. Nejasný štatút takýchto zvierat čeľade koňovitých môže mať vplyv aj na správne uplatňovanie pravidiel Únie v iných oblastiach.
(7)
Je zrejmé, že informácie zapísané do databázy vydávajúceho orgánu v čase vydania identifikačného dokumentu prestávajú byť čoskoro aktuálne. Preto je pre príslušné orgány veľmi ťažké, ak nie celkom nemožné, overovať pri certifikácii alebo kontrole totožnosti skutočnosť, či identifikačný dokument je, alebo nie je pravý, a či informácie, ktoré obsahuje, sú aktuálne a hodnoverné a neboli podvodným spôsobom zmenené, najmä pokiaľ ide o štatút zvierat určených na zabitie, prípadne tiež s cieľom zlepšiť podmienky týkajúce sa zdravia registrovaných koňovitých a zaobchádzania s nimi pri ich presúvaní.
(8)
Vo väčšine členských štátov nie sú databázy jednotlivých orgánov vydávajúcich pasy navzájom prepojené, pričom z právnych i administratívnych dôvodov v súčasnosti nie je možné mať jeden orgán, ktorý by pasy vydával. Preto sa vytvorenie centrálnej databázy považuje za najúčinnejšie riešenie na výmenu a synchronizáciu údajov medzi jednotlivými subjektmi v zmysle smerníc 90/427/EHS a 2009/156/ES do takej miery, ktorá je potrebná na správu identifikačných dokumentov zvierat čeľade koňovitých s cieľom jednak poskytnúť potrebné záruky týkajúce sa zdravia zvierat, ale aj umožniť uplatňovanie takých ustanovení v právnych predpisoch Únie v oblasti dobrých životných podmienok zvierat a verejného zdravia, ktorých základným predpokladom je správna a spoľahlivá identifikácia zvierat čeľade koňovitých.
(9)
Prieskum realizovaný Komisiou v súvislosti s aférou s konským mäsom v roku 2013 potvrdil, že v 23 členských štátoch existuje centrálna databáza a dva členské štáty majú jednu databázu pre registrované koňovité a jednu pre koňovité určené na chov a produkciu. Tri členské štáty, v ktorých sa nachádza asi 20 % zo 6,7 milióna zvierat čeľade koňovitých v Únii, nemajú centralizovanú databázu.
(10)
Je preto potrebné prehodnotiť systém identifikácie zvierat čeľade koňovitých v Únii, a tým zabezpečiť, aby bol bezpečný a zároveň ľahko použiteľný.
(11)
Dovoz zvierat čeľade koňovitých do oblastí uvedených v prílohe I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5) podlieha podmienkam stanoveným v súlade so smernicou 2009/156/ES a je povolený z tretích krajín uvedených v prílohe k rozhodnutiu Komisie 2004/211/ES (6). Za podmienok stanovených v rozhodnutí Komisie 93/197/EHS (7) vstupuje každoročne na územie Únie bežne približne 4 000 registrovaných koňovitých a koňovitých určených na chov a produkciu.
(12)
V prípade, že sa uplatňujú colné režimy stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 (8), je potrebné sa odvolávať aj na nariadenie Rady (EHS) č. 706/73 (9). V zmysle nariadenia (EHS) č. 706/73 platia od 1. septembra 1973 pravidlá Únie stanovené vo veterinárnych právnych predpisoch aj na Normanských ostrovoch a ostrove Man.
(13)
Rozhodnutím Komisie 96/78/ES (10) sa stanovujú kritériá zápisu a registrácie registrovaných koňovitých do plemenných kníh na chovné účely. V rozhodnutí sa okrem iného vyžaduje, aby podmienkou zápisu koňovitého zvieraťa do hlavnej časti knihy jeho plemena bolo, že musí byť identifikované ako mláďa pod matkou podľa štatútu plemennej knihy, ktorý by mal prinajmenšom vyžadovať pripúšťací lístok. V záujme konzistentnosti právnych predpisov Únie a uľahčenia ich uplatňovania by pravidlá týkajúce sa identifikačného dokumentu nemali brániť uplatňovaniu pravidiel identifikácie zvierat čeľade koňovitých na účely ich zápisu do plemenných kníh.
(14)
Metódy identifikácie zvierat čeľade koňovitých stanovené v tomto nariadení by mali byť zároveň v súlade so zásadami, ktoré si stanovili chovateľské organizácie schválené v súlade s rozhodnutím Komisie 92/353/EHS (11). V súlade s daným rozhodnutím zodpovedá za vytvorenie zásad identifikácie zvierat čeľade koňovitých, rozdelenia plemennej knihy do tried a zápisu línií do plemennej knihy organizácia, prípadne zväz, ktorý vedie knihu o pôvode daného plemena.
(15)
S cieľom zabezpečiť vysokú kvalitu identifikačných dokumentov a vedenia záznamov v prípade všetkých zvierat čeľade koňovitých v Únii by členské štáty mali zabezpečiť, aby systémy identifikácie registrovaných koňovitých, ktoré boli zapísané alebo zaregistrované do plemenných kníh založených schválenými alebo uznanými chovateľskými organizáciami, prípadne zväzmi, spĺňali v súvislosti s vydávaním identifikačných dokumentov podmienky, na základe ktorých príslušný orgán vymenuje subjekty, ktoré môžu vydávať identifikačné dokumenty pre koňovité určené na chov a produkciu.
(16)
Vymedzenie pojmu „zvieratá čeľade koňovitých“, ktoré spadá výlučne do rozsahu pôsobnosti článku 2 písm. b) smernice 2009/156/ES, by malo byť v súlade s taxonómiou používanou v právnych predpisoch Únie, napr. v dodatkoch k nariadeniu Rady (EHS) č. 3626/82 (12) a v nariadení Komisie (EÚ) č. 206/2010 (13).
(17)
Súčasťou vymedzenia pojmu podnik v smernici Rady 92/35/EHS (14) sú aj prírodné rezervácie, v ktorých žijú zvieratá čeľade koňovitých voľne, a je tak širšie ako jeho vymedzenie v smernici 2009/156/ES. Preto je vhodné, aby vymedzenie tohto pojmu v tomto nariadení zahŕňalo aj prírodné rezervácie, v ktorých zvieratá čeľade koňovitých žijú voľne.
(18)
Veterinárny dozor potrebný na poskytnutie záruk týkajúcich sa zdravotného stavu zvierat a požadovaných v súlade so smernicou 2009/156/ES možno zabezpečiť iba vtedy, ak príslušný orgán pozná podnik vymedzený v danej smernici. Podobné požiadavky vyplývajú aj z uplatňovania oddielu I kapitoly II časti A prílohy I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (15), pokiaľ ide o zvieratá čeľade koňovitých určené na výrobu potravín. Vzhľadom na frekvenciu presunov zvierat čeľade koňovitých nie je vhodné zaviesť systém, ktorým by zvieratá čeľade koňovitých bolo možné vysledovať v reálnom čase. Dôležitejšie je, aby príslušný orgán mal k dispozícii identifikačné údaje, a v tomto smere je centrálna databáza v každom členskom štáte kľúčovým nástrojom na správu informácií o zvieratách čeľade koňovitých, ktoré sú na území daného členského štátu držané.
(19)
Právne predpisy Únie rozlišujú medzi vlastníkmi a držiteľmi zvierat. Pojem „držiteľ“ zvierat je vymedzený a použitý v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (16). Na druhej strane sa v smernici 2009/156/ES uvádza vlastník alebo chovateľ zvieraťa. V smernici 92/35/EHS je uvedená kombinovaná definícia vlastníka a držiteľa. Na základe vnútroštátnych právnych predpisov a predpisov Únie nemusí byť vlastníkom koňovitého zvieraťa nevyhnutne osoba, ktorá za koňovité zviera zodpovedá. Preto je vhodné objasniť, že za identifikáciu zvierat čeľade koňovitých v súlade s týmto nariadením by mal v prvom rade zodpovedať držiteľ koňovitého zvieraťa, ktorý môže, ale nemusí byť jeho vlastníkom.
(20)
Na základe právnych predpisov členských štátov alebo požiadavky niektorých vydávajúcich orgánov je potrebné do identifikačného dokumentu zapísať aj informácie o vlastníkovi zvieraťa a následne ich uložiť do databázy, ktorú spravuje vydávajúci orgán. Informácie o vlastníkovi, ale najmä o zmene vlastníka možno poskytnúť na základe rôznych potvrdení o vlastníctve alebo registračných kariet vrátane „imatrikulačnej karty“, ktorá sa v danom členskom štáte úspešne používa.
(21)
V smernici Rady 2008/73/ES (17) sa uvádza, že členské štáty majú vypracovať a aktualizovať zoznamy schválených veterinárnych a zootechnických zariadení a sprístupniť ich ostatným členským štátom a verejnosti. V snahe uľahčiť prístup iných členských štátov a verejnosti k uvedeným zoznamom schválených zariadení by členské štáty mali tieto zoznamy sprístupňovať elektronicky prostredníctvom informačných stránok na internete. Komisia by mala členským štátom pomáhať pri sprístupňovaní takýchto zoznamov iným členským štátom a verejnosti poskytnutím internetovej adresy webovej lokality, na ktorej by boli uvedené odkazy členských štátov na ich internetové informačné stránky.
(22)
V snahe uľahčiť výmenu informácií elektronickými prostriedkami medzi členskými štátmi a zaručiť transparentnosť a zrozumiteľnosť je dôležité, aby sa tieto zoznamy uverejňovali v celej Únii jednotným spôsobom. Rozhodnutím Komisie 2009/712/ES (18) sa preto predpisujú vzory, ako majú tieto zoznamy vyzerať na internetových informačných stránkach zriadených členskými štátmi.
(23)
V nariadení (ES) č. 504/2008 sa uvádza, že koňovité zvieratá nesmú byť držané, pokiaľ nie sú identifikované v súlade s daným nariadením. Komisia musela reagovať na viaceré sťažnosti týkajúce sa populácií zdomácnených koní žijúcich mimo chovov za podmienok, ktoré nezodpovedajú podmienkam v uvedenom nariadení opísaným ako polodivoké. Je preto potrebné objasniť, že zvieratá čeľade koňovitých žijúce na území Únie musia byť identifikované, a následne stanoviť výnimku v prípade, že túto podmienku nie je možné splniť.
(24)
Zvieratá čeľade koňovitých žijúce na území Únie by sa mali identifikovať na základe identifikačného dokumentu vydaného na celú dĺžku života, ktorý na účely overenia totožnosti obsahuje slovný a grafický opis koňovitého zvieraťa, ako aj záznamy o jeho individuálnych odznakoch. Tieto individuálne odznaky môžu byť vrodené, napr. viac ako tri víry, gaštany, farby jeho odznakov, zriedkavé odlišnosti sfarbenia očí, špecifické svalové slabosti, ale aj detailné štruktúry dúhovky alebo sietnice, špecifické genetické markery (profil DNA), alebo môžu byť získané, ako je úbytok pigmentácie v sedlovej oblasti a jazvy vrátane jaziev po kastrácii žrebcov alebo vypálení značky.
(25)
Identifikačné dokumenty by sa nemali vydávať, pokiaľ nie sú vyplnené požadované identifikačné údaje, ktoré sa musia uložiť do databázy vydávajúceho orgánu v súlade s týmto nariadením.
(26)
Okrem toho by osvedčenie o pôvode uvedené v smernici 90/427/EHS, ktoré má byť súčasťou identifikačného dokumentu, malo obsahovať všetky potrebné informácie zaručujúce, že zvieratá čeľade koňovitých, ktoré sa prepisujú do iných plemenných kníh, boli v plemennej knihe zapísané do tej triedy, ktorej kritériá spĺňajú.
(27)
V súlade s rozhodnutím Komisie 96/510/ES (19) musia byť rodokmeňové a zootechnické osvedčenia registrovaných koňovitých v súlade s identifikačným dokumentom v zmysle rozhodnutia Komisie 93/623/EHS (20). Rozhodnutia 93/623/ES a 2000/68/ES boli zrušené nariadením (ES) č. 504/2008, a preto je potrebné objasniť, že akýkoľvek odkaz na tieto rozhodnutia by sa mal považovať za odkaz na toto nariadenie.
(28)
Orgánmi vydávajúcimi identifikačné dokumenty pre registrované koňovité by mali byť organizácie alebo zväzy, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy registrovaných koňovitých a sú oficiálne schválené alebo uznané príslušným orgánom členského štátu v súlade s rozhodnutím 92/353/EHS, prípadne môže ísť o oficiálnu agentúru členského štátu, ktorá spravuje plemennú knihu so zápisom alebo registráciou koňovitého zvieraťa určeného na chovné účely v súlade s rozhodnutím 96/78/ES. Orgánmi vydávajúcimi identifikačné dokumenty pre registrované kone by mali byť aj národné pobočky medzinárodných organizácií alebo zväzov, ktoré riadia účasť koní na súťažiach alebo dostihoch a majú svoje hlavné sídlo v danom členskom štáte.
(29)
V prípade orgánov vydávajúcich identifikačné dokumenty pre koňovité určené na chov a produkciu by členské štáty mali mať väčšiu rozhodovaciu právomoc. Malo by sa umožniť, aby identifikačné dokumenty určené chovu, v ktorom je koňovité zviera držané v čase jeho identifikácie, vydával príslušný orgán alebo vydávajúci orgán určený a kontrolovaný príslušným orgánom.
(30)
Príslušný orgán zodpovedný za schválenie alebo uznanie organizácií či zväzov zakladajúcich plemenné knihy v súlade s prílohou k rozhodnutiu 92/353/EHS by mal spolupracovať s príslušným orgánom uvedeným v nariadení (ES) č. 882/2004, aby sa zabezpečilo, v prípade potreby aj formou cezhraničnej spolupráce, že sa identifikačné dokumenty pre zvieratá čeľade koňovitých budú vydávať a používať v súlade s týmto nariadením.
(31)
Všetky zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii alebo do Únie dovezené by sa mali identifikovať v súlade s týmto nariadením na základe jediného identifikačného dokumentu vydávaného na celú dĺžku života zvieraťa. Preto je v prípadoch, že sa štatút „koňovité určené na chov a produkciu“ zmení na „registrované koňovité“ v zmysle smernice 2009/156/ES, potrebné prijať osobitné opatrenia. Vzhľadom na to, že takáto zmena výrazne ovplyvní obchodovanie so zvieratami čeľade koňovitých, ich presun, ako aj ich dovážanie z tretích krajín do Únie, je nevyhnutné, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa zdravia zvierat stanovené v smernici 2009/156/ES, ako aj pravidlá dobrých životných podmienok zvierat, ktorými sa tieto presuny riadia v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1/2005 (21), aby príslušný orgán zriadil jednotné miesto prístupu, t. j. centrálnu databázu na overenie identifikačných údajov o zvieratách čeľade koňovitých nevyhnutných na účely certifikácie, príp. úradných kontrol.
(32)
Členské štáty by mali mať možnosť zriadiť osobitné režimy identifikácie zvierat čeľade koňovitých žijúcich v divokých alebo polodivokých podmienkach vo vymedzených oblastiach alebo na vymedzených územiach vrátane prírodných rezervácií v súlade s vymedzením pojmu podnik stanoveným v smernici 92/35/EHS. Každá takáto výnimka zo všeobecnej povinnosti identifikovať zviera čeľade koňovitých by však mala byť udelená len vtedy, ak sú príslušné populácie zvierat čeľade koňovitých žijúce v divokých alebo polodivokých podmienkach účinným spôsobom oddelené od zvierat čeľade koňovitých používaných na akékoľvek domáce účely a zostávajú nielen mimo dosahu ľudskej kontroly nad ich prežitím a rozmnožovaním, ale aj mimo rozsahu pôsobnosti smernice 98/58/ES (22), ktorý sa nevzťahuje na voľne žijúce zvieratá.
(33)
Na overenie totožnosti by identifikačný dokument mal obsahovať predovšetkým čo najpodrobnejší opis koňovitého zvieraťa, ktorý pozostáva zo slovného opisu zvieraťa a jeho odznakov, ako aj podrobný obrazový náčrt zobrazujúci individuálne a charakteristické odznaky koňa.
(34)
V snahe zaručiť správny opis zvierat čeľade koňovitých v ich sprievodných identifikačných dokumentoch by sa vydávajúce orgány mali snažiť o uplatňovanie osvedčených postupov a zaškoliť personál poverený opisom zvierat napr. podľa usmernení Medzinárodnej jazdeckej federácie (FEI) (23) a Weatherbys (24).
(35)
Odznaky koňovitého zvieraťa i prostriedky použité na jeho identifikáciu, ktoré sa spoločne používajú na účely overenia totožnosti, by nemali iba vytvárať jednoznačnú súvislosť medzi koňovitým zvieraťom a jeho identifikačným dokumentom, ale mali by tiež preukazovať, že dané koňovité zviera prešlo procesom identifikácie v súlade s týmto nariadením, tak aby bol v prípade jedného zvieraťa vydaný iba jeden identifikačný dokument. Elektronické identifikátory („transpondéry“) pre zvieratá čeľade koňovitých sa už bežne používajú v praxi na medzinárodnej úrovni. Táto technológia by mala slúžiť na to, aby bola zaručená jasná súvislosť medzi koňovitým zvieraťom a identifikačným dokumentom. Napriek tomu by sa malo prijať ustanovenie týkajúce sa alternatívnych metód overovania totožnosti koňovitého zvieraťa za predpokladu, že sú tieto alternatívne metódy rovnocennou zárukou nevydania viacerých identifikačných dokumentov.
(36)
Transpondéry používané na označovanie zvierat čeľade koňovitých, ako aj čítacie zariadenia na zobrazenie kódu vloženého do transpondéra by mali byť v súlade s medzinárodne schválenými normami. Tieto normy umožňujú dva odlišné systémy zabezpečenia neopakovateľnosti kódu transpondéra. Väčšina členských štátov vykonáva nariadenie (ES) č. 504/2008 tak, že používa trojmiestny alfanumerický kód krajiny a riadi distribúciu transpondérov prostredníctvom svojich príslušných orgánov.
(37)
Takýto systém zabezpečenia neopakovateľnosti kódu transpondéra by mal byť súčasťou databáz spravovaných vydávajúcimi orgánmi, ako aj centrálnej databázy, a mal by sa vykonávať bez toho, aby narušil obchod so zvieratami čeľade koňovitých v Únii, ako aj dovoz zvierat čeľade koňovitých do Únie označených transpondérom zobrazujúcim alfanumerický kód iného typu.
(38)
V smernici Rady 90/425/EHS (25) sa uvádzajú veterinárne kontroly, ktoré sa majú vykonávať v prípade určitých zvierat a výrobkov na mieste ich určenia. Konkrétne sa v nej uvádza, že príjemcovia uvedení na certifikáte alebo v dokumente stanovenom v danej smernici musia na žiadosť príslušného orgánu členského štátu určenia a v rozsahu nutnom na vykonanie takýchto kontrol vopred oznamovať príchod zvierat a výrobkov z iného členského štátu a najmä charakter zásielky a očakávaný dátum príchodu. Táto oznamovacia povinnosť sa netýka registrovaných koní, ktorým bol vydaný identifikačný dokument uvedený v smernici 90/427/EHS.
(39)
Zvieratá čeľade koňovitých musí v súlade s platnými právnymi predpismi Únie sprevádzať ich identifikačný dokument. Preto by sa malo prijať ustanovenie o výnimke z takejto požiadavky v prípade, že je nemožné či dokonca zbytočné uchovávať identifikačný dokument počas celej dĺžky života koňovitého zvieraťa alebo v prípade, že tento dokument nebol vydaný preto, že zviera bolo zabité skôr, ako dosiahlo maximálny požadovaný vek na identifikáciu.
(40)
Členským štátom by sa taktiež malo dovoliť, aby umožnili používanie zjednodušeného identifikačného dokumentu v prípade zvierat čeľade koňovitých, ktoré sa presúvajú na ich území. V niektorých oblastiach sa zaviedli plastové karty s vloženými počítačovými čipmi (tzv. inteligentné karty) ako nástroj na ukladanie údajov. Malo by sa umožniť, aby sa inteligentné karty vydávali ako dodatočná možnosť k identifikačnému dokumentu a za určitých podmienok používali namiesto identifikačného dokumentu, ktorý sprevádza registrované koňovité alebo koňovité určené na chov a produkciu pri ich presunoch v rámci jedného členského štátu.
(41)
Takisto je potrebné vyriešiť prípady, v ktorých sa pôvodný identifikačný dokument vydaný v súlade s týmto nariadením na celú dĺžku života koňovitého zvieraťa stratí, stane sa nečitateľným alebo obsahuje nesprávne informácie, ktoré však nie sú dôsledkom nezákonných postupov. Pokiaľ je to len možné, mali by tieto ustanovenia vylučovať nezákonné vlastníctvo viac ako jedného identifikačného dokumentu, aby sa dal správne opísať štatút koňovitého zvieraťa ako zvieraťa určeného na zabitie na ľudskú spotrebu. Ak existujú dostatočné a overiteľné informácie, mal by sa vydať duplikát identifikačného dokumentu, ktorý tak bude označený a na základe ktorého bude dané koňovité zviera vo všeobecnosti vylúčené zo zabitia na ľudskú spotrebu. V ostatných prípadoch by mal byť vydaný náhradný identifikačný dokument, ktorý bude tak označený a bude vylučovať koňovité zviera zo zabitia na ľudskú spotrebu a navyše vymedzovať štatút koňovitého zvieraťa ako zvieraťa určeného na chov a produkciu.
(42)
Tieto postupy by sa mali uplatňovať aj na zvieratá čeľade koňovitých, ktoré sú identifikované po stanovenom termíne prvej identifikácie, keďže v tomto prípade nie je možné vylúčiť podvodné praktiky ani zámer získať ďalší identifikačný dokument.
(43)
V niektorých prípadoch, keď sa zvieratá čeľade koňovitých zapisujú alebo registrujú na zápis do plemenných kníh, ktoré vedú organizácie chovateľov v tretích krajinách, sú nevyhnutné špecifické ustanovenia na zachovanie registrácie koňovitého zvieraťa v danej plemennej knihe a zároveň ako záruka jeho vylúčenia z potravinového reťazca doplnením zodpovedajúcich zápisov do daného identifikačného dokumentu.
(44)
V zmysle smernice 2009/156/ES slúži identifikačný dokument ako nástroj, ktorým možno obmedziť presun zvierat čeľade koňovitých v prípade prepuknutia povinne oznamovanej choroby v chove, v ktorom sú držané alebo chované. Je preto potrebné umožniť pozastavenie platnosti tohto identifikačného dokumentu na účely presunu zvierat v prípade prepuknutia určitých chorôb, a to doplnením zodpovedajúceho zápisu do identifikačného dokumentu.
(45)
V smernici 2009/156/ES sa navyše vyžaduje, aby boli registrované koňovité pri opúšťaní chovu identifikované pomocou identifikačného dokumentu, ktorým sa potvrdí najmä skutočnosť, že dané zvieratá čeľade koňovitých nepochádzajú z chovu, v ktorom boli nariadené určité zákazy. Je preto vhodné vo vzore identifikačného dokumentu stanoviť povinné vyplnenie príslušného oddielu v prípade všetkých zvierat čeľade koňovitých a zodpovedajúcim spôsobom ho sformulovať.
(46)
Ak zviera čeľade koňovitých uhynie inak ako zabitím na bitúnku, mal by subjekt, ktorý vykonáva dohľad nad spracovaním mŕtveho zvieraťa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (26) alebo nad jeho spálením v nízkokapacitných spaľovniach uvedených v kapitole III prílohy III k nariadeniu Komisie (EÚ) č. 142/2011 (27) vrátiť identifikačný dokument, ak v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov sprevádza jatočné telo zvieraťa, orgánu, ktorý ho vydal, pričom by sa malo zabezpečiť, aby transpondér alebo akúkoľvek inú alternatívnu metódu overenia totožnosti zvieraťa čeľade koňovitých nebolo možné opätovne použiť.
(47)
Aby sa transpondéry nedostávali do potravinového reťazca, je potrebné vyhlásiť mäso koňovitých zvierat, z ktorých nebolo možné transpondér odstrániť v čase zabitia, za nevhodné na ľudskú spotrebu v súlade s oddielom II v kapitole V prílohy I k nariadeniu (ES) č. 854/2004. V snahe uľahčiť umiestňovanie implantovaných transpondérov by sa miesto ich implantácie malo zjednotiť a zaznamenať do identifikačných dokumentov.
(48)
V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (28) sú živé zvieratá pripravené na umiestnenie na trh a určené na ľudskú spotrebu definované ako potraviny. V zmysle daného nariadenia nesú prevádzkovatelia potravinárskych podnikov veľkú mieru zodpovednosti za bezpečnosť potravín vo všetkých fázach ich výroby vrátane vysledovateľnosti zvierat, z ktorých sú vyrábané.
(49)
Koňovité určené na chov a produkciu, ako aj registrované koňovité sa môžu v určitom štádiu svojho života stať koňovitými určenými na zabitie v zmysle vymedzenia v smernici 2009/156/ES. Mäso nepárnokopytníkov, ktoré sú synonymom zvierat čeľade koňovitých, je vymedzené v bode 1 prílohy I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (29), ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu.
(50)
Po uplynutí prechodných opatrení týkajúcich sa vykonávania nariadení (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 2076/2005 (30) sa od 1. januára 2010 implementujú požiadavky na informácie o potravinovom reťazci v prípade zvierat čeľade koňovitých.
(51)
V zmysle nariadenia (ES) č. 853/2004 musí prevádzkovateľ bitúnku prijímať a kontrolovať informácie o potravinovom reťazci obsahujúce podrobné údaje o pôvode, histórii a zaobchádzaní so zvieratami určenými na výrobu potravín a na základe nich konať. Príslušný orgán môže povoliť, aby sa informácie o potravinovom reťazci týkajúce sa domácich nepárnokopytníkov posielali bitúnku súčasne so zvieratami, a nie vopred. Identifikačný dokument, ktorý sprevádza koňovité určené na zabitie, by preto mal byť súčasťou informácií o potravinovom reťazci.
(52)
V nariadení (ES) č. 854/2004 sa uvádza, že úradný veterinárny lekár musí overiť, či prevádzkovateľ potravinárskeho podniku dodržal povinnosť zabezpečiť, aby zvieratá prijaté na zabitie na ľudskú spotrebu boli náležitým spôsobom identifikované.
(53)
V nariadení (ES) č. 853/2004 sa uvádza, že prevádzkovatelia potravinárskych podnikov musia skontrolovať pasy sprevádzajúce domáce nepárnokopytníky, aby sa presvedčili, či je dané zviera určené na zabitie na ľudskú spotrebu, a v prípade, že sa rozhodnú zviera zabiť, odovzdať jeho pas úradnému veterinárnemu lekárovi.
(54)
Vzhľadom na špecifické postavenie zvierat čeľade koňovitých narodených ako zvieratá druhov určených na výrobu potravín, ktoré však nie sú vo všetkých prípadoch chované zvlášť na tento účel a väčšinou nie sú po celú dĺžku života držané prevádzkovateľmi potravinárskych podnikov v zmysle definície v článku 3 ods. 3 nariadenia (ES) č. 178/2002, je potrebné stanoviť postup, ktorým sa zaručí plynulá nadväznosť kontrol identifikačného dokumentu z dôvodu ochrany verejného zdravia na správu tohto dokumentu v súlade so smernicou 2009/156/ES. Preto je nevyhnutné v každom členskom štáte zriadiť centrálnu databázu, ktorá umožní overenie niektorých údajov týkajúcich sa identifikačného dokumentu či priamo v ňom ešte pred rozhodnutím zabiť zviera na ľudskú spotrebu. V prípade, že informácie o vylúčení zvieraťa zo zabitia na ľudskú spotrebu uvedené v oddiele II identifikačného dokumentu nezodpovedajú informáciám zaznamenaným v centrálnej databáze, mali by platiť tie informácie, ktoré hovoria o vylúčení koňovitého zvieraťa zo zabitia na ľudskú spotrebu.
(55)
Smernica Rady 96/22/ES (31) sa uplatňuje na hospodárske zvieratá vrátane domácich nepárnokopytníkov, ako aj na divé zvieratá týchto druhov pochádzajúce z chovu. V zmysle článku 7 uvedenej smernice je možné obchodovať s registrovanými koňovitými, ktorým boli na zootechnické účely podané veterinárne lieky obsahujúce allyl-trenbolon alebo beta-agonistov pred uplynutím lehoty odbúrania za predpokladu, že boli splnené podmienky ich podávania a že typ a dátum liečby boli zapísané do certifikátu alebo pasu sprevádzajúceho tieto zvieratá.
(56)
V článku 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 470/2009 (32) sú zvieratá určené na výrobu potravín vymedzené ako „živočíchy šľachtené, chované, držané, zabíjané alebo zbierané na účely výroby potravín“. V článku 16 uvedeného nariadenia sa uvádza, že zvieratám určeným na výrobu potravín v rámci Únie možno podávať iba farmakologicky účinné látky, ktoré sú klasifikované v súlade s článkom 14 ods. 2 písm. a), b) alebo c) daného nariadenia a iba za predpokladu, že je takéto podanie v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/82/ES (33).
(57)
V článku 6 smernice 2001/82/ES sa uvádza, že veterinárnemu lieku sa nesmie udeliť povolenie na uvedenie na trh, ak má byť podaný jednému alebo viacerým druhom zvierat určeným na výrobu potravín v prípade, že obsahuje farmakologicky účinné látky uvedené v prílohe I, II alebo III k nariadeniu (EHS) č. 2377/90. Pravidlá stanovené v týchto prílohách sú dnes súčasťou nariadenia Komisie (EÚ) č. 37/2010 (34). Avšak na základe výnimky je možné v prípade niektorých zvierat čeľade koňovitých, ktoré boli v súlade s veterinárnymi právnymi predpismi Únie vyhlásené za zvieratá neurčené na zabitie na ľudskú spotrebu, povoliť aj veterinárny liek s obsahom farmakologicky účinných látok, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, II alebo III k nariadeniu (EHS) č. 2377/90. Takéto veterinárne lieky nesmú obsahovať účinné látky uvedené v prílohe IV k nariadeniu (EHS) č. 2377/90 ani nesmú byť určené na liečbu stavov podrobne opísaných vo schválenom súhrne charakteristických vlastností lieku, na ktoré bol veterinárny liek u zvierat čeľade koňovitých povolený. Preto by sa mali prijať ustanovenia, ktoré umožnia vylúčiť koňovité zviera zo zabitia na ľudskú spotrebu, ak sa tak vlastník zvieraťa rozhodne.
(58)
Článkom 10 ods. 2 a ods. 3 smernice 2001/82/ES sa stanovujú špecifické výnimky z ustanovení článku 11 danej smernice, ktoré sa týkajú liečby zvierat určených na výrobu potravín veterinárnymi liekmi so stanoveným maximálnym limitom rezíduí pre iné ako cieľové druhy, príp. schválenými na liečbu iného stavu za predpokladu, že sú tieto zvieratá čeľade koňovitých identifikované v súlade s právnymi predpismi Únie a v ich identifikačnom dokumente sa osobitne uvádza, že nie sú určené na zabitie na ľudskú spotrebu, príp. že môžu byť zabité na ľudskú spotrebu, ale až po uplynutí lehoty odbúrania, t. j. najmenej šesť mesiacov po ich liečbe látkami uvedenými v nariadení Komisie (ES) č. 1950/2006 (35).
(59)
V súlade so smernicou 2001/82/ES musia členské štáty zabezpečiť, aby vlastníci alebo držitelia zvierat určených na výrobu potravín boli schopní predložiť dôkaz o kúpe, držbe alebo podávaní veterinárnych liekov týmto zvieratám ešte päť rokov po ich podaní aj v prípade, že bolo zviera pred uplynutím tohto päťročného obdobia zabité. Preto je na uplatňovanie tohto predpisu nevyhnutné, aby bola informácia o zabití koňovitého zvieraťa urýchlene zapísaná do centrálnej databázy v členskom štáte chovu, v ktorom sa dané zviera nachádza.
(60)
V snahe nestratiť kontrolu nad vydávaním identifikačných dokumentov by sa mal do databázy, ktorú spravuje vydávajúci orgán, zaznamenať minimálny rozsah súboru údajov týkajúcich sa vydávania týchto dokumentov.
(61)
Najvýznamnejšie svetové organizácie zaoberajúce sa chovom koní a ich účasťou na súťažiach sa dohodli na používaní systému univerzálnych životných čísel koní (UELN). Systém vznikol na podnet Svetovej federácie pre šľachtenie športových koní (WBFSH), Medzinárodného výboru plemenných kníh (ISBC), Svetovej organizácie chovateľov arabského plnokrvníka (WAHO), Európskej konferencie organizácií chovateľov arabského plnokrvníka (ECAHO), Conférence Internationale de l'Anglo-Arabe (CIAA), Medzinárodnej jazdeckej federácie (FEI) a Union Européenne du Trot (UET), pričom informácie o tomto systéme je možné nájsť na webových stránkach UELN (36).
(62)
Systém UELN je vhodný na registráciu tak registrovaných koňovitých, ako aj koňovitých určených na chov a produkciu a umožňuje postupné zavedenie počítačových sietí s cieľom zabezpečiť, aby bolo možné naďalej overovať totožnosť registrovaných zvierat čeľade koňovitých v súlade s článkom 6 smernice 90/427/EHS.
(63)
Pri prideľovaní kódov v databázach by tieto kódy a formát zaznamenaných identifikačných čísel jednotlivých zvierat nemali byť v žiadnom prípade v rozpore s existujúcim systémom UELN. Preto by sa pred pridelením každého nového kódu v databáze mal skontrolovať zoznam pridelených kódov UELN.
(64)
V smernici 2009/156/ES sa vyžaduje, aby úradný veterinárny lekár zaznamenal identifikačné číslo alebo číslo identifikačného dokumentu zabitého zvieraťa čeľade koňovitých a na požiadanie príslušného orgánu v mieste odoslania mu zaslal potvrdenie o tom, že zviera bolo zabité. Malo by sa preto spresniť, že v takýchto prípadoch sa musia identifikačné dokumenty zničiť v mieste zabitia, aby sa zabránilo zneužívaniu identifikačných dokumentov zabitých koňovitých zvierat.
(65)
V uvedenej smernici sa tiež uvádza, že po zabití registrovaných koní vrátane usmrtenia na účely kontroly chorôb musia byť ich identifikačné dokumenty vrátené orgánu, ktorý ich vydal. Tieto požiadavky by sa mali uplatňovať aj na identifikačné dokumenty vydané registrovaným koňovitým zvieratám, ktoré nie sú registrovanými koňmi ani koňovitými určenými na chov a produkciu.
(66)
V snahe zabezpečiť, aby databázy vydávajúcich orgánov obsahovali aktuálne informácie, je potrebné určiť spôsob výmeny informácií o uhynutí alebo strate zvieraťa tak v databáze orgánu, ktorý dokument vydal, ako aj v centrálnej databáze členského štátu, v ktorom sa chov, kde bolo dané koňovité zviera držané, nachádza.
(67)
Zaznamenanie životného čísla kompatibilného s číslom UELN a jeho používanie na identifikáciu úradov alebo orgánov, ktoré identifikačný dokument vydali, by malo uľahčiť dodržiavanie týchto požiadaviek. Ak je to možné, členské štáty by mali využívať styčné orgány, ktoré vymenovali v súlade s nariadením (ES) č. 882/2004.
(68)
Vďaka povinnému zaznamenávaniu údajov o žiadateľovi o identifikačný dokument, ktorým je v lehote kratšej ako 12 mesiacov po narodení zvieraťa chovateľ či obyčajne vlastník zvieraťa, ktorému je identifikačný dokument vydávaný, ako aj povinnosti oznamovať vydávajúcemu orgánu každú zmenu obvyklého pobytu koňovitého zvieraťa do iného členského štátu sa môže vytvoriť informačný kanál, ktorý v prípade potreby umožní vysledovanie zvieraťa.
(69)
V súlade s nariadením (ES) č. 504/2008 musí vydávajúci orgán, ktorý dokument vydal, aktualizovať identifikačné údaje v identifikačnom dokumente. Členské štáty oznámili, že majitelia zvierat čeľade koňovitých nie sú ochotní vydávajúcim orgánom zasielať identifikačný dokument na aktualizáciu identifikačných údajov poštou, zvlášť ak sa vydávajúci orgán nachádza v zahraničí. Táto neochota je spôsobená obavou zo straty identifikačného dokumentu a následnej potreby identifikácie koňovitého zvieraťa vydaním duplikátu, príp. náhradného identifikačného dokumentu, ktorý by vylučoval zviera zo zabitia na ľudskú spotrebu, a tým podstatne znižoval jeho hodnotu.
(70)
V snahe uľahčiť správu identifikačných dokumentov počas celej dĺžky života zvieraťa je potrebné zaviesť postupy registrácie identifikačného dokumentu v členskom štáte obvyklého pobytu, najmä ak bol identifikačný dokument vydaný v inom členskom štáte. Nevyhnutnú komunikáciu s vydávajúcim orgánom, ktorý vykonal prvú identifikáciu, je možné najlepšie dosiahnuť výmenou informácií medzi centrálnymi databázami dotknutých členských štátov.
(71)
Okrem toho môžu vydávajúce orgány svoje schválenie alebo určenie štatútu zvieraťa stratiť, pričom identifikačné dokumenty zostávajú naďalej platnými na účely verejného zdravia a zdravia zvierat. Preto je potrebné informácie v identifikačnom dokumente zálohovať formou databázy, ku ktorej majú prístup príslušné orgány z oblasti zdravia zvierat, verejného zdravia a dobrých životných podmienok zvierat.
(72)
V každom členskom štáte obyčajne existuje viac ako jeden vydávajúci orgán, zvieratá čeľade koňovitých sú často presúvané medzi jednotlivými chovmi a členskými štátmi, menia svoj štatút z „koňovitých určených na chov a produkciu“ na „registrované koňovité“ alebo zo zvierat určených na výrobu potravín na zvieratá, ktoré sa nesmú zabíjať na ľudskú spotrebu, pričom registrované koňovité môže identifikovať organizácia, ktorá vedie plemennú knihu a má svoje hlavné sídlo v inom členskom štáte. Preto je na účely účinného vykonávania smerníc 90/427/EHS a 2009/156/ES nevyhnutné, potrebné a vhodné zriadiť v každom členskom štáte centrálnu databázu, ktorá bude obsahovať záznamy identifikačných údajov o všetkých zvieratách čeľade koňovitých držaných v chovoch, ktoré sa v danom členskom štáte nachádzajú.
(73)
Napriek tomu by sa členským štátom, ktoré majú zriadenú samostatnú databázu pre registrované koňovité a samostatnú databázu pre koňovité určené na chov a produkciu, malo umožniť, aby ich naďalej prevádzkovali za predpokladu, že tieto databázy dokážu medzi sebou komunikovať a že veterinárne orgány majú neobmedzený prístup do každej z nich.
(74)
Preto je potrebné, aby centrálne databázy v rôznych členských štátoch navzájom spolupracovali v súlade so smernicou Rady 89/608/EHS (37), čím sa uľahčí výmena údajov o zvieratách a ich identifikačných dokumentoch.
(75)
V snahe zabezpečiť jednotné uplatňovanie právnych predpisov Únie týkajúcich sa identifikácie zvierat čeľade koňovitých v členských štátoch, ako aj ich zrozumiteľnosť a transparentnosť by sa nariadenie (ES) č. 504/2008 malo zrušiť a nahradiť týmto nariadením.
(76)
V súlade s bodom 24 prílohy k nariadeniu Komisie (EÚ) č. 519/2013 (38) sa zvieratá čeľade koňovitých narodené v Chorvátsku najneskôr do 30. júna 2013, ktoré neboli identifikované v súlade s nariadením (ES) č. 504/2008, musia byť v súlade s ním identifikované najneskôr do 31. decembra 2014.
(77)
Toto nariadenie by sa malo uplatňovať od 1. januára 2016, aby mali členské štáty a hospodárske subjekty čas prispôsobiť sa novým pravidlám. Požiadavka zriadiť a prevádzkovať centrálnu databázu by sa však v Grécku, Švédsku a v Spojenom kráľovstve mala uplatňovať od 1. júla 2016.
(78)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá a Stáleho zootechnického výboru,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI, VYMEDZENIA POJMOV, VŠEOBECNÉ ZÁSADY
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá identifikácie zvierat čeľade koňovitých:
a)
narodených v Únii alebo
b)
prepustených do voľného obehu v Únii v súlade s colným režimom vymedzeným v článku 5 bode 16 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 952/2013.
2. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia rozhodnutia 96/78/ES.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„zvieratá čeľade koňovitých“ alebo „koňovité zviera, resp. zvieratá“ sú voľne žijúce alebo zdomácnené nepárnokopytné cicavce všetkých druhov rodu Equus čeľade Equidae a ich krížence;
b)
„chov“ je poľnohospodárske alebo tréningové zariadenie, stajňa či akékoľvek priestory alebo objekty, kde sú zvieratá čeľade koňovitých obvykle držané alebo chované na akýkoľvek účel, ako aj prírodné rezervácie, v ktorých zvieratá čeľade koňovitých voľne žijú;
c)
„držiteľ“ je akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorá vlastní zvieratá čeľade koňovitých alebo je ich chovom poverená bez ohľadu na to, či za túto činnosť dostáva peňažnú odmenu, alebo či ju vykonáva dočasne či na stálo vrátane prepravy, účasti na trhoch alebo súťažiach, dostihoch či kultúrnych podujatiach;
d)
„vlastník“ je fyzická alebo právnická osoba(-y), ktorá vlastní koňovité zviera;
e)
„registrované koňovité“ sú všetky zvieratá čeľade koňovitých, ktoré:
i)
sú zapísané alebo zaregistrované a spĺňajú podmienky zápisu do plemennej knihy v súlade s pravidlami stanovenými v článku 4 ods. 2 písm. b) smernice 90/427/EHS a sú identifikované na základe identifikačného dokumentu podľa článku 8 ods. 1 uvedenej smernice, alebo
ii)
sú koňmi vrátane poníkov zaregistrovanými medzinárodným zväzom alebo organizáciou, ktorá riadi účasť koní na súťažiach alebo dostihoch a sú identifikované na základe identifikačného dokumentu vydaného národnou pobočkou daného zväzu či organizácie;
f)
„plemenná kniha“ je kniha, register, súbor alebo dátové médium:
i)
ktorú vedie buď organizácia, alebo zväz oficiálne schválený či uznaný členským štátom, prípadne oficiálna agentúra príslušného členského štátu a
ii)
do ktorej sa zvieratá čeľade koňovitých zapíšu alebo zaregistrujú a spĺňajú podmienky takéhoto zápisu s uvedením všetkých ich známych predkov;
g)
„koňovité určené na chov a produkciu“ sú zvieratá čeľade koňovitých iné ako uvedené v písmenách e) a h);
h)
„koňovité určené na zabitie“ sú zvieratá čeľade koňovitých, ktoré majú byť buď priamo, alebo po tranzite cez schválené zhromažďovacie stredisko uvedené článku 7 smernice 2009/156/ES prevezené na bitúnok na zabitie;
i)
„príslušný orgán“ je ústredný orgán členského štátu kompetentný organizovať úradné kontroly, prípadne akýkoľvek iný orgán, na ktorý je táto kompetencia prenesená, vrátane príslušného orgánu v zmysle článku 2 písm. h) smernice 2009/156/ES;
j)
„zootechnický orgán“ je ústredný orgán členského štátu kompetentný vykonávať smernicu 90/427/EHS, prípadne akýkoľvek iný orgán, na ktorý je táto kompetencia prenesená, vrátane orgánov v zmysle článku 2 ods. 1 smernice 92/353/ES;
k)
„dočasný vstup“ je štatút registrovaného koňa z tretej krajiny, ktorý môže vstúpiť na územie Únie na obdobie menej ako 90 dní v zmysle rozhodnutia prijatého v súlade s článkom 19 písm. b) smernice 2009/156/ES;
l)
„trvalý vstup“ je štatút koňovitého zvieraťa pochádzajúceho z tretej krajiny a dovezeného do Únie na obdobie 90 dní a viac;
m)
„odznak“ je charakteristická črta každého jedného koňovitého zvieraťa, ktorú možno vidieť alebo zviditeľniť a ktorá je buď vrodená, alebo získaná a zaznamenávaná na účely identifikácie;
n)
„transpondér“ je pasívne rádiofrekvenčné identifikačné zariadenie, ktoré:
i)
je v súlade s normou ISO 11784 a využíva technológiu plného (FDX alebo FDX-B) alebo polovičného duplexu (HDX) a
ii)
možno ho odčítať čítacím zariadením zodpovedajúcim norme ISO 11785 z minimálnej vzdialenosti 12 cm;
o)
„jedinečné životné číslo“ je neopakovateľný 15-miestny alfanumerický kód, ktorý v sebe nesie informácie o príslušnom koňovitom zvierati a o databáze a krajine, v ktorej boli tieto informácie prvýkrát zaznamenané v súlade s kódovacím systémom univerzálnych životných čísel koňovitých zvierat (UELN) a tvorí ho:
i)
šesťmiestny identifikačný kód databázy podľa článku 39 kompatibilný so systémom UELN, za ktorým nasleduje
ii)
deväťmiestne individuálne identifikačné číslo pridelené danému koňovitému zvieraťu;
p)
„členský štát bez výskytu afrického moru koní“ je:
i)
ktorýkoľvek členský štát, v ktorom nebol na príslušnom území počas predchádzajúcich dvoch rokov zaznamenaný žiadny klinický, sérologický (u neočkovaných zvierat čeľade koňovitých) alebo epidemiologický dôkaz o výskyte afrického moru koní a
ii)
kde počas predchádzajúcich 12 mesiacov nedošlo k žiadnemu očkovaniu proti tejto chorobe;
q)
„povinne oznamované choroby“ sú choroby uvedené v prílohe I k smernici 2009/156/ES;
r)
„úradný veterinárny lekár“ je veterinárny lekár, ktorého menuje príslušný orgán členského štátu alebo tretej krajiny;
s)
„inteligentná karta“ je plastové zariadenie so zabudovaným počítačovým čipom schopné uchovávať údaje a prenášať ich elektronickým spôsobom do kompatibilných počítačových systémov;
t)
„zodpovedný veterinárny lekár“ je veterinárny lekár podľa článku 10 ods. 1 smernice 2001/82/ES.
Článok 3
Všeobecné zásady a povinnosť identifikovať zvieratá čeľade koňovitých
1. Zvieratá čeľade koňovitých žijúce na územiach uvedených v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 882/2004 sa identifikujú v súlade s týmto nariadením.
2. Ak držiteľ nie je vlastníkom alebo jedným z vlastníkov koňovitého zvieraťa, koná v súlade s týmto nariadením v mene vlastníka a s jeho súhlasom.
3. Členské štáty a vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 5 ods. 1 písm. b) môžu požadovať, aby žiadosť o vydanie identifikačného dokumentu adresovanú vydávajúcemu orgánu podľa článku 11 alebo o zmenu identifikačných údajov v existujúcom identifikačnom dokumente podľa článku 27 predkladal vlastník.
4. Členské štáty zabezpečia, v prípade potreby formou úradných kontrol vykonávaných v súlade s nariadením (ES) č. 882/2004, aby si držitelia koňovitých zvierat a vydávajúce orgány plnili svoje povinnosti vyplývajúce z tohto nariadenia.
Článok 4
Systém identifikácie koňovitých v Únii
1. Na účely tohto nariadenia pozostáva systém identifikácie zvierat čeľade koňovitých v Únii z týchto prvkov:
a)
z jedinečného identifikačného dokumentu vydávaného na celú dĺžku života zvieraťa, ktorý - ak nie je stanovené inak vydávajúcim orgánom alebo týmto nariadením - zostáva vo vlastníctve vydávajúceho orgánu, ktorý ho vydal, pričom obsahuje:
i)
slovný opis koňovitého zvieraťa so záznamom o jeho odznakoch;
ii)
úplný obrazový náčrt, na ktorom sú znázornené odznaky zaznamenané v slovnom opise;
iii)
voľné miesto na povolené zápisy s opisom zmien v identifikačných údajoch;
b)
z metódy overenia totožnosti zvieraťa, ktorá:
i)
zaručuje jednoznačnú súvislosť medzi identifikačným dokumentom a koňovitým zvieraťom, ktorému bol vydaný;
ii)
potvrdzuje, že dané koňovité zviera už prešlo procesom identifikácie;
c)
zo zápisu v databáze, ktorý v súlade s článkom 38 obsahuje identifikačné údaje o koňovitom zvierati, ktorému bol identifikačný dokument vydaný, ako aj o držiteľovi, ktorý žiadosť o takýto identifikačný dokument predložil, pričom je zvieraťu pridelené jedinečné životné číslo;
d)
z centrálnej databázy zriadenej v súlade s článkom 39.
2. Koňovité zviera sa považuje za identifikované v súlade s týmto nariadením iba vtedy, ak:
a)
je sprevádzané identifikačným dokumentom vydaným v súlade s jedným z týchto ustanovení:
i)
článok 9 pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii alebo
ii)
článok 14 pre zvieratá čeľade koňovitých dovezené do Únie, alebo
iii)
článok 29 alebo 30, ak je sprevádzané duplikátom identifikačného dokumentu, alebo
iv)
článok 32, ak je sprevádzané náhradným identifikačným dokumentom, alebo
b)
je identifikované v súlade:
i)
s článkom 24 v prípade výnimiek týkajúcich sa presunov alebo prepravy zvierat čeľade koňovitých, ktoré sprevádza dočasný dokument, alebo
ii)
s článkom 26 ods. 2 v prípade výnimiek pre niektoré typy presunov alebo prepravy zvierat čeľade koňovitých určených na zabitie.
KAPITOLA II
IDENTIFIKÁCIA ZVIERAT ČEĽADE KOŇOVITÝCH NARODENÝCH V ÚNII
Článok 5
Vydávajúce orgány pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii
1. Identifikačný dokument uvedený v článku 7 vydáva jeden z týchto vydávajúcich orgánov:
a)
v prípade registrovaných koňovitých v zmysle článku 2 písm. e) bodu i) tohto nariadenia organizácia alebo zväz oficiálne schválený alebo uznaný v súlade s článkom 2 ods. 1 rozhodnutia 92/353/EHS alebo oficiálna agentúra členského štátu, ktorá vedie plemennú knihu, do ktorej bolo koňovité zviera zapísané alebo zaregistrované a ktoré spĺňa podmienky zápisu v súlade s rozhodnutím 96/78/ES;
b)
v prípade registrovaných koní v zmysle článku 2 písm. e) bodu ii) národná pobočka medzinárodnej organizácie alebo zväzu, ktorá riadi účasť koní na súťažiach alebo dostihoch a je kontrolovaná príslušným orgánom členského štátu, v ktorom má svoje hlavné sídlo;
c)
v prípade koňovitých určených na chov a produkciu v zmysle článku 2 písm. g):
i)
príslušný orgán zodpovedný za chov, v ktorom je koňovité zviera držané v čase jeho identifikácie, alebo
ii)
vydávajúci orgán menovaný a kontrolovaný príslušným orgánom uvedeným v bode i), na ktorý bola táto úloha delegovaná.
2. Príslušný orgán vymenuje len tie vydávajúce orgány podľa odseku 1 písm. c) bodu ii), ktoré spĺňajú tieto podmienky:
a)
musí existovať presný opis úloh a zodpovedností, ktoré je vydávajúci orgán povinný vykonávať, ako aj opis podmienok, za akých ich môže vykonávať;
b)
musí existovať dôkaz o tom, že vydávajúci orgán:
i)
má potrebnú odbornosť, vybavenie a infraštruktúru na vykonávanie úloh, ktorými bol poverený;
ii)
má dostatočný počet primerane kvalifikovaného a skúseného personálu;
iii)
je nestranný a bez konfliktu záujmov, pokiaľ ide o výkon úloh, ktorými bol poverený;
iv)
disponuje vzorom identifikačného dokumentu, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v tomto nariadení;
c)
vydávajúci orgán musí úzko spolupracovať s príslušným orgánom, aby predchádzal a tam, kde je to nevyhnutné, riešil všetky prípady nedodržania požiadaviek tohto nariadenia;
d)
medzi príslušným orgánom a menovaným vydávajúcim orgánom dochádza k efektívnej a účinnej koordinácii.
3. Ak má príslušný orgán opodstatnené dôvody domnievať sa, že vydávajúci orgán koná v rozpore s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení, je povinný takéto konanie vyšetriť. Takýto vydávajúci orgán nesmie vydávať identifikačné dokumenty dovtedy, kým sa neuzavrie vyšetrovanie a nevylúčia alebo neodstránia sa všetky prípady nesúladu.
4. Ak aj napriek opatreniam prijatým v súlade s odsekom 3 nedokáže vydávajúci orgán uvedený v odseku 1 splniť požiadavky stanovené v tomto nariadení, príslušný orgán mu zruší povolenie vydávať identifikačné dokumenty pre zvieratá čeľade koňovitých.
Po zrušení povolenia vydávať identifikačné dokumenty príslušný orgán zabezpečí, aby boli zvieratá čeľade koňovitých, za ktoré zodpovedá, naďalej identifikované v súlade s týmto nariadením a aby identifikačné dokumenty, ktoré sa vrátia alebo vracajú v súlade s článkom 34, vybavil buď daný príslušný orgán, alebo vydávajúci orgán, ktorého príslušný orgán touto úlohou poveril.
Článok 6
Informácie týkajúce sa vydávajúcich orgánov
1. Členské štáty vypracujú a aktualizujú zoznam vydávajúcich orgánov uvedených v článku 5 ods. 1 a sprístupnia ho ostatným členským štátom, ostatným vydávajúcim orgánom a verejnosti na webovej lokalite zriadenej príslušným orgánom.
2. Zoznam uvedený v odseku 1:
a)
obsahuje kontaktné údaje potrebné na splnenie požiadaviek článku 35 a článkov 37 ods. 4, 38 ods. 3 a 40 ods. 1;
b)
zodpovedá vzoru stanovenému v kapitole 2 oddiele I písm. f) prílohy II k rozhodnutiu 2009/712/ES a požiadavkám stanoveným v prílohe III k danému rozhodnutiu;
c)
je priamo prístupný cez internetový odkaz poskytnutý Komisii v súlade s odsekom 3 a je dostatočne zrozumiteľný aj pre cudzincov.
3. V snahe pomôcť členským štátom so sprístupňovaním aktualizovaných zoznamov uvedených v odseku 1 zriadi Komisia webovú lokalitu, na ktorej každý členský štát uvedie priamy odkaz na požadované informácie uvádzané na webovej lokalite v odseku 1.
Článok 7
Formát a obsah identifikačných dokumentov vydávaných pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii
1. Zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii sa identifikujú na základe jedinečného identifikačného dokumentu vydávaného na celú dĺžku života koňovitého zvieraťa v súlade:
a)
so vzorom identifikačného dokumentu stanoveným v časti 1 prílohy I;
b)
s ďalšími požiadavkami stanovenými v časti 2 danej prílohy.
2. Vydávajúce orgány zabezpečia, aby identifikačný dokument obsahoval dostatočný počet strán s predpísanými kolónkami, do ktorých sa vkladajú informácie požadované v týchto oddieloch špecifikovaných vo vzore identifikačného dokumentu stanoveného v časti 1 prílohy I:
a)
v prípade registrovaných koňovitých aspoň oddiely I až IX;
b)
v prípade koňovitých určených na chov a produkciu aspoň oddiely I až IV.
3. Vydávajúce orgány zabezpečia, aby sa poradie a číslovanie oddielov v identifikačných dokumentoch stanovených v časti 1 prílohy I nemenilo a aby mal každý oddiel identifikačného dokumentu priestor na viacnásobné zápisy, ako aj dostatočný počet strán.
4. Vydávajúce orgány zodpovedajú za bezpečnú správu prázdnych a vyplnených identifikačných dokumentov vo svojich priestoroch.
Ak to - bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 1 písm. a) - interné predpisy vydávajúceho orgánu umožňujú, vydávajúce orgány zabezpečia, aby predtým, než sa identifikačné dokumenty uvedené v článku 34 ods. 1 písm. c) bode ii) a článku 35 odovzdajú vlastníkovi, ktorému slúžia ako pamiatka na zviera, došlo účinným spôsobom k ich znehodnoteniu, čím sa zabráni zneužitiu tak samotného dokumentu, ako aj informácií, ktoré obsahuje.
5. Príslušný orgán môže spolu so zootechnickým orgánom prijať administratívne postupy na zabezpečenie harmonizácie vzhľadu identifikačných dokumentov, ktoré pod ich dohľadom vydávajú vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1, za predpokladu, že budú dodržané všeobecné požiadavky v odsekoch 1, 2 a 3.
Článok 8
Povinnosti vyplývajúce príslušnému orgánu, pokiaľ ide o vydávanie identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii
Zootechnický orgán a príslušný orgán zabezpečia, aby vydávajúce orgány na ich území v rámci svojich príslušných právomocí:
a)
vydávali identifikačné dokumenty, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v článku 7 ods. 1, 2 a 3;
b)
mali zavedené potrebné systémy, ktorými - ak ich o to príslušný orgán požiada - overia, či identifikačný dokument, ktorý podľa tvrdenia vydali:
i)
je jediný, pravý a pravdivý;
ii)
obsahuje, ak sa prázdne identifikačné dokumenty tlačia do zásoby, poradové číslo dokumentu vytlačené aspoň na tých stranách, na ktorých sú oddiely I, II a III identifikačného dokumentu.
Článok 9
Vydávanie identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii
1. Vydávajúce orgány vydajú len identifikačné dokumenty, ktoré:
a)
spĺňajú požiadavky článku 7 ods. 1, 2 a 3;
b)
majú správne vyplnený oddiel I informáciami, ktoré boli overené vydávajúcim orgánom alebo v jeho mene podľa bodu 11 časti A oddielu I;
c)
majú vyplnený oddiel IV v prípade, že to vyžadujú vnútroštátne právne predpisy alebo pravidlá a predpisy vydávajúceho orgánu uvedeného v článku 5 ods. 1 písm. a) a b);
d)
majú vyplnený oddiel V v súlade s odsekom 2 tohto článku.
2. Vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1 písm. a) identifikuje registrované koňovité uvedené v článku 2 písm. e) bode i) v súlade s pravidlami plemennej knihy uvedenej v danom ustanovení a do oddielu V identifikačného dokumentu doplní informácie z osvedčenia o pôvode uvedeného v článku 8 ods. 1 druhom pododseku smernice 90/427/EHS a v jej prílohe.
3. V súlade so zásadami organizácie alebo zväzu, ktorý plemennú knihu o pôvode plemena registrovaného koňovitého zvieraťa založil, musí oddiel V identifikačného dokumentu obsahovať:
a)
úplné informácie o rodokmeni;
b)
časť plemennej knihy, na ktorú sa odvoláva článok 2 alebo 3 smernice 96/78/ES;
c)
prípadne aj triedu v hlavnej časti plemennej knihy, do ktorej sa registrované koňovité zviera zapisuje.
4. Na registráciu koňa na súťaž alebo dostihy podľa článku 2 písm. e) bodu ii) vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1 písm. b) buď:
a)
v súlade s odsekom 1 písm. a) a b) a s predpismi daného vydávajúceho orgánu vydá identifikačný dokument, ktorý je v súlade s ustanoveniami článku 7 ods. 1, 2 a 3, alebo
b)
uzná a potvrdí identifikačný dokument daného koňa, ktorý mu bol vydaný v súlade s odsekom 1 tohto článku, alebo
c)
vydá nový identifikačný dokument v súlade s článkom 12 ods. 3 písm. c).
Článok 10
Výnimky z vyplnenia niektorých informácií v oddieloch I a IV identifikačného dokumentu
1. Odchylne od článku 4 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 9 ods. 1 písm. b) môže príslušný orgán vydávajúcim orgánom povoliť, že nemusia graficky zakresliť informácie uvedené v bodoch 12 až 18 obrazového náčrtu identifikačného dokumentu v zmysle časti B oddielu I prílohy I za predpokladu, že boli splnené tieto dve podmienky:
a)
bol implantovaný transpondér v súlade s článkom 18 alebo použitá iná schválená rovnocenná alternatívna metóda overenia totožnosti v súlade s článkom 21;
b)
na fotografii alebo obrázku je znázornený dostatok podrobností na opísanie koňovitého zvieraťa.
2. Vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) môžu:
a)
nevyužiť výnimku udelenú v súlade s odsekom 1 tohto článku;
b)
prispôsobiť identifikačné dokumenty vydané v súlade s odsekom 1 tohto článku požiadavkám stanoveným v článku 9 ods. 1.
3. Odchylne od článku 9 ods. 1 písm. c) je možné predložiť informácie o vlastníkovi vo forme potvrdenia o vlastníctve alebo dokladu o registrácii zaznamenaného v databáze zriadenej v súlade s článkom 38, v ktorom je uvedené:
a)
jedinečné životné číslo koňovitého zvieraťa;
b)
číslo identifikačného dokumentu, ak sa uvádza, a kód transpondéra alebo iná schválená alternatívna metóda overenia totožnosti v súlade s článkom 21.
Potvrdenie o vlastníctve či doklad o registrácii uvedené v prvom pododseku sa vrátia vydávajúcemu orgánu v prípade, že zviera uhynulo alebo bolo predané, stratilo sa, bolo odcudzené, zabité alebo usmrtené.
Článok 11
Žiadosti o vydanie identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii
1. Žiadosť o vydanie identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii predkladajú držitelia príslušnému vydávajúcemu orgánu v členskom štáte chovu, v ktorom sa dané koňovité zviera nachádza, a poskytnú mu všetky informácie potrebné na zabezpečenie súladu s týmto nariadením.
2. Členské štáty stanovia lehoty na predloženie žiadosti uvedenej v odseku 1 tohto článku tak, aby sa dodržal konečný termín na identifikáciu podľa článku 12 a článku 13 ods. 1.
3. Odchylne od odseku 1 tohto článku a v súlade s článkom 1 rozhodnutia 96/78/ES môže držiteľ predložiť žiadosť uvedenú v odseku 1 tohto článku príslušnému vydávajúcemu orgánu uvedenému v článku 5 ods. 1 písm. a) a b), ktorý má svoje hlavné sídlo v inom členskom štáte, ako je členský štát, v ktorom sa chov koňovitého zvieraťa nachádza.
Článok 12
Konečný termín na identifikáciu zvierat čeľade koňovitých narodených v Únii
1. Zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii sa identifikujú na základe identifikačného dokumentu vydaného v súlade s článkom 9 najneskôr 12 mesiacov od dátumu narodenia a v každom prípade pred definitívnym opustením chovu narodenia okrem prípadu, keď zviera chov opúšťa v súlade s článkom 23 ods. 2 písm. c) ako mláďa pod matkou, od ktorej je závislé, alebo v súlade s článkom 26 ods. 2.
2. Odchylne od ustanovení odseku 1 môžu členské štáty rozhodnúť o obmedzení uvedenej maximálnej povolenej lehoty na identifikáciu koňovitého zvieraťa na šesť mesiacov, alebo na kalendárny rok jeho narodenia.
3. Odchylne od odsekov 1 a 2 je možné v súlade s článkom 9 kedykoľvek vydať nový identifikačný dokument:
a)
ak o to príslušný orgán požiada, alebo ho sám vydá v prípade, že existujúci identifikačný dokument nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, 2 a 3, prípadne ak určité identifikačné údaje stanovené v oddiele I, II alebo V neboli vydávajúcim orgánom presne uvedené, alebo
b)
ak sa koňovité zviera určené na chov a produkciu preklasifikuje na registrované koňovité zviera v súlade s predpismi vydávajúceho orgánu uvedeného v článku 5 ods. 1 písm. a) a existujúci identifikačný dokument nie je možné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, alebo
c)
ak sa štatút koňa preklasifikuje na štatút registrovaného koňa alebo sa zaregistruje ako registrovaný kôň v zmysle článku 2 písm. e) bodu ii) v súlade s predpismi vydávajúceho orgánu uvedeného v článku 5 ods. 1 písm. b) a existujúci identifikačný dokument nie je možné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, alebo
d)
ak sa identifikačný dokument vydáva v súlade s článkom 10 ods. 1 a nie je možné ho prispôsobiť požiadavkám článku 9 ods. 1 v súlade s článkom 10 ods. 2 písm. b), alebo
e)
ak ide o prípady uvedené v článku 18 ods. 4 a 5 a existujúci identifikačný dokument nie je možné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, alebo
f)
ak príslušný orgán odobral identifikačný dokument v priebehu vyšetrovania.
V prípadoch uvedených v prvom pododseku sa existujúci identifikačný dokument odovzdáva vydávajúcemu orgánu, ktorý zruší jeho platnosť, pričom zrušenie jeho platnosti, ako aj vydanie nového identifikačného dokumentu sa zaznamenajú do databázy zriadenej v súlade s článkom 38.
Článok 13
Výnimky týkajúce sa identifikácie určitých zvierat čeľade koňovitých žijúcich v divokých alebo polodivokých podmienkach
1. Odchylne od článku 12 môže príslušný orgán rozhodnúť, že zvieratá čeľade koňovitých žijúce vo vymedzených populáciách v divokých alebo polodivokých podmienkach v určitých oblastiach, ktoré príslušný orgán vymedzí, budú identifikované na základe identifikačného dokumentu vydaného v súlade s článkom 9 alebo článkom 17 ods. 4 len vtedy, ak sú:
a)
z týchto populácií odobrané s výnimkou presunu z jednej vymedzenej populácie do druhej pod úradným dohľadom alebo
b)
domestikované.
2. Členské štáty, ktoré majú v úmysle využívať výnimku stanovenú v odseku 1, informujú pred jej využitím s odvolaním sa na tento článok Komisiu o príslušných populáciách a oblastiach, ktoré vymedzili v súlade s odsekom 1.
KAPITOLA III
IDENTIFIKÁCIA ZVIERAT ČEĽADE KOŇOVITÝCH DOVEZENÝCH DO ÚNIE
Článok 14
Identifikácia zvierat čeľade koňovitých dovezených do Únie
Identifikačné dokumenty vydané v tretích krajinách sa považujú za platné v súlade s týmto nariadením za predpokladu, že spĺňajú tieto podmienky:
a)
boli vydané:
i)
v prípade registrovaných koňovitých orgánom tretej krajiny uvedeným v zozname podľa článku 3 ods. 1 smernice 94/28/ES, ktorý vydáva potvrdenia o rodokmeni, alebo
ii)
v prípade registrovaných koní národnou pobočkou medzinárodnej organizácie alebo zväzu, ktorý riadi účasť koní na súťažiach alebo dostihoch a ide o medzinárodnú organizáciu alebo zväz podľa článku 5 ods. 1 písm. b), ktorý má hlavné sídlo v tretej krajine, alebo
iii)
vo všetkých ostatných prípadoch príslušným orgánom tretej krajiny pôvodu koňovitého zvieraťa;
b)
spĺňajú všetky požiadavky článku 7 ods. 2.
Článok 15
Žiadosti o vydanie identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých dovezené do Únie
1. Držiteľ koňovitého zvieraťa požiada v súlade s článkom 9 vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1, ktorý prislúcha kategórii daného koňovitého zvieraťa, o vydanie identifikačného dokumentu v súlade s článkom 7 alebo o zaregistrovanie existujúceho identifikačného dokumentu do databázy zriadenej vydávajúcim orgánom v súlade s článkom 38 tohto nariadenia do 30 dní od dátumu vybavenia colného režimu, tak ako je vymedzený v článku 5 ods. 16 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 952/2013 v prípade, že:
a)
je zviera čeľade koňovitých dovážané do Únie alebo
b)
príslušný orgán zmenil dočasný vstup registrovaného koňa v súlade s rozhodnutím prijatým Komisiou v zmysle článku 19 písm. b) smernice 2009/156/ES na trvalý vstup v súlade s článkom 19 písm. c) danej smernice.
2. Ak existujúci identifikačný dokument uvedený v odseku 1 nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 2, vydávajúci orgán na žiadosť držiteľa:
a)
vyplní identifikačný dokument tak, aby spĺňal požiadavky článku 7 ods. 2;
b)
uloží identifikačné údaje koňovitého zvieraťa spolu s doplňujúcimi informáciami do databázy zriadenej v súlade s článkom 38.
3. Ak existujúci identifikačný dokument uvedený v odseku 1 nemožno zmeniť tak, aby spĺňal požiadavky článku 7 ods. 2 tohto nariadenia, nemôže sa viac považovať za platný na účely identifikácie v súlade s týmto nariadením, pričom dané koňovité zviera sa v súlade s článkom 9 identifikuje vydaním nového identifikačného dokumentu, ktorý spĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, 2 a 3, na základe predloženého identifikačného dokumentu, ktorý musí obsahovať minimálne informácie uvedené v prílohe k smernici 90/427/EHS.
KAPITOLA IV
KONTROLY POŽADOVANÉ PRED VYDANÍM IDENTIFIKAČNÝCH DOKUMENTOV A METÓDY OVERENIA TOTOŽNOSTI
Článok 16
Overovanie jedinečných identifikačných dokumentov vydaných pre zvieratá čeľade koňovitých
1. Vydávajúci orgán alebo osoba, ktorá koná v jeho mene, prijme pred vydaním identifikačného dokumentu všetky potrebné opatrenia:
a)
na overenie, či pre príslušné koňovité zviera nebol vydaný žiadny podobný identifikačný dokument;
b)
na zabránenie podvodnému vydaniu viacerých identifikačných dokumentov pre jedno koňovité zviera.
2. Opatrenia v odseku 1 pozostávajú:
a)
z porovnania príslušnej dokumentácie a existujúcich elektronických záznamov;
b)
z odhadnutia veku koňovitého zvieraťa;
c)
z kontroly koňovitého zvieraťa v zmysle článku 17 s cieľom nájsť akékoľvek známky alebo odznaky predchádzajúcej identifikácie.
Článok 17
Opatrenia na zistenie prechádzajúcej identifikácie zvierat čeľade koňovitých
1. Opatrenia na zistenie známok alebo odznakov predchádzajúcej identifikácie v zmysle článku 16 pozostávajú aspoň z opatrení na zistenie:
a)
v minulosti implantovaných transpondérov použitím čítacieho zariadenia, ktoré je v súlade s normou ISO 11785 a dokáže čítať aspoň transpondéry HDX a FDX-B minimálne v prípade, keď je čítačka v priamom kontakte s povrchom tela na mieste, na ktorom má byť transpondér za bežných okolností implantovaný;
b)
akýchkoľvek klinických známok o tom, že bol v minulosti implantovaný transpondér alebo aplikovaný odznak v súlade s článkom 21 chirurgicky odstránený alebo zmenený;
c)
akejkoľvek známky alebo stopy po použití alternatívnej metódy overenia totožnosti koňovitého zvieraťa v súlade s článkom 21.
2. Ak po predložení žiadosti držiteľom v súlade s článkom 11 ods. 1 potvrdia opatrenia uvedené v odseku 1 tohto článku existenciu v minulosti implantovaného transpondéra alebo použitia alternatívnej metódy overenia totožnosti v súlade s článkom 21, ktoré svedčia o ukončenej predchádzajúcej identifikácii v súlade s článkom 9, vydávajúci orgán:
a)
vydá duplikát identifikačného dokumentu alebo náhradný identifikačný dokument v súlade s článkom 29 alebo 32 v závislosti od dostupných informácií;
b)
tieto informácie, t. j. číslo transpondéra alebo alternatívnu metódu overenia totožnosti primeraným spôsobom doplní do predpísaných vzorových polí v časti A, ako aj do obrazového náčrtu v časti B oddielu I identifikačného dokumentu.
3. Ak sa u koňovitého zvieraťa narodeného v Únii potvrdí nezdokumentované odstránenie transpondéra alebo použitie alternatívnej metódy overenia totožnosti podľa odseku 1 písm. b) tohto článku, vydávajúci orgán vydá v súlade s článkom 32 náhradný identifikačný dokument.
4. Odchylne od odseku 2 tohto článku môže príslušný orgán povoliť vydanie identifikačného dokumentu v súlade s článkom 9 pre zviera čeľade koňovitých žijúce v divokých alebo polodivokých podmienkach podľa článku 13 a označené transpondérom, pre ktoré nebol v súlade s článkom 13 vydaný žiadny identifikačný dokument, za predpokladu, že bol kód transpondéra v čase jeho implantácie uložený do databázy vydávajúceho orgánu zodpovedného za danú populáciu zvierat čeľade koňovitých.
Článok 18
Elektronické metódy overenia totožnosti
1. Vydávajúci orgán zabezpečí, aby bol pri prvej identifikácii v súlade s článkom 12 implantovaný koňovitému zvieraťu transpondér.
2. Transpondér sa implantuje parenterálne v sterilných podmienkach medzi temeno hlavy a kohútik v strede krku do oblasti šijového väzu.
Príslušný orgán však môže povoliť implantáciu transpondéra na iné miesto krku koňovitého zvieraťa za predpokladu, že táto alternatívna implantácia:
a)
nezhorší dobré životné podmienky koňovitého zvieraťa;
b)
nezvýši riziko posunutia transpondéra v porovnaní s metódou uvedenou v prvom pododseku.
3. Členské štáty stanovia minimálnu kvalifikáciu požadovanú na vykonanie zákroku v odseku 2, príp. určia osobu („ďalej len kvalifikovaná osoba“) alebo povolanie, ktoré vykonávaním týchto činností poveria.
4. Vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) môžu vyžadovať, aby koňovité zvieratá, ktoré boli identifikované použitím alternatívnej metódy overenia totožnosti podľa článku 21, boli na účely zápisu alebo zaregistrovania zvierat čeľade koňovitých do plemenných kníh alebo registrácie koní na súťažné účely označené implantovaním transpondéra.
5. Vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1, ako aj príslušný orgán môžu požadovať, aby koňovité zvieratá, ktoré sa považujú za identifikované v súlade s článkom 4 ods. 2 a článkom 43 ods. 1, boli na účely overenia totožnosti označené implantovaním transpondéra v prípadoch, keď:
a)
v minulosti implantované a zaznamenané transpondéry prestali fungovať;
b)
vrodený alebo získaný odznak zaznamenaný ako alternatívna metóda overenia totožnosti podľa článku 21 nie je viac vhodný na tento účel alebo
c)
to príslušný orgán považuje za nevyhnutné na zabezpečenie overenia totožnosti.
Článok 19
Zaručenie neopakovateľnosti kódu zobrazeného na transpondéri
1. Členské štáty v súlade s normami uvedenými v článku 2 písm. n) bode i) stanovia pravidlá, ktorými sa v prípade, že sú vydávané identifikačné dokumenty v súlade s článkom 9, zabezpečí neopakovateľnosť kódov zobrazených na transpondéroch implantovaných vydávajúcimi orgánmi uvedenými v článku 5 ods. 1.
2. Pravidlá stanovené v súlade s odsekom 1 sa uplatňujú bez toho, aby bol dotknutý systém identifikácie stanovený vydávajúcim orgánom v inom členskom štáte, ktorý vykonal identifikáciu registrovaného koňovitého zvieraťa v súlade s týmto nariadením.
Článok 20
Zápis kódu transpondéra do identifikačného dokumentu
1. Ak je transpondér implantovaný v súlade s článkom 18, vydávajúci orgán zapíše do identifikačného dokumentu tieto informácie:
a)
do bodu 5 časti A oddielu I aspoň posledných 15 znakov kódu preneseného transpondérom a zobrazeného čítačkou po jeho implantácii a v odôvodnených prípadoch:
i)
samolepiacu nálepku s čiarovým kódom, pokiaľ bude strana následne zapečatená, alebo
ii)
výtlačok čiarového kódu zobrazujúceho aspoň tých posledných 15 znakov kódu preneseného transpondérom;
b)
do bodu 12 alebo 13 obrazového náčrtu v časti B oddielu I v závislosti od strany, na ktorú bol transpondér implantovaný, miesto, kde bol koňovitému zvieraťu transpondér implantovaný a po jeho implantácii načítaný;
c)
do bodu 19 obrazového náčrtu v časti B oddielu I podpis buď veterinárneho lekára, alebo kvalifikovanej osoby, ktorá identifikáciu vykonala vyplnením bodu 3 v časti A a obrazového náčrtu v oddiele I časti B a načítala kód zobrazený na transpondéri po jeho implantácii, alebo osoby, ktorá tieto informácie zreprodukovala na účely vydania identifikačného dokumentu v súlade s predpismi vydávajúceho orgánu.
2. Odchylne od odseku 1 písm. a) tohto článku platí, že ak je koňovité zviera označené v minulosti implantovaným transpondérom, ktorý nie je v súlade s normami ISO uvedenými v článku 2 písm. n) bode i), uvedie sa v bode 5 časti A oddielu I identifikačného dokumentu názov výrobcu alebo čítacieho systému.
Článok 21
Povoľovanie alternatívnych metód overenia totožnosti
1. Odchylne od článku 18 ods. 1 môžu členské štáty povoliť alternatívne metódy overenia totožnosti zvierat čeľade koňovitých narodených v Únii vrátane odznakov, ktoré spĺňajú požiadavky článku 4 ods. 1 písm. b) a zaručujú, že sa totožnosť koňovitého zvieraťa zaznamenaná v identifikačnom dokumente dá overiť.
2. Členské štáty zabezpečia, aby:
a)
sa na ich území alternatívne metódy overenia totožnosti zvierat čeľade koňovitých nepoužívali ako jediný prostriedok na overenie totožnosti väčšiny zvierat čeľade koňovitých identifikovaných v súlade s týmto nariadením;
b)
viditeľné odznaky aplikované na koňovité určené na chov a produkciu nebolo možné zameniť s odznakmi vyhradenými na ich území pre vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a) na používanie pri registrovaných koňovitých;
c)
akákoľvek alternatívna metóda overenia totožnosti alebo akákoľvek kombinácia týchto metód poskytovala prinajmenšom také záruky ako transpondér implantovaný v súlade s článkom 18;
d)
informácie o alternatívnej metóde overenia totožnosti použitej pri konkrétnom koňovitom zvierati bolo možné opísať vo formáte, ktorý sa dá digitalizovať a uložiť v databáze zriadenej v súlade s článkom 38 na účely vyhľadávania.
3. Členské štáty, ktoré majú v úmysle využívať výnimku ustanovenú v odseku 1, sprístupnia informácie o nimi povolených alternatívnych metódach overenia totožnosti Komisii, ostatným členským štátom, ako aj verejnosti na webovej lokalite uvedenej v článku 6 ods. 1.
Článok 22
Povinnosti vydávajúcich orgánov a držiteľov používajúcich alternatívne metódy overenia totožnosti
1. Vydávajúci orgán zaručí, že koňovitému zvieraťu nebude vydaný žiadny identifikačný dokument, pokiaľ:
a)
nebolo skontrolované správne použitie povolenej alternatívnej metódy overenia totožnosti podľa článku 21;
b)
nebola použitá metóda overenia totožnosti zapísaná do bodu 6 alebo 7 časti A oddielu I, prípadne do oddielu XI identifikačného dokumentu a zaznamenaná v databáze v súlade s článkom 38 ods. 1 písm. f).
2. Ak sa použije alternatívna metóda overenia totožnosti, držiteľ zabezpečí prístup k informáciám o identifikácii, prípadne znáša náklady alebo prieťahy spojené s overovaním totožnosti koňovitého zvieraťa.
KAPITOLA V
PRESUN A PREPRAVA ZVIERAT ČEĽADE KOŇOVITÝCH
Článok 23
Presun a preprava registrovaných koňovitých a koňovitých určených na chov a produkciu
1. Identifikačné dokumenty vydané registrovaným koňovitým a koňovitým určeným na chov a produkciu v súlade s článkom 9 ods. 1, 14, 29, 30 alebo článkom 32 musia vždy sprevádzať tie zvieratá čeľade koňovitých, pre ktoré boli vydané, a v prípade, že to vyžadujú vnútroštátne právne predpisy, aj počas prepravy jatočného tela zvieraťa čeľade koňovitých na spracovanie v prevádzkarni schválenej v súlade s článkom 24 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1069/2009 alebo uvedenej v kapitole III písm. a) bode iii) prílohy III k nariadeniu (EÚ) č. 142/2011.
2. Odchylne od odseku 1 nemusí identifikačný doklad sprevádzať registrované koňovité alebo koňovité určené na chov a produkciu, ak ide o zvieratá:
a)
ktoré sú ustajnené alebo na pasienkoch a držiteľ môže bez meškania predložiť identifikačný dokument;
b)
ktoré sú dočasne premiestnené jazdením, odvezením, odvedením alebo zapriahnutím buď:
i)
do okolia chovu v členskom štáte tak, že identifikačný dokument môže byť bez meškania predložený, alebo
ii)
v rámci sezónnych presunov zvierat čeľade koňovitých na registrované letné pasienky a z nich v prípade, že identifikačné dokumenty môžu byť predložené v chove, z ktorého boli presunuté;
c)
ktoré ešte nie sú odstavené a sprevádzajú svoju matku alebo náhradnú dojčiacu matku;
d)
ktoré sa zúčastňujú na tréningu alebo skúške v rámci jazdeckej súťaže alebo podujatia, pri ktorom musia dočasne opustiť miesto konania tréningu, súťaže alebo podujatia;
e)
ktoré sa presúvajú alebo prepravujú v núdzových situáciách týkajúcich sa buď samotných zvierat čeľade koňovitých, alebo chovu, v ktorom sú držané.
Článok 24
Výnimka pri presune alebo preprave zvierat čeľade koňovitých, ktoré sprevádza dočasný dokument
1. Na základe žiadosti držiteľa alebo na požiadanie príslušným orgánom vydá vydávajúci orgán dočasný dokument obsahujúci aspoň informácie stanovené v prílohe III, ktorý umožní presun alebo prepravu zvierat čeľade koňovitých v rámci jedného členského štátu na obdobie nepresahujúce 45 dní, pričom tento identifikačný dokument sa odovzdá vydávajúcemu orgánu alebo príslušnému orgánu na účely aktualizácie identifikačných údajov.
2. Zvieratá čeľade koňovitých sprevádzané dočasným dokladom podľa odseku 1 nesmú byť presunuté na bitúnok na účely zabitia na ľudskú spotrebu.
3. Odchylne od odseku 1 v prípade, že počas obdobia 45 dní uvedeného v danom odseku má dôjsť k presunu alebo preprave koňovitého zvieraťa do iného členského štátu alebo cez iný členský štát do tretej krajiny, musí bez ohľadu na štatút jeho registrácie toto zviera sprevádzať okrem dočasného dokumentu uvedeného v odseku 1 tohto článku aj zdravotný certifikát v súlade s prílohou III k smernici 2009/156/ES.
Článok 25
Výnimka pri presunoch s inteligentnou kartou
1. Odchylne od článku 23 ods. 1 môže príslušný orgán povoliť presun alebo prepravu registrovaných koňovitých alebo koňovitých určených na chov a produkciu v rámci jedného členského štátu bez toho, aby boli sprevádzané identifikačným dokumentom za predpokladu, že sú sprevádzané inteligentnou kartou obsahujúcou informácie stanovené v prílohe II vydanou tým istým vydávajúcim orgánom, ktorý vydal ich identifikačný dokument.
2. Členské štáty, ktoré využívajú výnimku v odseku 1 tohto článku, si môžu vzájomne udeľovať výnimky týkajúce sa presunov alebo prepravy registrovaných koňovitých alebo koňovitých určených na chov a produkciu na ich vlastných územiach.
O zámere udeliť takéto výnimky informujú Komisiu.
Článok 26
Presuny a preprava koňovitých určených na zabitie
1. Koňovité určené na zabitie počas ich presunu alebo prepravy na bitúnok sprevádza:
a)
identifikačný dokument vydaný v súlade s článkom 9 ods. 1 alebo článkom 14, alebo
b)
duplikát identifikačného dokumentu vydaný v súlade s článkom 29 alebo 30, na ktorý sa vzťahuje výnimka podľa článku 31.
2. Odchylne od odseku 1 môže príslušný orgán povoliť, aby sa koňovité určené na zabitie, ktorým nebol vydaný identifikačný dokument v súlade s článkom 9 ods. 1, mohli v tom istom členskom štáte prepravovať priamo z chovu ich narodenia na bitúnok za predpokladu, že:
a)
koňovité určené na zabitie sú mladšie ako 12 mesiacov a majú viditeľné zubné znaky na dočasných bočných rezákoch;
b)
je možné ich bez prerušenia vysledovať z chovu, v ktorom sa narodili, až na bitúnok;
c)
počas prepravy na bitúnok sú koňovité určené na zabitie individuálne označené v súlade s článkami 18 alebo 21;
d)
zásielku sprevádzajú informácie o potravinovom reťazci v súlade s oddielom III prílohy II k nariadeniu (ES) č. 853/2004, ktoré musia obsahovať odkaz na individuálne označenie uvedené v písmene c) tohto odseku;
e)
transpondér alebo akýkoľvek fyzický identifikátor umiestnený na koňovitom zvierati v súlade s článkom 21 sa musí ochrániť pred následným podvodným použitím, konkrétne tým, že je vrátený, zničený alebo na mieste zlikvidovaný.
3. Článok 34 ods. 1 písm. b) a c) sa neuplatňuje v prípade presunu alebo prepravy koňovitých určených na zabitie v súlade s odsekom 2 tohto článku.
KAPITOLA VI
SPRÁVA, VYDÁVANIE DUPLIKÁTOV, NÁHRADNÝCH DOKUMENTOV A POZASTAVENIE PLATNOSTI IDENTIFIKAČNÝCH DOKUMENTOV
Článok 27
Povinnosti držiteľov, pokiaľ ide o správu identifikačných dokumentov, ktorou sa má zabezpečiť kontinuita totožnosti v priebehu života koňovitého zvieraťa
1. Držiteľ koňovitého zvieraťa zabezpečí, aby boli v identifikačnom dokumente vždy aktuálne a správne tieto identifikačné údaje:
a)
štatút koňovitého zvieraťa, pokiaľ ide o oprávnenosť na jeho zabitie na ľudskú spotrebu;
b)
čitateľný kód transpondéra alebo odznak použitý ako alternatívna metóda overenia totožnosti v zmysle článku 21;
c)
štatút buď registrovaného koňovitého zvieraťa, alebo koňovitého zvieraťa určeného na chov a produkciu;
d)
informácie o vlastníctve v prípade, že to vyžadujú právne predpisy členského štátu, v ktorom je koňovité zviera držané, prípadne vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1.
2. Bez ohľadu na to, ktorý vydávajúci orgán vydal identifikačný dokument v súlade s článkom 9 ods. 1, 14, 29 alebo článkom 32, držiteľ koňovitého zvieraťa zabezpečí, aby bol identifikačný dokument predložený vydávajúcemu orgánu uvedenému v článku 5 ods. 1 podľa kategórie koňovitého zvieraťa v členskom štáte, v ktorom sa chov koňovitého zvieraťa nachádza, a tým mu poskytol identifikačné údaje uvedené v článku 38 ods. 1 v lehote do 30 dní:
a)
od vydania identifikačného dokumentu v súlade s článkom 9 ods. 1 vydávajúcim orgánom mimo členského štátu, v ktorom sa chov nachádza;
b)
od vstupu koňovitého zvieraťa z iného členského štátu na územie členského štátu, v ktorom sa chov nachádza, s výnimkou:
i)
zvierat čeľade koňovitých, ktoré sa zúčastňujú na súťažiach, dostihoch, vystúpeniach, tréningu a súťažiach ťažných koní, najviac na 90 dní;
ii)
žrebcov umiestnených do členského štátu na obdobie reprodukcie;
iii)
kobýl umiestnených v členskom štáte na reprodukciu najviac na 90 dní;
iv)
zvierat čeľade koňovitých umiestnených do veterinárnych zariadení na účely liečby;
v)
koňovitých určených na zabitie do 10 dní od ich vstupu.
3. Ak nastane potreba aktualizovať identifikačné údaje uvedené v článku 38 ods. 1 v identifikačnom dokumente, držiteľ predloží identifikačný dokument do 30 dní od udalosti, ktorá spôsobila zmenu v identifikačných údajoch:
a)
v prípade registrovaných koňovitých uvedených v článku 2 písm. e) bode i) vydávajúcemu orgánu uvedenému v článku 5 ods. 1 písm. a), ktorý:
i)
buď identifikačný dokument príslušnému registrovanému koňovitému zvieraťu vydal, alebo
ii)
bol schválený v súlade s rozhodnutím 92/353/EHS v členskom štáte, v ktorom sa chov koňovitého zvieraťa nachádza, a založil plemennú knihu, do ktorej smie byť dané koňovité zviera zapísané alebo zaregistrované v súlade s rozhodnutím 96/78/ES, alebo
b)
v prípade registrovaných koní uvedených v článku 2 písm. e) bode ii) vydávajúcemu orgánu uvedenému v článku 5 ods. 1 písm. b) v súlade s predpismi daného vydávajúceho orgánu, ktorý príslušnému koňovitému zvieraťu identifikačný dokument vydal, alebo
c)
príslušnému orgánu alebo akémukoľvek vydávajúcemu orgánu, ktorý príslušný orgán členského štátu, v ktorom sa dané koňovité zviera nachádza, vymenoval v súlade s týmto nariadením.
Článok 28
Povinnosti vydávajúcich orgánov, pokiaľ ide o správu identifikačných dokumentov, ktorou sa má zabezpečiť kontinuita totožnosti v priebehu života koňovitého zvieraťa
Vydávajúci orgán uvedený v článku 27 ods. 3:
a)
vykonáva potrebné aktualizácie identifikačných údajov v identifikačnom dokumente;
b)
v prípade, že pôvodne identifikačný dokument v súlade s článkom 9 ods. 1 nevydal, vloží do časti C oddielu I identifikačného dokumentu požadované informácie o vydávajúcom orgáne, ktoré musia pozostávať prinajmenšom z čísla databázy kompatibilného s číslom UELN;
c)
vypĺňa údaje v oddiele IV identifikačného dokumentu, keď sa na základe vnútroštátnych právnych predpisov alebo predpisov vydávajúceho orgánu vyžaduje uvedenie zmeny vlastníctva;
d)
vkladá do databázy, ktorú zriadil v súlade s článkom 38, alebo v nej vyplní záznamy o identifikačných údajoch na základe predloženého identifikačného dokumentu;
e)
odosiela informácie do centrálnej databázy v súlade s článkom 39.
Článok 29
Vydávanie duplikátu identifikačného dokumentu
1. Duplikát identifikačného dokumentu vydáva vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1, ak:
a)
sa pôvodný identifikačný dokument stratil a totožnosť zvieraťa je možné určiť konkrétne prostredníctvom kódu preneseného transpondérom alebo alternatívnou metódou overenia totožnosti v súlade s článkom 21 alebo
b)
zviera nebolo identifikované v lehotách stanovených v článkoch 12, 14 alebo článku 43 ods. 2 za predpokladu, že je k dispozícii pripúšťací lístok a biologická matka, alebo v prípade prenosu embryí náhradná matka je identifikovaná v súlade s týmto nariadením, alebo
c)
príslušný orgán má dôkaz o tom, že určité identifikačné údaje v existujúcom identifikačnom dokumente nezodpovedajú príslušnému koňovitému zvieraťu a ustanovenia článku 12 ods. 3 písm. a) nie je možné uplatniť.
2. V prípadoch opísaných v odseku 1 vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1 na žiadosť držiteľa alebo na požiadanie príslušným orgánom:
a)
v prípade potreby aplikuje zvieraťu transpondér v súlade s článkom 18 alebo použije inú schválenú metódu overenia totožnosti v súlade s článkom 21;
b)
vydá duplikát identifikačného dokumentu, ktorý ako taký jasne označí („duplikát identifikačného dokumentu“) s odkazom na jedinečné životné číslo uložené v databáze vydávajúceho orgánu, ktorý:
i)
vykonal prvú identifikáciu zvieraťa a vydal stratený originál identifikačného dokumentu alebo
ii)
vydáva duplikát identifikačného dokumentu pre zviera uvedené v odseku 1 písm. b);
c)
v časti II oddielu II duplikátu identifikačného dokumentu klasifikuje koňovité zviera ako zviera, ktoré nie je určené na zabitie na ľudskú spotrebu.
3. Údaje z duplikátu identifikačného dokumentu vydaného v súlade s odsekom 2 sa zapíšu do databázy podľa článku 38 s uvedením jedinečného životného čísla a odošlú do centrálnej databázy v súlade s článkom 39.
4. Ak bol stratený identifikačný dokument vydaný v súlade s článkom 9 ods. 1 vydávajúcim orgánom uvedeným v článku 5 ods. 1, ktorý viac neexistuje, duplikát identifikačného dokumentu vydá v súlade s odsekom 2 tohto článku vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1 v členskom štáte, v ktorom sa chov daného koňovitého zvieraťa nachádza.
Článok 30
Vydávanie duplikátu identifikačných dokumentov pre zvieratá čeľade koňovitých dovezené do Únie
Odchylne od článku 29 ods. 2 v prípade, že bol stratený originál identifikačného dokumentu vydaný vydávajúcim orgánom uvedeným v článku 14 písm. a) v tretej krajine, môže tento vydávajúci orgán tretej krajiny vydať nový identifikačný dokument za predpokladu, že je:
a)
odoslaný vydávajúcim orgánom uvedeným v článku 14 písm. a) vydávajúcemu orgánu uvedenému v článku 29 ods. 2, ktorý ho označí ako duplikát identifikačného dokumentu, zviera klasifikuje v súlade s článkom 29 ods. 2 písm. c) a informácie zapíše do databázy v súlade s článkom 29 ods. 3;
b)
zaslaný vydávajúcim orgánom alebo príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa chov daného koňovitého zvieraťa nachádza, jeho držiteľovi alebo ak to osobitne vyžadujú právne predpisy členského štátu, v ktorom sa koňovité zviera nachádza, jeho vlastníkovi.
Článok 31
Pozastavenie platnosti štatútu koňovitých určených na zabitie na ľudskú spotrebu
1. Odchylne od článku 29 ods. 2 písm. c) a článku 30 a okrem prípadu opísaného v článku 43 ods. 2 môže príslušný orgán rozhodnúť o pozastavení platnosti štatútu koňovitého zvieraťa ako zvieraťa určeného na zabitie na ľudskú spotrebu na obdobie šiestich mesiacov, ak:
a)
držiteľ môže v lehote 30 dní od udaného dátumu straty identifikačného dokumentu uspokojivo preukázať, že štatút koňovitého zvieraťa ako zvieraťa určeného na zabitie na ľudskú spotrebu nebol spochybnený žiadnou medikamentóznou liečbou;
b)
žiadosť o identifikáciu je podaná v súlade s článkom 1 ods. 1 druhou zarážkou rozhodnutia 96/78/ES počas prvého roku života, ale po uplynutí maximálne povolenej lehoty uvedenej v článku 12 ods. 2 tohto nariadenia.
2. V prípade opísanom v odseku 1 príslušný orgán zapíše dátum začiatku šesťmesačného obdobia pozastavenia do prvého stĺpca časti III oddielu II duplikátu identifikačného dokumentu a vyplní jeho tretí stĺpec.
Článok 32
Vydávanie náhradného identifikačného dokumentu
1. Náhradný identifikačný dokument vydáva vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1, ak:
a)
došlo k strate originálu identifikačného dokumentu a:
i)
identitu zvieraťa nie je možné s istotou určiť;
ii)
neexistujú žiadne indície ani dôkazy o tom, že danému zvieraťu bol v minulosti vydávajúcim orgánom uvedeným v článku 5 ods. 1 vydaný identifikačný dokument;
b)
zviera nebolo identifikované v lehotách stanovených v článku 12 ods. 1 alebo 2, článku 14 alebo článku 43 ods. 2.
2. V prípadoch uvedených v odseku 1 vydávajúci orgán uvedený v článku 5 ods. 1 písm. c) zodpovedný za oblasť, v ktorej sa chov koňovitého zvieraťa nachádza, na žiadosť držiteľa alebo na požiadanie príslušným orgánom:
a)
implantuje zvieraťu transpondér v súlade s článkom 18 alebo použije alternatívnu metódu overenia totožnosti v súlade s článkom 21;
b)
vydá náhradný identifikačný dokument, ktorý ako taký jasne označí („náhradný identifikačný dokument“) s odkazom na nové pridelené jedinečné životné číslo, ktoré korešponduje so záznamom v databáze o vydaní tohto náhradného identifikačného dokumentu;
c)
v časti II oddielu II náhradného identifikačného dokumentu klasifikuje koňovité zviera ako zviera, ktoré nie je určené na zabitie na ľudskú spotrebu.
3. Údaje v náhradnom identifikačnom dokumente vydanom v súlade s odsekom 2 tohto článku sa zapíšu do databázy podľa článku 38 v podobe odkazu na jedinečné životné číslo a odošlú do centrálnej databázy v súlade s článkom 39.
Článok 33
Pozastavenie platnosti identifikačného dokumentu na účely presunu zvieraťa
Úradný veterinárny lekár pozastaví platnosť identifikačného dokumentu na účely presunu zvieraťa vykonaním príslušného zápisu do oddielu III dokumentu, ak je koňovité zviera držané v chove alebo pochádza z chovu:
a)
na ktorý sa vzťahuje zákaz uvedený v článku 4 ods. 5 smernice 2009/156/ES alebo
b)
ktorý sa nachádza v členskom štáte, ktorý nie je členským štátom bez výskytu afrického moru koní, alebo v časti územia členského štátu, ktorá je v súlade s článkom 5 ods. 2 smernice 2009/156/ES považovaná za infikovanú africkým morom koní.
KAPITOLA VII
UHYNUTIE ZVIERAT ČEĽADE KOŇOVITÝCH A KOŇOVITÝCH URČENÝCH NA ZABITIE NA ĽUDSKÚ SPOTREBU A ZÁZNAMY O LIEČBE
Článok 34
Povinnosti úradného veterinárneho lekára a príslušného orgánu v prípade zabitia alebo uhynutia zvierat čeľade koňovitých
1. Po zabití alebo uhynutí koňovitého zvieraťa sa prijmú tieto opatrenia:
a)
transpondér sa ochráni pred následným podvodným použitím, konkrétne tým, že je vrátený, zničený alebo na mieste zlikvidovaný;
b)
zruší sa platnosť identifikačného dokumentu minimálne odtlačkom neodstrániteľnej pečiatky odolnej voči poškodeniu s nápisom „neplatný“ na všetkých stranách alebo perforovaním všetkých strán dierou s primeraným priemerom, ktorý nie je menší ako na bežnom dierkovači;
c)
s odkazom na jedinečné životné číslo koňovitého zvieraťa sa:
i)
identifikačný dokument zničí pod úradným dohľadom na bitúnku, kde bolo zviera zabité a vydávajúcemu orgánu sa buď priamo, alebo prostredníctvom kontaktného bodu uvedeného v článku 36 ods. 2 potvrdením oznámi deň zabitia zvieraťa na bitúnku a dátum zničenia identifikačného dokumentu, alebo
ii)
neplatný identifikačný dokument sa vráti vydávajúcemu orgánu uvedenému buď v bode 11 časti A oddielu I identifikačného dokumentu, alebo v časti C daného oddielu po jeho aktualizácii v súlade s článkom 28 písm. b) buď priamo, alebo prostredníctvom kontaktného bodu uvedeného v článku 36 ods. 2 spolu s uvedením dátumu zabitia alebo usmrtenia zvieraťa na účely kontroly chorôb.
2. Opatrenia stanovené v odseku 1 vykonáva alebo na ich vykonanie dohliada:
a)
úradný veterinárny lekár:
i)
v prípade zabitia alebo usmrtenia na účely kontroly chorôb v súlade s článkom 4 ods. 4 písm. a) druhým pododsekom smernice 2009/156/ES alebo
ii)
po zabití v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2009/156/ES alebo
b)
príslušný orgán vymedzený v článku 3 ods. 10 nariadenia (ES) č. 1069/2009 v prípade likvidácie alebo spracovania jatočného tela, ktoré sprevádzal identifikačný dokument v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi podľa článku 23 ods. 1 tohto nariadenia:
i)
v prevádzkarni schválenej v súlade s článkom 24 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1069/2009 alebo
ii)
v nízkokapacitnej spaľovni uvedenej v kapitole III písm. a) bode iii) prílohy III k nariadeniu (EÚ) č. 142/2011.
3. Ak v zmysle odseku 1 písm. a) tohto článku nie je možné z tela koňovitého zvieraťa zabitého na ľudskú spotrebu transpondér vybrať, úradný veterinárny lekár vyhlási, že mäso alebo časť mäsa obsahujúca transpondér nie je vhodná na ľudskú spotrebu v súlade s oddielom II kapitolou V bodom 1 písm. n) prílohy I k nariadeniu (ES) č. 854/2004.
Článok 35
Povinnosti držiteľa a vydávajúceho orgánu v prípade uhynutia alebo straty koňovitého zvieraťa
1. Vo všetkých prípadoch uhynutia alebo straty vrátane krádeže koňovitého zvieraťa, ktoré nie je uvedené v článku 34, držiteľ vráti identifikačný dokument príslušnému vydávajúcemu orgánu uvedenému v časti A oddielu I alebo po jeho aktualizácii v časti C oddielu I identifikačného dokumentu v súlade s článkom 28 písm. b), a to do 30 dní od uhynutia alebo straty koňovitého zvieraťa.
2. Vydávajúci orgán, ktorý dostal informácie o uhynutí alebo strate koňovitého zvieraťa v súlade s článkom 34 alebo odsekom 1 tohto článku, koná v súlade s článkom 28 písm. d) a e).
Článok 36
Povinnosti členských štátov zabezpečiť výmenu informácií po uhynutí koňovitého zvieraťa
1. Členské štáty zavedú postupy vrátenia neplatných identifikačných dokladov vydávajúcemu orgánu v zmysle článku 34 ods. 1 písm. c) bodu ii).
2. Členské štáty môžu určiť kontaktné miesto, ktoré bude dostávať potvrdenie uvedené v článku 34 ods. 1 písm. c) bode i) alebo identifikačné dokumenty uvedené v článku 34 ods. 1 písm. c) bode ii) a ďalej ich odosielať príslušným vydávajúcim orgánom na ich území.
Kontaktným miestom môže byť styčný orgán uvedený v článku 35 nariadenia (ES) č. 882/2004.
3. V uplatniteľných prípadoch, ktoré sú v súlade s odsekom 2, sa údaje o kontaktnom mieste, ktoré sa môžu uvádzať v centrálnej databáze podľa článku 39, sprístupnia ostatným členským štátom a verejnosti na webovej lokalite uvedenej v článku 6 ods. 1.
Článok 37
Koňovité určené na zabitie na ľudskú spotrebu a záznamy o liečbe
1. Koňovité zviera sa považuje za zviera určené na zabitie na ľudskú spotrebu, pokiaľ nie je v časti II oddielu IX identifikačného dokumentu v súlade s týmto nariadením definitívne vyhlásené za zviera bez takéhoto určenia, a to:
a)
podpisom vlastníka na základe vlastného rozhodnutia potvrdeným vydávajúcim orgánom alebo
b)
podpismi držiteľa a zodpovedného veterinárneho lekára, ktorý koná v súlade s článkom 10 ods. 2 smernice 2001/82/ES, alebo
c)
zápisom, ktorý vykoná vydávajúci orgán pri vydávaní duplikátu identifikačného dokumentu v súlade s článkom 29 alebo 30, alebo náhradného identifikačného dokumentu v súlade s článkom 32.
2. Pred každou liečbou v súlade s článkom 10 ods. 2 smernice 2001/82/ES alebo akoukoľvek liečbou liekmi, ktorá je povolená v súlade s článkom 6 ods. 3 danej smernice, určí zodpovedný veterinárny lekár uvedený v článku 10 ods. 1 smernice 2001/82/ES štatút koňovitého zvieraťa buď ako:
a)
zvieraťa určeného na zabitie na ľudskú spotrebu, čo je štandardný prípad, alebo
b)
zvieraťa, ktoré nie je určené na zabitie na ľudskú spotrebu, ako sa uvádza v časti II oddielu II identifikačného dokumentu.
3. Ak liečba uvedená v odseku 2 tohto článku nie je povolená v prípade koňovitého zvieraťa určeného na zabitie na ľudskú spotrebu, zodpovedný veterinárny lekár uvedený v článku 10 ods. 1 smernice 2001/82/ES zabezpečí, aby sa príslušné koňovité zviera v súlade s výnimkou stanovenou v článku 10 ods. 2 smernice 2001/82/ES ešte pred liečbou definitívne vyhlásilo za zviera, ktoré nie je určené na zabitie na ľudskú spotrebu, a to:
a)
vyplnením a podpísaním časti II oddielu II identifikačného dokumentu a
b)
zrušením platnosti časti III oddielu II identifikačného dokumentu v súlade s pokynmi uvedenými v časti III oddielu II.
4. Po prijatí opatrení uvedených v odseku 3 musí držiteľ koňovitého zvieraťa predložiť identifikačný dokument vydávajúcemu orgánu členského štátu, v ktorom sa chov koňovitého zvieraťa nachádza, alebo najneskôr do 14 dní od dátumu podpisu časti II oddielu II identifikačného dokumentu poskytnúť informácie na webovej stránke, na ktorej bol zriadený prístup k databáze.
5. Odchylne od odseku 4 môže členský štát prijať opatrenia, ktorými zabezpečí, aby zodpovedný veterinárny lekár opatrenia vykonané v súlade s odsekom 3 oznámil do 14 dní od dátumu podpisu časti II oddielu II identifikačného dokumentu:
a)
buď priamo vydávajúcemu orgánu uvedenému v odseku 4 a poskytol mu informácie, ktoré bude potrebovať na aktualizáciu databázy zriadenej v súlade s článkom 39, alebo
b)
priamo do centrálnej databázy zriadenej v súlade s článkom 39, ak sa zaručí, že vydávajúci orgán uvedený v odseku 4 tieto informácie vloží do databázy zriadenej v súlade s článkom 38.
6. Ak sa koňovité zviera má liečiť za podmienok uvedených v článku 10 ods. 3 smernice 2001/82/ES, zodpovedný veterinárny lekár uvedie v časti III oddielu II identifikačného dokumentu nevyhnutné podrobnosti o lieku s obsahom látok uvedených v nariadení (ES) č. 1950/2006, ktoré sú na liečbu nevyhnutné, alebo sú klinickým prínosom v liečbe zvierat čeľade koňovitých.
Zodpovedný veterinárny lekár, ktorý koná v súlade s článkom 11 ods. 4 smernice 2001/82/ES, uvedie dátum posledného podania lieku podľa lekárskeho predpisu a informuje držiteľa o dátume uplynutia lehoty odbúrania stanovenej v súlade s článkom 10 ods. 3 danej smernice.
KAPITOLA VIII
ZÁZNAMY A SANKCIE
Článok 38
Databáza
1. Vydávajúci orgán pri vydávaní identifikačného dokumentu alebo registrácii v minulosti vydaných dokumentov zaznamená do svojej databázy aspoň tieto informácie týkajúce sa koňovitého zvieraťa:
a)
jedinečné životné číslo;
b)
druh;
c)
pohlavie;
d)
farbu;
e)
dátum (dd/mm/rrrr) narodenia udávaný držiteľom podľa bodu i);
f)
v uplatniteľných prípadoch aspoň posledných 15 znakov kódu preneseného transpondérom, prípadne kód prenesený rádiofrekvenčným identifikačným zariadením, ktoré nie je v súlade s normou ISO 11784, spolu s informáciami o požadovanom čítacom systéme alebo alternatívnej metóde overenia totožnosti v súlade s článkom 21;
g)
krajinu narodenia udávaná držiteľom podľa bodu i);
h)
dátum vydania a každú zmenu v identifikačnom dokumente;
i)
meno a adresu držiteľa, ktorý podal žiadosť uvedenú v článku 11 ods. 1, článku 15 ods. 1, článku 29 ods. 2 alebo článku 32 ods. 2, prípadne predložil identifikačný dokument podľa článku 27 ods. 3;
j)
štatút zvieraťa ako registrované koňovité alebo koňovité určené na chov a produkciu;
k)
meno zvieraťa (konkrétne: rodné meno, prípadne obchodné meno) udávané držiteľom podľa bodu i);
l)
známy štatút zvieraťa ako zvieraťa, ktoré nie je určené na zabitie na ľudskú spotrebu;
m)
poradové číslo v prípade, že bolo pridelené identifikačnému dokumentu uvedenému v článku 9 ods. 1 a ods. 3, ako aj všetky informácie týkajúce sa nových, náhradných identifikačných dokumentov alebo ich duplikátov vydaných v súlade s článkom 12 ods. 3, článkami 29, 30 alebo článkom 32;
n)
krajina, v ktorej sa chov koňovitého zvieraťa nachádza, udávaná držiteľom podľa bodu i);
o)
dátum oznámenia uhynutia alebo straty zvieraťa udávaný držiteľom podľa bodu i) alebo dátum zabitia.
2. Vydávajúci orgán uchováva informácie uvedené v odseku 1 tohto článku uložené vo svojej databáze najmenej 35 rokov alebo aspoň dva roky od dátumu nahlásenia úhynu koňovitého zvieraťa v súlade s článkom 34.
3. Najneskôr do 15 dní od dátumu vloženia informácií uvedených v odseku 1 tohto článku musí vydávajúci orgán uvedený v danom odseku oznámiť informácie uvedené v písmenách a) až j) a l) až o) do centrálnej databázy zriadenej v súlade s článkom 39 v členskom štáte:
a)
v ktorom bol vydávajúci orgán schválený, uznaný alebo vymenovaný, príp. v ktorom má svoje hlavné sídlo v súlade s článkom 5 ods. 1;
b)
v ktorom sa dané koňovité zviera narodilo.
Článok 39
Zriadenie centrálnej databázy
1. Členské štáty zriadia na účely tohto nariadenia centrálnu databázu.
2. Odchylne od odseku 1 sa centrálna databáza nevyžaduje v tých členských štátoch, ktoré majú samostatnú databázu pre registrované koňovité a samostatnú databázu pre koňovité určené na chov a produkciu za predpokladu, že:
a)
obe databázy dokážu medzi sebou účinne komunikovať a spolupracovať s centrálnymi databázami v súlade s článkom 40, aby bolo možné aktualizovať identifikačné údaje o zvieratách čeľade koňovitých a zmeniť ich štatút buď na registrované koňovité, alebo koňovité určené na chov a produkciu;
b)
príslušný orgán má priamy prístup do oboch databáz.
3. Členské štáty sprístupnia ostatným členským štátom a verejnosti názov, adresu a kontaktné údaje svojich centrálnych databáz na webovej lokalite podľa článku 6 ods. 1.
Článok 40
Prevádzka a spolupráca centrálnych databáz
1. Každý členský štát zabezpečí, aby vydávajúce orgány uvedené v článku 5 ods. 1 doplnili informácie uvedené v článku 28 písm. e) a v článku 38 ods. 1 týkajúce sa zvierat čeľade koňovitých identifikovaných na ich území do centrálnej databázy alebo aby databázy vydávajúcich orgánov na ich území boli s danou centrálnou databázou sieťovo prepojené.
2. Členské štáty spolupracujú pri prevádzkovaní svojich centrálnych databáz v súlade so smernicou 89/608/EHS a zabezpečia:
a)
aby boli v súlade s článkom 28 tohto nariadenia z ich centrálnej databázy s uvedením jedinečného životného čísla oznamované všetky zmeny identifikačných údajov uvedených v článku 38 ods. 1 do centrálnej databázy členského štátu, v ktorom bol identifikačný dokument vydaný;
b)
aby príslušné orgány iných členských štátov mali bezplatný prístup k minimálnym informáciám uvedeným v centrálnej databáze v snahe zistiť, či je v nej uložený kód transpondéra, jedinečné životné číslo alebo číslo pasu.
Článok 41
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá o ukladaní sankcií za porušovanie ustanovení tohto nariadenia a prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia tieto ustanoveniach Komisii do 1. januára 2016 a bezodkladne ju informujú o akýchkoľvek následných zmenách, ktoré sa ich týkajú.
KAPITOLA IX
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 42
Zrušenie
Nariadenie (ES) č. 504/2008 sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2016.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie.
Článok 43
Prechodné ustanovenia
1. Odchylne od článku 4 ods. 2 sa za identifikované v súlade s týmto nariadením považujú tieto koňovité zvieratá:
a)
zvieratá čeľade koňovitých narodené najneskôr do 30. júna 2009 a do tohto dátumu identifikované v súlade s rozhodnutiami 93/623/EHS alebo 2000/68/ES za predpokladu, že identifikačné dokumenty vydané týmto zvieratám čeľade koňovitých:
i)
boli najneskôr do 31. decembra 2009 zaregistrované v súlade s článkom 21 ods. 1 nariadenia (ES) č. 504/2008 a
ii)
obsahujú oddiel zodpovedajúci oddielu IX vzoru identifikačného dokumentu stanoveného v prílohe k rozhodnutiu 93/623/EHS a vyplnenú časť III-A, pričom sa informácie zapíšu do časti III-B identifikačného dokumentu;
b)
zvieratá čeľade koňovitých narodené najneskôr do 30. júna 2009, ktoré však do tohto dátumu neboli identifikované v súlade s rozhodnutiami 93/623/EHS alebo 2000/68/ES, za predpokladu, že boli najneskôr do 31. decembra 2009 identifikované v súlade s nariadením (ES) č. 504/2008;
c)
zvieratá čeľade koňovitých identifikované v súlade s nariadením (ES) č. 504/2008 najneskôr do 31. decembra 2015.
2. Zvieratá čeľade koňovitých narodené v Únii alebo dovezené do Únie z tretej krajiny po 30. júni 2009, ktoré nie sú do 31. decembra 2015 identifikované v súlade s nariadením (ES) č. 504/2008, sa musia identifikovať v súlade s článkom 29 alebo 32 tohto nariadenia v závislosti od dostupnosti informácií o ich totožnosti a klasifikovať v časti II oddielu II duplikátu identifikačného dokumentu ako zvieratá, ktoré nie sú určené na zabitie na ľudskú spotrebu.
3. Odchylne od článku 13 ods. 2 členské štáty, ktoré v súlade s článkom 7 nariadenia (ES) č. 504/2008 udelili výnimky pred 1. januárom 2016 a do tohto dátumu ich oznámili Komisii, nemusia tieto výnimky znovu oznamovať Komisii.
4. Členské štáty, ktoré nezriadili centrálnu databázu uvedenú v článku 39, musia túto centrálnu databázu zriadiť v súlade s článkom 39 a zabezpečiť jej sprevádzkovanie v súlade s článkom 40 najneskôr do 30. júna 2016.
Článok 44
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2016. Článok 39 sa však uplatňuje od 1. júla 2016 v tých členských štátoch, ktoré nemajú k 1. januáru 2016 zriadenú fungujúcu centrálnej databázu.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 17. februára 2015