NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1394/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v jihozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnosti vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v jihozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Portugalsko. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, které obsahuje zvláštní opatření poté, co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro jihozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o jihozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, pokud jde o výlov ryb u druhů rybolovu, pro které platí omezení odlovu nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením má plán výmětů zahrnovat některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolov kranase obecného, makrely obecné, šprota obecného, sardele obecné, tuňáka křídlatého, tresky modravé a kranase souměrného v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 s platností ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje výjimku z povinnosti vykládky v případě sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné odlovených košelkovými nevody v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2, která je založena na vědeckých důkazech vysoké míry přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy potvrzující vysokou míru přežití byly poskytnuty v rámci společného doporučení, které odkázalo na konkrétní vědeckou studii o přežití vypuštěných ryb při lovu košelkovými nevody v evropských jižních vodách. V rámci studie bylo zjištěno, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. Tyto informace přezkoumal VTHVR (na svém druhém plenárním zasedání v roce 2014). VTHVR došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně vyšší než 50 %. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by taková výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení rovněž zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určité velikosti. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR, který došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Výjimka de minimis pro lov sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) ve výši maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII vychází ze skutečnosti, že je u tohoto druhu rybolovu obtížné zlepšit selektivitu. Výbor VTHVR vyslovil názor, že uvedená výjimka je dostatečně odůvodněná v případě makrely obecné a kranase obecného, přičemž u sardele obecné výbor konstatuje částečné riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimka de minimis pro rybolov pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus); a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus). VTHVR se domnívá, že tuto výjimku podporují odůvodněné argumenty, které prokazují obtíže při zlepšování selektivity u tohoto druhu rybolovu. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Společné doporučení dále obsahuje minimální referenční velikost pro zachování zdrojů činící 9 cm pro dva druhy rybolovu sardele obecné, která má zajistit ochranu nedospělých jedinců tohoto druhu. VTHVR posoudil toto opatření a dospěl k závěru, že nebude mít negativní dopad na nedospělé jedince sardele obecné, že se díky němu zvýší objem úlovků, které bude možné prodávat pro lidskou spotřebu, aniž by došlo ke zvýšení úmrtnosti ryb způsobené rybolovem, a že toto opatření může mít pozitivní vliv na kontrolu a vymáhání práva. Proto by u dotčených druhů rybolovu sardele obecné měla být minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovena na 9 cm.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro jihozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné v rámci tradičního rybolovu košelkovými nevody. Veškeré takové úlovky lze vypustit za předpokladu, že síť ještě nebyla zcela vytažena na palubu.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblasti ICES VIII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII;
c)
v případě sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII;
d)
v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus) a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus).
Článek 4
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů se pro sardel obecnou (Engraulis encrasicolus) ulovenou v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2 je 9 cm.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1394/2014
z 20. októbra 2014,
ktorým sa stanovuje plán pre odhadzovanie úlovkov pri rybolove určitých pelagických druhov v juhozápadných vodách
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES (1), a najmä na jeho článok 15 ods. 6 a článok 18 ods. 1 a 3,
keďže:
(1)
Cieľom nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 je postupná eliminácia odhadzovania úlovkov vo všetkých rybolovných oblastiach Únie prostredníctvom zavedenia povinnosti vylodiť úlovky druhov, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia výlovu.
(2)
Článkom 15 ods. 6 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 sa Komisia splnomocňuje prijímať prostredníctvom delegovaných aktov plány pre odhadzovanie úlovkov na obdobie najviac troch rokov, a to na základe spoločných odporúčaní vypracovaných členskými štátmi v rámci konzultácií s relevantnými poradnými radami.
(3)
Priamy hospodársky záujem na rybolove v juhozápadných vodách majú Belgicko, Španielsko, Francúzsko, Holandsko a Portugalsko. Uvedené členské štáty po konzultáciách s poradnou radou pre pelagické druhy, poradnou radou pre diaľkové flotily a poradnou radou pre juhozápadné vody predložili Komisii spoločné odporúčanie s osobitnými opatreniami. Na práci sa odborne podieľali aj relevantné vedecké subjekty. Opatrenia uvedené v spoločnom odporúčaní sú v súlade s článkom 15 ods. 6 uvedeného nariadenia, a preto by sa mali v zmysle článku 18 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 zahrnúť do tohto nariadenia.
(4)
Pokiaľ ide o juhozápadné vody, podľa článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 by sa povinnosť vylodiť úlovky mala najneskôr od 1. januára 2015 uplatňovať na všetky plavidlá, ktoré vykonávajú rybolov malých pelagických druhov a rybolov veľkých pelagických druhov, a to na tie ulovené druhy, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia výlovu.
(5)
Podľa spoločného odporúčania by sa mal plán pre odhadzovanie úlovkov uplatňovať od 1. januára 2015 na rybolov určitých malých pelagických druhov a určitých veľkých pelagických druhov, konkrétne na lov stavríd, makrely atlantickej, šproty severnej, sardely európskej, tuniaka dlhoplutvého, tresky belasej a stavridy Trachurus murphyi v zónach ICES VIII, IX a X a v zónach CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0.
(6)
Spoločné odporúčanie obsahuje v súlade s článkom 15 ods. 4 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 výnimku z povinnosti vylodiť sardelu európsku, stavridy, stavridu Trachurus murphyi a makrelu atlantickú ulovené v oblastiach ICES VIII, IX a X a oblastiach CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2 pomocou vakových sietí, ak je vedecky dokázaná vysoká miera prežitia. V spoločnom odporúčaní boli predložené vedecké dôkazy o vysokej miere prežitia, pričom sa poukázalo na konkrétnu vedeckú štúdiu o miere prežitia rýb vypustených z vakových sietí v európskych južných vodách. Podľa výsledkov štúdie závisí miera prežitia od toho, ako dlho boli ryby stlačené a aká bola hustota rýb v sieti, pričom čas aj hustota sú v týchto druhoch rybolovu spravidla obmedzené. Tieto informácie preskúmal výbor STECF (na druhom plenárnom zasadnutí v roku 2014). STECF dospel k záveru, že za predpokladu, že výsledky štúdie o miere prežitia sú reprezentatívne pre mieru prežitia pri činnostiach komerčného rybolovu, by podiel rýb, ktoré prežijú vypustenie z vakovej siete, mohol byť vyšší ako 50 %. Podľa článku 19b ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 850/98 (2) je zakázané vypúšťať makrely a slede predtým, ako sa sieť úplne nevytiahne na palubu rybárskeho plavidla, keďže daná prax vedie k strate mŕtvych alebo umierajúcich rýb. Táto výnimka z dôvodu vysokej miery prežitia nemá vplyv na platný zákaz, keďže ryby sa vypúšťajú vo fáze rybolovných činností, keď majú ryby po vypustení vysokú šancu prežiť. Takáto výnimka by sa preto mala zahrnúť do tohto nariadenia.
(7)
Spoločné odporúčanie zahŕňa aj štyri výnimky de minimis z povinnosti vylodiť úlovky, ktoré sa uplatňujú na určité druhy rybolovu a do určitej výšky. Dôkazy predložené členskými štátmi preskúmal výbor STECF a dospel k záveru, že spoločné odporúčania obsahujú odôvodnené argumenty k zvýšeným nákladom na manipuláciu s nechcenými úlovkami, ktoré sú v niektorých prípadoch podložené aj kvalitatívnym hodnotením nákladov. Vzhľadom na uvedené skutočnosti a keďže vedecké informácie nesvedčia o opaku, je vhodné stanoviť výnimky de minimis v súlade s percentuálnym podielom navrhovaným v spoločnom odporúčaní a na úrovniach, ktoré neprevyšujú úrovne povolené podľa článku 15 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013.
(8)
Výnimka de minimis pre priemyselný rybolov tresky belasej (Micromesistius poutassou), až do výšky 7 % (v rokoch 2015 a 2016) a 6 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci rybolovu vykonávaného pelagickými plavidlami loviacimi pelagickými vlečnými sieťami, ktoré v oblasti ICES VIII cielene lovia daný druh a spracúvajú ho na palube na základ pre surimi, sa zakladá na skutočnosti, že nie je možné dosiahnuť zlepšenie selektívnosti a že náklady na manipuláciu s nechcenými úlovkami sú neprimerané. Výbor STECF dospel k záveru, že výnimka je dostatočne odôvodnená. Príslušná výnimka by sa preto mala zahrnúť do tohto nariadenia.
(9)
Výnimka de minimis maximálne 7 % (v rokoch 2015 a 2016) a 6 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu tuniaka dlhoplutvého v rámci cieleného rybolovu daného druhu, vykonávaného v oblasti ICES VIII pomocou pelagických párových vlečných sietí, sa zakladá na neprimeraných nákladoch na manipuláciu s nechcenými úlovkami. Ide o náklady na skladovanie a manipuláciu na mori a na pevnine. Výbor STECF vo svojom hodnotení poukázal na riziko triedenia v záujme výberu najkvalitnejších jedincov. Touto výnimkou však nie je dotknutý článok 19a nariadenia (ES) č. 850/1998. Príslušná výnimka by sa preto mala zahrnúť do tohto nariadenia.
(10)
Výnimka de minimis pre maximálne 5 % (v rokoch 2015 a 2016) a 4 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci rybolovu sardely európskej (Engraulis encrasicolus), makrely atlantickej (Scomber scombrus) a stavríd (Trachurus spp.) pelagickými vlečnými sieťami v zóne ICES VIII sa zakladá na probléme so zlepšením selektívnosti. Podľa výboru STECF je výnimka pre makrelu atlantickú a stavridy dostatočne odôvodnená, v prípade sardely európskej však existuje čiastočné riziko triedenia v záujme výberu najkvalitnejších jedincov. Touto výnimkou však nie je dotknutý článok 19a nariadenia (ES) č. 850/1998. Príslušná výnimka by sa preto mala zahrnúť do tohto nariadenia.
(11)
Ďalšia výnimka de minimis sa uplatňuje v zónach ICES VIII, IX a X a v oblastiach CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 na cielený rybolov týchto druhov pomocou vakových sietí: maximálne 5 % (v rokoch 2015 a 2016) a 4 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu stavríd (Trachurus spp.) a makrely atlantickej (Scomber scombrus) a maximálne 2 % (v rokoch 2015 a 2016) a 1 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu sardely európskej (Engraulis encrasicolus). Výbor STECF dospel k záveru, že výnimka je podložená odôvodnenými argumentmi, ktoré poukazujú na problém so zlepšením selektívnosti v tomto druhu rybolovu. Príslušná výnimka by sa preto mala zahrnúť do tohto nariadenia.
(12)
Spoločné odporúčanie okrem toho obsahuje minimálnu ochrannú referenčnú veľkosť 9 cm pre dva druhy lovu sardely európskej, aby sa zabezpečila ochrana mlade tohto druhu. Po vyhodnotení tohto opatrenia dospel výbor STECF k záveru, že nebude mať negatívny vplyv na juvenilné sardely, že sa zvýši objem úlovkov, ktoré by sa mohli predávať na ľudskú spotrebu bez toho, aby sa zvýšila rybolovná úmrtnosť, a že môže mať pozitívny vplyv pre kontrolu a vynucovanie. Minimálna ochranná referenčná veľkosť sardely európskej v príslušných druhoch rybolovu by sa preto mala stanoviť na 9 cm.
(13)
Keďže opatrenia stanovené v tomto nariadení majú priamy vplyv na ekonomické činnosti v súvislosti s rybárskou sezónou plavidiel Únie, toto nariadenie by malo nadobudnúť účinnosť ihneď po jeho uverejnení. Malo by sa uplatňovať od 1. januára 2015, aby sa dodržal časový rámec stanovený v článku 15 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013. Podľa článku 15 ods. 6 uvedeného nariadenia by sa toto nariadenie malo uplatňovať najviac tri roky,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy
V tomto nariadení sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania povinnosti vylodiť úlovky podľa článku 15 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013, ktorá od 1. januára 2015 platí pre druhy rybolovu uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu, vykonávané v juhozápadných vodách v zmysle článku 4 ods. 2 písm. d) uvedeného nariadenia.
Článok 2
Výnimka z dôvodu vysokej miery prežitia
Odchylne od článku 15 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 sa povinnosť vylodiť úlovky nevzťahuje na úlovky sardely európskej, stavríd, stavridy Trachurus murphyi a makrely atlantickej v maloobjemovom tradičnom rybolove vakovými sieťami. Všetky takéto úlovky sa môžu vypustiť za predpokladu, že sieť sa úplne nevytiahne na palubu.
Článok 3
Výnimky de minimis
Odchylne od článku 15 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 sa môžu odhadzovať tieto množstvá:
a)
v prípade tresky belasej (Micromesistius poutassou), maximálne 7 % (v rokoch 2015 a 2016) a 6 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci priemyselného rybolovu vykonávaného plavidlami, ktoré v oblasti ICES VIII daný druh cielene lovia vlečnými sieťami a spracúvajú ho na palube na základ pre surimi.
b)
v prípade tuniaka dlhoplutvého (Thunnus alalunga) maximálne 7 % (v rokoch 2015 a 2016) a 6 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci cieleného rybolovu daného druhu, vykonávaného v oblasti ICES VIII pomocou pelagických párových vlečných sietí;
c)
v prípade sardely európskej (Engraulis encrasicolus), makrely atlantickej (Scomber scombrus) a stavríd (Trachurus spp.) maximálne 5 % (v rokoch 2015 a 2016) a 4 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci rybolovu daných druhov vykonávaného v oblasti ICES VIII pomocou pelagických vlečných sietí;
d)
v prípade rybolovu stavríd (Trachurus spp.) a makrely atlantickej (Scomber scombrus) maximálne 5 % (v rokoch 2015 a 2016) a 4 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu v rámci cieleného rybolovu daných druhov vykonávaného v oblastiach ICES VIII, IX a X a v oblastiach CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 pomocou vakových sietí a maximálne 2 % (v rokoch 2015 a 2016) a 1 % (v roku 2017) celkového ročného výlovu sardely európskej (Engraulis encrasicolus).
Článok 4
Minimálna ochranná referenčná veľkosť
Minimálna ochranná referenčná veľkosť sardely európskej (Engraulis encrasicolus), ktorá sa loví v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2, je 9 cm.
Článok 5
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2015 do 31. decembra 2017.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 20. októbra 2014