NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla přijmout společná pravidla a postupy pro provádění komplexního souboru nástrojů pro financování vnější činnosti zahrnujícího škálu politik souvisejících s touto činností. Těmito nástroji pro financování vnější činnosti na období 2014-2020 jsou: nástroj pro rozvojovou spolupráci, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (3), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (4) (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“), evropský nástroj sousedství, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (5) (dále jen „nástroj sousedství“), nástroj přispívající ke stabilitě a míru, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (6), nástroj předvstupní pomoci (NPP II), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (7), a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (8) (dále společně jen „nástroje“ a jednotlivě „nástroj“).
(2)
Společná pravidla a postupy by měly být v souladu s finančními pravidly o souhrnném rozpočtu Unie stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9), včetně příslušných pravidel přijatých Komisí (10) k provedení uvedeného nařízení.
(3)
Nástroje obecně stanovují, že činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly být předmětem víceletého orientačního programování, které vymezuje rámec, v němž by měla být přijímána rozhodnutí o financování v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(4)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních opatření, vyplývají-li z plánu stanoveného ve víceletém orientačním programování, podobu zvláštních opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a řádně odůvodněné potřeby nebo okolnosti, a podobu podpůrných opatření. Podpůrná opatření mohou být přijata jako součást ročních nebo víceletých akčních programů nebo mimo působnost orientačních programových dokumentů.
(5)
Rozhodnutí o financování by měla v příloze obsahovat popis každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané výsledky, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků, a měla by být schválena v souladu s postupy stanovenými v nařízení (EU) č. 182/2011.
(6)
Tyto prováděcí předpisy by s ohledem na to, že mají povahu strategického programování nebo finančního plnění, a zejména že mají rozpočtové důsledky, měly být přijímány přezkumným postupem, s výjimkou individuálních a zvláštních opatření v mezích předem určených prahových hodnot. Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, v nichž je nutná rychlá reakce Unie, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty. V souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 182/2011 by o nich měl být řádně informován Evropský parlament.
(7)
Pro provádění nástrojů v situacích, kdy je řízením operace pověřen finanční zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především ustanovení týkající se sdílení rizik, transparentnosti, odměny zprostředkovatelům, kteří odpovídají za provádění, používání a opětovného využití finančních prostředků a možných zisků a povinností podávat zprávy a kontrolních mechanismů při zohlednění příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(8)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi nástroji a jejími dalšími politikami. To by dále mělo přinést vzájemné posílení programů navržených v rámci těchto nástrojů a tam, kde je to vhodné, využití finančních nástrojů s pákovým efektem.
(9)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(10)
V souladu se závazky, které Unie přijala na 3. a 4. fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci (Akkra 2008 a Pusan 2011), a s doporučením Výboru Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj pro rozvojovou pomoc (OECD-DAC) k poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím a silně zadluženým chudým zemím by Komise měla podporu Unie uvolňovat v co největší míře, mimo jiné pro inovativní mechanismy financování, a podporovat účast subjektů z partnerských zemí na řízeních při zadávání veřejných zakázek.
(11)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie je třeba tam, kde je to vhodné, pomocí vhodných prostředků zajistit cílenou komunikaci a poskytování informací.
(12)
Vnější činnost Unie v rámci nástrojů by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výstupů, výsledků a dopadů) v zemích přijímajících vnější finanční pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost konkrétního nástroje sledovány a posuzovány pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny zvláštním rysům a cílům dotčeného nástroje.
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by měla být prováděna v souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(14)
Měla by být přijata ustanovení o způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie, pravidlech o státní příslušnosti a původu, hodnocení činností, podávání zpráv a přezkumu a o hodnocení nástrojů.
(15)
Aniž jsou dotčeny mechanismy spolupráce vytvořené s organizacemi občanské společnosti na všech úrovních v souladu s článkem 11 Smlouvy o EU, hrají významnou úlohu v souvislosti s vnější politikou Unie zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů. Během procesu provádění, zejména při přípravě, provádění, sledování a hodnocení opatření přijatých podle tohoto nařízení, je důležité je řádně konzultovat s cílem zajistit, aby v tomto procesu hrály smysluplnou úlohu, a řádně zohlednit jejich zvláštní rysy.
(16)
V souladu s článkem 208, čl. 209 odst. 3 a článkem 212 Smlouvy o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropské investiční banky (EIB) a v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (12) přispívá EIB k provádění opatření nezbytných k plnění cílů rozvojových a jiných vnějších politik Unie a intervenuje v doplňkovosti s nástroji Unie pro vnější činnost. Měly by být využity příležitosti ke kombinování financování z prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie. EIB je tam, kde je to vhodné, konzultována během programovacího procesu Unie.
(17)
Mezinárodní organizace a rozvojové agentury běžně spolupracují s neziskovými organizacemi jakožto prováděcími partnery a v řádně odůvodněných případech jim mohou svěřit úkoly plnění rozpočtu. Odchylně od čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by mělo toto nařízení obsahovat ustanovení, která umožní svěřit tyto úkoly neziskovým organizacím za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
(18)
S cílem posílit odpovědnost partnerských zemí za jejich rozvojové procesy a udržitelnost vnější pomoci a v souladu s mezinárodními závazky v oblasti účinnosti pomoci, které přijaly Unie a partnerské země, měla by Unie tam, kde je to s ohledem na povahu dotčených činností vhodné, podporovat využívání vlastních institucí, systémů a postupů partnerských zemí.
(19)
V souladu s Evropským konsensem o rozvoji a s mezinárodním programem zaměřeným na účinnost pomoci a jak bylo zdůrazněno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. července 2011 o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí, ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 s názvem „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a v závěrech Rady ze dne 14. května 2012 o budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím, má být rozpočtová podpora využívána efektivně s cílem podpořit snižování chudoby a využívání systémů jednotlivých zemí, zvýšit předvídatelnost pomoci a posílit odpovědnost partnerských zemí za rozvojové politiky a reformy. Vyplácení prognózovaných rozpočtových tranší by mělo být podmíněno dosažením pokroku v plnění cílů dohodnutých s partnerskými zeměmi. V zemích, které jsou příjemci tohoto druhu finanční pomoci Unie, Unie podporuje rozvoj parlamentní kontroly, auditorských kapacit, transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
(20)
Činnost Unie, jejímž cílem je prosazovat zásady demokracie a posilovat demokratizaci, lze provádět mimo jiné prostřednictvím podpory organizací občanské společnosti a nezávislých institucí působících v této oblasti, jako je například Evropská nadace pro demokracii.
(21)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROVÁDĚNÍ
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro poskytování finanční pomoci Unie na různé činnosti, včetně akčních programů a dalších opatření, v rámci těchto nástrojů pro financování vnější činnosti na období 2014-2020: nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, evropského nástroje sousedství, nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, nástroje předvstupní pomoci (NPP II) a nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi.
Pro účely tohoto nařízení pojem „země“ zahrnuje případně území a regiony.
2. Toto nařízení se nevztahuje na provádění činností, jejichž prostřednictvím je financován program Erasmus+ podle nařízení (EU) č. 233/2014, nařízení (EU) č. 232/2014, nařízení (EU) č. 231/2014 a nařízení (EU) č. 234/2014. Tyto činnosti se provádějí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 1288/2013 (14) na základě orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji při zajištění souladu s uvedenými nařízeními.
3. Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc Unie poskytovaná na základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které stanoví základní finanční a právní rámec pro jejich provádění.
4. Při uplatňování tohoto nařízení použije Komise nejúčinnější a nejefektivnější způsoby provádění. Pokud je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné, Komise také upřednostní použití nejjednodušších postupů.
5. S ohledem na odstavec 4 Komise při uplatňování tohoto nařízení upřednostní využívání systémů partnerských zemí, kdykoliv je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné.
6. Unie usiluje o podporu, rozvoj a upevnění zásad demokracie, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, ve vhodných případech na základě dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony. Unie tyto zásady uplatňuje při provádění nástrojů.
Článek 2
Přijímání akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření
1. Komise přijme roční akční programy případně vycházející z orientačních programových dokumentů uvedených v příslušném nástroji. Komise může také přijmout víceleté akční programy v souladu s čl. 6 odst. 3.
Akční programy stanoví pro každou činnost sledované cíle, očekávané výsledky a hlavní aktivity, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků.
Před přijetím nebo po přijetí ročních či víceletých akčních programů může být v případě potřeby přijata určitá akce jako individuální opatření.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb nebo okolností, jež nelze financovat z vhodnějších zdrojů, může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech, včetně opatření k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci k dlouhodobým rozvojovým operacím nebo opatření, jejichž cílem je lépe připravit obyvatelstvo na zvládání opakujících se krizí.
2. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření stanovené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
3. Postup uvedený v odstavci 2 se nevyžaduje u:
a)
individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 5 milionů EUR;
b)
zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 10 milionů EUR;
c)
technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření. Technickými změnami se rozumějí takové změny, jako jsou:
i)
prodloužení prováděcího období,
ii)
přerozdělení prostředků mezi různé činnosti obsažené v ročním nebo víceletém akčním programu, nebo
iii)
zvýšení či snížení rozpočtu ročních nebo víceletých akčních programů anebo individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu a nejvýše o částku 10 milionů EUR,
pokud tyto změny nemají podstatný vliv na cíle dotčeného opatření.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
4. Odstavce 1, 2 a 3 týkající se akčních programů a individuálních opatření se nepoužijí pro přeshraniční spolupráci v rámci nástroje sousedství.
5. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise přijmout individuální nebo zvláštní opatření nebo změny stávajících akčních programů a opatření postupem podle čl. 16 odst. 4.
6. Na úrovni projektu se v souladu s platnými legislativními akty Unie, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (15) a směrnice Rady 85/337/EHS (16), provede náležité prověření z hlediska životního prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a biologickou rozmanitost, a u projektů citlivých z hlediska životního prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se případně provede posouzení vlivu na životní prostředí (EIA). Tam, kde je to vhodné, se při provádění odvětvových programů použije strategické posuzování vlivů na životní prostředí. Zajistí se zapojení zúčastněných stran do posuzování vlivů na životní prostředí a přístup veřejnosti k výsledkům tohoto posuzování.
7. Při vypracovávání a provádění programů a projektů se řádně zohlední kritéria týkající se přístupu pro osoby se zdravotním postižením.
Článek 3
Podpůrná opatření
1. Financování Unií může pokrýt výdaje na provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně administrativní podpory spojené s přípravnými, návaznými, monitorovacími, auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro provádění, jakož i výdaje v delegacích Unie na administrativní podporu potřebnou k řízení operací financovaných v rámci nástrojů.
2. Za předpokladu, že činnosti uvedené v písmenech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje prováděného prostřednictvím akcí, může financování Unií zahrnovat:
a)
studie, zasedání, poskytování informací, osvětu, odbornou přípravu, přípravu a výměnu zkušeností a osvědčených postupů, publikační činnost a veškeré další výdaje na správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí;
b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných otázkách a jejich šíření;
c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a komunikačních činností, včetně rozvoje komunikačních strategií a korporátní komunikace týkající se politických priorit Unie.
3. Podpůrná opatření mohou být financována mimo působnost orientačních programových dokumentů. V případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
Přezkumný postup se nepoužije při přijímání podpůrných opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR.
Podpůrná opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR, se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
HLAVA II
USTANOVENÍ O ZPŮSOBECH FINANCOVÁNÍ
Článek 4
Obecná ustanovení o financování
1. Finanční pomoc Unie může být poskytována prostřednictvím druhů financování uvedených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a zejména:
a)
grantů;
b)
veřejných zakázek na služby, dodávky nebo stavební práce;
c)
obecné či odvětvové rozpočtové podpory;
d)
příspěvků do svěřeneckých fondů zřízených Komisí v souladu s článkem 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
finančních nástrojů, jako jsou úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo účasti, a nástrojů pro sdílení rizik, pokud možno pod vedením EIB v souladu s jejím mandátem pro poskytování úvěr třetím zemím podle rozhodnutí č. 1080/2011/EU, některé mnohostranné evropské finanční instituce, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituce, například dvoustranných rozvojových bank, případně ve spojení s dalšími granty z jiných zdrojů.
2. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora Unie uvedená v odst. 1 písm. c) je založena na vzájemné odpovědnosti a společné oddanosti všeobecně platným hodnotám a jejím cílem je posílení smluvních partnerství mezi Unií a partnerskými zeměmi v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu a vymýcení chudoby.
Jakékoli rozhodnutí o poskytnutí souhrnné či odvětvové rozpočtové podpory musí vycházet z politik rozpočtové podpory dohodnutých Unií, souboru jasných kritérií způsobilosti a důkladného posouzení rizik a přínosů.
Jedním z hlavních určujících faktorů pro takové rozhodnutí je posouzení závazků, výsledků a pokroku partnerských zemí, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora uvedená v odst. 1 písm. c) je diferencována tak, aby lépe reagovala na politickou, hospodářskou a sociální situaci dané partnerské země, se zohledněním nestabilních situací.
Při poskytování obecné či odvětvové rozpočtové podpory Komise v souladu s článkem 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jasně vymezí podmínky tohoto poskytování, sleduje jejich plnění a podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím. Vyplácení obecné či o odvětvové rozpočtové podpory je podmíněno uspokojivým pokrokem v dosahování cílů dohodnutých s dotčenou partnerskou zemí.
3. Veškeré subjekty pověřené prováděním finančních nástrojů podle odst. 1 písm. e) musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a jednat v souladu s cíli, standardy a politikami Unie i osvědčenými postupy týkajícími se využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být tyto finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů (tzv. facilit).
Finanční pomoc Unie může být rovněž poskytována, v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny EIB, členskými státy nebo partnerskými zeměmi a regiony nebo mezinárodními organizacemi, s cílem získat pro společné financování více dárců, nebo do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
4. Je-li to vhodné, je prosazován přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům zřízeným jinými organizacemi na základě vzájemnosti.
5. Při poskytování finanční pomoci Unie podle odstavce 1 přijme Komise případně veškerá nezbytná opatření, která zajistí zviditelnění finanční podpory Unie. Patří mezi ně i opatření, která pro příjemce finančních prostředků Unie stanovují požadavky ohledně zviditelnění této podpory, s výjimkou řádně odůvodněných případů. Komise odpovídá za sledování, zda příjemci tyto požadavky dodržují.
6. Veškeré příjmy vytvořené v rámci finančního nástroje se přidělí odpovídajícímu nástroji jako vnitřní účelově vázané příjmy. Komise jednou za pět let posoudí přínos stávajících finančních nástrojů k naplňování cílů Unie a jejich účinnost.
7. Finanční pomoc Unie provádí Komise podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přímo prostřednictvím útvarů Komise, delegací Unie a výkonných agentur, v rámci sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímo tak, že úkoly plnění rozpočtu pověří subjekty uvedené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty zajistí soudržnost s vnější politikou Unie a mohou pověřit úkoly plnění rozpočtu jiné subjekty za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Svou povinnost podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 tyto subjekty plní jednou za rok. Pokud je vyžadován výrok auditora, předloží se do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu a je zohledněn v prohlášení o věrohodnosti podávaném Komisi.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodě ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a orgány členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly plnění rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Subjekty splňující kritéria stanovená v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se považují za subjekty splňující kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení.
8. Druhy financování uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 tohoto článku jsou vybírány na základě své schopnosti dosáhnout specifických cílů akcí a výsledků, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontroly, administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče grantů, je třeba zvážit použití jednorázových částek, paušálních sazeb a stupnice jednotkových nákladů.
9. Akce financované v rámci nástrojů mohou být prováděny souběžným nebo sdíleným spolufinancováním.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě sdíleného spolufinancování sdílejí partneři celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že již není možné identifikovat zdroj finančních prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást akce. V takovém případě musí být zveřejňování grantů a veřejných zakázek ex post, jak je stanoveno v článku 35 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s případnými pravidly, kterými se řídí pověřený subjekt.
10. Při použití některého z druhů financování uvedených v odstavci 1 tohoto článku nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími partnery mimo jiné formu:
a)
třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc partnerské zemi nebo regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou partnerství mezi veřejnými institucemi, místními orgány, vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a subjekty partnerské země nebo regionu, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států a jejich regionálních a místních orgánů;
c)
příspěvků na nezbytné náklady na zřízení a spravování partnerství veřejného a soukromého sektoru;
d)
programů na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje podporu odvětvovému programu partnerské země;
e)
v případě nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, příspěvků na náklady spojené s účastí dotčených zemí v programech Unie a v jejích agenturách;
f)
úrokových dotací;
g)
financování prostřednictvím grantů udělených agenturám Unie.
11. Při stanovování způsobů financování, druhu příspěvku, způsobu poskytnutí finančních prostředků a správních ustanovení pro řízení grantů zohlední Komise v rámci spolupráce se zúčastněnými stranami přijímajících zemí jejich zvláštní rysy, včetně potřeb a kontextu, s cílem oslovit co nejširší škálu těchto zúčastněných stran a reagovat na jejich potřeby. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou podporovány specifické způsoby, jako jsou partnerské dohody, schvalování kaskádových grantů, přímé poskytnutí finančních prostředků nebo výzvy k předkládání návrhů s omezenou způsobilostí nebo poskytnutí jednorázových částek.
12. Při provádění podpory transformace a reformy v partnerských zemích Unie případně využívá a sdílí zkušenosti členských států a získané poznatky.
Článek 5
Daně, cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní daně, cla ani poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich výběru.
Je-li to relevantní, musí být s třetími zeměmi sjednána příslušná ustanovení, aby bylo provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel a jiných poplatků. V opačném případě jsou takové daně, cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o financování
1. Vedle druhů financování uvedených v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může být finanční pomoc Unie v rámci těchto nástrojů poskytována v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 rovněž prostřednictvím těchto druhů financování:
a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a nástroje sousedství - oddlužení v kontextu mezinárodně dohodnutých programů oddlužení;
b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a v rámci nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, ve výjimečných případech - odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu:
i)
odvětvových programů pro dovoz v naturáliích;
ii)
odvětvových dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu v daném odvětví; nebo
iii)
obecných dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu širokého sortimentu výrobků;
c)
v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva - přímého udělení:
i)
grantů nízké hodnoty pro obránce lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření, případně bez potřeby spolufinancování;
ii)
grantů, případně bez potřeby spolufinancování, na financování akcí v nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2 odst. 4 nařízení (EU) č. 235/2014, pokud by zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné. Hodnota těchto grantů nepřesáhne 1 000 000 EUR a doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být prodloužena o dalších dvanáct měsíců v případě objektivních a nečekaných překážek při jejich provádění;
iii)
grantů pro Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva a pro Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva a demokratizaci, jež nabízí evropský magisterský studijní program v oblasti lidských práv a demokratizace a postgraduální stipendijní program EU a OSN, a jeho síti partnerských univerzit umožňujících získání doktorského vzdělání v oblasti lidských práv, včetně stipendií pro studenty a obránce lidských práv ze třetích zemí.
2. Programy přeshraniční spolupráce se v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci provádějí zejména prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímého řízení s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Podrobná pravidla se stanoví v prováděcích aktech přijatých na základě nařízení (EU) č. 232/2014 a nařízení (EU) č. 231/2014.
3. Komise může přijmout víceleté akční programy:
a)
na dobu až tří let v případě opakujících se akcí a
b)
na dobu až sedmi let v rámci nástroje předvstupní pomoci.
Pokud jsou učiněny víceleté závazky, zahrnují ustanovení o tom, že pro roky následující po počátečním roce vykázání závazku jsou závazky orientační a závisejí na budoucích ročních rozpočtech Unie.
4. Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, jejichž rozsah přesahuje jeden rok, mohou být rozloženy do ročních splátek po dobu několika let.
V takových případech, nestanoví-li příslušná pravidla jinak, Komise automaticky zruší kteroukoli část rozpočtového závazku na program, která do 31. prosince pátého roku po roce, v němž byl rozpočtový závazek přijat, nebyla použita k předběžnému financování ani k provedení průběžných plateb nebo u níž pověřený subjekt nepředložil certifikovaný výkaz výdajů ani žádost o platbu.
5. Pravidla upravující přeshraniční spolupráci v rámci nástroje předvstupní pomoci, která je prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy, musí být v souladu s pravidly obsaženými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (17) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (18).
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření s cílem která zajistit, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním nebo navrácením neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě nebo v případě mezinárodních organizací ověřování v souladu s dohodami, které s nimi byly uzavřeny, u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (19) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (20) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě v souladu s jejich pravomocemi.
HLAVA III
PRAVIDLA O STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI A PŮVODU POUŽITELNÁ PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK, UDĚLOVÁNÍ GRANTŮ A JINÁ ZADÁVACÍ ŘÍZENÍ
Článek 8
Společná pravidla
1. Účast na zadávání veřejných zakázek a na udělování grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto nařízení ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země, která je pro účely použitelného nástroje vymezena v této hlavě, právnickým osobám skutečně usazeným ve způsobilé zemi a mezinárodním organizacím.
Právnické osoby mohou zahrnovat i organizace občanské společnosti, jako jsou nevládní neziskové organizace a nezávislé politické nadace, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni.
2. V případě akcí sdíleně spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřenského fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřenského fondu.
V případě činností prováděných prostřednictvím jednoho z pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení v kategorii uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii) až viii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného subjektu.
3. V případě akcí financovaných jedním z nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem Unie pro vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely těchto akcí.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných jedním z nástrojů mohou být země, území a regiony, na něž se tato akce vztahuje, považovány za způsobilé pro účely této akce.
4. Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s grantovou dohodou, které jsou financovány podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou však pocházet z jakékoli země, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto nařízení se „původem“ rozumí původ ve smyslu článků 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (21) a jiných legislativních aktů Unie týkajících se nepreferenčního původu.
5. Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické osoby ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnány způsobilým dodavatelem či subdodavatelem nebo jsou s ním jinak smluvně vázány.
6. V zájmu podpory místních kapacit, trhů a nákupů jsou v případě, že nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 umožňuje zadání na základě jediné nabídky, upřednostňováni místní a regionální dodavatelé. Ve všech ostatních případech musí být účast místních a regionálních dodavatelů podporována v souladu s příslušnými ustanoveními uvedeného nařízení.
7. Způsobilost podle této hlavy může být omezena s ohledem na státní příslušnost, zeměpisnou polohu nebo povahu žadatelů, jestliže taková omezení vyžaduje zvláštní povaha a cíle akce a jsou-li to nezbytná pro její účinné provádění. Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích řízeních v případě činností v rámci přeshraniční spolupráce.
8. Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, musí dodržovat platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy. (22)
Článek 9
Způsobilost podle nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství
1. Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 a smluvních stran Evropského hospodářského prostoru;
b)
pokud jde o nástroj sousedství, partnerských zemí, na které se tento nástroj vztahuje, a Ruské federace, pokud příslušný postup probíhá v rámci programů spolupráce mezi více zeměmi a v rámci programů přeshraniční spolupráce, kterých se Ruská federace účastní;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které nejsou členy skupiny G-20, a zámořských zemí a území, na které se vztahuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (23);
d)
rozvojových zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které jsou členy skupiny zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou příjemci akce financované Unií v rámci nástrojů podle tohoto článku;
e)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti. Přístup na základě vzájemnosti na omezenou dobu alespoň jednoho roku může být udělen, přizná-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a ze zemí způsobilých v rámci nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne o přístupu na základě vzájemnosti a o délce jeho trvání poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 a po konzultaci s dotčenou přijímající zemí nebo zeměmi; a
f)
členské země OECD v případě smluv prováděných v některé z nejméně rozvinutých zemí nebo silně zadlužených chudých zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC.
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo dodávky, jejichž původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě:
a)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi, nebo
b)
naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 10
Způsobilost podle nástroje předvstupní pomoci
1. Pro financování v rámci nástroje předvstupní pomoci jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014, smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a partnerských zemí, na něž se vztahuje nástroj sousedství, a
b)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti za podmínek uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. e).
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 11
Způsobilost podle nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru
1. Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, nevztahují se na účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů ani na přijímání odborníků v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru žádná omezení.
2. Pro financování v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1, 2 a 3 a čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a subjekty:
a)
organizace občanské společnosti, včetně nevládních neziskových organizací a nezávislých politických nadací, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
b)
neziskové agentury, instituce a organizace ve veřejném sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
c)
vnitrostátní, regionální a mezinárodní parlamentní orgány, pokud je to nutné pro dosažení cílů nástroje pro demokracii a lidská práva a pokud nemůže být navrhované opatření financováno z jiného nástroje;
d)
mezinárodní a regionální mezivládní organizace;
e)
fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje.
Článek 12
Monitorování a hodnocení činností
1. Komise pravidelně monitoruje své akce a posuzuje pokrok v plnění očekávaných výsledků, včetně výstupů a výsledků. Komise rovněž vyhodnocuje dopad a účinnost svých odvětvových politik a činností a účinnost programování, případně pomocí nezávislých externích hodnocení. Návrhy Evropského parlamentu a Rady na nezávislá externí hodnocení musí být řádně zohledněny. Hodnocení se zakládají na zásadách osvědčených postupů OECD-DAC a jsou prováděna s cílem zjistit, zda jsou plněny specifické cíle, v příslušných případech s přihlédnutím k zásadě rovnosti žen a mužů, a navrhnout doporučení pro zlepšení budoucích operací. Tato hodnocení se provádějí na základě předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi a jsou měřitelné.
2. Komise zasílá své hodnotící zprávy Evropskému parlamentu, Radě a členským státům prostřednictvím příslušného výboru uvedeného v článku 16. Konkrétní hodnocení mohou být na žádost členských států projednána v uvedeném výboru. Výsledky se zohledňují při sestavování programů a přidělování zdrojů.
3. Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté Unií podle tohoto nařízení a může tam, kde je to vhodné, usilovat o provedení společných hodnocení s členskými státy a rozvojovými partnery.
4. Zpráva uvedená v článku 13 vyjádří hlavní získané poznatky a reakce na doporučení z hodnocení provedených v předchozích letech.
HLAVA IV
DALŠÍ SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Výroční zpráva
1. Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření vnější finanční pomoci Unie přijatých v rámci vnější činnosti a počínaje rokem 2015 předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o plnění cílů jednotlivých nařízení prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost dotčeného nástroje. Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2. Výroční zpráva obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění rozpočtových závazků a prostředků na platby rozčleněné podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce. Posoudí se v ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů daných nástrojů. U rozvojové spolupráce posoudí zpráva, je-li to možné a relevantní, i dodržování zásad účinnosti pomoci, a to i u inovativních finančních nástrojů.
3. Výroční zpráva vypracovaná v roce 2021 musí obsahovat souhrnné informace z výročních zpráv týkajících se let 2014-2020 o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů, včetně rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Článek 14
Výdaje na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Odhad celkových ročních výdajů na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti se provádí na základě přijatých orientačních programových dokumentů. Finanční prostředky přidělené v rámci nástrojů podléhají systému každoročního sledování založeného, aniž je vyloučeno použití dostupných přesnějších metod, na metodologii OECD („značky Rio“), která je začleněna do stávající metodiky řízení výkonnosti programů Unie, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti na úrovni akčních programů a k individuálním a zvláštním opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1 a zanesené do hodnocení a výroční zprávy.
Článek 15
Zapojení zúčastněných stran z přijímajících zemí
Pokud to je možné a vhodné, Komise zajistí, aby příslušné zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, byly v procesu provádění řádně konzultovány a měly včas přístup k příslušným informacím, jež jim umožní plnit v tomto procesu smysluplnou úlohu.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi jsou nápomocny výbory zřízené nástroji. Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního programu nebo opatření.
5. Jednání výboru o otázkách týkajících se EIB se účastní její pozorovatel.
Článek 17
Přezkum v polovině období a hodnocení nástrojů
1. Nejpozději 31. prosince 2017 předloží Komise zprávu o přezkumu v polovině období o provádění jednotlivých nástrojů a tohoto nařízení. Vztahuje se na období od 1. ledna 2014 do 30. června 2017 a zaměří se na plnění cílů jednotlivých nástrojů prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost nástrojů.
S cílem splnění cílů jednotlivých nástrojů se zpráva rovněž zabývá přidanou hodnotou jednotlivých nástrojů, možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností, včetně doplňkovosti a synergie nástrojů, otázkou, zda jsou všechny cíle i nadále relevantní a jakým způsobem opatření přispívají k soudržnosti vnější činnosti Unie a případně k prosazování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů. Rovněž bude obsahovat informaci o pákovém efektu finančních prostředků, jehož dosáhly fondy jednotlivých finančních nástrojů.
Konkrétním účelem zprávy je zdokonalit provádění pomoci Unie. Obsahuje informace týkající se rozhodnutí o obnovení, úpravě či pozastavení druhů činností prováděných v rámci nástrojů.
Zpráva rovněž obsahuje souhrnné informace z příslušných výročních zpráv o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů Unie, obsahující rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Komise vypracuje závěrečnou hodnotící zprávu o období 2014-2020 v rámci přezkumu v polovině období týkajícího se příštího finančního období.
2. Zpráva o přezkumu v polovině období uvedená v odstavci 1 prvním pododstavci se předkládá Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplněna o legislativní návrhy, které zavedou potřebné úpravy nástrojů a tohoto nařízení.
3. Jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených cílů, se použijí hodnoty ukazatelů k 1. lednu 2014.
4. Komise v souladu s mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti pomoci požaduje od partnerských zemí, aby jí poskytly veškeré údaje a informace nezbytné k tomu, aby dotčená opatření bylo možné monitorovat a hodnotit.
5. Dlouhodobé výsledky a dopady a udržitelnost účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv použitelnými v dané době.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 236/2014
z 11. marca 2014,
ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá a postupy pre vykonávanie nástrojov Únie na financovanie vonkajšej činnosti
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Európska únia by mala prijať komplexný súbor nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti pokrývajúcich celú škálu politík týkajúcich sa takejto činnosti, ktoré si vyžadujú osobitné pravidlá a postupy vykonávania. Ide o tieto nástroje na financovanie vonkajšej činnosti na obdobie rokov 2014 až 2020: nástroj financovania rozvojovej spolupráce (DCI) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 (3), európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva (EIDHR) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 235/2014 (4), nástroj európskeho susedstva (ENI) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 232/2014 (5), nástroj na podporu stability a mieru ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 230/2014 (6), nástroj predvstupovej pomoci (IPA II) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 (7) a nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 234/2014 (8) (ďalej spoločne len „nástroje“ a jednotlivo „nástroj“).
(2)
Spoločné pravidlá a postupy by mali byť v súlade s finančnými pravidlami uplatniteľnými na všeobecný rozpočet Únie a ustanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (9), vrátane zodpovedajúcich pravidiel, ktoré Komisia (10) prijala na vykonávanie uvedeného nariadenia.
(3)
Nástrojmi sa vo všeobecnosti zabezpečuje, aby opatrenia, ktoré sa majú financovať na ich základe, boli predmetom viacročného orientačného programovania vytvárajúceho rámec, v ktorom by sa mali prijímať finančné rozhodnutia v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a s postupmi ustanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (11).
(4)
Finančné rozhodnutia by sa mali prijímať vo forme ročných alebo viacročných akčných programov a individuálnych opatrení, ak sa riadia plánovaním ustanoveným vo viacročnom orientačnom programovaní, vo forme osobitných opatrení, ak si to vyžadujú nepredvídané a riadne odôvodnené potreby alebo okolnosti, ako aj vo forme podporných opatrení. Podporné opatrenia sa môžu prijímať buď v rámci ročného alebo viacročného akčného programu, alebo mimo rámca orientačných programových dokumentov.
(5)
Finančné rozhodnutia by mali ďalej obsahovať prílohu s opisom každého opatrenia a upresnením jeho cieľov, hlavných činností, očakávaných výsledkov, spôsobov vykonávania, rozpočtu a orientačného časového harmonogramu, akýchkoľvek podporných opatrení a mechanizmov na monitorovanie plnenia a mali by sa schváliť v súlade s postupmi ustanovenými v nariadení (EÚ) č. 182/2011.
(6)
Berúc do úvahy povahu týchto vykonávacích aktov z hľadiska programovania politiky alebo finančného vykonávania, a najmä ich rozpočtové dôsledky, mal by sa na ich prijímanie použiť postup preskúmania, a to s výnimkou individuálnych a osobitných opatrení v rámci nižšie uvedených vopred stanovených referenčných hodnôt. Komisia by však mala prijať okamžite uplatniteľné vykonávacie akty, keď je to v riadne odôvodnených prípadoch vyžadujúcich si urýchlenú reakciu zo strany Únie nevyhnutné vzhľadom na mimoriadnu naliehavosť situácie. Európsky parlament by mal byť o nich náležite informovaný v súlade s príslušnými ustanoveniami nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
(7)
Pri vykonávaní nástrojov v prípade, keď sa riadenie operácie zverí finančnému sprostredkovateľovi, by rozhodnutie Komisie malo zahŕňať predovšetkým ustanovenia o rozdelení rizika, transparentnosti, odmeňovaní sprostredkovateľa zodpovedného za vykonávanie, o použití a opätovnom použití finančných prostriedkov a možných ziskov, ako aj o povinnosti vykazovať a o kontrolných mechanizmoch pri zohľadnení príslušných ustanovení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
(8)
Únia by sa mala usilovať o najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov v snahe optimalizovať vplyv svojej vonkajšej činnosti. Malo by sa to dosiahnuť súdržnosťou a komplementárnosťou nástrojov Únie pre vonkajšiu činnosť, ako aj vytváraním synergií medzi vonkajšími nástrojmi a ďalšími politikami Únie. Malo by to ďalej viesť k vzájomnému posilňovaniu programov vypracovaných v rámci nástrojov a podľa potreby aj k použitiu finančných nástrojov s pákovým efektom.
(9)
Podľa článku 21 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) sa má činnosť Únie na medzinárodnej scéne riadiť zásadami, ktoré sa uplatnili pri jej založení, rozvoji a rozširovaní, a ktoré hodlá podporovať vo zvyšku sveta, ako sú demokracia, právny štát, univerzálnosť a nedeliteľnosť ľudských práv a základných slobôd, zachovávanie ľudskej dôstojnosti, rovnosť a solidarita a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.
(10)
V súlade so záväzkami, ktoré Únia prijala na 3. a 4. fóre na vysokej úrovni o účinnosti pomoci (Accra 2008 a Busan 2011), a v súlade s odporúčaním Výboru pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD-DAC) zrušiť viazanosť oficiálnej rozvojovej pomoci (ODA) pre najmenej rozvinuté krajiny a vysoko zadĺžené chudobné krajiny by Komisia mala v maximálnom rozsahu zrušiť viazanosť pomoci Únie vrátane pomoci určenej na inovačné mechanizmy financovania a podporiť účasť subjektov z partnerských krajín na postupoch verejného obstarávania.
(11)
V záujme zabezpečenia viditeľnosti pomoci Únie smerom k občanom prijímajúcich krajín a občanom Únie, by sa podľa potreby mala vhodnými prostriedkami zabezpečiť riadna a cielená komunikácia a informovanosť.
(12)
Vonkajšou činnosťou Únie v rámci nástrojov by sa malo prispievať k jasným výsledkom (zahŕňajúcim vykonanú činnosť, jej prínosy a vplyv) v krajinách prijímajúcich vonkajšiu finančnú pomoc Únie. Ak je to možné a vhodné, mali by sa výsledky vonkajšej činnosti Únie a účinnosť konkrétneho nástroja monitorovať a posudzovať na základe vopred vymedzených, zrozumiteľných, transparentných, prípadne pre krajinu špecifických a merateľných ukazovateľov.
(13)
Finančné záujmy Únie by sa mali chrániť prostredníctvom primeraných opatrení počas celého cyklu výdavkov vrátane prevencie, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov a prípadných sankcií. Uvedené opatrenia by sa mali vykonávať v súlade s platnými dohodami uzatvorenými s medzinárodnými organizáciami a tretími krajinami.
(14)
Je potrebné prijať ustanovenia pre spôsoby financovania, ochranu finančných záujmov Únie, pravidlá o štátnej príslušnosti a pôvode, hodnotenie opatrení, podávanie správ a preskúmanie a pre hodnotenie nástrojov.
(15)
Bez toho, aby boli dotknuté mechanizmy spolupráce vytvorené s organizáciami občianskej spoločnosti na všetkých úrovniach v súlade s článkom 11 Zmluvy o EÚ, majú zainteresované strany v prijímajúcich krajinách vrátane organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov verejnej správy zohrávať v súvislosti s vonkajšou politikou Únie významnú úlohu. Počas procesu vykonávania, najmä počas prípravy, vykonávania, monitorovania a hodnotenia opatrení prijatých podľa tohto nariadenia, je dôležité riadnym spôsobom s nimi konzultovať, aby sa zabezpečilo, že v tomto procese budú hrať zmysluplnú úlohu a že sa náležite zohľadnia ich osobitosti.
(16)
V súlade s článkom 208, článkom 209 ods. 3 a článkom 212 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a na základe podmienok stanovených v Štatúte Európskej investičnej banky (EIB), ako aj v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č.1080/2011 (12) prispieva EIB k vykonávaniu opatrení nevyhnutných pre dosiahnutie cieľov rozvojovej politiky a ďalších vonkajších politík Únie a realizuje svoju činnosť zachovávajúc komplementárnosť s nástrojmi Únie pre vonkajšiu činnosť. Mali by sa využiť príležitosti a skombinovať financovanie EIB s rozpočtovými zdrojmi Únie. S EIB sa podľa potreby konzultuje počas programovacieho procesu Únie.
(17)
Medzinárodné organizácie a rozvojové agentúry bežne spolupracujú s neziskovými organizáciami ako vykonávajúcimi partnermi a v riadne odôvodnených prípadoch ich môžu poveriť plnením takýchto rozpočtových úloh. Odchylne od článku 58 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 by sa v tomto nariadení mala ustanoviť možnosť poveriť plnením takýchto úloh neziskové organizácie za rovnakých podmienok, aké platia pre Komisiu.
(18)
S cieľom zvýšiť zodpovednosť partnerských krajín za ich rozvojové procesy a udržateľnosť vonkajšej pomoci v súlade s medzinárodnými záväzkami vzťahujúcimi sa na účinnosť pomoci, ktoré prijali Únia aj partnerské krajiny, Únia by mala, podľa potreby vzhľadom na povahu dotknutého opatrenia, podporovať využitie vlastných inštitúcií, systémov a postupov partnerských krajín.
(19)
V súlade s európskym konsenzom o rozvoji a programom pre účinnosť medzinárodnej pomoci a v zmysle uznesenia Európskeho parlamentu z 5. júla 2011 o budúcnosti rozpočtovej podpory pre rozvojové krajiny, oznámenia Komisie z 13. októbra 2011„Zvyšovanie vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien“ a v zmysle záverov Rady zo 14. mája 2012„Budúci prístup k rozpočtovej podpore EÚ pre tretie krajiny“ sa rozpočtová podpora má poskytovať účinne, a to s cieľom podporiť znižovanie chudoby a využívanie systémov krajiny, dosiahnuť, aby sa pomoc stala predvídateľnejšou, a posilniť zodpovednosť partnerských krajín za rozvojové politiky a reformy. Vyplácanie plánovaných rozpočtových tranží by sa malo podmieniť pokrokom, ktorý sa dosiahol pri realizácii cieľov schválených partnerskými krajinami. V krajinách, ktoré dostávajú tento typ finančnej pomoci, podporuje Únia rozvoj kapacít parlamentnej kontroly a auditu, zlepšovanie transparentnosti a prístupu verejnosti k informáciám.
(20)
Činnosť Únie zameranú na rozširovanie zásad demokracie a posilňovanie demokratizácie možno vykonávať okrem iného podporovaním organizácií občianskej spoločnosti a nezávislých organizácií, ktoré pôsobia v tejto oblasti, ako je napríklad Európska nadácia na podporu demokracie.
(21)
Keďže ciele tohto nariadenia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(22)
Je vhodné zosúladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (13). Z tohto dôvodu by sa toto nariadenie malo uplatňovať od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
VYKONÁVANIE
Článok 1
Predmet úpravy a zásady
1. V tomto nariadení sa ustanovujú pravidlá a podmienky poskytovania finančnej pomoci Únie na opatrenia vrátane akčných programov a ďalších opatrení v rámci nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti na obdobie rokov 2014 až 2020: nástroj financovania rozvojovej spolupráce (DCI), európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva (EIDHR), nástroj európskeho susedstva (ENI), nástroj na podporu stability a mieru, nástroj predvstupovej pomoci (IPA II) a nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami (ďalej spoločne len „nástroje“ a jednotlivo „nástroj“).
Na účely tohto nariadenia pojem „krajiny“ zahŕňa územia a regióny.
2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na vykonávanie opatrení financovania programu Erasmus+ v rámci nariadenia (EÚ) č. 233/2014, nariadenia (EÚ) č. 232/2014, nariadenia (EÚ) č. 231/2014 a nariadenia (EÚ) č. 234/2014. Uvedené opatrenia sa vykonávajú v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (14), na základe orientačných programových dokumentov uvedených v uplatniteľnom nástroji, pričom sa zabezpečí súlad s uvedenými nariadeniami.
3. Komisia zabezpečí, aby sa opatrenia vykonávali v súlade s cieľmi uplatniteľného nástroja a v súlade s účinnou ochranou finančných záujmov Únie. Finančná pomoc Únie poskytovaná na základe nástrojov má byť v súlade s pravidlami a postupmi ustanovenými v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012, ktoré predstavuje základný finančný a právny rámec pre ich vykonávanie.
4. Pri uplatňovaní tohto nariadenia používa Komisia čo najefektívnejšie a najúčinnejšie spôsoby vykonávania. Ak je to s ohľadom na povahu opatrenia možné a vhodné, Komisia tiež uprednostňuje používanie čo najjednoduchších postupov.
5. Vzhľadom na odsek 4 Komisia pri uplatňovaní tohto nariadenia uprednostňuje využívanie systémov partnerských krajín, ak je to vzhľadom na povahu opatrenia možné a vhodné.
6. Únia vyvíja úsilie o podporu, rozvoj a konsolidáciu zásad demokracie, právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd, na ktorých je založená, opierajúc sa podľa potreby o dialóg a spoluprácu s partnerskými krajinami a regiónmi. Únia uvedené zásady integruje do vykonávania nástrojov.
Článok 2
Prijímanie akčných programov, individuálnych opatrení a osobitných opatrení
1. Komisia v prípade potreby prijíma ročné akčné programy, ktoré sa zakladajú na orientačných programových dokumentoch uvedených v relevantnom nástroji. Komisia môže prijať aj viacročné akčné programy v súlade s článkom 6 ods. 3.
V akčných programoch sa pre každé opatrenie upresnia sledované ciele, očakávané výsledky a hlavné činnosti, spôsoby vykonávania, rozpočet a orientačný časový harmonogram, všetky súvisiace podporné opatrenia a mechanizmy na monitorovanie plnenia.
V prípade potreby sa rozhodnutie o opatrení môže prijať ako individuálne opatrenie pred prijatím alebo po prijatí ročných alebo viacročných akčných programov.
V prípade nepredvídaných a náležite odôvodnených potrieb alebo okolností, ktoré nemôžu byť financované z vhodnejších zdrojov, môže Komisia prijať osobitné opatrenia, ktoré nie sú uvedené v orientačných programových dokumentoch, vrátane opatrení na uľahčenie prechodu od núdzovej pomoci k dlhodobým rozvojovým operáciám alebo opatrení na lepšiu prípravu ľudí na to, ako zvládať opakujúce sa krízy.
2. Akčné programy, individuálne opatrenia a osobitné opatrenia ustanovené v odseku 1 tohto článku sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3.
3. Postup uvedený v odseku 2 sa nevyžaduje pri:
a)
individuálnych opatreniach, pri ktorých finančná pomoc Únie nepresahuje 5 miliónov EUR;
b)
osobitných opatreniach, pri ktorých finančná pomoc Únie nepresahuje 10 miliónov EUR;
c)
technických zmenách akčných programov, individuálnych opatrení a osobitných opatrení. Technickými zmenami sú úpravy, ako napríklad:
i)
predĺženia obdobia vykonávania;
ii)
prerozdelenia finančných prostriedkov medzi opatrenia uvedené v ročnom alebo viacročnom akčnom programe; alebo
iii)
zvýšenia alebo zníženia rozpočtu ročných alebo viacročných akčných programov, alebo individuálnych alebo osobitných opatrení o menej ako 20 % pôvodného rozpočtu a maximálne do výšky 10 miliónov EUR;
ak takéto zmeny podstatným spôsobom neovplyvnia ciele dotknutého opatrenia.
Opatrenia prijaté podľa tohto odseku sa do jedného mesiaca od ich prijatia oznámia Európskemu parlamentu a členským štátom prostredníctvom príslušného výboru uvedeného v článku 16.
4. Odseky 1, 2 a 3, ktoré sa týkajú akčných programov a individuálnych opatrení, sa nevzťahujú na cezhraničnú spoluprácu v rámci ENI.
5. V riadne odôvodnených mimoriadne naliehavých situáciách, ako sú krízy alebo bezprostredné ohrozenie demokracie, právneho štátu, ľudských práv alebo základných slobôd, môže Komisia prijať individuálne alebo osobitné opatrenia alebo zmeny existujúcich akčných programov a opatrení v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 4.
6. Na úrovni projektu sa v súlade s uplatniteľnými právnymi aktmi Únie vrátane smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ (15) a smernice Rady 85/337/EHS (16) uskutoční primeraný environmentálny skríning, ako aj skríning vplyvu na zmenu klímy a biodiverzitu vrátane, ak je to vhodné, posúdenia vplyvu na životné prostredie (EIA) pri environmentálne citlivých projektoch, najmä v prípade novej významnej infraštruktúry. V prípade potreby sa pri vykonávaní odvetvových programov využijú strategické environmentálne posúdenia. Pri vypracovaní environmentálnych posúdení sa zaistí účasť zainteresovaných strán, ako aj prístup verejnosti k výsledkom takýchto posúdení.
7. Pri vypracúvaní a vykonávaní programov a projektov sa náležitým spôsobom zohľadnia kritériá vzťahujúce sa na prístupnosť pre osoby so zdravotným postihnutím.
Článok 3
Podporné opatrenia
1. Z financovania Únie sa môžu hradiť výdavky na vykonávanie nástrojov a na dosahovanie ich cieľov vrátane administratívnej podpory súvisiacej s prípravou, následnými činnosťami, monitorovaním, auditom a hodnotiacimi činnosťami, ktoré sú priamo potrebné na ich vykonávanie, ako aj výdavky delegácií Únie na administratívnu podporu potrebnú na riadenie operácií financovaných v rámci týchto nástrojov.
2. Ak sa činnosti uvedené v písmenách a), b) a c) týkajú všeobecných cieľov uplatniteľného nástroja vykonávaného prostredníctvom opatrení, môžu sa z finančných prostriedkov Únie hradiť náklady na:
a)
štúdie, stretnutia, informácie, zvyšovanie informovanosti, odbornú prípravu, prípravu a výmenu získaných skúseností a najlepších postupov, publikačnú činnosť a akékoľvek ďalšie výdavky na administratívnu alebo technickú pomoc potrebnú na riadenie opatrení;
b)
výskumné činnosti a štúdie relevantných záležitostí a šírenie ich výsledkov;
c)
výdavky týkajúce sa realizácie informačných a komunikačných opatrení vrátane vývoja komunikačných stratégií a informovania o politických prioritách Únie navonok.
3. Podporné opatrenia sa môžu financovať nad rámec orientačných programových dokumentov. Komisia v prípade potreby prijme podporné opatrenia v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3.
Postup preskúmania sa neuplatňuje pri prijímaní podporných opatrení, pri ktorých finančná pomoc Únie nepresahuje 10 miliónov EUR.
Podporné opatrenia, pri ktorých finančná pomoc Únie nepresahuje 10 miliónov EUR, sa Európskemu parlamentu a členským štátom oznámia prostredníctvom príslušného výboru uvedeného v článku 16 do jedného mesiaca od ich prijatia.
HLAVA II
USTANOVENIA O SPÔSOBOCH FINANCOVANIA
Článok 4
Všeobecné finančné ustanovenia
1. Finančná pomoc Únie sa môže poskytnúť prostredníctvom typov financovania podľa nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, a to najmä prostredníctvom:
a)
grantov;
b)
zmlúv verejného obstarávania na poskytovanie služieb, dodávok alebo prác;
c)
všeobecnej alebo odvetvovej rozpočtovej podpory;
d)
príspevkov do trustových fondov zriadených Komisiou v súlade s článkom 187 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012;
e)
finančných nástrojov, akými sú úvery, záruky, vlastný kapitál alebo kvázi vlastné imanie, investície alebo účasti, a finančných nástrojov s rozdelením rizika, ak je to možné pod vedením EIB v súlade s jej mandátom pre vonkajšiu činnosť a podľa rozhodnutia č. 1080/2011/EÚ, viacstrannej európskej finančnej inštitúcie, akou je napr. Európska banka pre obnovu a rozvoj, alebo dvojstrannej európskej finančnej inštitúcie, napr. dvojstranných rozvojových bánk, prípadne aj v spojení s dodatočnými grantmi z iných zdrojov.
2. Všeobecná alebo odvetvová rozpočtová podpora uvedená v odseku 1 písm. c) je založená na vzájomnej zodpovednosti a spoločných záväzkoch voči univerzálnym hodnotám a zameriava sa na posilňovanie zmluvných partnerstiev medzi Úniou a partnerskými krajinami s cieľom presadzovať demokraciu, ľudské práva a právny štát, podporovať udržateľný a inkluzívny hospodársky rast a odstraňovať chudobu.
Každé rozhodnutie o poskytnutí všeobecnej alebo odvetvovej rozpočtovej podpory je založené na politikách rozpočtovej podpory, ktoré Únia schválila, na jednoznačnom súbore kritérií oprávnenosti a dôkladnom posúdení rizík a prínosov.
Jedným z kľúčových faktorov uvedeného rozhodnutia je posúdenie záväzkov, dosahovaných výsledkov a pokroku partnerských krajín, pokiaľ ide o demokraciu, ľudské práva a právny štát. Všeobecná alebo odvetvová rozpočtová podpora sa diferencuje takým spôsobom, aby sa lepšie reagovalo na politické, hospodárske a sociálne okolnosti v partnerskej krajine, pričom sa zohľadňujú situácie nestability.
Pri poskytovaní všeobecnej alebo odvetvovej rozpočtovej podpory Komisia v súlade s článkom 186 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 jasne vymedzí a monitoruje jej podmienky a podporuje rozvoj kapacít parlamentnej kontroly a auditu a zlepšovanie transparentnosti a prístupu verejnosti k informáciám. Úhrada všeobecnej alebo odvetvovej rozpočtovej podpory je podmienená uspokojivým pokrokom uskutočneným pri dosahovaní cieľov dohodnutých s partnerskou krajinou.
3. Každý subjekt poverený vykonávaním finančných nástrojov uvedených v odseku 1 písm. e) musí spĺňať požiadavky nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a dodržiavať ciele, normy a politiky Únie, ako aj najlepšie postupy, pokiaľ ide o používanie a vykazovanie finančných prostriedkov Únie.
Uvedené finančné nástroje sa môžu na účely vykonávania a vykazovania zoskupovať do facilít.
Finančná pomoc Únie sa môže poskytovať v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 aj prostredníctvom príspevkov do medzinárodných, regionálnych alebo národných fondov, ako sú napr. fondy zriadené alebo spravované EIB, členskými štátmi, partnerskými krajinami a regiónmi alebo medzinárodnými organizáciami, s cieľom pritiahnuť spoločné financovanie od viacerých darcov, alebo do fondov zriadených jedným alebo viacerými darcami na účely spoločného vykonávania projektov.
4. Podľa potreby sa podporuje recipročný prístup finančných inštitúcií Únie k finančným nástrojom zriadeným inými organizáciami.
5. Komisia pri poskytovaní finančnej pomoci Únie, ako sa uvádza v odseku 1, prijme podľa potreby všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie viditeľnosti finančnej podpory Únie. Môžu zahŕňať opatrenia, ktorými sa príjemcom finančných prostriedkov Únie ukladá povinnosť zabezpečiť viditeľnosť tejto podpory, a to s výnimkou riadne odôvodnených prípadov. Komisia je zodpovedná za monitorovanie dodržiavania uvedených záväzkov zo strany príjemcov.
6. Všetky príjmy vytvorené finančným nástrojom sa pripíšu príslušnému nástroju ako vnútorné pripísané príjmy. Komisia každých päť rokov preskúma prínos existujúcich finančných nástrojov z hľadiska dosahovania cieľov Únie a ich efektívnosť.
7. Finančnú pomoc Únie vykonáva Komisia, ako sa ustanovuje v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012, priamo prostredníctvom útvarov Komisie, delegácií Únie a výkonných agentúr, prostredníctvom zdieľaného hospodárenia s členskými štátmi, alebo nepriamo prostredníctvom zverenia úloh súvisiacich s plnením rozpočtu subjektom uvedeným v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012. Uvedené subjekty zabezpečujú súlad s vonkajšou politikou Únie a môžu zveriť úlohy plnenia rozpočtu iným subjektom za podmienok, ktoré sú rovnocenné podmienkam, ktoré sa vzťahujú na Komisiu.
Svoje povinnosti podľa článku 60 ods. 5 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 si plnia každoročne. Audítorské stanovisko, ak sa požaduje, sa predkladá v lehote jedného mesiaca od predloženia výkazu a vyhlásenia o hospodárení a Komisia ho zohľadňuje pri potvrdení vierohodnosti.
Medzinárodné organizácie uvedené v článku 58 ods. 1 písm. c) bode ii) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a subjekty členských štátov uvedené v článku 58 ods. 1 písm. c) bodoch v) a vi) uvedeného nariadenia, ktoré boli poverené Komisiou, môžu úlohami plnenia rozpočtu taktiež poveriť neziskové organizácie, ktoré majú primeranú prevádzkovú a finančnú kapacitu, a to za rovnakých podmienok, ako sú podmienky uplatňované na Komisiu.
Subjekty, ktoré spĺňajú kritériá stanovené v článku 60 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, sa považujú za subjekty spĺňajúce kritériá výberu uvedené v článku 139 uvedeného nariadenia.
8. Typy financovania uvedené v odseku 1 tohto článku a v článku 6 ods. 1 a spôsoby vykonávania uvedené v odseku 3 tohto článku sa zvolia na základe ich schopnosti splniť konkrétne ciele opatrení a dosahovať výsledky, berúc do úvahy predovšetkým náklady na kontroly, administratívne zaťaženie a očakávané riziko nesúladu. V prípade grantov to zahŕňa posúdenie využitia jednorazových platieb, paušálnych platieb a stupníc jednotkových nákladov.
9. Opatrenia financované v rámci nástrojov sa môžu vykonávať prostredníctvom paralelného alebo spoločného spolufinancovania.
V prípade paralelného spolufinancovania sa opatrenie rozdelí na niekoľko jasne identifikovateľných zložiek, z ktorých každú financujú iní partneri zabezpečujúci spolufinancovanie spôsobom, pri ktorom je vždy možné identifikovať konečné využitie finančných prostriedkov.
V prípade spoločného spolufinancovania sa celkové náklady na opatrenie rozdeľujú medzi partnerov, ktorí poskytujú spolufinancovanie, pričom zdroje sa spoja tak, že pri žiadnej činnosti vykonávanej v rámci opatrenia už nie je možné určiť zdroj finančných prostriedkov. V takomto prípade je zverejňovanie informácií o grantoch a verejných zákazkách ex post, ako je stanovené v článku 35 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, v súlade s prípadnými pravidlami, ktorými sa riadi poverený subjekt.
10. Ak sa využije niektorý z typov financovania uvedený v odseku 1 tohto článku alebo v článku 6 ods. 1 môže mať spolupráca medzi Úniou a jej partnermi okrem iného formu:
a)
trojstranných dojednaní, pomocou ktorých Únia koordinuje svoju pomoc partnerskej krajine alebo regiónu s tretími krajinami;
b)
opatrení administratívnej spolupráce, ako sú dvojstranné partnerstvá medzi verejnými inštitúciami, miestnymi orgánmi verejnej správy, vnútroštátnymi verejnými orgánmi alebo súkromnoprávnymi subjektmi členského štátu poverenými plnením úloh vo verejnom záujme a inštitúciami, orgánmi a subjektmi v partnerskej krajine alebo regióne, ako aj opatrení spolupráce za účasti expertov z verejného sektora vyslaných z členských štátov a ich regionálnych a miestnych orgánov verejnej správy;
c)
príspevkov na nevyhnutné náklady na zriadenie a správu verejno-súkromného partnerstva;
d)
podporných programov odvetvovej politiky, prostredníctvom ktorých Únia poskytuje podporu odvetvovému programu partnerskej krajiny;
e)
príspevkov na náklady súvisiace s účasťou krajín v programoch a agentúrach Únie v prípade ENI a IPA II;
f)
dotácií na úrokové sadzby;
g)
financovania prostredníctvom grantov udelených agentúram Únie.
11. Komisia pri spolupráci so zainteresovanými stranami v prijímajúcich krajinách vymedzuje spôsoby financovania, typ príspevku, spôsoby udelenia príspevku a administratívne postupy pre správu grantov tak, že zohľadňuje osobitosti týchto zainteresovaných strán vrátane potrieb a kontextu, a to s cieľom obsiahnuť čo najširšiu škálu takýchto zainteresovaných strán a čo najlepšie reagovať na ich situáciu. Osobitné spôsoby sa podporia v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012, ako sú napríklad dohody o partnerstve, povolenia na udeľovanie čiastkových grantov, priame udeľovanie alebo výzvy na návrhy s obmedzenou oprávnenosťou alebo jednorazové platby.
12. Únia pri realizácii podpory v prechodnom období a reforiem v partnerských krajinách podľa potreby vychádza zo skúseností členských štátov a získaných poznatkov.
Článok 5
Dane, clá a poplatky
Pomoc Únie nemá viesť k výberu osobitných daní, ciel alebo poplatkov, ani takýto výber aktivovať.
V prípade potreby sa s tretími krajinami dohodnú osobitné ustanovenia na oslobodenie opatrení, ktorými sa vykonáva finančná pomoc Únie, od daní, ciel a iných daňových poplatkov. Uloženie týchto daní, ciel a poplatkov je inak možné za podmienok ustanovených v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
Článok 6
Osobitné finančné ustanovenia
1. Okrem typov financovania uvedených v článku 4 ods. 1 tohto nariadenia sa finančná pomoc Únie v rámci ďalej uvedených nástrojov môže poskytnúť v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 aj prostredníctvom týchto typov financovania:
a)
v rámci DCI a ENI prostredníctvom odpustenia dlhov v rámci medzinárodne schválených programov znižovania zadlženosti;
b)
v rámci DCI a nástroja na podporu stability a mieru vo výnimočných prípadoch prostredníctvom odvetvových a všeobecných programov dovozu, ktoré môžu mať podobu:
i)
odvetvových programov dovozu v naturáliách;
ii)
odvetvových programov dovozu, ktoré poskytujú devízové prostriedky na financovanie dovozu pre dané odvetvie; alebo
iii)
všeobecných programov dovozu, ktoré poskytujú devízové prostriedky na financovanie všeobecného dovozu širokej škály výrobkov;
c)
v rámci EIDHR prostredníctvom priameho udeľovania:
i)
grantov s nízkou hodnotou obhajcom ľudských práv na financovanie naliehavých ochranných opatrení, a to bez potreby spolufinancovania, ak je to vhodné;
ii)
grantov na financovanie opatrení v najťažších podmienkach alebo v situáciách uvedených v článku 2 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 235/2014, kde by uverejnenie výzvy na prekladanie návrhov nebolo primerané, a to bez potreby spolufinancovania, ak je to vhodné. Takéto granty nesmú presiahnuť 1 000 000 EUR a trvajú najviac 18 mesiacov, pričom toto obdobie môže byť predĺžené o ďalších 12 mesiacov v prípade objektívnych a nepredvídaných prekážok v ich vykonávaní;
iii)
grantov pre Úrad vysokého komisára OSN pre ľudské práva ako aj Európske medziuniverzitné centrum pre ľudské práva a demokratizáciu, ktoré zabezpečuje európsky magisterský program v oblasti ľudských práv a demokratizácie a štipendijný program EÚ a OSN a pre jeho sieť univerzít zabezpečujúcich postgraduálne štúdium v oblasti ľudských práv vrátane štipendií pre študentov a obhajcov ľudských práv z tretích krajín.
2. Programy cezhraničnej spolupráce sa v rámci ENI a IPA II vykonávajú najmä prostredníctvom zdieľaného hospodárenia s členskými štátmi alebo nepriameho hospodárenia s tretími krajinami alebo medzinárodnými organizáciami. Podrobné pravidlá sa ustanovia vo vykonávacích aktoch prijatých na základe nariadenia (EÚ) č. 232/2014 a nariadenia (EÚ) č. 231/2014.
3. Komisia môže prijať viacročné akčné programy:
a)
na obdobie kratšie ako tri roky v prípade opakujúcich sa opatrení;
b)
na obdobie kratšie ako sedem rokov v rámci IPA II.
Viacročné záväzky obsahujú ustanovenia uvádzajúce, že okrem záväzkov pre počiatočný rok obdobia, na ktoré sa prijali, majú tieto záväzky len orientačný charakter a závisia od budúcich ročných rozpočtov Únie.
4. V prípade opatrení v rámci ENI a IPA II, ktoré trvajú dlhšie ako jeden rok, sa rozpočtové záväzky na niekoľko rokov môžu rozdeliť na ročné splátky.
Komisia v takýchto prípadoch, pokiaľ sa v uplatniteľných pravidlách neustanovuje inak, automaticky zruší viazanosť akejkoľvek časti rozpočtového záväzku prijatého v súvislosti s programom, ktorá sa do 31. decembra piateho roku nasledujúceho po roku prijatia rozpočtového záväzku nepoužila ako zálohová alebo priebežná platba alebo v prípade ktorej poverený subjekt nepredložil certifikovaný výkaz výdavkov alebo žiadosť o platbu.
5. Pravidlá riadenia cezhraničnej spolupráce, ktoré sa uplatňujú v rámci IPA II pri zdieľanom hospodárení s členskými štátmi, sú v súlade s pravidlami, ktoré sa uvádzajú v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (17) a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1299/2013 (18).
Článok 7
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme vhodné opatrenia, ktorými sa zabezpečí, aby sa pri vykonávaní opatrení financovaných podľa tohto nariadenia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodom, korupcii a iným protiprávnym činnostiam, účinnými kontrolami a pri odhalení nezrovnalostí vymáhaním alebo v prípade potreby spätným získaním neoprávnene vyplatených súm a prípadne aj uplatňovaním účinných, primeraných a odrádzajúcich administratívnych a finančných sankcií.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať audit alebo - v prípade medzinárodných organizácií - právomoc vykonávať overovanie v súlade s dohodami, ktoré boli s nimi uzatvorené, na základe dokumentov a na mieste u všetkých prijímateľov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorým sa podľa tohto nariadenia poskytli finančné prostriedky Únie.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (19) a v nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (20), aby sa zistilo, či v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou v rámci tohto nariadenia nedošlo k podvodu, korupcii alebo akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu poškodzujúcemu finančné záujmy Únie.
4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3, dohody o spolupráci s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante, ktoré vyplývajú z vykonávania tohto nariadenia, obsahujú ustanovenia, ktorými sa Komisia, Dvor audítorov a OLAF výslovne splnomocňujú vykonávať takéto audity, kontroly a inšpekcie na mieste, a to v súlade s ich príslušnými právomocami.
HLAVA III
PRAVIDLÁ O ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI A PÔVODE NA ÚČELY VEREJNÉHO OBSTARÁVANIA A POSTUPOV UDEĽOVANIA GRANTOV A OSTATNÝCH POSTUPOV ZADÁVANIA ZÁKAZIEK
Článok 8
Spoločné pravidlá
1. Účasť na zadávaní verejných zákaziek a grantov a ostatných postupov zadávania zákaziek na opatrenia financované podľa tohto nariadenia v prospech tretích strán je otvorená pre všetky fyzické osoby, ktoré sú štátnymi príslušníkmi oprávnenej krajiny, a pre všetky právnické osoby, ktoré majú skutočné sídlo v oprávnenej krajine, ako sa vymedzuje pre daný uplatniteľný nástroj podľa tejto hlavy, ako aj pre medzinárodné organizácie.
Právnické osoby môžu zahŕňať organizácie občianskej spoločnosti, ako sú napríklad mimovládne neziskové organizácie a nezávislé politické nadácie, organizácie založené na princípe spoločenstva a súkromné neziskové agentúry, inštitúcie a organizácie a ich siete na miestnej, národnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni.
2. V prípade opatrení spoločne spolufinancovaných s partnerom alebo iným darcom alebo vykonávaných prostredníctvom členského štátu zdieľaným hospodárením alebo prostredníctvom trustového fondu Únie zriadeného Komisiou, krajiny, ktoré sú oprávnenými krajinami podľa pravidiel tohto partnera, iného darcu alebo členského štátu, alebo určené v akte, ktorým sa zriaďuje trustový fond Únie, sú tiež oprávnené.
V prípade opatrení vykonávaných prostredníctvom jedného z orgánov poverených nepriamym hospodárením v rámci kategórie uvedenej v článku 58 ods. 1 písm. c) bodoch ii) až viii) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 sú krajiny, ktoré sú oprávnené podľa pravidiel dotknutého orgánu, tiež oprávnené.
3. V prípade opatrení financovaných z jedného z nástrojov a okrem toho z ďalšieho nástroja Únie v oblasti vonkajšej činnosti vrátane Európskeho rozvojového fondu sa na účely daného opatrenia považujú za oprávnené aj krajiny, ktoré sa stanovujú v ktoromkoľvek z týchto opatrení.
V prípade opatrení globálnej, regionálnej alebo cezhraničnej povahy financovaných z jedného z nástrojov, sa krajiny, územia a regióny zahrnuté do opatrenia môžu považovať za oprávnené na účely daného opatrenia.
4. Všetky dodávky zakúpené na základe zmluvy o verejnom obstarávaní alebo dohody o grante financované podľa tohto nariadenia pochádzajú z oprávnenej krajiny. Môžu však pochádzať z ktorejkoľvek inej krajiny, ak suma dodávok, ktoré sa majú zakúpiť, nie je vyššia ako referenčná hodnota, ktorá sa použije pri súťažnom rokovacom konaní. Na účely tohto nariadenia sa pojem „pôvod“ vymedzuje v článkoch 23 a 24 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (21) a v ďalších legislatívnych aktoch Únie upravujúcich nepreferenčný pôvod.
5. Pravidlá uvedené v tejto hlave sa neuplatňujú na fyzické osoby, ktoré sú zamestnané oprávnenými dodávateľmi, prípadne subdodávateľmi, alebo ktoré majú s nimi zákonne uzavreté iné zmluvy, a nepredstavujú pre takého fyzické osoby obmedzenia v súvislosti so štátnou príslušnosťou.
6. S cieľom podporiť miestne kapacity, trhy a nákupy sa uprednostnia miestni a regionálni dodávatelia v prípade, keď sa v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012 ustanovuje zadávanie zákaziek na základe jedinej ponuky. Vo všetkých ostatných prípadoch sa podporuje účasť miestnych a regionálnych dodávateľov v súlade s príslušnými ustanoveniami uvedeného nariadenia.
7. Oprávnenosť, ako sa vymedzuje v tejto hlave, sa môže obmedziť, pokiaľ ide o štátnu príslušnosť, zemepisnú polohu alebo povahu žiadateľov, ak sa takéto obmedzenia vyžadujú z dôvodu osobitnej povahy a cieľov opatrenia a ak sú nevyhnutné na účely jej efektívneho vykonávania. Takéto obmedzenia sa môžu uplatniť najmä na účasť na postupoch verejného obstarávania v prípadoch opatrení cezhraničnej spolupráce.
8. Fyzické a právnické osoby, ktorým boli udelené zákazky, dodržiavajú príslušné právne predpisy v oblasti životného prostredia vrátane mnohostranných dohôd v oblasti životného prostredia, ako aj medzinárodne dohodnuté základné pracovné normy (22).
Článok 9
Oprávnenosť v rámci DCI, ENI a nástroja partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami
1. Oprávnenými na financovanie v rámci DCI, ENI a nástroja partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami sú uchádzači, žiadatelia a záujemcovia z týchto krajín:
a)
členské štáty, prijímatelia uvedení v prílohe I k nariadeniu (EÚ) č. 231/2014 a zmluvné strany Dohody o Európskom hospodárskom priestore;
b)
v prípade ENI, partnerské krajiny, na ktoré sa vzťahuje ENI, a Ruská federácia, keď sa príslušný postup uskutočňuje v rámci programov spolupráce medzi viacerými krajinami a v rámci programov cezhraničnej spolupráce, na ktorých sa Ruská federácia zúčastňuje;
c)
rozvojové krajiny a územia, ktoré sú zahrnuté do zoznamu príjemcov ODA uverejneného výborom OECD-DAC (ďalej len „príjemcovia ODA“) a ktoré nie sú členmi skupiny G-20, a zámorské krajiny a územia, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie Rady 2001/822/ES (23);
d)
rozvojové krajiny, ktoré sú zahrnuté do zoznamu príjemcov ODA a ktoré sú členmi skupiny G-20, a iné krajiny a územia, ak sú prijímateľmi opatrení financovaných Úniou v rámci nástrojov, na ktoré sa vzťahuje tento článok;
e)
krajiny, ktorým Komisia umožnila recipročný prístup k vonkajšej pomoci. Recipročný prístup sa môže udeliť na obmedzené obdobie v trvaní aspoň jedného roka vždy, keď krajina zabezpečí oprávnenosť za rovnakých podmienok pre subjekty z Únie a z krajín oprávnených v rámci nástrojov, na ktoré sa vzťahuje tento článok. Komisia rozhodne o recipročnom prístupe a o jeho trvaní v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 16 ods. 2 a po konzultácii s dotknutou prijímajúcou krajinou alebo krajinami; a
f)
členské krajiny OECD v prípade zmlúv vykonávaných v niektorej z najmenej rozvinutých krajín alebo vysoko zadlžených chudobných krajín, ktoré sú zahrnuté do zoznamu príjemcov ODA.
2. Komisia môže považovať za oprávnených aj uchádzačov, žiadateľov a záujemcov z neoprávnených krajín alebo dodávky neoprávneného pôvodu v prípade:
a)
krajín, ktoré majú tradičné hospodárske, obchodné alebo geografické väzby so susednou prijímajúcou krajinou;
b)
naliehavosti alebo nedostupnosti výrobkov a služieb na trhoch dotknutých krajín alebo v iných riadne odôvodnených prípadoch, keď by uplatňovanie pravidiel oprávnenosti spôsobilo, že realizácia projektu, programu alebo opatrenia by bola nemožná alebo nadmerne náročná.
3. V prípade opatrení vykonávaných v rámci zdieľaného hospodárenia môže príslušný členský štát, na ktorý Komisia delegovala úlohy spojené s vykonávaním, považovať v mene Komisie za oprávnených aj uchádzačov, žiadateľov a záujemcov z neoprávnených krajín v zmysle odseku 2 tohto článku alebo tovar neoprávneného pôvodu v zmysle článku 8 ods. 4.
Článok 10
Oprávnenosť v rámci IPA II
1. Oprávnenými na financovanie v rámci IPA II sú uchádzači, žiadatelia a záujemcovia z týchto krajín:
a)
členské štáty, prijímatelia uvedení v prílohe I k nariadeniu (EÚ) č. 231/2014, zmluvné strany Dohody o Európskom hospodárskom priestore a partnerské krajiny, na ktoré sa vzťahuje nástroj ENI, a
b)
krajiny, ktorým Komisia umožnila recipročný prístup k vonkajšej pomoci za podmienok uvedených v článku 9 ods. 1 písm. e).
2. Komisia môže považovať za oprávnených aj uchádzačov, žiadateľov a záujemcov z neoprávnených krajín alebo tovar neoprávneného pôvodu, a to v prípadoch týkajúcich sa naliehavosti alebo nedostupnosti výrobkov a služieb na trhoch dotknutých krajín alebo v iných riadne odôvodnených prípadoch, keď by uplatňovanie pravidiel oprávnenosti spôsobilo, že realizácia projektu, programu alebo opatrenia by bola nemožná alebo nadmerne náročná.
3. V prípade opatrení vykonávaných v rámci zdieľaného hospodárenia môže príslušný členský štát, na ktorý Komisia delegovala úlohy spojené s vykonávaním, považovať v mene Komisie za oprávnených aj uchádzačov, žiadateľov a záujemcov z neoprávnených krajín v zmysle odseku 2 tohto článku alebo tovar neoprávneného pôvodu v zmysle článku 8 ods. 4.
Článok 11
Oprávnenosť v rámci EIDHR a nástroja na podporu stability a mieru
1. Bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia vyplývajúce z povahy a cieľov opatrení, ako sa ustanovuje v článku 8 ods. 7, je účasť na zadávaní verejných zákaziek alebo na udeľovaní grantov, ako aj pri nábore expertov v rámci EIDHR a nástroja na podporu stability a mieru otvorená bez obmedzenia.
2. Oprávnenými na financovanie v rámci EIDHR v súlade s článkom 4 ods. 1, 2 a 3 a článkom 6 ods. 1 písm. c) sú tieto orgány a aktéri:
a)
organizácie občianskej spoločnosti vrátane mimovládnych neziskových organizácií a nezávislých politických nadácií, organizácie založené na princípe spoločenstva a súkromné neziskové agentúry, inštitúcie a organizácie a ich siete na miestnej, národnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni;
b)
verejné neziskové agentúry, inštitúcie a organizácie a ich siete na miestnej, národnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni;
c)
národné, regionálne a medzinárodné parlamentné orgány, ak je to potrebné na dosiahnutie cieľov EIDHR a ak sa navrhované opatrenie nemôže financovať v rámci iného nástroja;
d)
medzinárodné a regionálne medzivládne organizácie;
e)
fyzické osoby, subjekty, ktoré nemajú právnu subjektivitu, a vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch aj iné orgány alebo aktéri nešpecifikovaní v tomto odseku, ak je to potrebné na dosiahnutie cieľov EIDHR.
Článok 12
Monitorovanie a hodnotenie opatrení
1. Komisia pravidelne monitoruje svoje opatrenia a skúma pokrok pri dosahovaní očakávaných výsledkov zahŕňajúcich vykonanú činnosť a jej prínosy. Komisia okrem toho vyhodnotí vplyv a účinnosť svojich odvetvových politík a opatrení, ako aj účinnosť programovania, prípadne aj prostredníctvom nezávislých externých hodnotení. Náležite sa zohľadňujú návrhy Európskeho parlamentu alebo Rady na nezávislé vonkajšie hodnotenie. Hodnotenia sa zakladajú na zásadách osvedčených postupov OECD-DAC s cieľom zistiť - podľa potreby aj pri zohľadnení rodovej rovnosti - či sa dosiahli osobitné ciele, a navrhnúť odporúčania s cieľom zlepšiť budúce operácie. Tieto hodnotenia sa vykonávajú na základe vopred vymedzených, zrozumiteľných, transparentných, prípadne pre krajinu špecifických a merateľných ukazovateľov.
2. Komisia prostredníctvom príslušného výboru uvedeného v článku 16 zasiela svoje hodnotiace správy Európskemu parlamentu, Rade a členským štátom. Na žiadosť členského štátu môže osobitné hodnotenia prerokovať tento výbor. Výsledky sa premietnu do koncepcie programu a pridelenia zdrojov.
3. Komisia zapája do fázy hodnotenia pomoci Únie poskytnutej podľa tohto nariadenia v primeranom rozsahu všetky príslušné zainteresované strany a v prípade potreby sa môže snažiť o vypracovanie spoločných hodnotení s členskými štátmi a rozvojovými partnermi.
4. V správe uvedenej v článku 13 sa zohľadňujú hlavné získané poznatky a nadväzujúce kroky na odporúčania hodnotení vykonaných v predchádzajúcich rokoch.
HLAVA IV
ĎALŠIE SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok 13
Výročná správa
1. Komisia preskúma pokrok dosiahnutý pri vykonávaní opatrení vonkajšej finančnej pomoci Únie a od roku 2015 predkladá Európskemu parlamentu a Rade výročnú správu o dosiahnutých cieľoch každého nariadenia prostredníctvom ukazovateľov merajúcich dosiahnuté výsledky a účinnosť príslušného nástroja. Uvedenú správu predloží aj Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.
2. Výročná správa obsahuje informácie týkajúce sa predchádzajúceho roka o financovaných opatreniach, výsledkoch monitorovania a hodnotenia, účasti príslušných partnerov a o plnení rozpočtových záväzkov a platobných rozpočtových prostriedkov rozdelených podľa jednotlivých krajín, regiónov a oblastí spolupráce. Posúdia sa v nej výsledky finančnej pomoci Únie použitím pokiaľ možno osobitných a merateľných ukazovateľov jej úlohy pri plnení cieľov týchto nástrojov. V prípade rozvojovej spolupráce sa v správe posúdi, ak je to možné a vhodné, aj dodržiavanie zásad účinnosti pomoci, a to aj pokiaľ ide o inovačné finančné nástroje.
3. Výročná správa vypracovaná v roku 2021 bude obsahovať konsolidované informácie z výročných správ týkajúcich sa rokov 2014 až 2020 o každom financovaní vykonanom na základe tohto nariadenia vrátane vonkajších pripísaných príjmov a príspevkov do trustových fondov a poskytne rozdelenie výdavkov podľa prijímajúcich krajín, využitia finančných nástrojov, záväzkov a platieb.
Článok 14
Výdavky na opatrenia v oblasti klímy a biodiverzitu
Ročný odhad celkových výdavkov na opatrenia v oblasti klímy a biodiverzitu sa urobí na základe prijatých orientačných programových dokumentov. Finančné prostriedky pridelené v rámci nástrojov podliehajú každoročnému systému sledovania na základe metodiky OECD („ukazovatele z Ria“) bez toho, aby sa tým vylúčilo používanie presnejších metodík, ak sú k dispozícii, začlenených do existujúcej metodiky pre riadenie plnenia programov Únie, s cieľom vyčísliť výdavky súvisiace s opatrením v oblasti klímy a biodiverzitou na úrovni akčných programov a individuálnych a osobitných opatrení uvedených v článku 2 ods. 1 a zaznamenaných v rámci hodnotení a vo výročnej správe.
Článok 15
Zapojenie zainteresovaných strán v prijímajúcich krajinách
Ak je to možné a vhodné, Komisia zabezpečuje, aby sa v procese vykonávania uskutočnili riadne konzultácie s relevantnými zainteresovanými stranami v prijímajúcich krajinách vrátane organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov verejnej správy a aby všetky tieto zainteresované strany mali včas prístup k relevantným informáciám, ktoré im umožnia zohrávať v tomto procese zmysluplnú úlohu.
HLAVA V
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 16
Postup výboru
1. Komisii pomáhajú výbory zriadené na základe nástrojov. Tieto výbory predstavujú výbory v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Ak sa má stanovisko výboru získať písomným postupom, tento postup sa ukončí bez výsledku, ak tak v rámci lehoty na vydanie stanoviska rozhodne predseda výboru alebo ak o to požiada jednoduchá väčšina členov výboru.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Ak sa má stanovisko výboru získať písomným postupom, tento postup sa ukončí bez výsledku, ak tak v rámci lehoty na vydanie stanoviska rozhodne predseda výboru alebo ak o to požiada jednoduchá väčšina členov výboru.
4. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 8 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 v spojení s jeho článkom 5.
Prijaté rozhodnutie zostane v účinnosti počas doby uplatňovania prijatého alebo upraveného dokumentu, akčného programu alebo opatrenia.
5. Pozorovateľ z EIB sa zúčastňuje na rokovaniach výboru o otázkach, ktoré sa týkajú EIB.
Článok 17
Preskúmanie v polovici vykonávania a hodnotenie nástrojov
1. Komisii sa najneskôr do 31. decembra 2017 predloží správa o preskúmaní v polovici vykonávania každého jednotlivého nástroja a tohto nariadenia. Správa zahŕňa obdobie od 1. januára 2014 do 30. júna 2017, pričom sa zameria na dosiahnutie cieľov každého nástroja prostredníctvom ukazovateľov merajúcich dosiahnuté výsledky a účinnosť nástrojov.
Okrem toho sa v záujme dosiahnutia cieľov každého nástroja uvedená správa zaoberá pridanou hodnotou každého nástroja, možnosťami zjednodušenia, vnútornou a vonkajšou súdržnosťou vrátane komplementárnosti a synergií medzi nástrojmi, trvajúcou relevantnosťou všetkých cieľov, a prínosom opatrení ku konzistentnej vonkajšej činnosti Únie, prípadne k prioritám Únie, pokiaľ ide o inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast. V správe sa zohľadnia aj všetky zistenia a závery, pokiaľ ide o dlhodobý vplyv nástrojov. Obsahuje aj informácie o pákovom efekte, ktorý dosiahli fondy každého finančného nástroja.
Správa sa vypracuje s konkrétnym zámerom zlepšiť vykonávanie pomoci Únie. Obsahuje informácie týkajúce sa rozhodnutia o obnovení, úprave alebo pozastavení určitých typov opatrení vykonávaných v rámci nástrojov.
Správa tiež obsahuje konsolidované informácie z príslušných výročných správ o každom financovaní vykonanom na základe tohto nariadenia vrátane vonkajších pripísaných príjmov a príspevkov do trustových fondov a poskytne rozdelenie výdavkov podľa prijímajúcich krajín, využitia finančných nástrojov, záväzkov a platieb.
Komisia vypracuje záverečnú hodnotiacu správu za obdobie rokov 2014 až 2020 v rámci predbežného preskúmania ďalšieho rozpočtového obdobia.
2. Správa o preskúmaní v polovici vykonávania uvedená v prvom pododseku odseku 1 sa predloží Európskemu parlamentu a Rade a v prípade potreby sa doplní legislatívnymi návrhmi na vykonanie potrebných úprav týchto nástrojov a tohto nariadenia.
3. Ako základ pre posúdenie rozsahu, v akom sa ciele dosiahli, sa použijú hodnoty ukazovateľov z 1. januára 2014.
4. Komisia požiada partnerské krajiny o poskytnutie všetkých potrebných údajov a informácií v súlade s medzinárodnými záväzkami o účinnosti pomoci s cieľom umožniť monitorovanie a hodnotenie dotknutých opatrení.
5. Dlhodobé výsledky a vplyv a udržateľnosť účinkov nástrojov sa vyhodnotia v súlade s pravidlami a postupmi monitorovania, hodnotenia a podávania správ platnými v danom čase.
Článok 18
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2014