NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 153/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se požadavků na ústřední protistrany
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 25 odst. 8, článek 26 odst. 9, čl. 29 odst. 4, čl. 34 odst. 3, čl. 41 odst. 5, čl. 42 odst. 5, čl. 44 odst. 2, čl. 45 odst. 5, čl. 46 odst. 3, čl. 47 odst. 8 a čl. 49 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení tohoto nařízení jsou úzce propojena, protože se týkají organizačních požadavků, včetně vedení záznamů a zachování provozu, a obezřetnostních požadavků, a to i ve vztahu k maržím, fondu pro riziko selhání, kontrolám rizika likvidity, postupné ochraně proti selhání, zajištění, investiční politice, přezkumu modelů a zátěžovému a zpětnému testování. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je žádoucí zařadit všechny regulační technické normy požadované podle hlavy III a IV nařízení (EU) č. 648/2012 do jediného nařízení.
(2)
Vzhledem ke globálnímu charakteru finančních trhů by toto nařízení mělo zohlednit zásady vydané Výborem pro platební a vypořádací systémy a Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry („zásady CPSS-IOSCO“), které slouží jako celosvětový referenční standard, pokud jde o regulatorní požadavky na ústřední protistrany.
(3)
S cílem zajistit bezpečnost a stabilitu za všech tržních podmínek je důležité, aby ústřední protistrany přijaly postupy obezřetného řízení rizik, které náležitě pokryjí všechna rizika, jimž ústřední protistrany jsou nebo mohou být vystaveny. V této souvislosti by standardy řízení rizik, jež ústřední protistrany skutečně použijí, měly být přísnější než ty, které jsou stanovené v tomto nařízení, pokud se to pro účely řízení rizik považuje za vhodné.
(4)
Aby byl jasně stanoven omezený počet koncepcí vyplývajících z nařízení (EU) č. 648/2012 a rovněž byly upřesněny odborné pojmy nezbytné k vypracování této technické normy, měla by být řada pojmů definována.
(5)
Je důležité zajistit, aby uznané ústřední protistrany z třetích zemí nenarušovaly řádné fungování trhů Unie. Z tohoto důvodu je zásadní, aby bylo zajištěno, že uznané ústřední protistrany nemohou zmírnit své požadavky na řízení rizik pod úroveň uplatňovanou v Unii, což by mohlo vést k regulatorní arbitráži. Informace, které mají být poskytovány Evropskému orgánu pro cenné papíry (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“), pokud jde o uznání ústřední protistrany z třetí země, by měly orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit posoudit, zda tato ústřední protistrana plně dodržuje obezřetnostní požadavky uplatňované v této třetí zemi. Kromě toho by Komise v rámci procesu určení ekvivalence měla zajistit, aby právní a správní předpisy příslušné třetí země byly rovnocenné všem ustanovením hlavy IV nařízení (EU) č. 648/2012 a tohoto nařízení.
(6)
S cílem zajistit náležitou úroveň ochrany investorů si může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy při uznávání ústředních protistran z třetích zemí vyžádat další informace nad rámec těch, které jsou nezbytně nutné k posouzení toho, zda podmínky stanovené nařízením (EU) č. 648/2012 jsou splněny.
(7)
Průběžné posuzování toho, zda ústřední protistrana z třetí země plně dodržuje obezřetnostní požadavky dané třetí země, je povinností příslušného orgánu třetí země. Cílem informací, které mají být orgánu pro cenné papíry a trhy poskytnuty žádající ústřední protistranou z třetí země, by nemělo být kopírovat posouzení příslušného orgánu třetí země, ale zajistit, aby ústřední protistrana podléhala účinnému dohledu a kontrole dodržování předpisů v dané třetí zemi, a tak byla zaručena vysoká úroveň ochrany investorů.
(8)
Aby orgán pro cenné papíry a trhy mohl provést úplné posouzení, měly by být informace poskytnuté žádající ústřední protistranou z třetí země doplněny informacemi nezbytnými k posouzení účinnosti průběžného dohledu, pravomocí ke kontrole dodržování předpisů a opatření přijatých příslušným orgánem třetí země. Takové informace by měly být poskytnuty v rámci dohody o spolupráci uzavřené v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012. Taková dohoda o spolupráci by měla zajistit, aby byl orgán pro cenné papíry a trhy včas informován o všech opatřeních dohledu nebo kontroly dodržování právních předpisů vůči ústřední protistraně žádající o uznání a veškerých změnách podmínek, za nichž bylo povolení příslušné ústřední protistraně uděleno, a všech příslušných aktualizacích údajů, jež ústřední protistrana původně poskytla v rámci postupu uznávání.
(9)
Požadavky nařízení (EU) č. 648/2012 související s interními hierarchickými vztahy, pokud jde o riziko, potřebují další upřesnění pro účely realizace rámce řízení rizik, který zahrnuje strukturu, práva a povinnosti týkající se interního procesu řízení rizik. Systémy řízení by měly zohlednit různé režimy korporátního práva v Unii, aby ústřední protistrany působily v mezích řádného právního rámce.
(10)
Aby bylo zajištěno, že ústřední protistrana používá odpovídající postupy v zájmu dodržování požadavků tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012 a prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1249/2012 (3), měly by být upřesněny role a povinnosti útvaru compliance ústřední protistrany.
(11)
Je nutné jasně definovat povinnosti rady a vrcholného vedení i stanovit minimální požadavky na činnost rady, aby bylo zajištěno, že organizační struktura ústřední protistrany jí umožňuje nepřetržitě a řádně poskytovat služby a provádět činnost. Pro zajištění odpovědnosti je rovněž nezbytné vymezit jasné a přímé hierarchické vztahy.
(12)
Aby bylo zajištěno řádné a obezřetné řízení ústřední protistrany, je důležité, aby její politika odměňování odrazovala od nadměrného podstupování rizika. Rada by měla politiku odměňování náležitě monitorovat a revidovat a měla by zřídit zvláštní výbor, který by náležitě dohlížel na její plnění, aby politika odměňování měla očekávané dopady.
(13)
S cílem zajistit, aby ústřední protistrany měly nezbytný personál k plnění všech svých povinností, byly odpovědné za výkon své činnosti a příslušné orgány měly u ústředních protistran, nad kterými vykonávají dohled, relevantní kontaktní osoby, měly by ústřední protistrany mít přinejmenším ředitele pro rizika, ředitele útvaru compliance a ředitele pro technologie.
(14)
Ústřední protistrany by měly náležitě posuzovat a sledovat, do jaké míry jsou členové rady, kteří zasedají v radách různých subjektů, ve střetu zájmů, ať už v rámci skupiny ústřední protistrany nebo mimo ni. Členům rady by se nemělo bránit, aby zasedali v různých radách, pokud to nevede ke střetu zájmů.
(15)
Má-li útvar auditu fungovat efektivně, měla by ústřední protistrana definovat povinnosti svých interních auditorů a hierarchické vztahy mezi nimi, aby zajistila, že příslušné záležitosti budou předloženy radě ústřední protistrany a příslušným orgánům včas. Při zakládání útvaru interního auditu a zajišťování jeho chodu by měly být jasně vymezeny jeho poslání, nezávislost a objektivita, oblast působnosti a povinnosti, pravomoci, odpovědnost a standardy fungování.
(16)
Má-li relevantní příslušný orgán plnit své úkoly efektivně, měl by mít přístup ke všem nezbytným údajům, aby posoudil, zda ústřední protistrana dodržuje podmínky svého povolení. Tyto údaje by měla ústřední protistrana poskytnout bez zbytečného prodlení.
(17)
Záznamy vedené ústředními protistranami by měly usnadnit důkladný přehled o expozicích ústředních protistran vůči členům clearingového systému a umožnit monitorování vzniklého systémového rizika. Příslušným orgánům, orgánu pro cenné papíry a trhy a příslušným členům Evropského systému centrálních bank (ESCB) by rovněž měly umožnit adekvátně rekonstruovat clearingový proces s cílem posoudit dodržování regulatorních požadavků, včetně požadavků týkajících se podávání zpráv. Poté, co jsou údaje zaznamenány, jsou rovněž užitečné pro ústřední protistrany při plnění regulatorních požadavků a povinností vůči členům clearingového systému a v případě sporů.
(18)
Údaje vykázané ústředními protistranami do registrů obchodních údajů by měly být zaznamenány tak, aby příslušné orgány mohly ověřit, jak ústřední protistrany dodržují povinnost podávat zprávy stanovenou v nařízení (EU) č. 648/2012, a měly snadný přístup k údajům v případech, kdy je nelze nalézt v registrech obchodních údajů.
(19)
Aby bylo zajištěno náležité podávání zpráv ústředními protistranami, měly by požadavky na vedení záznamů v souvislosti s obchody pracovat se stejnými koncepcemi, jaké se používají v rámci povinnosti podávat zprávy stanovené v článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012.
(20)
Aby bylo zajištěno zachování provozu v době narušení, mělo by být sekundární místo zpracování ústřední protistrany umístěno dostatečně daleko a v dostatečně geograficky odlišné lokalitě od primární lokality tak, aby zde nedošlo k totožným mimořádným podmínkám, které mohou způsobit nedostupnost primární lokality. Měly by být vytvořeny scénáře, které by analyzovaly dopad krizových událostí na kriticky významné služby, včetně scénářů, které předpokládají nedostupnost systémů v důsledku přírodní katastrofy. Tyto analýzy by měly být pravidelně revidovány.
(21)
Ústřední protistrany jsou systémově relevantními infrastrukturami finančního trhu a měly by obnovit kriticky významné funkce do dvou hodin s tím, že v ideálním případě zahájí záložní systémy zpracování okamžitě po mimořádné události. Ústřední protistrany by měly také s velmi vysokou pravděpodobností zajistit, aby nedošlo ke ztrátě žádných údajů.
(22)
Je důležité, aby selhání člena clearingového systému nezpůsobilo významné ztráty jiným účastníkům trhu. Ústřední protistrany jsou proto povinny z marží složených členem, jenž selhal, pokrýt přinejmenším příslušný podíl na případné ztrátě, kterou by mohla ústřední protistrana utrpět během procesu uzavření. Pravidla by měla stanovit minimální procentní podíl, které by marže měly pokrýt v případě různých kategorií finančních nástrojů. Kromě toho by se ústřední protistrany měly řídit zásadami tak, aby odpovídajícím způsobem přizpůsobily rozpětí svých marží vlastnostem všech finančních nástrojů nebo portfolia, jejichž clearing provádějí.
(23)
Ústřední protistrany by neměly v reakci na výskyt silně konkurenčního prostředí snížit své marže na úroveň, která ohrožuje jejich bezpečnost. Z tohoto důvodu by se výpočty marží měly řídit zvláštními požadavky souvisejícími s jejich základními složkami. V tomto smyslu by marže měly zohledňovat celou řadu tržních podmínek včetně krizových období.
(24)
Měla by být vytvořena pravidla, která upřesní odpovídající procentní podíl a časový horizont pro likvidační období a výpočet historické volatility. Aby však bylo zajištěno, že ústřední protistrany řádně řídí rizika, jimž jsou vystaveny, je žádoucí nespecifikovat přístup, jaký by ústřední protistrana měla pro výpočet maržových požadavků z těchto parametrů zvolit. Ze stejných důvodů by se ústředním protistranám nemělo bránit v tom, aby využívaly různé spolehlivé metodické přístupy pro vypracování postupu stanovení marží ve vztahu k portfoliu, měly by mít možnost využívat metody založené na korelaci mezi cenovým rizikem finančního nástroje nebo souboru finančních nástrojů, u nichž provádějí clearing, i jakékoli další vhodné metody vycházející z rovnocenných statistických parametrů závislosti.
(25)
Aby stanovila dobu, během níž je ústřední protistrana vystavena tržnímu riziku souvisejícímu s řízením pozice člena, který selhal, měla by ústřední protistrana zvážit příslušné charakteristiky finančních nástrojů nebo portfolia, u nichž provádí clearing, jako je jejich úroveň likvidity a velikost dané pozice nebo jejich koncentrace. Ústřední protistrany by měly obezřetně vyhodnotit dobu potřebnou k úplnému uzavření pozice člena, který selhal, s ohledem na poslední výběr marží, velikost pozice a její koncentraci.
(26)
Aby se zamezilo vzniku nebo zhoršení finanční nestability, měly by ústřední protistrany v maximální proveditelné míře přijmout metodiky týkající se budoucích marží, které omezují pravděpodobnost procyklických změn v maržových požadavcích, aniž by přitom byla narušena odolnost ústřední protistrany.
(27)
Obvykle se pro OTC deriváty považuje za oprávněný vyšší interval spolehlivosti, protože pro uvedené produkty může být příznačné méně spolehlivé stanovování cen a menší objem historických údajů, na nichž lze založit odhady expozic. Ústřední protistrany mohou provádět clearing OTC derivátů, které nebudou spojeny s takovými projevy, a mají stejné charakteristiky rizika jako kotované deriváty a měly by být schopny u těchto produktů provádět clearing soustavně, bez ohledu na metodu provedení.
(28)
Stěžejní složkou řízení rizik ústřední protistrany je vhodná definice mimořádných, ale možných tržních podmínek Aby byl rámec pro řízení rizik ústřední protistrany stále aktuální, mimořádné, ale možné tržní podmínky by neměly být pojímány staticky, ale spíše jako podmínky, které se v čase vyvíjejí a liší na jednotlivých trzích. Konkrétní tržní scénář může být mimořádný, ale možný pro jednu ústřední protistranu, ale pro jinou nebude mít valný význam. Ústřední protistrana by měla zavést spolehlivý interní strategický rámec pro identifikaci trhů, jejichž rizikům je vystavena, a využívat společný minimální soubor norem k definici mimořádných, ale možných podmínek na každém identifikovaném trhu. Rovněž by měla objektivně zvážit možnost simultánních tlaků na více trzích.
(29)
Aby bylo zajištěno, že jsou zavedeny vhodné a spolehlivé řídící systémy, měl by být rámec, který ústřední protistrana používá k identifikaci mimořádných, ale možných tržních podmínek, projednán ve výboru pro rizika a schválen radou. Měl by být alespoň jednou ročně revidován, přičemž výsledky by měly být projednány ve výboru pro rizika a poté postoupeny radě. Přezkum by měl zajistit, aby se změny rozsahu a koncentrace expozic ústřední protistrany i vývoj na trzích, na nichž působí, odrážely v definici mimořádných, ale možných tržních podmínek. Uvedený přezkum by však neměl nahradit průběžné posuzování prováděné ústřední protistranou týkající se přiměřenosti jejího fondu pro riziko selhání s ohledem na vývoj tržních podmínek.
(30)
S cílem zajistit účinné řízení svého rizika likvidity by ústřední protistrany měly povinně zavést rámec pro řízení rizika likvidity. Uvedený rámec by měl záviset na povaze jejích povinností a zabývat se nástroji, které má ústřední protistrana k dispozici pro posuzování rizika likvidity, stanovením možnosti výskytu tlaků na likviditu a zajištěním přiměřenosti jejích zdrojů likvidity.
(31)
Při posuzování přiměřenosti zdrojů likvidity by měla ústřední protistrana povinně zohlednit velikost a likviditu zdrojů, které drží, i možné riziko koncentrace plynoucí z uvedených aktiv. Je důležité, aby ústřední protistrany byly schopny identifikovat všechny hlavní druhy koncentrace rizika likvidity ve svých zdrojích tak, aby zdroje likvidity ústřední protistrany byly v případě nutnosti okamžitě k dispozici. Ústřední protistrany by měly rovněž zvážit další rizika vyplývající z vícenásobných vztahů, vzájemných závislostí a koncentrace.
(32)
Protože likvidita musí být k dispozici pro obchody prováděné tentýž den nebo i vnitrodenní obchody, měla by ústřední protistrana mít dokonce i za krizových tržních podmínek hotovost v emisní centrální bance, hotovost v důvěryhodných komerčních bankách, přislíbené úvěrové linky, přislíbené repo, vysoce obchodovatelné zajištění držené v úschově a investice okamžitě dostupné a převoditelné na hotovost v rámci předjednaných a vysoce spolehlivých dohod o financování. Taková hotovost a zajištění by měly být započteny jako součást předjednaných likvidních finančních zdrojů pouze za určitých podmínek.
(33)
S cílem poskytnout ústřední protistraně nezbytnou motivaci, aby stanovila obezřetné požadavky a aby uvedenou částku udržovala na adekvátní úrovni a zároveň se vyhnula regulatorní arbitráži, je třeba vytvořit společnou metodiku výpočtu a zachování konkrétní výše vyčleněných vlastních zdrojů, které by ústřední protistrana měla mít k použití v rámci postupné ochrany proti selhání. Je nutné, aby byly uvedené zdroje pokrývající ztráty ze selhání oddělené a byly výrazně odlišeny od minimálních kapitálových požadavků ústřední protistrany, které kryjí odlišná rizika, jimž může být ústřední protistrana vystavena.
(34)
Aby byly zajištěny rovné podmínky mezi ústředními protistranami, je důležité, aby ústřední protistrany používaly jednotnou metodiku pro výpočet vlastních zdrojů, která se má uplatnit pro postupnou ochranu proti selhání. Pokud by ústředním protistranám bylo umožněno uplatnit metodiku, která není dostatečně jasná, vedlo by to k velmi odlišným výsledkům mezi ústředními protistranami, a tedy podněcovalo k regulatorní arbitráži. Je proto nezbytné, aby metodika nedávala ústředním protistranám možnost volného uvážení. Za tímto účelem by bylo vhodné zavést prostý procentní podíl, jenž by vycházel ze zřetelně identifikovatelného opatření, a jasnou metodiku k zajištění jednotného výpočtu vlastních zdrojů ústředních protistran, které mají být použity pro postupnou ochranu proti selhání.
(35)
Aby bylo zabezpečeno, že odpovídající zajištění je vysoce likvidní a lze ho rychle přeměnit na hotovost a současně cenový dopad je minimální, měl by být stanoven minimální soubor kritérií. Uvedená kritéria by se měla týkat emitenta zajištění, míry, v jaké lze zajištění proměnit na likvidní prostředky na trhu a zda je jeho hodnota v korelaci s úvěrovou bonitou člena, který složil zajištění, aby nedošlo k možnému riziku pozitivní korelace. Ústřední protistrana by měla mít možnost uplatnit další kritéria, pokud je to nutné k dosažení požadované úrovně spolehlivosti.
(36)
Ústřední protistrany by měly přijímat pouze vysoce likvidní zajištění s minimálním úvěrovým a tržním rizikem. Aby bylo zabezpečeno, že zajištění, které ústřední protistrany drží, je za všech okolností stále likvidní, je nutné, aby ústřední protistrany vytvořily transparentní a předvídatelné strategie a postupy k hodnocení a průběžnému monitorování likvidity aktiv, která byla přijata jako zajištění, a používaly odpovídající metodiky oceňování. Za tímto účelem by ústřední protistrany měly rovněž používat limity koncentrace, které se zaměřují na udržení dostatečně diverzifikovaného zajištění, aby ho bylo možno rychle přeměnit na hotovost, aniž by došlo k výraznému tržnímu riziku, jež by ovlivnilo jeho hodnotu. Při určování své strategie týkající se způsobilého zajištění a limitů koncentrace by měly brát v úvahu globální dostupnost takového zajištění s ohledem na potenciální makroekonomické dopady své strategie.
(37)
Členům clearingového systému by nemělo být obecně dovoleno používat jako zajištění své vlastní cenné papíry nebo cenné papíry emitované subjektem, který náleží do jejich stejné skupiny, aby se zamezilo riziku pozitivní korelace. Nicméně ústřední protistrana by měla mít možnost povolit členům clearingového systému, aby složili kryté dluhopisy, které jsou chráněny před úpadkem emitenta. Zajištění podkladového nástroje by však mělo být vhodně odděleno od emitenta a mělo by splňovat minimální kritéria pro přijatelnost zajištění. Člen clearingového systému by neměl emitovat finanční nástroje, které by primárně sloužily jako zajištění jiného člena clearingového systému.
(38)
S cílem zajistit bezpečnost ústředních protistran by měla ústřední protistrana přijímat jako zajištění záruku komerční banky pouze po důkladném posouzení emitenta a právního, smluvního a operačního rámce záruky. Nezajištěné expozice ústředních protistran vůči komerčním bankám by měly být vyloučeny. Proto se záruky komerčních bank mohou přijímat pouze za přísných podmínek. Uvedené podmínky jsou v zásadě splněny na trzích charakterizovaných vysokou koncentrací komerčních bank, které jsou ochotny poskytovat úvěry nefinančním členům clearingového systému. Z tohoto důvodu by měl být v těchto případech povolen vyšší limit koncentrace.
(39)
Aby omezila své tržní riziko, měla by ústřední protistrana povinně oceňovat své zajištění alespoň jednou denně. Měla by uplatnit obezřetné snížení hodnoty, které odráží potenciální snížení hodnoty zajištění v intervalu mezi jejich posledním přeceněním a okamžikem, kdy lze zajištění odůvodněně považovat za realizované za mimořádných tržních podmínek. Výše zajištění by rovněž měla zohlednit potenciální expozice vůči riziku pozitivní korelace.
(40)
Snížení hodnoty by mělo ústřední protistraně umožnit, aby zamezila velkým a neočekávaným korekcím výše požadovaného zajištění, a v maximálně možném rozsahu tak zabránila procyklickým účinkům.
(41)
Ústřední protistrana by neměla zajištění koncentrovat na omezený počet emitentů nebo omezený počet aktiv, aby zabránila významným potenciálním nepříznivým cenovým dopadům cen v případě realizace zajištění ve velmi krátké době. Koncentrované pozice ze zajištění by z tohoto důvodu neměly být považovány za vysoce likvidní.
(42)
Likviditní, úvěrové a tržní riziko je třeba zohlednit na úrovni portfolia i na úrovni jednotlivých finančních nástrojů. Koncentrované portfolio může mít výrazný negativní dopad na likviditu zajištění nebo finančních nástrojů, do kterých může ústřední protistrana investovat své finanční zdroje, protože pravděpodobně nelze dosáhnout prodeje velkého objemu pozic za mimořádných tržních podmínek, aniž by došlo ke snížení tržní ceny. Ze stejného důvodu by zajištění držené ústřední protistranou mělo být sledováno a oceňováno průběžně, aby bylo zajištěno, že zůstane likvidní.
(43)
Trhy s deriváty na energie jsou zvláště silně propojeny se spotovými komoditními trhy a podíl nefinančních členů clearingového systému je na těchto derivátových trzích vysoký. Značný počet účastníků na uvedených trzích rovněž tvoří producenti podkladové komodity. Přístup k dostatečnému zajištění, které by v plné výši krylo záruky komerčních bank, by si mohl vyžádat značný odprodej současných pozic těchto nefinančních členů clearingového systému nebo by mohl bránit dalšímu provádění clearingu jejich pozic jako přímých členů clearingového systému ústřední protistrany. Uvedený postup by mohl způsobit narušení trhu na energetických trzích, co se týče likvidity a různorodosti účastníků trhu. Jeho uplatnění by proto mělo být odloženo na vhodnou dobu.
(44)
S cílem zajistit jednotné uplatňování rámce stanoveného v nařízení (EU) č. 648/2012 by měly být na všechny sektory kladeny podobné požadavky vymezením právních předpisů, která se na ně vztahují. Energetické společnosti v současné době fungují v zavedeném rámci, který bude vyžadovat čas na to, aby se přizpůsobil novým požadavkům vytvořeným s cílem zabránit škodlivým dopadům na reálnou ekonomiku. Proto se považuje za žádoucí stanovit datum, od kterého se nařízení použije pro takové typy trhů, které umožní odpovídající přechod od současné tržní praxe, aniž by to mělo závažný dopad na tržní strukturu a likviditu.
(45)
Investiční politika ústřední protistrany by měla přiřadit nejvyšší prioritu zásadám zachování kapitálu a maximalizace likvidity. Investiční politika by měla rovněž zajistit, aby nevznikaly střety zájmů v důsledku obchodních zájmů ústřední protistrany.
(46)
S cílem zajistit jednotnost na mezinárodní úrovni by kritéria, která by měly finanční nástroje splňovat k tomu, aby mohly být považovány za způsobilé investice pro ústřední protistranu, měla zohlednit zásadu č. 16 zásad CPSS-IOSCO. Ústřední protistrana by zejména měla být povinna uplatňovat omezující normy týkající se emitenta finančního nástroje, převoditelnosti finančního nástroje a úvěrového, tržního, měnového rizika a rizika volatility finančního nástroje. Ústřední protistrana by měla zajistit, že to neohrozí opatření přijatá k omezení expozic jejích investic tím, že vzniknou nadměrné expozice vůči jakýmkoli jednotlivým finančním nástrojům, typům finančních nástrojů, jednotlivým emitentům, typům emitentů nebo jednotlivým uschovatelům.
(47)
Skutečnost, že ústřední protistrana deriváty používá, ji vystavuje dalším úvěrovým a tržním rizikům, a proto je nezbytné definovat restriktivní soubor okolností, za nichž může ústřední protistrana investovat své finanční zdroje do derivátů. Vzhledem k tomu, že cílem ústřední protistrany by měla být neutrální pozice, pokud jde o tržní riziko, jedinými riziky, která by ústřední protistrana měla zajišťovat, jsou ta, která souvisí se zajištěním, jež přijímá, nebo rizika plynoucí ze selhání člena clearingového systému. Riziko týkající se zajištění, jež ústřední protistrana přijímá, může být dostatečně řízeno prostřednictvím snížení hodnoty, a tudíž se nepovažuje za nezbytné, aby ústřední protistrana v tomto ohledu používala deriváty. Deriváty by měla ústřední protistrana používat pouze pro účely řízení rizika likvidity, které vyplývá z expozic vůči různým měnám, a pro účely zajištění portfolia člena clearingového systému, u něhož došlo k selhání, a pouze pokud postupy ústřední protistrany pro řízení rizika selhání takové užití předpokládají.
(48)
Aby byla zajištěna bezpečnost ústředních protistran, mělo by jim být dovoleno držet hotovost v nezajištěných vkladech pouze v minimální míře. V zájmu zabezpečení své hotovosti by ústřední protistrany měly vždy zajistit, že jsou vždy dostatečně chráněny proti riziku likvidity.
(49)
Je nezbytné stanovit přísné požadavky na zátěžové a zpětné testování, aby bylo zabezpečeno, že modely ústředních protistran, jejich metodiky a rámec řízení rizika likvidity řádně fungují, s přihlédnutím ke všem rizikům, jimž je ústřední protistrana vystavena, aby vždy měla adekvátní zdroje k pokrytí uvedených rizik.
(50)
Aby ústřední protistrany uplatňovaly požadavky jednotně, je nezbytné stanovit podrobná ustanovení s ohledem na typy testů, které mají být provedeny, včetně zátěžových a zpětných testů. S cílem reagovat na širokou škálu smluv o cenných papírech a derivátových smluv, u nichž možná v budoucnu bude prováděn clearing, zachytit rozdíly v přístupech, pokud jde o řízení obchodu a řízení rizika ústřední protistrany, umožnit budoucí vývoj a vypořádat se s novými riziky a umožnit dostatečnou flexibilitu, je nezbytný přístup vycházející z kritérií.
(51)
Pro hodnocení modelů ústředních protistran, jejich metodik a rámce řízení rizika likvidity je důležité využít odpovídající nezávislou osobu, aby dříve než budou použity, bylo možné nalézt veškerá nezbytná nápravná opatření a uplatnit je a zabránit veškerým zásadním střetům zájmů. Nezávislá osoba by měla být dostatečně oddělena od činnosti ústřední protistrany, která vypracovává, realizuje a bude provozovat model nebo provádět strategii, jež je předmětem přezkumu, a neměla by být v zásadním střetu zájmů. Uvedené podmínky by mohla splňovat buď interní osoba, která má oddělené hierarchické vztahy, nebo externí osoba.
(52)
Různé aspekty finančních zdrojů ústřední protistrany, zejména rozpětí marží, fondy pro riziko selhání a další finanční zdroje, jsou navrženy tak, aby pokrývaly různé scénáře a cíle. Proto je nezbytné stanovit konkrétní požadavky, které tyto cíle odrážejí, a zajistit jednotné uplatňování ústředními protistranami. Při posuzování nezbytného pokrytí by ústřední protistrana neměla započítávat jakékoli expozice vůči členům clearingového systému, kteří selhali, aby se předešlo snížení případných dopadů, které tyto expozice mohou mít.
(53)
Různé druhy finančních nástrojů, u nichž ústřední protistrana může provádět clearing, jsou spojeny s řadou konkrétních rizik. Ústřední protistrana by proto ve svých modelech, metodikách jejich výpočtu a rámci pro řízení rizika likvidity měla povinně zvážit všechna rizika týkající se trhů, pro něž poskytuje clearingové služby, aby bylo zajištěno, že adekvátně poměřují její potenciální budoucí expozice. Aby byla taková rizika řádně zohledněna, měly by požadavky na zátěžové testování zahrnovat konkrétní rizika související s různými typy finančních nástrojů.
(54)
Aby ústřední protistrana zajistila, že její model pro výpočet počátečních marží adekvátně odráží její potenciální expozice, kromě denního zpětného testování svého maržového pokrytí zaměřeného na to, zda je účtovaná marže adekvátní, by rovněž měla zpětně testovat klíčové parametry a předpoklady modelu. To má zásadní význam pro to, aby modely ústředních protistran počítaly počáteční marži přesně.
(55)
Přísná analýza citlivosti týkající se maržových požadavků může mít ještě větší význam v případě, kdy trhy jsou nelikvidní nebo volatilní, přičemž by měla být použita k určení dopadu různých důležitých parametrů modelu. Analýza citlivosti je účinný nástroj pro zkoumání skrytých slabin, které nelze odhalit zpětným testováním.
(56)
Pokud by nebylo zátěžové a zpětné testování prováděno pravidelně, mohlo by dojít k tomu, že by finanční a likvidní zdroje ústřední protistrany nepostačovaly na pokrytí skutečných rizik, kterým je vystavena. Odpovídající testy také umožní, aby se modely ústředních protistran, jejich metodiky a rámec řízení rizika likvidity bezodkladně zabývaly měnícími se trhy a novými riziky. Výsledky testování by ústřední protistrany měly bezodkladně využít k revizi svých modelů, metodik a rámce pro řízení rizika likvidity.
(57)
Modelování mimořádných tržních podmínek může ústřední protistraně pomoci určit omezení jejích stávajících modelů, rámce pro řízení rizika likvidity a finančních a likvidních zdrojů. To však vyžaduje, aby ústřední protistrana pečlivě zvažovala modely různých trhů a produktů. Reverzní zátěžové testování by se mělo považovat za užitečný nástroj řízení, i když ne hlavní, ke stanovení odpovídající úrovně finančních zdrojů.
(58)
Zapojení členů clearingového systému, klientů a dalších relevantních zainteresovaných stran do testování postupů řízení selhání ústřední protistrany pomocí simulačních cvičení má zásadní význam pro to, aby bylo zajištěno, že situaci porozuměli a mají operační schopnosti, aby se úspěšně zapojili v situaci řízení selhání. Simulační cvičení by měla kopírovat scénář pro případ selhání, aby členům clearingového systému, klientům a dalším zainteresovaným stranám ukázala jejich role a povinnosti. Kromě toho je důležité, aby ústřední protistrana měla odpovídající mechanismy, které jí umožní určit, zda je nezbytné nápravné opatření, a identifikovaly jakékoli nejasnosti v předpisech a postupech nebo volnost uvážení, kterou případně umožňují. Testování postupů řízení ústřední protistrany v případě selhání je obzvláště důležité, pokud spoléhá na členy clearingového systému, kteří neselhali, nebo třetí osoby, aby v rámci postupu uzavření pomáhaly, a pokud postupy pro případ selhání nikdy nebyly prověřeny skutečným selháním.
(59)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA).
(60)
Před předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v případech, kde to bylo vhodné, konzultace s Evropským orgánem pro bankovnictví (EBA), Evropskou radou pro systémová rizika a členy ESCB. V souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (4), vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o těchto návrzích regulačních technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízené v souladu s článkem 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„bazickým rizikem“ se rozumí riziko vyplývající z ne zcela korelovaných pohybů mezi dvěma nebo více aktivy nebo smlouvami, jejichž clearing provádí ústřední protistrana;
2)
„intervalem spolehlivosti“ se rozumí procento pohybů expozic pro jednotlivé finanční nástroje, u nichž byl proveden clearing, s odkazem na konkrétní zpětné období, kdy je ústřední protistrana povinna pokrýt určité likvidační období;
3)
„výnosem z držení“ se rozumí prospěch z přímého vlastnictví fyzické komodity, který je ovlivněn jak tržními podmínkami, tak i faktory jako jsou náklady na fyzické skladování;
4)
„maržemi“ se rozumí marže, jak jsou uvedeny v článku 41 nařízení (EU) č. 648/2012, které mohou zahrnovat počáteční marže a variační marže;
5)
„počáteční marží“ se rozumí marže, které vybírá ústřední protistrana, aby pokryla potenciální budoucí expozice vůči členům clearingového systému platícím marže, a případně interoperabilní ústřední protistrany v intervalu mezi posledním výběrem marží a likvidací pozic v důsledku selhání člena clearingového systému nebo selhání interoperabilní ústřední protistrany;
6)
„variační marží“ se rozumí vybrané marže nebo marže vyplacené, aby odrážely stávající expozice vyplývající ze skutečných změn tržní ceny;
7)
„rizikem pádu do defaultu“ se rozumí riziko, že protistrana nebo emitent náhle selžou, aniž by trh měl čas, aby zohlednil jejich zvýšené riziko selhání;
8)
„likvidačním obdobím“ se rozumí časové období použité pro výpočet marží, které je podle odhadu ústřední protistrany nezbytné za účelem řízení její expozice vůči členu, který selhal, a v jehož průběhu je ústřední protistrana vystavena tržnímu riziku, které souvisí s řízením pozice člena, který selhal;
9)
„zpětným obdobím“ se rozumí časový horizont pro výpočet historické volatility;
10)
„výjimkou z testování“ se rozumí výsledek testu, který ukazuje, že model nebo rámec pro řízení rizika likvidity ústřední protistrany nevedl k předpokládané úrovni pokrytí;
11)
„rizikem pozitivní korelace“ se rozumí riziko vyplývající z expozice vůči protistraně nebo emitentu, pokud zajištění poskytnuté danou protistranou nebo vydané tímto emitentem je vysoce korelováno s jejich úvěrovým rizikem.
KAPITOLA II
UZNÁNÍ ÚSTŘEDNÍCH PROTISTRAN Z TŘETÍ ZEMĚ
(Článek 25 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 2
Informace, které mají být poskytnuty Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy za účelem uznání ústřední protistrany
Žádost o uznání předložená ústřední protistranou usazenou ve třetí zemi obsahuje minimálně tyto informace:
a)
úplný název právnické osoby;
b)
totožnost jejich akcionářů nebo společníků s kvalifikovanou účastí;
c)
seznam členských států, ve kterých hodlá poskytovat služby;
d)
kategorie finančních nástrojů, u nichž provádí clearing;
e)
údaje, které mají být uvedeny na internetových stránkách Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 88 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012;
f)
údaje o jejích finančních zdrojích, formě a způsobech jejich uchovávání a dohodách k jejich zajištění včetně postupů řízení selhání;
g)
údaje týkající metodiky pro marže a výpočtu fondu pro riziko selhání;
h)
seznam způsobilého zajištění;
i)
podrobný rozpis hodnot, v budoucí podobě, jestliže je to třeba, u nichž byl žádající ústřední protistranou proveden clearing v jednotlivých měnách Unie, v nichž se provádí clearing;
j)
výsledky zátěžového a zpětného testování provedeného během roku předcházejícího datu podání žádosti;
k)
její předpisy a interní postupy s důkazy o úplném dodržování požadavků uplatňovaných v dané třetí zemi;
l)
údaje o veškerých dohodách o outsourcingu;
m)
údaje o mechanismech oddělení a příslušné právní spolehlivosti a vymahatelnosti;
n)
údaje o požadavcích ústřední protistrany týkající se přístupu a podmínky pro pozastavení a ukončení členství;
o)
údaje o veškerých dohodách o interoperabilitě, včetně informací poskytnutých příslušnému orgánu třetí země pro účely posouzení dohody.
KAPITOLA III
ORGANIZAČNÍ POŽADAVKY
(Článek 26 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 3
Řídící systémy
1. Hlavní části řídících systémů ústřední protistrany, které určují její organizační strukturu, i jasně specifikované a dobře zdokumentované strategie, postupy a procesy, jimiž se řídí rada a vrcholné vedení, zahrnují:
a)
složení, úlohu a povinnosti rady a všech výborů rady;
b)
role a povinnosti vedení;
c)
strukturu vrcholného vedení;
d)
hierarchické vztahy mezi vrcholným vedením a radou;
e)
postupy pro jmenování členů rady a vrcholného vedení;
f)
koncepce řízení rizik, útvaru compliance a funkcí interní kontroly;
g)
postupy pro zajištění odpovědnosti vůči zainteresovaným stranám.
2. Ústřední protistrana má k dispozici adekvátní personál, aby splnila všechny povinnosti vyplývající z tohoto nařízení a z nařízení (EU) č. 648/2012. Ústřední protistrana nesdílí svůj personál s jinými subjekty skupiny, pokud se tak neděje v rámci dohody o outsourcingu podle článku 35 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Ústřední protistrana musí stanovit vztahy odpovědnosti, které jsou jasné, konzistentní a řádně doložené. Ústřední protistrana zajistí, aby pozice ředitele pro řízení rizika, ředitele útvaru compliance a ředitele pro technologie vykonávaly odlišné osoby, které jsou zaměstnanci ústřední protistrany pověřenými výlučnou povinností vykonávat tyto funkce.
4. Ústřední protistrana, která je součástí skupiny, vezme v úvahu veškerý vliv skupiny na svůj vlastní systém řízení včetně toho, zda dosahuje nezbytné úrovně nezávislosti, aby splnila regulatorní povinnosti jako samostatná právnická osoba, a toho, zda by její nezávislost mohla být ohrožena strukturou skupiny nebo jakýmkoli členem rady, jenž je také členem rady jiných subjektů téže skupiny. Ústřední protistrana zejména zváží konkrétní postupy pro předcházení a zvládání střetů zájmů, a to i s ohledem na dohody o outsourcingu.
5. Pokud má ústřední protistrana dualistický systém řízení, role a povinnosti rady, jak jsou uvedeny v tomto nařízení a v nařízení (EU) č. 648/2012, se odpovídajícím způsobem přidělí řídícím a dozorčím orgánům.
6. Strategie řízení rizik, postupy, systémy a kontroly jsou součástí soudržného a jednotného rámce řízení, který se pravidelně přezkoumává a aktualizuje.
Článek 4
Mechanismy řízení rizika a interní kontroly
1. Ústřední protistrana má spolehlivý rámec pro komplexní řízení veškerých podstatných rizik, kterým je nebo může být vystavena. Ústřední protistrana stanoví zdokumentované strategie, postupy a systémy, které tato rizika identifikují, měří, monitorují a řídí. Při vytváření strategií, postupů a systémů řízení rizik je ústřední protistrana strukturuje tak, aby bylo zajištěno, že členové clearingového systému řádně řídí a omezují rizika, která pro ústřední protistranu představují.
2. Ústřední protistrana zaujímá ucelený a komplexní přístup ke všem příslušným rizikům. Tato rizika zahrnují rizika, které ústřední protistraně vznikají od členů clearingového systému a které ústřední protistrana představuje pro ně, a pokud je to možné, od klientů, jakož i rizika, která ústřední protistraně vznikají od ostatních subjektů a která ústřední protistrana představuje pro ostatní subjekty, jako jsou mimo jiné interoperabilní ústřední protistrany, vypořádací a platební systémy pro obchody s cennými papíry, zúčtovací banky, poskytovatelé likvidity, centrální depozitáře cenných papírů, obchodní systémy, které ústřední protistrana obsluhuje, a další poskytovatelé kriticky významných služeb.
3. Ústřední protistrana vypracuje odpovídající nástroje pro řízení rizik, aby byla schopna zvládat všechna příslušná rizika a podávat o nich zprávy. Nástroje zahrnují identifikaci a řízení systémových, tržních nebo jiných vzájemných závislostí. Pokud ústřední protistrana poskytuje služby související s clearingem, které mají odlišný rizikový profil oproti jejím funkcím, a potenciálně pro ni představují další významná rizika, musí ústřední protistrana adekvátně řídit tato další rizika. To může znamenat právní oddělení dalších služeb, které ústřední protistrana poskytuje, od jejích hlavních funkcí.
4. Systémy řízení zajistí, aby rada ústřední protistrany nesla konečnou odpovědnost za řízení rizik ústřední protistrany. Rada definuje, určí a zdokumentuje odpovídající úroveň tolerance rizika a schopnost ústřední protistrany nést riziko. Rada a vrcholné vedení zajistí, aby strategie, postupy a kontroly ústřední protistrany odpovídaly toleranci rizika ústřední protistrany a její schopnosti nést riziko, aby řešily to, jak ústřední protistrana identifikuje, monitoruje a řídí rizika a podává o nich zprávy.
5. Ústřední protistrana má k dispozici spolehlivé informační systémy a systémy řízení rizika, které ústřední protistraně a případně členům jejího clearingového systému a pokud je to možné, klientům, poskytují včasné informace, a odpovídajícím způsobem uplatňují strategie a postupy řízení rizika. Tyto systémy zajistí přinejmenším to, že úvěrové a likviditní expozice jsou na úrovni ústřední protistrany i členů clearingového systému a, pokud je to možné, na úrovni klienta, nepřetržitě monitorovány.
6. Ústřední protistrana zajistí, aby útvar řízení rizik disponoval nezbytnými pravomocemi, zdroji, odborností a přístupem ke všem potřebným informacím a aby byl dostatečně nezávislý na jiných útvarech ústřední protistrany. Ředitel pro řízení rizika ústřední protistrany zavede rámec pro řízení rizik, včetně strategií a postupů stanovených radou.
7. Ústřední protistrana má adekvátní interní kontrolní mechanismy, které radě pomáhají při monitorování a posuzování adekvátnosti a účinnosti jejích strategií, postupů a systémů řízení rizik. Mezi tyto mechanismy patří řádné správní a účetní postupy, spolehlivý útvar compliance a nezávislý útvar interního auditu a útvar ověřování nebo přezkumu.
8. Účetní závěrka ústřední protistrany se připravuje každoročně a ověřuje se statutárními auditory nebo auditorskými společnostmi ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (5).
Článek 5
Strategie a postupy pro výkon činnosti compliance
1. Ústřední protistrana vytvoří, zavede a udržuje přiměřené strategie a postupy ke zjištění jakéhokoli rizika nesplnění povinností ústřední protistrany a jejích zaměstnanců podle tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012 a prováděcího nařízení (EU) č. 1249/2012, jakož i souvisejících rizik a zavede adekvátní opatření a postupy, jejichž cílem je minimalizovat takové riziko a umožnit příslušným orgánům účinně vykonávat své pravomoci podle těchto nařízení.
2. Ústřední protistrana zajistí, aby její předpisy, postupy a smluvní ujednání byly jasné a ucelené a aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012 a prováděcího nařízení (EU) č. 1249/2012, jakož i všech dalších platných požadavků na regulaci a dohled.
Předpisy, postupy a smluvní ujednání ústřední protistrany se zaznamenají v písemné formě nebo na jiném trvalém nosiči. Tyto předpisy, postupy a smluvní ujednání a veškeré doprovodné podklady musí být přesné, aktuální a snadno dostupné příslušnému orgánu, členům clearingového systému a případně klientům.
Ústřední protistrana identifikuje a analyzuje spolehlivost předpisů, postupů a smluvních ujednání ústřední protistrany. Je-li to nezbytné, pro účely této analýzy si vyžádá nezávislá právní stanoviska. Ústřední protistrana má postup, kterým navrhuje a provádí změny svých předpisů a postupů, a před provedením jakékoli podstatné změny ji konzultuje se všemi dotčenými členy clearingového systému a navrhované změny předkládá příslušnému orgánu.
3. Při vypracovávání svých předpisů, postupů a smluvních ujednání zohlední ústřední protistrana příslušné regulatorní zásady, standardy odvětví a tržní protokoly a jasně označí, kde byly tyto postupy začleněny do dokumentace, kterou se řídí práva a povinnosti ústřední protistrany, členů jejího clearingového systému a dalších relevantních třetích osob.
4. Ústřední protistrana identifikuje a analyzuje možné právní konflikty a vypracuje předpisy a postupy s cílem zmírnit právní riziko vyplývající z těchto otázek. Je-li to nezbytné, ústřední protistrana si pro účely této analýzy vyžádá nezávislá právní stanoviska.
Předpisy a postupy ústřední protistrany jasně odkazují na právní předpisy, které se použijí na jednotlivé aspekty činností a provozu ústřední protistrany.
Článek 6
Útvar compliance
1. Ústřední protistrana zřídí a udržuje stálý a efektivní útvar compliance, který vykonává činnost nezávisle na ostatních útvarech ústřední protistrany. Zajistí, aby útvar compliance měl nezbytné pravomoci, zdroje, odbornou způsobilost a přístup ke všem relevantním informacím.
Při zřizování svého útvaru compliance zohlední ústřední protistrana povahu, rozsah a složitost svého obchodování i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných v rámci tohoto obchodování.
2. Ředitel útvaru compliance má přinejmenším tyto povinnosti:
a)
sledovat a pravidelně vyhodnocovat adekvátnost a účinnost opatření přijatých podle čl. 5 odst. 4 a kroků učiněných za účelem řešení jakýchkoli nedostatků v plnění povinností ústřední protistranou;
b)
provádět strategie a postupy dodržování předpisů stanovené vrcholným vedením a radou;
c)
radit a pomáhat osobám, které odpovídají za výkon služeb a činností ústřední protistrany, aby byly plněny povinnosti ústřední protistrany podle tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012 a prováděcího nařízení (EU) č. 1249/2012 a případně jiných požadavků právních předpisů;
d)
pravidelně radě podávat zprávy o tom, jak ústřední protistrana a její zaměstnanci dodržují povinnosti uvedené v tomto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012 a prováděcím nařízení (EU) č. 1249/2012;
e)
ustavit postupy pro účinnou nápravu v případě nedodržování povinností;
f)
zajistit, aby příslušné osoby pověřené výkonem činnosti compliance nevykonávaly služby či činnosti, jež monitorují, a aby veškeré střety zájmů těchto osob byly řádně identifikovány a odstraněny.
Článek 7
Organizační struktura a oddělení hierarchických vztahů
1. Ústřední protistrana definuje složení, roli a povinnosti rady a vrcholného vedení a všech výborů rady. Tyto mechanismy jsou jasně specifikovány a řádně zdokumentovány. Rada ustaví přinejmenším kontrolní výbor a výbor pro odměňování. Výbor pro rizika zřízený v souladu s článkem 28 nařízení (EU) č. 648/2012 je poradním výborem rady.
2. Rada má přinejmenším tyto povinnosti:
a)
stanovit jasné cíle a strategie ústřední protistrany;
b)
efektivně monitorovat vrcholné vedení;
c)
vytvořit vhodné strategie odměňování;
d)
zřídit útvar řízení rizik a dohlížet na něj;
e)
dohlížet nad útvarem compliance a útvarem interní kontroly;
f)
dohlížet nad dohodami o outsourcingu;
g)
dohlížet nad dodržováním všech ustanovení tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 648/2012, prováděcího nařízení (EU) č. 1249/2012 a veškerých dalších právních předpisů a požadavků dohledu;
h)
být odpovědná vůči akcionářům nebo vlastníkům a zaměstnancům, členům clearingového systému a jejich zákazníkům a ostatním relevantním zainteresovaným stranám.
3. Vrcholné vedení má přinejmenším tyto povinnosti:
a)
zajistit, aby činnost ústřední protistrany byla v souladu s cíli a strategií ústřední protistrany stanovenými radou;
b)
navrhnout a ustavit postupy kontroly dodržování předpisů a interní kontroly, které prosazují cíle ústřední protistrany;
c)
podrobit postupy interní kontroly pravidelnému přezkumu a testování;
d)
zajistit, aby na řízení rizik a kontrolu dodržování předpisů byly vyčleněny dostatečné zdroje;
e)
aktivně se zapojit do procesu řízení rizika;
f)
zajistit, aby rizika, která ústřední protistraně vznikají v souvislosti s jejím clearingem a činnostmi s ním spojenými, byl řádně řešena.
4. Pokud rada pověří výkonem úkolů výbory a podvýbory, ponechá si pravomoc schvalovat rozhodnutí, která by mohla mít významný dopad na rizikový profil dané protistrany.
5. Ujednání, v jejichž rámci rada a vrcholné vedení vykonávají svou činnost, obsahují postupy k identifikaci, řešení a řízení potenciálních střetů zájmů členů rady a vrcholného vedení.
6. Ústřední protistrana má jasné a přímé hierarchické vztahy mezi svou radou a vrcholným vedením, aby se zajistilo, že je vrcholné vedení odpovědné za své výsledky. Hierarchické vztahy pro řízení rizik, dodržování předpisů a interní audit musí být jasné a oddělené od těch, které jsou určeny pro jiné operace ústřední protistrany. Ředitel pro rizika je podřízen radě buď přímo, nebo prostřednictvím předsedy výboru pro rizika. Ředitel útvaru compliance a útvar interního auditu jsou podřízeni přímo radě.
Článek 8
Politika odměňování
1. Výbor pro odměňování navrhuje a dále rozvíjí politiku odměňování, dohlíží na její realizaci ze strany vrcholného vedení a pravidelně přehodnocuje její praktické fungování. Samotná politika musí být zdokumentována a alespoň jednou ročně revidována.
2. Politika odměňování je navržena tak, aby úroveň a struktura odměňování odpovídala obezřetnému řízení rizik. Politika počítá s budoucími riziky, jakož i stávajícími riziky a rizikovými výsledky. Plány vyplácení odměn musí citlivě reagovat na časový horizont rizik. Zejména v případě pohyblivé složky odměny musí koncepce náležitě zohlednit případné rozpory mezi výkonem a obdobími rizika a zajistit, aby platby byly případně odloženy. Pevná a pohyblivá složka celkové odměny musí být vyvážené a provázány s riziky.
3. Politika odměňování zajistí, aby personál, který se podílí na řízení rizik, kontrole dodržování předpisů a interním auditu byl odměňován způsobem, který je nezávislý na obchodních výsledcích ústřední protistrany. Výše odměny je odpovídající, pokud jde o odpovědnost, i ve srovnání s úrovní odměňování v odvětví.
4. Politika odměňování podléhá jednou ročně nezávislému auditu. Výsledky těchto auditů se dají k dispozici příslušnému orgánu.
Článek 9
Systémy informačních technologií
1. Ústřední protistrana navrhne systémy informačních technologií a zajistí, aby byly spolehlivé a bezpečné a byly schopny zpracovávat informace nezbytné k tomu, aby ústřední protistrana bezpečně a účinně prováděla svou činnost a operace.
Struktura informačních technologií musí být dobře zdokumentována. Systémy jsou navrženy tak, aby řešily operační potřeby ústřední protistrany a rizika, kterým čelí, včetně krizových tržních podmínek, a musí být nastavitelné, je-li to potřeba, pro zpracování dalších informací. Ústřední protistrana plánuje postupy a kapacitu i pro případ dostatečné nadbytečné kapacity, aby systém mohl zpracovat všechny zbývající obchody před koncem dne, pokud by došlo závažnému narušení. Ústřední protistrana stanoví postupy pro zavádění nových technologií včetně jasných plánů návratu k původním systémům.
2. V zájmu zajištění vysokého stupně bezpečnosti při zpracování informací a s cílem umožnit propojení se členy svého clearingového systému a klienty i se svými poskytovateli služeb musí systémy informačních technologií ústřední protistrany vycházet z mezinárodně uznávaných technických norem a osvědčených postupů v odvětví. Ústřední protistrana své systémy náročně testuje simulací krizových podmínek, před prvním užitím, poté, co byly učiněny výrazné změny, a poté, co došlo k závažnému narušení. Do návrhu a provádění těchto testů se odpovídajícím způsobem zapojí členové clearingového systému a klienti, interoperabilní ústřední protistrany a ostatní zainteresované strany.
3. Ústřední protistrana udržuje spolehlivý rámec pro ochranu informací, který náležitě řídí její riziko týkající se ochrany informací. Tento rámec obsahuje vhodné mechanismy, strategie a postupy k ochraně informací proti neoprávněnému zpřístupnění s cílem zajistit správnost a celistvost údajů a zaručit dostupnost služeb ústřední protistrany.
4. Rámec pro ochranu informací obsahuje přinejmenším tyto prvky:
a)
kontroly přístupu do systému;
b)
adekvátní záruky proti proniknutí a zneužití údajů;
c)
zvláštní zařízení k zachování pravosti a celistvosti údajů, včetně šifrovacích technik;
d)
spolehlivé sítě a postupy pro přesný a rychlý přenos údajů bez významného narušení;
e)
auditní stopy.
5. Systémy informačních technologií a rámec pro ochranu informací se revidují alespoň jednou ročně. Podléhají nezávislému auditu. Výsledky těchto auditů se sdělí radě a poskytnou příslušnému orgánu.
Článek 10
Zveřejnění
1. Ústřední protistrana veřejnosti bezplatně zpřístupní tyto informace:
a)
informace o svých řídících systémech, včetně:
i)
organizační struktury i klíčových cílů a strategií,
ii)
hlavních prvků politiky odměňování,
iii)
klíčových finančních informací, včetně jejího posledního auditu finančních výkazů;
b)
informace o svých předpisech, včetně:
i)
postupů pro řízení selhání, postupů a doplňujících dokumentů,
ii)
příslušných informací o zachování provozu,
iii)
informací o systémech řízení rizik, technikách a výkonu ústřední protistrany v souladu s kapitolou XII,
iv)
veškerých relevantních informací o své struktuře a fungování, jakož i o právech a povinnostech členů clearingového systému a klientů, které jsou nezbytné k tomu, aby jim umožnily jasně identifikovat rizika a náklady spojené s využitím služeb ústřední protistrany a plně jim porozumět,
v)
stávajících clearingových služeb ústřední protistrany, včetně podrobných informací o tom, co poskytuje v rámci každé služby,
vi)
systémů řízení rizik, technik a výsledků ústřední protistrany, včetně informací o finančních zdrojích, investiční politice, zdrojích údajů o cenách a modelech používaných pro výpočet marží,
vii)
právních předpisů a pravidel upravujících:
1)
přístup k ústřední protistraně;
2)
smlouvy, které ústřední protistrana uzavřela s členy clearingového systému a, je-li to možné, s klienty;
3)
smlouvy, které ústřední protistrana přijímá k provedení clearingu;
4)
veškeré dohody o interoperabilitě;
5)
využití zajištění a příspěvků do fondu pro riziko selhání, včetně likvidace pozic a zajištění a toho, do jaké míry je zajištění chráněno proti nárokům třetích osob;
c)
informace o způsobilém zajištění a použitelném snížení hodnoty;
d)
seznam všech stávajících členů clearingového systému, včetně kritérií pro přijetí za člena clearingového systému, pozastavení a ukončení členství.
Pokud se příslušný orgán s ústřední protistranou dohodne, že jakékoli informace podle písmene b) nebo c) tohoto odstavce mohou ohrozit obchodní tajemství nebo bezpečnost a spolehlivost ústřední protistrany, může se ústřední protistrana rozhodnout, že uvedené informace zveřejní v takové podobě, aby se tato rizika snížila nebo k nim nedošlo, nebo že tyto informace nezveřejní.
2. Ústřední protistrana veřejnosti bezplatně zpřístupní informace o veškerých zásadních změnách řídících systémů, cílů, strategií a klíčových postupů, jakož i svých platných pravidel a postupů.
3. Informace, které má ústřední protistrana zpřístupnit veřejnosti, zveřejní na svých internetových stránkách. Informace musí být dostupné alespoň v jazyce obvyklém v oblasti mezinárodních financí.
Článek 11
Interní audit
1. Ústřední protistrana zřídí a udržuje útvar interního auditu, který je samostatný a nezávislý na dalších útvarech a činnostech ústřední protistrany, a je pověřen plněním těchto úkolů:
a)
vytvořit, zavést a udržovat plán auditu zaměřený na posouzení a zhodnocení adekvátnosti a účinnosti systémů ústřední protistrany, jejích mechanismů interní kontroly a řídících systémů;
b)
vydávat doporučení na základě výsledků práce provedené podle písmene a);
c)
ověřit dodržování uvedených doporučení;
d)
podávat zprávy o záležitostech interního auditu radě.
2. Útvar interního auditu musí mít k výkonu svých funkcí nezbytné pravomoci, zdroje, odbornou způsobilost a přístup ke všem relevantním dokumentům. Je dostatečně nezávislý na vedení a podléhá přímo radě.
3. Interní audit vyhodnotí účinnost postupů řízení rizik a kontrolních mechanismů ústřední protistrany způsobem, který je úměrný rizikům ohrožujícím různé obchodní útvary a nezávislý na hodnocených obchodních oblastech. Útvar interního auditu musí mít nezbytný přístup k informacím s cílem přezkoumat všechny činnosti a operace, postupy a systémy ústřední protistrany, včetně externě zajišťovaných činností.
4. Hodnocení interního auditu musí vycházet z komplexního plánu auditu, který je alespoň jednou ročně revidován a vykázán příslušnému orgánu. Ústřední protistrana zajistí, aby na základě událostí, jež mohou nastat, mohly být provedeny během krátké doby zvláštní audity. Plánování a revizi auditů schvaluje rada.
5. Provádění clearingu, postupy pro řízení rizik, mechanismy interní kontroly a účetnictví ústřední protistrany podléhají nezávislému auditu. Nezávislé audity se provádí nejméně jednou ročně.
KAPITOLA IV
VEDENÍ ZÁZNAMŮ
(Článek 29 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 12
Obecné požadavky
1. Ústřední protistrana vede záznamy na trvalém nosiči, který umožňuje, aby údaje byly poskytnuty příslušným orgánům, Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a příslušným členům Evropského systému centrálních bank (ESCB) v takové formě a takovým způsobem, aby byly splněny tyto podmínky:
a)
je možné rekonstruovat každou klíčovou fázi zpracování, kterou ústřední protistrana provedla;
b)
je možné zaznamenat, zpětně vysledovat a získat původní obsah záznamu před provedením veškerých oprav nebo jiných změn;
c)
jsou zavedena opatření s cílem zabránit neoprávněným úpravám záznamů;
d)
jsou zavedena vhodná opatření zajišťující bezpečnost a důvěrnost zaznamenaných údajů;
e)
systém vedení záznamů obsahuje mechanismus pro odhalování a opravu chyb;
f)
v případě selhání systému je v systému vedení záznamů zajištěna včasná obnova záznamů.
2. Pokud záznamy nebo údaje nejsou starší šesti měsíců, poskytnou se orgánům uvedeným v odstavci 1 co nejdříve a nejpozději do konce následujícího obchodního dne po obdržení žádosti příslušného orgánu.
3. Pokud jsou záznamy nebo údaje starší šesti měsíců, poskytnou se orgánům uvedeným v odstavci 1 co nejdříve a nejpozději do pěti pracovních dnů po obdržení žádosti příslušného orgánu.
4. Pokud záznamy, které ústřední protistrana zpracovává, obsahují osobní údaje, splní ústřední protistrany své povinnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7).
5. Pokud ústřední protistrana uchovává záznamy mimo Unii, zajistí, aby příslušný orgán, orgán pro cenné papíry a trhy a příslušní členové ESCB měli přístup k záznamům ve stejném rozsahu a ve stejných lhůtách, jako kdyby byly uchovávány v Unii.
6. Každá ústřední protistrana jmenuje příslušné osoby, které mohou ve lhůtě stanovené v odstavcích 2 a 3 pro poskytování příslušných záznamů vysvětlit obsah svých záznamů příslušným orgánům.
7. Všechny záznamy, které má ústřední protistrana vést podle tohoto nařízení, jsou přístupné příslušnému orgánu k nahlédnutí. Ústřední protistrana poskytne příslušnému orgánu přímý přístup k záznamům požadovaným podle článků 13 a 14, je-li o to požádána.
Článek 13
Záznamy obchodů
1. Ústřední protistrana uchovává záznamy o všech obchodech ve všech smlouvách, u kterých provádí clearing, a zajistí, aby její záznamy obsahovaly všechny údaje nezbytné k provedení úplné a přesné rekonstrukce clearingového procesu u každé smlouvy a že každý záznam o každém obchodu je specificky identifikovatelný a lze ho vyhledat přinejmenším pomocí všech polí týkajících se ústřední protistrany, interoperabilní ústřední protistrany, člena clearingového systému, klienta, pokud ho ústřední protistrana zná, a finančního nástroje.
2. V souvislosti s každým obchodem, u kterého se provádí clearing, ústřední protistrana ihned poté, co získá relevantní údaje, vytvoří a aktualizuje záznam s těmito údaji:
a)
cena, kurz nebo rozpětí a množství;
b)
clearingová kapacita, která označuje, zda obchod z pohledu záznamů ústřední protistrany představoval nákup nebo prodej;
c)
identifikace nástroje;
d)
identifikace člena clearingového systému;
e)
identifikace místa, kde byla smlouva uzavřena;
f)
datum a čas zapojení ústřední protistrany;
g)
datum a čas ukončení smlouvy;
h)
podmínky a způsob vypořádání;
i)
datum a čas vypořádání nebo odkoupení obchodu a v použitelném rozsahu tyto údaje:
i)
den a čas, kdy byla smlouva původně uzavřena,
ii)
původní podmínky a strany smlouvy,
iii)
identifikace interoperabilní ústřední protistrany, která případně provádí clearing jedné fáze obchodu,
iv)
totožnost klienta, včetně veškerých nepřímých klientů, pokud je ústřední protistrana zná, a v případě převedení smlouvy identifikace strany, která smlouvu převedla.
Článek 14
Záznamy pozic
1. Ústřední protistrana uchovává záznamy pozic, které drží každý člen clearingového systému. Samostatné záznamy musí být uchovávány pro každý účet vedený v souladu s článkem 39 nařízení (EU) č. 648/2012 a ústřední protistrana zajistí, aby její záznamy obsahovaly všechny údaje nezbytné k provedení úplné a přesné rekonstrukce obchodů, které daly vzniknout pozici, a aby každý záznam byl identifikovatelný a bylo možno ho vyhledat přinejmenším podle všech polí týkajících se ústřední protistrany, interoperabilní ústřední protistrany, člena clearingového systému, klienta, pokud ho ústřední protistrana zná, a finančního nástroje.
2. Na konci každého obchodního dne ústřední protistrana zaznamená každou pozici včetně následujících údajů v rozsahu, v jakém s předmětnou pozicí souvisí:
a)
identifikace člena clearingového systému, klienta, pokud ho ústřední protistrana zná, a případně jakékoli interoperabilní ústřední protistrany, která takovou pozici drží;
b)
označení pozice;
c)
denního výpočtu hodnoty pozice se záznamy cen, ve kterých byly smlouvy oceněny, a veškerých jiných relevantních údajů.
3. Ústřední protistrana učiní a aktualizuje záznam o výši marží, příspěvků do fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů uvedených v článku 43 nařízení (EU) č. 648/2012 účtovaných ústřední protistranou a odpovídající částku skutečně složenou členem clearingového systému na konci dne a změny této částky, které mohou vzniknout během dne, s ohledem na účet každého jednotlivého člena clearingového systému a klienta, pokud ho ústřední protistrana zná.
Článek 15
Záznamy o obchodní činnosti
1. Ústřední protistrana vede adekvátní a řádné záznamy o činnostech týkajících se jejího obchodování a interní organizace.
2. Záznamy uvedené v odstavci 1 se provedou pokaždé, když dojde k významné změně v příslušných dokumentech, a obsahují přinejmenším:
a)
organizační schémata pro radu a příslušné výbory, clearingové oddělení, oddělení řízení rizik a veškeré ostatní relevantní oddělení nebo divize;
b)
údaje o totožnosti akcionářů nebo společníků, ať přímých či nepřímých, kteří jako fyzické nebo právnické osoby drží kvalifikovanou účast, a výši těchto účastí;
c)
podklady pro strategie, postupy a procesy požadované podle kapitoly III a článku 29;
d)
zápisy ze zasedání rady, a případně ze zasedání podvýborů rady a výborů vrcholného vedení;
e)
zápisy z jednání schůzí výboru pro rizika;
f)
zápisy z konzultačních skupin se členy clearingového systému a případně klienty;
g)
zprávy o interním a externím auditu, zprávy o řízení rizik, zprávy o dodržování předpisů a zprávy konzultačních společností, včetně reakcí vedení;
h)
plán zachování provozu a plán obnovy činnosti požadované podle článku 17;
i)
likviditní plán a denní zprávy o likviditě požadované podle článku 32;
j)
záznamy zachycující všechna aktiva a pasiva a kapitálové účty v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 648/2012;
k)
došlé stížnosti s údaji o jméně stěžovatele, adrese a čísle účtu; datum doručení stížnosti; jména všech osob uvedených ve stížnosti; popis povahy stížnosti a vyřízení stížnosti a datum vyřešení stížnosti;
l)
záznamy o jakémkoli přerušení služeb nebo dysfunkcích, včetně podrobné zprávy o čase, dopadech a nápravných opatřeních;
m)
záznamy výsledků provedených zpětných a zátěžových testů;
n)
písemná komunikace s příslušnými orgány, orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušným členy ESCB;
o)
právní stanoviska získaná v souladu s kapitolou III;
p)
případně dokumentace, pokud jde o dohody o interoperabilitě s jinými ústředními protistranami;
q)
informace podle čl. 10 odst. 1 písm. b) bodu vii) a odst. 1 písm. d);
r)
relevantní dokumenty popisující rozvoj nových produktů nebo služeb.
Článek 16
Záznamy údajů vykazovaných do registru obchodních údajů
Ústřední protistrana identifikuje a uchovává všechny informace a údaje, které se povinně vykazují podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012, spolu s uvedením data a času vykázání obchodu.
KAPITOLA V
ZACHOVÁNÍ PROVOZU
(Článek 34 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 17
Strategie a politika
1. Ústřední protistrana má politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti, které jsou schváleny radou. Politika pro zachování provozu a plán obnovy činnosti podléhají nezávislým přezkumům, které se oznamují radě.
2. Politika pro zachování provozu identifikuje všechny kritické obchodní funkce a související systémy a obsahuje strategii, politiku a cíle ústřední protistrany k zajištění zachování těchto funkcí a systémů.
3. Politika pro zachování provozu zohlední vnější vazby a vzájemné závislosti v rámci finanční infrastruktury, včetně obchodních systémů, v nichž ústřední protistrana provádí clearing, systémů vypořádání obchodů s cennými papíry a platebních systémů a úvěrových institucí, které ústřední protistrana využívá, nebo propojené ústřední protistrany. Rovněž zohlední kritické funkce nebo služby, které byly svěřeny externím poskytovatelům.
4. Politika pro zachování provozu a plán obnovy činnosti obsahují jasně definovaná a zdokumentovaná opatření, která se použijí pro zachování provozu za mimořádných okolností, v případě havárie nebo krize a která mají zajistit minimální objem služeb zajišťovaných kritickými funkcemi.
5. Plán obnovy činnosti identifikuje a obsahuje cíle, pokud jde o body obnovy a cíle obnovy v rámci časového harmonogramu pro kritické funkce, a určuje nejvhodnější strategii obnovy pro každou z těchto funkcí. Tato opatření jsou navržena tak, aby zajistila, že jsou za mimořádných okolností kritické funkce dokončeny včas a že je dohodnutý objem služeb splněn.
6. Politika pro zachování provozu ústřední protistrany stanoví maximálně přijatelnou dobu, po kterou mohou být kritické funkce a systémy nepoužitelné. Maximální doba obnovy činnosti kritických funkcí ústřední protistrany, která je obsažena v politice pro zachování provozu, nesmí přesáhnout 2 hodiny. Postupy ke konci dne a platby musí být za všech okolností ukončeny v požadovaném čase a dni.
7. Při určování doby obnovy pro každou funkci zohlední ústřední protistrana potenciální celkový vliv na efektivitu trhu.
Článek 18
Analýza dopadů obchodní činnosti
1. Ústřední protistrana provede analýzu dopadů obchodní činnosti, jejímž cílem je určit obchodní funkce, které jsou kritické pro zajištění služeb ústřední protistrany. Součástí analýzy musí být kritičnost těchto funkcí pro ostatní instituce a funkce ve finanční infrastruktuře.
2. Ústřední protistrana použije analýzu rizik, která je založena na scénářích, a má identifikovat, jak různé scénáře ovlivňují rizika s ohledem na její kritické obchodní funkce.
3. Při posuzování rizik zohlední ústřední protistrana závislost na externích poskytovatelích, včetně veřejných služeb. Ústřední protistrana přijme opatření k řízení těchto závislostí prostřednictvím vhodných smluvních i organizačních opatření.
4. Analýzy dopadů obchodní činnosti a analýza scénářů se aktualizují, revidují se nejméně jednou ročně a v případě mimořádné události nebo významných organizačních změn. Analýzy musí zohledňovat celkový relevantní vývoj, včetně vývoje trhu a technologií.
Článek 19
Obnova činnosti
1. Ústřední protistrana má zavedena opatření vycházející z krizových scénářů, aby zajistila kontinuitu svých kritických funkcí. Tato opatření se přinejmenším týkají dostupnosti adekvátního počtu pracovníků, maximální doby odstávky kritických funkcí a automatického přepnutí na zálohu a obnovy na jiném místě.
2. Ústřední protistrana udržuje sekundární místo zpracování tak, aby byla zajištěna kontinuita všech kritických funkcí ústřední protistrany, které jsou totožné jako na primárním místě. Ústřední místo musí mít zeměpisný rizikový profil odlišný od profilu primární lokality.
3. Ústřední protistrana udržuje nebo má okamžitý přístup k sekundárnímu obchodnímu místu, aby přinejmenším umožnila pracovníkům zajistit kontinuitu služeb, není-li primární obchodní místo k dispozici.
4. Ústřední protistrana by měla zvážit, zda jsou zapotřebí další místa zpracování, zejména pokud různorodost rizikových profilů primárního a sekundárního místa neposkytuje dostatečnou jistotu, že cíle zachování provozu ústřední protistrany budou splněny ve všech scénářích.
Článek 20
Testování a monitorování
1. Ústřední protistrana testuje a monitoruje svou politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti v pravidelných intervalech a po významných úpravách nebo změnách systémů nebo souvisejících funkcí, aby zajistila, že politika pro zachování provozu dosáhne stanovených cílů včetně cíle času obnovy maximálně do 2 hodin. Testování se plánuje a zdokumentuje.
2. Testování politiky pro zachování provozu a plánu obnovy činnosti musí splňovat tyto podmínky:
a)
zahrnuje scénáře krizí ve velkém rozsahu a přechody mezi primárními a sekundárními místy;
b)
zahrnuje zapojení členů clearingového systému, externích poskytovatelů služeb a příslušných institucí v rámci finanční infrastruktury, u nichž politika pro zachování provozu identifikovala vzájemnou závislost.
Článek 21
Udržování
1. Ústřední protistrana pravidelně reviduje a aktualizuje svou politiku pro zachování provozu, aby zahrnovala všechny kritické funkce a jim určené nejvhodnější strategie obnovy.
2. Ústřední protistrana pravidelně reviduje a aktualizuje plán obnovy činnosti, aby zahrnoval nejvhodnější strategii obnovy pro všechny kritické funkce.
3. Aktualizace politiky pro zachování provozu a plánu obnovy činnosti zohlední výsledky testování a doporučení nezávislých přezkumů a jiných revizí a příslušných orgánů. Ústřední protistrany revidují svou politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti po každé významném narušení, aby identifikovaly příčiny a jakákoli nutná zlepšení týkající se provozu, politiky pro zachování provozu a plánu obnovy činnosti ústřední protistrany.
Článek 22
Krizové řízení
1. Ústřední protistrana má funkci krizového řízení, která se zapojí v případě mimořádných okolností. Postup krizového řízení musí být jasný a písemně zdokumentován. Rada monitoruje funkci krizového řízení a pravidelně dostává a reviduje zprávy, které se jí týkají.
2. Funkce krizového řízení obsahuje dobře strukturované a jasné postupy pro řízení interní a externí krizové komunikace v případě krize.
3. Po odeznění krizové situace ústřední protistrana přezkoumá, jak krizi zvládla. Přezkum případně zahrne hodnocení členy clearingového systému a dalšími externími zainteresovanými stranami.
Článek 23
Komunikace
1. Ústřední protistrana má komunikační plán, kde je zdokumentován způsob, jakým budou vrcholné vedení, rada a příslušné externí zainteresované strany, včetně příslušných orgánů, členů clearingového systému, klientů, zúčtovatelů, systémů vypořádání obchodů s cennými papíry a platebních systémů a obchodních systémů, během krize adekvátně informováni.
2. Analýza scénářů, analýza rizik, revize a výsledky monitorování a testování se předkládají radě.
KAPITOLA VI
MARŽE
(Článek 41 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 24
Procentní podíl
1. Ústřední protistrana vypočte počáteční marže na pokrytí expozic vyplývajících z pohybů na trhu pro jednotlivé finanční nástroje, které jsou zajištěné na základě produktů, za období určené v článku 25 a za předpokladu likvidace v časovém horizontu definovaném v článku 26. Pro výpočet počátečních marží dodržuje ústřední protistrana minimálně tyto intervaly spolehlivosti:
a)
99,5 % pro OTC deriváty;
b)
99 % pro finanční nástroje jiné než OTC deriváty.
2. Pro stanovení odpovídajícího intervalu spolehlivosti u každé kategorie finančních nástrojů, jejichž clearing provádí, zohlední ústřední protistrana minimálně tyto faktory:
a)
komplexnost a úroveň cenové nejistoty kategorie finančních nástrojů, které mohou omezit validaci výpočtu počáteční a variační marže;
b)
charakteristiky rizika kategorie finančních nástrojů, které mohou mimo jiné zahrnovat volatilitu, dobu trvání, likviditu, nelineární cenové charakteristiky, riziko pádu do defaultu a riziko pozitivní korelace;
c)
míru, do jaké jiné kontroly rizik nedostatečně omezují úvěrové expozice;
d)
inherentní pákový efekt kategorie finančních nástrojů, včetně toho, zda kategorie finančního nástroje je výrazně volatilní, je vysoce koncentrovaná mezi několika málo účastníky trhu nebo může být obtížné ji uzavřít.
3. Ústřední protistrana uvědomí svůj příslušný orgán a své členy clearingového systému o kritériích, která byla zohledněna pro stanovení procentního podílu použitého pro výpočet marží u každé kategorie finančních nástrojů.
4. Pokud ústřední protistrana provádí clearing OTC derivátů, které mají stejné charakteristiky rizika jako deriváty vypořádávané na regulovaných trzích nebo na rovnocenném trhu třetí země, může ústřední protistrana na základě posouzení rizikových faktorů uvedených v odstavci 2 použít pro uvedené smlouvy jiný interval spolehlivosti, který činí minimálně 99 %, jestliže rizika OTC derivátových smluv, u kterých provádí clearing, jsou použitím takového intervalu spolehlivosti odpovídajícím způsobem zmírněna a jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
Článek 25
Časový horizont pro výpočet historické volatility
1. Ústřední protistrana zajistí, aby podle metodiky svého modelu a svého postupu validace vytvořenými v souladu s kapitolou XII pokrývaly počáteční marže minimálně interval spolehlivosti definovaný v článku 24 a pro likvidační období definované v článku 26 byly expozice vyplývající z historické volatility vypočítány na základě údajů, které se týkají alespoň posledních 12 měsíců.
Ústřední protistrana zajistí, aby údaje použité k výpočtu historické volatility zachycovaly celou řadu tržních podmínek, včetně krizových období.
2. Ústřední protistrana může pro výpočet historické volatility použít jakýkoli jiný časový horizont za předpokladu, že použití takového časového horizontu vede k tomu, že maržové požadavky jsou nejméně stejně vysoké jako ty získané v rámci časového období definovaného v odstavci 1.
3. Parametry marží pro finanční nástroje bez období historického sledování vycházejí z konzervativních předpokladů. Ústřední protistrana bezodkladně přizpůsobí výpočet požadovaných marží analýze cenové historie nových finančních nástrojů.
Článek 26
Časové horizonty pro likvidační období
1. Ústřední protistrana stanoví časové horizonty pro likvidační období s přihlédnutím k charakteristikám finančního nástroje, jehož clearing provádí, trhu, kde je obchodován, a období výpočtu a výběru marží. Tato likvidační období činí alespoň:
a)
pět pracovních dnů pro OTC deriváty;
b)
dva pracovní dny pro finanční nástroje jiné než OTC deriváty.
2. Ve všech případech ústřední protistrana za účelem stanovení odpovídajícího likvidačního období vyhodnotí a započte přinejmenším tyto skutečnosti:
a)
co nejdelší možnou dobu, která může uplynout od posledního výběru marží do prohlášení selhání ústřední protistranou nebo aktivace procesu řízení selhání ústřední protistranou;
b)
odhadovanou dobu potřebnou k přípravě a provedení strategie pro řízení selhání člena clearingového systému podle zvláštností každé kategorie finančních nástrojů, včetně úrovně likvidity a velikosti a koncentrace pozic, a trhů, které ústřední protistrana použije na uzavření nebo úplné zajištění pozice člena clearingového systému;
c)
dobu potřebnou na pokrytí rizika protistrany, jemuž je ústřední protistrana vystavena, je-li to na místě.
3. Při hodnocení období stanovených v odstavci 2 zohlední ústřední protistrana přinejmenším faktory uvedené v čl. 24 odst. 2 a časové období pro výpočet historické volatility, jak je stanoveno v článku 25.
4. Pokud ústřední protistrana provádí clearing OTC derivátů, které mají stejné rizikové charakteristiky jako deriváty uzavírané na regulovaných trzích nebo na rovnocenném trhu třetí země, může použít časový horizont pro likvidační období odlišné od definice uvedené v odstavci 1, za předpokladu, že může svému příslušnému orgánu prokázat, že:
a)
takový časový horizont by byl s ohledem na zvláštnosti příslušných OTC derivátů vhodnější než je ten uvedený v odstavci 1;
b)
takový časový horizont činí alespoň dva pracovní dny.
Článek 27
Marže vztahující se k portfoliu
1. Ústřední protistrana může povolit kompenzaci nebo snížení požadované marže u finančních nástrojů, jejichž clearing provádí, jestliže je cenové riziko jednoho finančního nástroje nebo souboru finančních nástrojů výrazně a spolehlivě korelováno s cenovým rizikem dalších finančních nástrojů nebo vychází z rovnocenného statistického parametru závislosti.
2. Ústřední protistrana zdokumentuje svůj přístup k maržím vztahujícím se k portfoliu a přinejmenším stanoví, že korelace nebo rovnocenný statistický parametr závislosti mezi dvěma nebo více finančními nástroji, jejichž clearing provádí, je prokazatelně spolehlivý ve zpětném období vypočteném podle článku 25 a prokazuje odolnost v zátěžových historických nebo hypotetických scénářích. Ústřední protistrana prokáže, že pro vztah k ceně existuje ekonomické opodstatnění.
3. Všechny finanční nástroje, na které se uplatňují marže vztahující se k portfoliu, jsou kryty ze stejného fondu pro riziko selhání. Avšak pokud ústřední protistrana může předem příslušnému orgánu a svým členům clearingového systému prokázat, jak by potenciální ztráty rozdělila mezi různé fondy pro riziko selhání, a uvede nezbytná ustanovení ve svých předpisech, mohou být marže vztahující se k portfoliu použity na finanční nástroje, které jsou kryty odlišnými fondy pro riziko selhání.
4. Pokud marže vztahující se k portfoliu kryjí různé nástroje, objem snížení marží nesmí být větší než 80 % rozdílu mezi součtem marží pro každý produkt vypočteným individuálně a marží vypočtenou na základě kombinovaného odhadu expozice pro smíšené portfolio. Pokud ústřední protistrana není vystavena žádnému potenciálnímu riziku ze snížení marží, může použít snížení až o 100 % uvedeného rozdílu.
5. Snížení marží, které se týká marží vztahujících se k portfoliu, musí podléhat řádnému programu zátěžového testování v souladu s kapitolou XII.
Článek 28
Procykličnost
1. Ústřední protistrana zajistí, aby její strategie pro výběr a revizi intervalu spolehlivosti, likvidačního období a zpětného období přinášela prospektivní, stabilní a obezřetné maržové požadavky, které omezí procykličnost do té míry, že spolehlivost a finanční zajištění ústřední protistrany nebudou nepříznivě ovlivněny. To znamená pokud možno zabránit rušivým nebo velkým skokovým změnám maržových požadavků a zavést transparentní a předvídatelné postupy pro úpravy maržových požadavků v reakci na měnící se tržní podmínky. Přitom ústřední protistrana zvolí alespoň jednu z těchto možností:
a)
použije maržový polštář, který se rovná nejméně 25 % vypočtených marží, a umožní jeho vyčerpání v obdobích, kdy vypočtené maržové požadavky výrazně rostou;
b)
přiřadí váhu nejméně 25 % zátěžovému pozorování ve zpětném období vypočteném v souladu s článkem 26;
c)
zajistí, aby její maržové požadavky nebyly nižší než ty, které by byly vypočítány pomocí volatility odhadované z desetiletého historického zpětného období.
2. Pokud ústřední protistrana reviduje parametry modelu marží, aby lépe odrážel stávající tržní podmínky, vezme v úvahu veškeré potenciální procyklické účinky takového přepracování.
KAPITOLA VII
FOND PRO RIZIKO SELHÁNÍ
(Článek 42 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 29
Rámec a řízení
1. Pro stanovení minimální velikosti fondu pro riziko selhání a výše jiných finančních zdrojů nezbytných pro splnění požadavků článků 42 a 43 nařízení (EU) č. 648/2012 a s ohledem na propojenost v rámci skupiny uplatní ústřední protistrana rámec interní politiky, ve kterém definuje druhy mimořádných, ale možných tržních podmínek, za nichž by byla vystavena nejvyššímu riziku.
2. Tento rámec obsahuje prohlášení popisující, jak ústřední protistrana definuje mimořádné, ale možné tržní podmínky. Musí být plně zdokumentován a uchován v souladu s článkem 12.
3. Rámec musí být projednán ve výboru pro rizika a schválen radou. Spolehlivost rámce a jeho schopnost odrážet pohyby na trhu jsou předmětem přezkumu nejméně jednou ročně. Přezkum musí být projednán ve výboru pro rizika a předložen radě.
Článek 30
Identifikace mimořádných, ale možných tržních podmínek
1. Rámec popsaný v článku 29 odráží rizikový profil ústřední protistrany, přičemž případně zohlední přeshraniční a křížové měnové expozice. Musí identifikovat všechna tržní rizika, jimž by ústřední protistrana byla vystavena v případě selhání jednoho nebo více členů clearingového systému, včetně nepříznivých pohybů tržních cen nástrojů, u nichž se provádí clearing, nižší tržní likvidity těchto nástrojů a poklesu likvidační hodnoty zajištění. Tento rámec musí rovněž odrážet další rizika, která pro ústřední protistranu vyplývají ze současného selhání subjektů ve skupině člena clearingového systému, jenž selhal.
2. Rámec musí individuálně identifikovat všechny trhy, ze kterých pro ústřední protistranu plyne riziko v souvislosti se scénářem selhání člena clearingového systému. U každého identifikovaného trhu specifikuje ústřední protistrana mimořádné, ale možné podmínky, které vycházejí přinejmenším z:
a)
řady historických scénářů, včetně období extrémních pohybů na trhu zaznamenaných během posledních 30 let, nebo za dobu, kdy byly k dispozici spolehlivé údaje, podle kterých by ústřední protistrana byla vystavena nejvyššímu finančnímu riziku. Pokud ústřední protistrana rozhodne, že není pravděpodobné, že opět dojde k historickému výskytu velkých cenových pohybů, odůvodní jeho vypuštění z rámce příslušnému orgánu;
b)
řady možných budoucích scénářů založených na soustavných předpokladech týkajících se tržní volatility a cenové korelace na trzích a u finančních nástrojů, vycházejících z kvantitativního i kvalitativního posouzení potenciálních tržních podmínek.
3. Tento rámec rovněž zohlední, kvantitativně i kvalitativně, v jakém rozsahu by se mohly extrémní cenové pohyby projevit na více identifikovaných trzích současně. Rámec respektuje, že se historické cenové korelace mohou v mimořádných, ale možných tržních podmínkách rozpadnout.
Článek 31
Revize mimořádných, ale možných scénářů
Postupy podle článku 30 ústřední protistrana pravidelně reviduje s přihlédnutím k veškerému podstatnému vývoji na trhu a rozsahu a koncentraci expozic členů clearingového systému. Soubor historických a hypotetických scénářů, které ústřední protistrana používá k identifikaci mimořádných, ale možných tržních podmínek, ústřední protistrana reviduje, a to v konzultaci s výborem pro rizika, nejméně jednou ročně a častěji, pokud změny na trhu nebo podstatné změny souboru smluv, u kterých ústřední protistrana provádí clearing, ovlivňují předpoklady, jež jsou základem scénářů, a tak vyžadují úpravu scénářů. Podstatné změny rámce se oznamují radě.
KAPITOLA VIII
KONTROLY RIZIKA LIKVIDITY
(Článek 44 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 32
Hodnocení rizika likvidity
1. Ústřední protistrana vytvoří spolehlivý rámec pro řízení rizika likvidity, který obsahuje účinné operační a analytické nástroje, které průběžně a včas identifikují, měří a sledují její vypořádání a finanční toky, včetně jejího využívání vnitrodenní likvidity. Ústřední protistrany pravidelně hodnotí strukturu a fungování svého rámce pro řízení likvidity, včetně zvážení výsledků zátěžových testů.
2. Rámec pro řízení rizika likvidity ústřední protistrany musí být dostatečně spolehlivý, aby zajistil, že ústřední protistrana je schopna dostát platebním závazkům a povinnostem vypořádání ve všech relevantních měnách v okamžiku jejich splatnosti, případně i během dne. Rámec pro řízení rizika likvidity ústřední protistrany rovněž zahrnuje hodnocení možných budoucích potřeb týkajících se likvidity v širokém spektru možných krizových scénářů. Krizový scénář zahrnuje selhání členů clearingového systému podle článku 44 nařízení (EU) č. 648/2012 od data selhání až do konce likvidačního období a riziko likvidity plynoucí z investiční politiky ústřední protistrany a postupů za mimořádných, ale možných tržních podmínek.
3. Rámec pro řízení rizika likvidity obsahuje plán likvidity, který je zaznamenán a uchováván v souladu s článkem 12. Minimální obsah plánu likvidity zahrnuje postupy ústřední protistrany pro:
a)
řízení a monitorování, nejméně jednou denně, potřeb likvidity v celé řadě tržních scénářů;
b)
uchování dostatečně likvidních finančních prostředků k pokrytí potřeb likvidity a rozlišení mezi použitím různých druhů zdrojů likvidity;
c)
denní hodnocení a oceňování likvidních aktiv, které jsou ústřední protistraně k dispozici, a jejích potřeb týkajících se likvidity;
d)
určení zdrojů rizika likvidity;
e)
hodnocení časových lhůt, během nichž by likvidní finanční zdroje měly být ústřední protistraně k dispozici;
f)
posouzení možných potřeb týkajících se likvidity vyplývajících ze schopnosti členů clearingového systému vyměnit hotovostní zajištění za nehotovostní;
g)
postupy v případě deficitů likvidity;
h)
doplnění všech likvidních finančních zdrojů, které může využít v případě krize.
Rada ústřední protistrany plán schválí po konzultaci s výborem pro rizika.
4. Ústřední protistrana vyhodnotí riziko likvidity, kterému čelí, včetně případů, kdy ústřední protistrana nebo její členové clearingového systému nemohou dostát svým platebním závazkům v době splatnosti v rámci procesu clearingu nebo vypořádání, s ohledem rovněž na investiční aktivity ústřední protistrany. Rámec pro řízení rizik musí zohledňovat potřeby likvidity vyplývající ze vztahů ústřední protistrany s jakýmkoli subjektem, vůči kterému má ústřední protistrana likviditní expozici, včetně:
a)
zúčtovacích bank;
b)
platebních systémů;
c)
systémů vypořádání obchodů s cennými papíry;
d)
nostro zprostředkovatelů;
e)
bank provádějících úschovu;
f)
poskytovatelů likvidity;
g)
interoperabilních ústředních protistran;
h)
poskytovatelů služeb.
5. Ústřední protistrana ve svém rámci pro řízení rizika likvidity zohlední veškeré vzájemné závislosti mezi subjekty uvedenými v odstavci 4 a vícečetné vztahy, které subjekt uvedený v odstavci 4 může s ústřední protistranou mít.
6. Ústřední protistrana vypracovává denní zprávu o potřebách a zdrojích podle odst. 3 písm. a), b) a c) a čtvrtletní zprávu o svém plánu likvidity podle odst. 3 písm. d) až h). Zprávy musí být zdokumentovány a uchovány v souladu s ustanoveními kapitoly IV.
Článek 33
Přístup k likviditě
1. Ústřední protistrana uchovává v každé příslušné měně likvidní zdroje, které jsou úměrné požadavkům na likviditu definovaným podle článku 44 nařízení (EU) č. 648/2012 a článku 32 tohoto nařízení. Tyto likvidní zdroje se omezují na:
a)
hotovost uloženou u emisní centrální banky;
b)
hotovost uloženou u povolené úvěrové instituce v souladu s článkem 47;
c)
přislíbené úvěrové linky nebo obdobná ujednání se členy clearingového systému, kteří neselhali;
d)
přislíbené repo;
e)
vysoce obchodovatelné finanční nástroje, které splňují požadavky článku 45 a 46 a u nichž může ústřední protistrana prokázat, že jsou ihned k dispozici a směnitelné na hotovost tentýž den za pomoci předem sjednaných a vysoce spolehlivých ujednání o financování, a to i za krizových tržních podmínek.
2. Ústřední protistrana přihlédne k měnám, ve kterých jsou denominovány její závazky, a zohlední potenciální dopady krizových podmínek na její schopnost přístupu na devizové trhy tak, aby byl v souladu s cykly vypořádání obchodů s cennými papíry v cizí měně a systémů vypořádání obchodů s cennými papíry.
3. Přislíbené úvěrové linky oproti zajištění poskytnutému členy clearingového systému se nesmí jako likvidní zdroje započítat dvakrát. Ústřední protistrana přijme opatření pro monitorování a řízení koncentrace expozic vůči riziku likvidity vzhledem k jednotlivým poskytovatelům likvidity.
4. Ústřední protistrana důkladně prověřuje, zda její poskytovatelé likvidity mají dostatečnou kapacitu ke splnění ujednání o likviditě.
5. Ústřední protistrana pravidelně testuje své postupy, aby měla přístup k předem sjednaným ujednáním o financování. To může zahrnovat čerpání testovacích částek komerčních úvěrových linek, aby se ověřila rychlost přístupu ke zdrojům a spolehlivost postupů.
6. Ústřední protistrana má ve svém plánu likvidity podrobné postupy pro využití svých likvidních finanční zdrojů k tomu, aby během deficitu hotovosti dostála svým platebním závazkům. Likviditní postupy musí jasně uvádět, kdy by měly být určité zdroje použity. Postupy musí také popisovat způsob přístupu k hotovostním vkladům nebo k investicím hotovostních vkladů do příštího dne, jak uskutečňovat tržní obchody během téhož dne nebo jak využít předem sjednané linky likvidity. Tyto postupy musí být pravidelně testovány. Ústřední protistrana rovněž vytvoří odpovídající plán pro obnovu ujednání o financování před jejich vypršením.
Článek 34
Riziko koncentrace
1. Ústřední protistrana pozorně monitoruje a kontroluje koncentraci svých expozic vůči riziku likvidity, včetně svých expozic vůči subjektům uvedeným v čl. 32 odst. 4 a subjektům téže skupiny.
2. Rámec pro řízení rizika likvidity ústřední protistrany zahrnuje použití limitů expozic a koncentrace.
3. Ústřední protistrana stanoví procesy a postupy pro případ porušení limitů koncentrace.
KAPITOLA IX
POSTUPNÁ OCHRANA PROTI SELHÁNÍ
(Článek 45 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 35
Výpočet výše vlastních zdrojů ústřední protistrany, které mají být použity pro postupnou ochranu proti selhání
1. Ústřední protistrana udržuje, a ve své rozvaze samostatně uvádí, výši vlastních zdrojů vyhrazených pro účely stanovené v čl. 45 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Ústřední protistrana vypočítá minimální výši uvedenou v odstavci 1 vynásobením minimálního kapitálu, včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů, jenž drží podle článku 16 nařízení (EU) č. 648/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 152/2013 (8), 25 %.
Ústřední protistrana tuto minimální výši reviduje jednou ročně.
3. Pokud ústřední protistrana zřídila více než jeden fond pro riziko selhání pro různé kategorie finančních nástrojů, jejichž clearing provádí, celkové vyhrazené vlastní zdroje vypočítané podle odstavce 1 musí být alokovány pro každý fond pro riziko selhání v poměru k velikosti každého fondu pro riziko selhání, musí být samostatně uvedeny v její rozvaze a použity pro selhání, k nimž dochází v různých tržních segmentech, ke kterým se fondy pro riziko selhání vztahují.
4. Ke splnění požadavku podle odstavce 1 se nesmí použít žádné jiné zdroje než kapitál, včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů, jak je uvedeno v článku 16 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 36
Udržování výše vlastních zdrojů ústřední protistrany, které mají být použity pro postupnou ochranu proti selhání
1. Ústřední protistrana bezodkladně informuje příslušný orgán, jestliže se výše držených vyhrazených vlastních zdrojů sníží pod částku požadovanou v článku 35, spolu s důvody pro porušení a podrobným písemným popisem opatření s cílem tuto částku obnovit a časovým harmonogramem pro tato opatření.
2. Pokud dojde k následnému selhání jednoho nebo více členů clearingového systému dříve, než ústřední protistrana obnoví vyhrazené vlastní zdroje, použije se pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 648/2012 pouze zbytková výše alokovaných vyhrazených vlastních zdrojů.
3. Ústřední protistrana obnoví vyhrazené vlastní zdroje nejpozději do jednoho měsíce od oznámení podle odstavce 1.
KAPITOLA X
ZAJIŠTĚNÍ
(Článek 46 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 37
Obecné požadavky
Ústřední protistrana stanoví a provádí transparentní a předvídatelné strategie a postupy pro hodnocení a průběžné monitorování likvidity aktiv přijatých jako zajištění a případně přijme nápravná opatření.
Ústřední protistrana reviduje svou strategii a postupy pro způsobilá aktiva nejméně jednou ročně. Stejná revize se rovněž provede, kdykoli dojde k zásadní změně, která má vliv na expozici ústřední protistrany vůči riziku.
Článek 38
Hotovostní zajištění
Pro účely čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012 se za vysoce likvidní zajištění ve formě hotovosti považuje:
a)
měna, u které může ústřední protistrana příslušným orgánům prokázat, že je schopna adekvátně řídit rizika;
b)
měna, ve které ústřední protistrana provádí clearing obchodů, v rámci zajištění požadovaného k pokrytí expozic ústřední protistrany v této měně.
Článek 39
Finanční nástroje
Pro účely čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012 se finanční nástroje, bankovní záruky a zlato, které splňují podmínky stanovené v příloze I, považují za vysoce likvidní zajištění.
Článek 40
Oceňování zajištění
1. Pro účely oceňování vysoce likvidního zajištění, jak je definováno v článku 37, ústřední protistrana stanoví a provádí strategie a postupy ke sledování úvěrové kvality, tržní likvidity a cenové volatility každého aktiva přijatého jako zajištění v téměř reálném čase. Ústřední protistrana pravidelně nejméně jednou ročně monitoruje adekvátnost svých strategií a postupů oceňování. Stejná revize se rovněž provede, kdykoli dojde k podstatné změně, která má vliv na expozici ústřední protistrany vůči riziku.
2. Ústřední protistrana své zajištění ocení podle tržní hodnoty v téměř reálném čase, a pokud to není možné, musí být ústřední protistrana schopna příslušným orgánům prokázat, že je schopna řídit rizika.
Článek 41
Snížení hodnoty
1. Ústřední protistrana stanoví a provádí strategie a postupy, aby určila obezřetné snížení hodnoty, které se použije na hodnotu zajištění.
2. Snížení hodnoty zohlední, že za krizových tržních podmínek může být nutné zajištění likvidovat, a bere v úvahu dobu potřebnou k jeho likvidaci. Ústřední protistrana příslušnému orgánu prokáže, že se snížení hodnoty vypočítává konzervativně, aby se co nejvíce zamezilo procyklickým účinkům. Pro každé aktivum zajištění se snížení hodnoty stanoví s ohledem na relevantní kritéria, včetně:
a)
druhu aktiva a míry úvěrového rizika spojeného s finančním nástrojem na základě interního hodnocení ústřední protistranou. Při provádění tohoto hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska, a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi;
b)
splatnosti aktiva,
c)
historické a hypotetické budoucí cenové volatility aktiva za krizových tržních podmínek;
d)
likvidity trhu s podkladovým nástrojem, včetně rozpětí mezi nabídkou a poptávkou;
e)
měnového rizika, pokud existuje;
f)
rizika pozitivní korelace.
3. Ústřední protistrana pravidelně monitoruje adekvátnost snížení hodnoty. Ústřední protistrana reviduje strategie a postupy snížení hodnoty nejméně jednou ročně a po každé zásadní změně, která má vliv na expozici ústřední protistrany vůči riziku, ale měla by pokud možno zabránit rušivým nebo velkým skokovým změnám snížení hodnoty, které by mohly vést k procykličnosti. Strategie a postupy snížení hodnoty se validují nezávisle nejméně jednou ročně.
Článek 42
Limity koncentrace
1. Ústřední protistrana stanoví a provádí strategie a postupy s cílem zajistit, aby zajištění zůstalo v dostatečné míře diverzifikováno, aby jeho likvidace byla možná ve vymezeném období držení bez výrazného tržního dopadu. Strategie a postupy stanoví opatření ke zmírňování rizika, která mají být uplatněna, jestliže jsou překročeny limity koncentrace stanovené v odstavci 2.
2. Ústřední protistrana stanoví limity koncentrace pro:
a)
jednotlivé emitenty;
b)
typ emitenta;
c)
druh aktiva;
d)
každého člena clearingového systému;
e)
všechny členy clearingového systému.
3. Limity koncentrace se stanoví konzervativně s přihlédnutím ke všem relevantním kritériím, včetně:
a)
finančních nástrojů vydaných emitenty stejného typu z hlediska hospodářských odvětví, činnosti, zeměpisné oblasti;
b)
výše úvěrového rizika finančního nástroje nebo emitenta na základě interního hodnocení ústřední protistranou. Při provádění tohoto hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska, a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi;
c)
likvidity a cenové volatility finančních nástrojů.
4. Ústřední protistrana zajistí, aby jediná úvěrová instituce nebo rovnocenná finanční instituce z třetí země nebo subjekt, který je součástí téže skupiny jako úvěrová instituce, nebo finanční instituce z třetí země ručila maximálně za 10 % jejího zajištění. Pokud je zajištění, které ústřední protistrana obdržela v podobě záruk komerčních bank, vyšší než 50 % celkového zajištění, může být tento limit stanoven až na 25 %.
5. Při výpočtu limitů stanovených v odstavci 2 zahrnuje ústřední protistrana celkovou expozici ústřední protistrany vůči emitentu, včetně výše kumulovaných úvěrových linek, depozitních certifikátů, termínovaných vkladů, spořících účtů, depozitních účtů, běžných účtů, nástrojů peněžního trhu a reverzního repa, které ústřední protistrana využívá. Tyto limity se nevztahují na zajištění v držení ústřední protistrany, které přesahuje minimální požadavky na marže, fond pro riziko selhání nebo jiné finanční zdroje.
6. Při určování limitu koncentrace pro expozici ústřední protistrany vůči jednotlivým emitentům agreguje ústřední protistrana svou expozici vůči všem finančním nástrojům vydaným emitentem nebo subjektem skupiny, výslovně zaručeným emitentem nebo subjektem skupiny a vůči finančním nástrojům vydaným podniky, jejichž výhradním účelem je vlastnit výrobní prostředky, které jsou zásadní pro podnikání emitenta, a považuje ji za jediné riziko.
7. Ústřední protistrana pravidelně sleduje adekvátnost svých strategií a postupů týkajících se limitu koncentrace. Ústřední protistrana reviduje své strategie a postupy týkající se limitu koncentrace alespoň jednou ročně a po každé zásadní změně, která má vliv na expozici ústřední protistrany.
8. Ústřední protistrana informuje o použitelných limitech koncentrace a veškerých změnách těchto limitů příslušný orgán a členy clearingového systému.
9. Pokud ústřední protistrana podstatně poruší limit koncentrace stanovený ve svých strategiích a postupech, bezodkladně informuje příslušný orgán. Ústřední protistrana zjedná nápravu porušení co nejdříve.
KAPITOLA XI
INVESTIČNÍ POLITIKA
(Článek 47 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 43
Vysoce likvidní finanční nástroje
1. Pro účely čl. 47 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012 lze dluhové nástroje považovat za vysoce likvidní, s minimálním úvěrovým a tržním rizikem, pokud se jedná o dluhové nástroje, které splňují každou z podmínek stanovených v příloze II.
Článek 44
Vysoce bezpečná ujednání pro uložení finančních nástrojů
1. Pokud nemůže ústřední protistrana uložit finanční nástroje uvedené v článku 45 nebo ty, které jí byly složeny jako marže, příspěvky do fondu pro riziko selhání nebo příspěvky na jiné finanční zdroje, a to převedením vlastnického práva i práva ze zajištění, u provozovatele systému vypořádání cenných papírů, který zajistí plnou ochranu uvedených nástrojů, potom se takové finanční nástroje uloží u některé z těchto institucí:
a)
u centrální banky, která zajistí plnou ochranu uvedených nástrojů a umožní ústřední protistraně neprodlený přístup k finančním nástrojům, pokud je to třeba;
b)
u povolené úvěrové instituce podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (9), která zajistí úplné oddělení a ochranu uvedených nástrojů a umožní ústřední protistraně neprodlený přístup k finančním nástrojům, pokud je to třeba, a o které může ústřední protistrana prokázat, že má na základě interního posouzení ústřední protistranou nízké úvěrové riziko. Při provádění takového hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi;
c)
u finanční instituce z třetí země, na kterou se vztahují a která splňuje ustanovení o obezřetnostním dohledu považované příslušnými orgány za alespoň tak přísné, jako jsou ta uvedená ve směrnici 2006/48/ES, a která má spolehlivé účetní postupy, bezpečnostní postupy a interní kontroly a jež zajistí úplné oddělení a ochranu uvedených nástrojů, umožní ústřední protistraně neprodlený přístup k finančním nástrojům, pokud je to bude třeba, a o které může ústřední protistrana prokázat, že má na základě interního posouzení ústřední protistranou nízké úvěrové riziko. Při provádění takového hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi.
2. Pokud jsou finanční nástroje uloženy podle odst. 1 písm. b) nebo c), musí být drženy v rámci ujednání, která předcházejí veškerým ztrátám ústřední protistrany z důvodu selhání nebo platební neschopnosti povolené finanční instituce.
3. Vysoce bezpečná ujednání pro uložení finančních nástrojů složených jako marže, příspěvků do fondu pro riziko selhání nebo příspěvků na jiné finanční zdroje povolí ústřední protistraně tyto finanční nástroje opětovně využít, pouze pokud jsou splněny podmínky v čl. 39 odst. 8 nařízení (EU) č. 648/2012 a pokud je cílem opětovného použití provedení plateb, řízení selhání člena clearingového systému nebo provedení interoperabilní dohody.
Článek 45
Vysoce bezpečná ujednání pro udržování hotovosti
1. Pro účely čl. 47 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012 v případě, že je hotovost uložena jinde než u centrální banky, musí takový vklad splňovat každou z těchto podmínek:
a)
vklad je veden v jedné z těchto měn:
i)
měna, o jejíchž rizicích je ústřední protistrana schopna se značnou důvěrou doložit, že je schopna je řídit,
ii)
měna, ve které ústřední protistrana provádí clearing obchodů v rámci zajištění přijatého v této měně;
b)
vklad se uloží u jednoho z těchto subjektů:
i)
povolené úvěrové instituce podle směrnice 2006/48/ES, o které může ústřední protistrana na základě svého interního posouzení doložit, že má nízké úvěrové riziko. Při provádění tohoto hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska, a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi,
ii)
finanční instituce z třetí země, na kterou se vztahují a která splňuje ustanovení o obezřetnostním dohledu považované příslušnými orgány za alespoň tak přísné, jako jsou ta uvedená ve směrnici 2006/48/ES, a která má spolehlivé účetní postupy, bezpečnostní postupy a interní kontroly a o které může ústřední protistrana na základě svého interního posouzení doložit, že má nízké úvěrové riziko. Při provádění tohoto hodnocení použije ústřední protistrana definovanou a objektivní metodiku, jež plně nespoléhá na externí stanoviska, a která zohledňuje riziko vyplývající z usazení emitenta v konkrétní zemi.
2. Pokud je hotovost držena do příštího dne v souladu s odstavcem 1, potom ne méně než 95 % takové hotovosti, vypočtených za průměrné období jednoho kalendářního měsíce, se uloží prostřednictvím ujednání, která zabezpečí zajištění hotovosti vysoce likvidními finančními nástroji, které splňují požadavky článku 45, s výjimkou požadavku odst. 1 písm. c) uvedeného článku.
Článek 45
Limity koncentrace
1. Ústřední protistrana vytvoří a provádí strategie a postupy, jež zajistí, že finanční nástroje, do kterých jsou její finanční zdroje investovány, zůstanou dostatečně diverzifikované.
2. Ústřední protistrana stanoví limity koncentrace a monitoruje koncentraci svých finančních zdrojů, pokud jde o:
a)
jednotlivé finanční nástroje;
b)
druhy finančních nástrojů;
c)
jednotlivé emitenty;
d)
typy emitentů;
e)
protistrany, se kterými jsou uzavřena ujednání podle čl. 44 odst. 1 písm. b) a c) nebo čl. 45 odst. 2.
3. Při zvažování typů emitentů zohlední ústřední protistrana tyto skutečnosti:
a)
geografické rozložení;
b)
vzájemné závislosti a vícečetné vztahy, které subjekt může s ústřední protistranou mít;
c)
výši úvěrového rizika;
d)
expozice, které ústřední protistraně vůči emitentu vznikají v souvislosti s produkty, jejichž clearing ústřední protistrana provádí.
4. Strategie a postupy stanoví opatření ke zmírňování rizika, která mají být uplatněna, jestliže jsou limity koncentrace překročeny.
5. Při určování limitu koncentrace pro expozici ústřední protistrany vůči jednotlivým emitentům nebo uschovatelům agreguje ústřední protistrana expozici vůči všem finančním nástrojům vydaným nebo výslovně zaručeným emitentem a veškeré finanční zdroje uložené u uschovatele a považuje ji za jediné riziko.
6. Ústřední protistrana pravidelně sleduje adekvátnost svých strategií a postupů týkajících se limitu koncentrace. Kromě toho ústřední protistrana reviduje své strategie a postupy týkající se limitu koncentrace alespoň jednou ročně a po každé zásadní změně, která má vliv na expozici ústřední protistrany.
7. Pokud ústřední protistrana poruší limit koncentrace stanovený ve svých strategiích a postupech, bezodkladně informuje příslušný orgán. Ústřední protistrana zjedná nápravu porušení co nejdříve.
Článek 46
Nehotovostní zajištění
V případě, že je zajištění přijato v podobě finančních nástrojů v souladu s ustanoveními kapitoly X, použijí se pouze články 44 a 45.
KAPITOLA XII
PŘEZKUM MODELŮ, ZÁTĚŽOVÉ TESTOVÁNÍ A ZPĚTNÉ TESTOVÁNÍ
(Článek 49 nařízení (EU) č. 648/2012)
ODDÍL 1
Modely a programy
Článek 47
Validace modelu
1. Ústřední protistrana provede komplexní validaci svých modelů, jejich metodik a rámce pro řízení rizika likvidity používaných ke kvantifikaci, agregaci a řízení svých rizik. Jakékoli zásadní revize nebo změny modelů, jejich metodik a rámce pro řízení rizika likvidity podléhají před použitím odpovídající úrovni řízení, včetně doporučení předložených výborem pro rizika, a validací kvalifikovanou a nezávislou osobou.
2. Postup validace ústřední protistrany je zdokumentován a přinejmenším uvádí strategie použité k testování metodik týkajících se marží ústřední protistrany, fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů, a rámce pro výpočet likvidních finančních zdrojů. Jakékoli zásadní revize nebo úpravy těchto strategií podléhají před použitím odpovídající úrovni řízení, včetně doporučení předložených výborem pro rizika, a validaci kvalifikovanou a nezávislou osobou.
3. Komplexní validace zahrnuje přinejmenším:
a)
hodnocení koncepční spolehlivosti modelů a rámce, včetně podpůrných důkazů vzniklých v průběhu vypracování;
b)
přezkum probíhajících postupů monitorování, včetně ověření postupů a referenčních hodnot;
c)
přezkum parametrů a předpokladů použitých při vypracování modelů, jejich metodik a rámce;
d)
přezkum adekvátnosti a vhodnosti modelů, jejich metodik a rámce přijatých s ohledem na druhy smluv, na které se vztahují;
e)
přezkum přiměřenosti scénářů zátěžového testování v souladu s kapitolou VII a článkem 52;
f)
analýzu výsledků testování.
4. Ústřední protistrana stanoví kritéria, na jejichž základě vyhodnocuje, zda její modely, metodiky a rámec pro řízení rizika likvidity mohou být úspěšně validovány. Tato kritéria zahrnují úspěšné výsledky testování.
5. Pokud nejsou údaje o cenách ihned k dispozici nebo nejsou spolehlivé, ústřední protistrana taková cenová omezení řeší a přinejmenším přijme konzervativní předpoklady na základě pozorovaných korelovaných nebo souvisejících trhů a aktuálního chování trhu.
6. Pokud nejsou údaje o cenách ihned k dispozici nebo nejsou spolehlivé, systémy a modely oceňování použité za tímto účelem podléhají odpovídající úrovni řízení, včetně doporučení předložených výborem pro rizika, a validaci a testování. Ústřední protistrana zadá validaci svých modelů oceňování na základě řady tržních scénářů kvalifikované a nezávislé osobě, aby bylo zajištěno, že její modely přesně produkují odpovídající ceny, a v případě potřeby upraví svůj výpočet počátečních marží, aby odrážel jakékoli riziko zjištěné modelem.
7. Ústřední protistrana pravidelně provádí hodnocení teoretických i empirických vlastností svého modelu marží pro všechny finanční nástroje, jejichž clearing provádí.
Článek 48
Programy testování
1. Ústřední protistrana má zavedeny strategie a postupy, které upřesňují programy zátěžového a zpětného testování, které používá k hodnocení vhodnosti, přesnosti, spolehlivosti a odolnosti modelů a jejich metodik používaných k výpočtu svých mechanismů kontroly rizik, včetně marže, příspěvků do fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů za nejrůznějších tržních podmínek.
2. Strategie a postupy ústřední protistrany uvádějí rovněž podrobnosti o programu zátěžového testování, který ústřední protistrana používá k posouzení vhodnosti, přesnosti, spolehlivosti a odolnosti rámce pro řízení rizika likvidity.
3. Tyto strategie a postupy zahrnují přinejmenším metodiky pro zahrnutí výběru a vypracování vhodného testování, včetně portfolia a výběru údajů o trhu, periodicity testování, zvláštních charakteristik rizika spojených s finančními nástroji, u nichž je prováděn clearing, analýzu výsledků testování a výjimky a příslušná potřebná nápravná opatření.
4. Ústřední protistrana do všech testů zahrne veškeré pozice klienta.
ODDÍL 2
Zpětné testování
Článek 49
Postup zpětného testování
1. Ústřední protistrana posoudí své krytí maržemi prostřednictvím následného porovnání zjištěných a očekávaných výsledků získaných použitím modelů marží. Taková analýza zpětného testování se provádí každý den s cílem vyhodnotit, zda existují nějaké testovací výjimky z krytí maržemi. Pokrytí se posuzuje s ohledem na stávající pozice finančních nástrojů a členů clearingového systému a bere v úvahu potenciální dopady vyplývající ze zajištění portfolia a případně související s interoperabilní ústřední protistranou.
2. Ústřední protistrana v rámci svého programu zpětného testování zváží příslušné historické časové horizonty s cílem zajistit, aby použitý rozsah pozorování byl dostatečný ke zmírnění jakéhokoli nepříznivého dopadu na statistickou významnost.
3. Ústřední protistrana ve svém programu zpětného testování zohlední přinejmenším jasné statistické testování a kritéria výkonnosti, které ústřední protistrana určí pro posouzení výsledků zpětného testování.
4. Ústřední protistrana pravidelně podává zprávy o výsledcích a analýze zpětného testování v podobě, která neporušuje obchodní tajemství, výboru pro rizika a žádá jej o doporučení při přezkumu svého modelu marží.
5. Výsledky a analýza zpětného testování jsou k dispozici všem členům clearingového systému a klientům, pokud je ústřední protistrana zná. Pro všechny ostatní klienty jsou výsledky a analýza zpětného testování k dispozici na vyžádání u příslušných členů clearingového systému. Tyto informace jsou shrnuty v podobě, která neporušuje obchodní tajemství, a členové clearingového systému a klienti mají přístup pouze k podrobným výsledkům a analýze zpětného testování, které se týkají jejich vlastních portfolií.
6. Ústřední protistrana vymezí postupy, aby upřesnila opatření, která by mohla přijmout, pokud jde o výsledky analýzy zpětného testování.
ODDÍL 3
Testování a analýza citlivosti
Článek 50
Postup testování a analýzy citlivosti
1. Ústřední protistrana provádí testování a analýzu citlivosti, aby posoudila pokrytí svých modelů marží za různých tržních podmínek, s využitím historických údajů z období realizovaných krizových tržních podmínek a hypotetických údajů za období nerealizovaných krizových tržních podmínek.
2. Ústřední protistrana použije celou řadu parametrů a předpokladů, aby zachytila různé historické a hypotetické podmínky, včetně nejvolatilnějších období, ke kterým došlo na trzích, jež obsluhuje, a extrémních změn korelací mezi cenami smluv, u nichž ústřední protistrana provádí clearing, aby porozuměla, jak by výše krytí maržemi mohla být ovlivněna vysoce krizovými tržními podmínkami a změnami důležitých parametrů modelu.
3. Analýza citlivosti se provádí pro řadu skutečných a reprezentativních portfolií členů clearingového systému. Tato reprezentativní portfolia se vybírají na základě citlivosti vůči faktorům významného rizika a korelacím, kterým je ústřední protistrana vystavena. Toto testování a analýza citlivosti jsou navrženy tak, aby byly testovány klíčové parametry a předpoklady modelu počáteční marže v řadě intervalů spolehlivosti s cílem určit citlivost systému na chyby při kalibraci těchto parametrů a předpokladů. Patřičnou pozornost je třeba věnovat časové struktuře rizikových faktorů a předpokládané korelaci mezi rizikovými faktory.
4. Ústřední protistrana vyhodnotí potenciální ztráty pozic členů clearingového systému.
5. Ústřední protistrana vezme případně v úvahu parametry odrážející souběžné selhání členů clearingového systému, kteří vydávají finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provádí, nebo podkladový nástroj derivátů, jejichž clearing ústřední protistrana provádí. Případně je třeba rovněž zohlednit dopady selhání klienta, který emituje finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provádí, nebo podkladový nástroj derivátů, jejichž clearing ústřední protistrana provádí.
6. Ústřední protistrana pravidelně podává zprávy o výsledcích testování a analýze citlivosti v podobě, která neporušuje obchodní tajemství, výboru pro rizika a žádá jej o doporučení při přezkumu svého modelu marží.
7. Ústřední protistrana vymezí postupy, aby upřesnila opatření, která by mohla přijmout, pokud jde o výsledky analýzy testování citlivosti.
ODDÍL 4
Zátěžové testování
Článek 51
Postup zátěžového testování
1. Při zátěžovém testování ústřední protistrany se použijí zátěžové parametry, předpoklady a scénáře pro modely používané k odhadu expozic, aby se zajistilo, že její finanční zdroje jsou za mimořádných, ale možných tržních podmínek dostatečné k pokrytí těchto expozic.
2. V rámci programu zátěžového testování ústřední protistrany se požaduje, aby ústřední protistrana pravidelně prováděla řadu zátěžových testů a zohlednila produktový mix ústřední protistrany a všechny prvky svých modelů a jejich metodik a svůj rámec pro řízení rizika likvidity.
3. Program zátěžového testování ústřední protistrany stanoví, že zátěžové testy se provádí s využitím definovaných scénářů zátěžového testování, které se týkají jak realizovaných, tak hypotetických mimořádných, ale možných tržních podmínek podle kapitoly VII. Realizované podmínky, které se mají použít, se případně přezkoumají a upraví. Ústřední protistrana rovněž zváží jiné formy vhodných scénářů zátěžového testování, včetně mimo jiné technického nebo finančního selhání svých zúčtovacích bank, nostro zprostředkovatelů, bank provádějících úschovu, poskytovatelů likvidity nebo interoperabilních ústředních protistran.
4. Ústřední protistrana musí být schopna rychle upravit své zátěžové testy tak, aby obsáhly nová nebo nově se objevující rizika.
5. Ústřední protistrana zohlední potenciální ztráty vyplývající ze selhání klienta, pokud je znám, jenž provádí clearing přes více členů clearingového systému.
6. Ústřední protistrana pravidelně podává zprávy o výsledcích a analýze zátěžového testování v podobě, která neporušuje obchodní tajemství, výboru pro rizika a žádá jej o doporučení při přezkumu svých modelů, jejich metodik a svého rámce pro řízení rizika likvidity.
7. Výsledky a analýza zátěžového testování se zpřístupní všem členům clearingového systému a klientům, pokud je ústřední protistrana zná. Pro všechny ostatní klienty jsou výsledky a analýza testování k dispozici na vyžádání u příslušných členů clearingového systému. Tyto informace jsou shrnuty v podobě, která neporušuje obchodní tajemství, a členové clearingového systému a klienti mají přístup pouze k podrobným výsledkům a analýze zátěžového testování, které se týkají jejich vlastních portfolií.
8. Ústřední protistrana vymezí postupy, aby upřesnila opatření, která by mohla přijmout, pokud jde o výsledky analýzy zátěžového testování.
Článek 52
Rizikové faktory zátěžového testování
1. Ústřední protistrana stanoví relevantní rizikové faktory, které jsou specifické pro smlouvy, jejichž clearing provádí, jež by mohly ovlivnit její ztráty, a má k dispozici vhodnou metodu k měření. Zátěžové testování ústřední protistrany případně zohlední přinejmenším rizikové faktory specifické pro tyto druhy finančních nástrojů:
a)
smlouvy související s úrokovými sazbami: Rizikové faktory týkající se úrokových sazeb v každé měně, ve které ústřední protistrana provádí clearing finančních nástrojů. Modelování výnosové křivky se rozdělí do různých segmentů splatnosti s cílem zachytit změny volatility úrokových sazeb na výnosové křivce. Počet souvisejících rizikových faktorů závisí na komplexnosti smluv o úrokových sazbách, jejichž clearing ústřední protistrana provádí. Bazické riziko, které vyplývá z ne zcela korelovaných pohybů mezi vládními a ostatními úrokovými sazbami s pevným výnosem, se zaznamená odděleně;
b)
smlouvy související se směnnými kurzy: Rizikové faktory týkající se každé cizí měny, ve které ústřední protistrana provádí clearing finančních nástrojů, a směnného kurzu mezi měnou, v níž jsou realizovány výzvy k doplnění zajištění a měnou, ve které ústřední protistrana provádí clearing finančních nástrojů;
c)
smlouvy související s akciemi: Rizikové faktory týkající se volatility jednotlivých emisí akcií na všech trzích, kde ústřední protistrana provádí clearing, a volatility různých sektorů celkového akciového trhu. Propracovanost a povaha techniky modelování pro daný trh musí odpovídat expozici ústřední protistrany vůči celkovému trhu, jakož i její koncentraci při jednotlivých emisích akcií na daném trhu;
d)
komoditní smlouvy: Rizikové faktory, které zohledňují různé kategorie a podkategorie komoditních smluv a souvisejících derivátů, jejichž clearing ústřední protistrana provádí, případně včetně změn výnosu z držení mezi derivátovými pozicemi a hotovostními pozicemi pro danou komoditu;
e)
smlouvy související s úvěry: Rizikové faktory, které zohledňují riziko pádu do defaultu, včetně kumulovaného rizika vyplývajícího z vícenásobných selhání, bazického rizika a volatility míry výtěžnosti.
2. Ve svém zátěžovém testování se ústřední protistrana rovněž patřičně zaměří přinejmenším na tyto skutečnosti:
a)
korelace, včetně korelací mezi identifikovanými rizikovými faktory a podobnými smlouvami, jejichž clearing ústřední protistrana provádí;
b)
faktory týkající se implicitní a historické volatility smlouvy, u níž se provádí clearing;
c)
specifické charakteristiky všech nových smluv, u nichž má ústřední protistrana provést clearing;
d)
riziko koncentrace, a to včetně vůči členovi clearingového systému a subjektům v rámci skupiny členů clearingového systému;
e)
vzájemné závislosti a vícečetné vztahy;
f)
relevantní rizika včetně měnového rizika;
g)
stanovené limity expozic;
h)
riziko pozitivní korelace.
Článek 53
Zátěžové testování celkových finančních zdrojů
1. Program zátěžového testování ústřední protistrany zajistí, aby její kombinace marží, příspěvků do fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů byla dostačující k pokrytí selhání nejméně dvou členů clearingového systému, vůči kterým má největší expozice, za mimořádných, ale možných tržních podmínek. Program zátěžového testování se také zaměří na případné ztráty vyplývající ze selhání subjektů téže skupiny jako dva členové clearingového systému, vůči nimž má největší expozice, za mimořádných, ale možných tržních podmínek.
2. Program zátěžového testování ústřední protistrany zajistí, aby její marže a fond pro riziko selhání byly dostačující přinejmenším k pokrytí selhání člena clearingového systému, vůči kterému má největší expozice, nebo druhého a třetího největšího člena clearingového systému, jestliže je podle článku 42 nařízení (EU) č. 648/2012 součet jejich expozic větší.
3. Ústřední protistrana provede pečlivou analýzu případných ztrát, které by mohla utrpět, a vyhodnotí potenciální ztráty pozic členů clearingového systému, včetně rizika, že likvidace takových pozic by mohla mít dopad na trh a na výši pokrytí maržemi ústřední protistrany.
4. Ústřední protistrana musí ve svých zátěžových testech případně vzít v úvahu dopady selhání člena clearingového systému, který emituje finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provádí, nebo podkladový nástroj derivátů, jejichž clearing ústřední protistrana provádí. Případně je rovněž třeba zohlednit dopady selhání klienta, který emituje finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provádí, nebo podkladový nástroj derivátů, jejichž clearing ústřední protistrana provádí.
5. Zátěžové testy ústřední protistrany zohlední likvidační období podle článku 26.
Článek 54
Zátěžové testování likvidních finančních zdrojů
1. Program zátěžového testování ústřední protistrany zajistí, že její likvidní finanční zdroje jsou dostatečné v souladu s požadavky stanovenými v kapitole VIII.
2. Ústřední protistrana má jasná a transparentní pravidla a postupy pro řešení nedostatku likvidních finančních zdrojů zdůrazněného v jejích zátěžových testech, aby zajistila vypořádání platebních povinností.
Ústřední protistrana má rovněž jasné postupy pro využívání výsledků a analýzy svých zátěžových testů, aby vyhodnotila a přizpůsobila adekvátnost svého rámce pro řízení rizik likvidity a poskytovatele likvidity.
3. Scénáře zátěžových testů používané pro zátěžové testování likvidních finančních zdrojů zohlední strukturu a provoz ústřední protistrany a obsáhnou všechny subjekty, které by pro ni mohly představovat významné riziko likvidity. Tyto zátěžové testy rovněž vezmou v úvahu všechny silné vazby nebo podobné expozice mezi členy jejího clearingového systému, včetně jiných subjektů, které jsou součástí téže skupiny, a posoudí pravděpodobnost vícenásobných selhání a šíření nákazy mezi členy jejího clearingového systému, kterou mohou tato selhání způsobit.
ODDÍL 5
Pokrytí a využití výsledků testování
Článek 55
Udržování dostatečného pokrytí
1. Ústřední protistrana vytvoří a udržuje postupy pro zachycení změn tržních podmínek, včetně nárůstu volatility či snížení likvidity finančních nástrojů, jejichž clearing provádí, s cílem rychle přizpůsobit výpočet svých maržových požadavků, aby odpovídajícím způsobem zohlednily nové podmínky na trhu.
2. Ústřední protistrana provádí testování svého snížení hodnoty, aby zabezpečila, že zajištění lze proměnit na likvidní prostředky ve výši alespoň jeho snížené hodnoty za zjištěných, mimořádných, ale možných tržních podmínek.
3. Pokud ústřední protistrana vybírá marže ve vztahu k portfoliu a nikoli k produktům, musí průběžně přezkoumávat a testovat kompenzace mezi produkty. Ústřední protistrana založí tyto kompenzace na obezřetné a ekonomicky smysluplné metodice, která odráží míru cenové závislosti mezi produkty. Ústřední protistrana zejména testuje, jak se korelace chovají během období skutečných a hypotetických krizových podmínek na trhu.
Článek 56
Přezkum modelů s použitím výsledků testování
1. Ústřední protistrana má jasné postupy pro určení výše dodatečných marží, které možná bude muset vybrat, a to i vnitrodenně, a pro opětovné nastavení svého modelu marží, pokud zpětné testování naznačuje, že se model nechoval tak, jak se očekávalo, s tím výsledkem, že nestanoví příslušnou výši počáteční marže nezbytnou pro dosažení zamýšlené úrovně spolehlivosti. Pokud ústřední protistrana zjistila, že je nutné účtovat dodatečnou marži, učiní tak v rámci účtování příštích marží.
2. Ústřední protistrana vyhodnotí zdroje výjimek z testování, na které upozornily její zpětné testy. V závislosti na zdroji výjimek rozhodne ústřední protistrana, zda je nutná zásadní změna modelu marží nebo modelů, které tvoří jeho vstupy, a zda je nutné nové nastavení stávajících parametrů.
3. Ústřední protistrana vyhodnotí zdroje výjimek z testování, na které upozornily její zátěžové testy. Podle zdrojů výjimek rozhodne ústřední protistrana, zda je nutná zásadní změna jejích modelů, jejich metodik nebo rámce pro řízení rizika likvidity nebo zda je nutné opětovné nastavení stávajících parametrů a předpokladů.
4. Pokud z výsledků testů vyplývá nedostatečné pokrytí marže, fondu pro riziko selhání nebo jiných finančních zdrojů, ústřední protistrana zvýší celkové pokrytí svých finančních zdrojů na přijatelnou úroveň při dalším účtování marží. Pokud z výsledků testů vyplývá nedostatek likvidních finančních zdrojů, ústřední protistrana zvýší své likvidní finanční zdroje na přijatelnou úroveň, jak nejdříve je to možné.
5. Ústřední protistrana při přezkumu svých modelů, jejich metodik a rámce pro řízení rizika likvidity sleduje frekvenci opětovného výskytu výjimek z testování, aby řádně a bez zbytečného odkladu identifikovala a vyřešila problémy.
ODDÍL 6
Reverzní zátěžové testování
Článek 57
Reverzní zátěžové testování
1. Ústřední protistrana provede reverzní zátěžové testy, které jsou navrženy tak, aby zjistily, za jakých tržních podmínek může kombinace jejích marží, fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů vést k nedostatečnému pokrytí úvěrových expozic, a kdy mohou být její likvidní finanční zdroje nedostatečné. Při provádění těchto testů modeluje ústřední protistrana mimořádné tržní podmínky, které přesahují rámec toho, co je považováno za možné tržní podmínky, aby pomohla určit omezení svých modelů, svého rámce pro řízení rizika likvidity, svých finančních zdrojů a svých likvidních finančních zdrojů.
2. Ústřední protistrana vypracuje reverzní zátěžové testy přizpůsobené specifickým rizikům trhů a smlouvám, pro které poskytuje clearingové služby.
3. Ústřední protistrana použije podmínky vymezené v odstavci 1 a výsledky a analýzu svého reverzního zátěžového testování, aby usnadnila identifikaci mimořádných, ale možných scénářů v souladu s kapitolou VII.
4. Ústřední protistrana pravidelně podává zprávy o svých výsledcích a své analýze reverzního zátěžového testování v podobě, která neporušuje důvěrnost, aby výbor pro rizika mohl ve svém přezkumu vydat doporučení.
ODDÍL 7
Postupy pro případ selhání
Článek 58
Testování postupů pro případ selhání
1. Ústřední protistrana testuje a reviduje své postupy pro případ selhání s cílem zajistit, aby byly účelné i účinné. Ústřední protistrana provádí jako součást testování svých postupů v případě selhání simulační cvičení.
2. Ústřední protistrana po testování svých postupů pro případ selhání identifikuje veškeré nejistoty a vhodně své postupy přizpůsobí, aby tyto nejistoty zmírnila.
3. Ústřední protistrana realizací simulačních cvičení ověří, zda všichni členové clearingového systému a případně klienti a jiné relevantní osoby, včetně interoperabilních ústředních protistran a případných poskytovatelů souvisejících služeb, jsou řádně informováni a jsou si vědomi postupů obsažených ve scénáři pro případ selhání.
ODDÍL 8
Četnost validace a testování
Článek 59
Četnost
1. Ústřední protistrana provádí komplexní validaci svých modelů a jejich metodik nejméně jednou ročně.
2. Ústřední protistrana provádí komplexní validaci svého rámce pro řízení rizika likvidity nejméně jednou ročně.
3. Ústřední protistrana provádí plnou validaci svých modelů pro oceňování nejméně jednou ročně.
4. Ústřední protistrana přezkoumá vhodnost postupů specifikovaných v článku 51 nejméně jednou ročně.
5. Ústřední protistrana analyzuje a sleduje výkonnost svého modelu a pokrytí finančními zdroji v případě selhání zpětným testováním pokrytí maržemi nejméně jednou denně a prováděním zátěžových testů za použití standardních a předem stanovených parametrů a předpokladů nejméně jednou denně.
6. Ústřední protistrana analyzuje a sleduje svůj rámec pro řízení rizika likvidity prováděním zátěžových testů svých likvidních finančních zdrojů nejméně jednou denně.
7. Ústřední protistrana provádí podrobnou důkladnou analýzu výsledků testování nejméně jednou měsíčně, aby zajistila, že scénáře zátěžových testů, modely a rámec pro řízení rizika likvidity, základní parametry a předpoklady jsou správné. Tato analýza se provádí častěji za krizových tržních podmínek, a to včetně situace, kdy finanční nástroje, u nichž je prováděn clearing, nebo trhy, kde se poskytují služby, obecně vykazují vysokou volatilitu, stávají se méně likvidními nebo, pokud se velikost nebo koncentrace pozic držených jejími členy clearingového systému výrazně zvýší nebo pokud se očekává, že ústřední protistrana bude čelit krizovým tržním podmínkám.
8. Analýza citlivosti se provádí nejméně jednou měsíčně, přičemž se použijí výsledky testů citlivosti. Tato analýza by měla být prováděna častěji, pokud jsou trhy nezvykle volatilní nebo méně likvidní nebo pokud se velikost nebo koncentrace pozic držených členy clearingového systému výrazně zvýší.
9. Ústřední protistrana testuje nejméně jednou ročně kompenzace mezi finančními nástroji a způsob, jak se korelace chovají během období skutečných a hypotetických krizových tržních podmínek.
10. Snížení hodnoty ústřední protistrany se testuje nejméně jednou měsíčně.
11. Ústřední protistrana provádí reverzní zátěžové testy nejméně jednou za čtvrt roku.
12. Ústřední protistrana své postupy pro případ selhání testuje a reviduje minimálně čtvrtletně a nejméně jednou ročně provádí simulační cvičení v souladu s článkem 61. Ústřední protistrana rovněž provádí simulační cvičení poté, co došlo k jakékoli zásadní změně jejích postupů pro případ selhání.
ODDÍL 9
Časové horizonty použité pro provádění testů
Článek 60
Časové horizonty
1. Časové horizonty použité pro zátěžové testy jsou vymezeny v souladu s kapitolou VII a zahrnují budoucí mimořádné, ale možné tržní podmínky.
2. Historické časové horizonty použité pro zpětné testy zahrnují údaje minimálně z posledního roku nebo dobu, po kterou provádí ústřední protistrana clearing relevantních finančních nástrojů, pokud je to méně než jeden rok.
ODDÍL 10
Zveřejňování informací
Článek 61
Informace, které mají být zveřejněny
1. Ústřední protistrana zveřejní všeobecné zásady, které jsou základem pro její modely a jejich metodiky, povahu prováděných testů s obecným souhrnem výsledků testů a všechna přijatá nápravná opatření.
2. Ústřední protistrana zveřejní klíčové aspekty svých postupů pro případ selhání, včetně:
a)
okolností, za nichž mohou být opatření přijata;
b)
toho, kdo může tato opatření učinit;
c)
rozsahu opatření, která mohou být přijata, včetně zacházení jak s vlastními pozicemi, tak s pozicemi klientů, finančními prostředky a aktivy;
d)
mechanismů pro řešení závazků ústřední protistrany vůči členům clearingového systému, kteří neselhali;
e)
mechanismů, jejichž cílem je pomoci řešit závazky člena clearingového systému, který selhal, vůči jeho klientům.
Článek 62
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Příloha I oddíl 2 písm. h) se použije po uplynutí tří let od data vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud jde o obchody týkající se derivátů uvedených v čl. 2 odst. 4 písm. b) a d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 (10).
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 153/2013
z 19. decembra 2012,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012, pokiaľ ide o regulačné technické normy týkajúce sa požiadaviek na centrálne protistrany
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (2), a najmä na jeho článok 25 ods. 8, článok 26 ods. 9, článok 29 ods. 4, článok 34 ods. 3, článok 41 ods. 5, článok 42 ods. 5, článok 44 ods. 2, článok 45 ods. 5, článok 46 ods. 3, článok 47 ods. 8 a článok 49 ods. 4,
keďže:
(1)
Ustanovenia v tomto nariadení navzájom úzko súvisia, pretože sa týkajú organizačných požiadaviek vrátane uchovávania záznamov a zabezpečenia kontinuity podnikateľskej činnosti a požiadaviek na obozretné podnikanie, a to aj v súvislosti s maržami, fondom pre prípad zlyhania, kontrolami rizika likvidity, postupnosťou pri zlyhaní, kolaterálom, investičnou politikou, skúmaním modelov, stresovým testovaním a spätným testovaním. Na účel zabezpečenia súdržnosti medzi uvedenými ustanoveniami, ktoré by mali nadobudnúť účinnosť v rovnakom čase, a s cieľom umožniť komplexný prehľad a kompaktný prístup k nim osobami, ktoré podliehajú uvedeným povinnostiam, je vhodné začleniť všetky regulačné technické normy vyžadované v hlave III a hlave IV nariadenia (EÚ) č. 648/2012 do jedného nariadenia.
(2)
Vzhľadom na globálnu povahu finančných trhov by sa v tomto nariadení mali zohľadniť zásady pre infraštruktúry finančného trhu vydané Výborom pre platobné systémy a systémy zúčtovania a Medzinárodnou organizáciou komisií pre cenné papiere („zásady CPSS - IOSCO“), ktoré slúžia ako globálny referenčný podklad pre regulačné požiadavky na centrálne protistrany.
(3)
Na zabezpečenie toho, aby boli centrálne protistrany bezpečné a zodpovedné za všetkých trhových podmienok, je dôležité, aby prijali postupy na obozretné riadenie rizík, ktoré sa riadne vzťahujú na všetky riziká, voči ktorým centrálne protistrany sú alebo by mohli byť vystavené. V tomto smere by normy riadenia rizík, ktoré skutočne uplatnia centrálne protistrany, mali byť prísnejšie ako normy stanovené v tomto nariadení, ak sa to na účely riadenia rizík považuje za primerané.
(4)
S cieľom jasne identifikovať určitý počet koncepcií vyplývajúcich z nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ako aj s cieľom spresniť technické podmienky nevyhnutné na vypracovanie tejto technickej normy je potrebné vymedziť určitý počet podmienok.
(5)
Je dôležité zaistiť, aby uznané centrálne protistrany tretích krajín nenarúšali riadne fungovanie trhov Únie. Z tohto dôvodu je nevyhnutné zaistiť, aby uznané centrálne protistrany nemali možnosť znižovať svoje požiadavky na riadenie rizík pod úroveň štandardov Únie, čo by zároveň mohlo viesť k regulačnej arbitráži. Informácie o uznaní centrálnej protistrany tretej krajiny, ktoré sa majú poskytnúť ESMA, by mali ESMA umožniť, aby posúdil, či daná centrálna protistrana v celom rozsahu spĺňa prudenciálne požiadavky platné v danej tretej krajine. Okrem toho by sa určením rovnocennosti Komisiou malo zabezpečiť, aby zákony a predpisy tretej krajiny boli rovnocenné s každým ustanovením podľa hlavy IV nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a tohto nariadenia.
(6)
Na zabezpečenie primeranej úrovne ochrany investorov môže Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) pri uznávaní centrálnych protistrán tretej krajiny okrem prísne nevyhnutných informácií vyžadovať doplňujúce informácie na posúdenie toho, či sú splnené podmienky stanovené v nariadení (EÚ) č. 648/2012.
(7)
Príslušný orgán tretej krajiny je povinný priebežne posudzovať, či centrálna protistrana tretej krajiny plne dodržiava prudenciálne požiadavky tejto tretej krajiny. Cieľom informácií, ktoré má orgánu ESMA poskytnúť žiadajúca centrálna protistrana tretej krajiny, by nemalo byť zopakovanie posúdenia príslušného orgánu tretej krajiny, ale zabezpečenie toho, aby centrálna protistrana podliehala účinnému dohľadu a presadzovaniu v tejto tretej krajine, čím sa zaručí vysoká miera ochrany investorov.
(8)
S cieľom umožniť ESMA vykonanie úplného posúdenia by informácie poskytnuté žiadajúcou centrálnou protistranou tretej krajiny mali byť doplnené o informácie, ktoré sú potrebné na posúdenie účinnosti priebežného dohľadu, právomocí presadzovania a krokov prijímaných príslušným orgánom danej tretej krajiny. Tieto informácie by sa mali poskytovať na základe dohody o spolupráci uzavretej v súlade s nariadením (EÚ) č. 648/2012. Touto dohodou o spolupráci by sa malo zaistiť, aby bol ESMA včas informovaný o akomkoľvek konaní v oblasti dohľadu alebo presadzovania voči centrálnej protistrane žiadajúcej o uznanie a o akejkoľvek zmene podmienok, za akých bolo príslušnej centrálnej protistrane udelené povolenie, a o akejkoľvek relevantnej aktualizácii informácií, ktoré pôvodne poskytla centrálna protistrana v rámci postupu uznávania.
(9)
Je potrebné ďalej spresniť požiadavky nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ktoré sa týkajú línií ohlasovania interných rizík s cieľom uplatniť rámec riadenia rizík, ktorý zahŕňa štruktúru, práva a povinnosti interného procesu riadenia rizík. V systéme riadenia by sa mali zohľadniť odlišné režimy práva obchodných spoločností v Únii, aby sa zabezpečilo, že centrálne protistrany budú pôsobiť na základe riadneho právneho rámca.
(10)
V záujme zabezpečenia toho, aby centrálna protistrana vykonávala primerané postupy na dodržiavanie súladu s týmto nariadením, nariadením (EÚ) č. 648/2012 a vykonávacím nariadením (ES) č. 1249/2012 (3) by sa mala spresniť úloha a zodpovednosť funkcie dodržiavania súladu centrálnej protistrany.
(11)
Je potrebné zreteľne vymedziť zodpovednosť rady a vrcholového manažmentu, ako aj spresniť minimálne požiadavky na fungovanie rady, aby sa zabezpečilo, že organizačná štruktúra centrálnej protistrany jej umožní vykonávať jej služby a činnosti kontinuálne a riadne. Zároveň je nevyhnutné zriadiť jasné a priame hierarchické línie, aby sa zaistila zodpovednosť.
(12)
S cieľom zabezpečiť spoľahlivé a obozretné riadenie centrálnej protistrany je dôležité, aby jej politika odmeňovania odrádzala od nadmerného riskovania. V záujme toho, aby politika odmeňovania prinášala zamýšľané účinky, rada by ju mala primerane monitorovať a skúmať a mala by zriadiť osobitný výbor na riadne dohliadanie nad dodržiavaním politiky odmeňovania.
(13)
S cieľom zaistiť, aby centrálne protistrany fungovali s nevyhnutnou úrovňou ľudských zdrojov, aby plnili všetky svoje povinnosti, aby boli zodpovedné za vykonávanie svojich činností a aby príslušné orgány disponovali relevantnými kontaktnými miestami v rámci centrálnych protistrán, nad ktorými vykonávajú dohľad, centrálne protistrany by mali mať aspoň hlavného manažéra zodpovedného za riadenie rizík, hlavného manažéra pre súlad s predpismi a hlavného manažéra pre technológie.
(14)
Centrálne protistrany by mali primerane posudzovať a monitorovať rozsah, v ktorom u členov rady, ktorí sú členmi rád iných subjektov, dochádza ku konfliktu záujmov, bez ohľadu na to, či sú v rámci skupiny centrálnej protistrany, alebo mimo nej. Členom rady by sa nemalo brániť v členstve v iných radách, pokiaľ z tohto dôvodu nedochádza ku konfliktom záujmov.
(15)
V záujme účinnej funkcie auditu by centrálna protistrana mala vymedziť zodpovednosti a hierarchické línie svojich interných audítorov, aby sa zabezpečilo, že problematické otázky sa rade centrálnej protistrany a príslušným orgánom predložia včas. Pri zavádzaní a udržiavaní funkcie interného auditu by sa malo zreteľne vymedziť jeho poslanie, nezávislosť a objektívnosť, rozsah pôsobnosti a zodpovednosť, právomoci, zodpovednosť a normy fungovania.
(16)
Na účinné vykonávanie úloh by sa dotknutému príslušnému orgánu mal poskytnúť prístup ku všetkým potrebným informáciám, aby mohol určiť, či centrálna protistrana dodržiava podmienky týkajúce sa udelenia povolenia. Tieto informácie by centrálna protistrana mala sprístupniť bez zbytočného odkladu.
(17)
Záznamy uchovávané centrálnymi protistranami by mali uľahčovať dôkladné chápanie kreditnej expozície centrálnych protistrán voči zúčtovacím členom a umožniť monitorovanie implicitného systémového rizika. Mali by takisto umožniť príslušným orgánom, ESMA a príslušným členom Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) aktívne rekonštruovať postup zúčtovania s cieľom posúdiť dodržiavanie regulačných požiadaviek vrátane požiadaviek na ohlasovanie. Po zaznamenaní sú údaje užitočné aj pre centrálne protistrany pri plnení regulačných požiadaviek a povinností voči zúčtovacím členom a v sporoch.
(18)
Údaje oznamované centrálnymi protistranami do archívu obchodných údajov by sa mali zaznamenávať tak, aby umožňovali príslušným orgánom overovať, či centrálne protistrany spĺňajú ohlasovaciu povinnosť stanovenú v nariadení (EÚ) č. 648/2012, a aby mali jednoduchý prístup k informáciám v prípade, že ich nemožno nájsť v archíve obchodných údajov.
(19)
Požiadavky na uchovávanie záznamov v súvislosti s obchodmi by mali využívať rovnaké koncepcie, ktoré sa používajú pri povinnosti ohlasovania stanovenej v článku 9 nariadenia (EÚ) č. 648/2012, aby sa zabezpečilo náležité oznamovanie centrálnymi protistranami.
(20)
Na zabezpečenie kontinuity podnikateľskej činnosti v čase výpadku by sa sekundárne miesto spracovania centrálnej protistrany malo nachádzať v dostatočnej vzdialenosti a na dostatočne geograficky odlišnom mieste od primárneho miesta, aby nepodliehalo rovnakej katastrofe, ktorá môže spôsobiť nedostupnosť primárneho miesta. Mali by sa vytvoriť scenáre na analyzovanie vplyvu krízových udalostí na kritické služby vrátane scenárov, v ktorých sa predvída nedostupnosť systémov spôsobená prírodnou katastrofou. Uvedené analýzy by sa mali pravidelne preskúmavať.
(21)
Centrálne protistrany sú systémovo relevantnými infraštruktúrami finančných trhov a mali by obnoviť kritické funkcie do dvoch hodín, pričom záložné systémy by v ideálnom prípade mali začať spracúvanie ihneď po incidente. Centrálne protistrany by takisto mali s vysokou mierou pravdepodobnosti zaistiť, že sa nestratia žiadne údaje.
(22)
Je dôležité, aby zlyhanie zúčtovacieho člena nespôsobilo významné straty ostatným účastníkom trhu. Centrálne protistrany sú preto povinné kryť pomocou marží zložených neplniacou stranou aspoň príslušný podiel možnej straty, ktorý by počas procesu uzatvárania pozície mohol vzniknúť centrálnej protistrane. V pravidlách by sa mala stanovovať minimálna percentuálna hodnota, ktorú by marže mali kryť pre rôzne triedy finančných nástrojov. Centrálne protistrany by ďalej mali dodržiavať zásady primeraného prispôsobovania úrovní svojich marží charakteristikám každého finančného nástroja alebo portfólia, ktoré zúčtovávajú.
(23)
Centrálne protistrany by nemali znižovať svoje marže na úroveň, ktorá ohrozuje ich bezpečnosť v dôsledku existencie vysoko konkurenčného prostredia. Z toho dôvodu by sa výpočty marží mali riadiť osobitnými požiadavkami v ich základných zložkách. V tomto zmysle by sa v maržiach mala zohľadniť celá škála trhových podmienok vrátane období stresu.
(24)
Mali by sa vytvoriť pravidlá na spresnenie primeranej percentuálnej hodnoty a časových horizontov obdobia likvidácie a výpočtu historickej volatility. S cieľom zabezpečiť, aby centrálne protistrany náležite riadili riziko, ktorému čelia, je však vhodné nespresniť prístup, ktorý by mala centrálna protistrana používať na výpočet požiadaviek na marže z týchto parametrov. Z tých istých dôvodov by sa centrálnym protistranám nemalo brániť v tom, aby sa spoliehali na rôzne spoľahlivé metodické prístupy k vývoju stanovovania marží pre portfólio, malo by sa im umožniť spoliehať sa na metódy založené na koreláciách medzi cenovým rizikom finančného nástroja alebo súboru finančných nástrojov, ktoré zúčtovávajú, ako aj na akékoľvek vhodné metódy založené na rovnocenných štatistických parametroch závislosti.
(25)
Na účel stanovenia časového obdobia, počas ktorého je centrálna protistrana vystavená trhovému riziku súvisiacemu s riadením pozície neplniacej strany, by centrálna protistrana mala zohľadniť príslušné charakteristiky zúčtovávaných finančných nástrojov alebo portfólia, ako napríklad ich úroveň likvidity a veľkosť pozície alebo jej koncentráciu. Centrálne protistrany by mali obozretne vyhodnocovať čas potrebný na úplné uzavretie pozície neplniacej strany od posledného výberu marží, veľkosť pozície a jej koncentráciu.
(26)
V snahe zabrániť spôsobeniu alebo zvýšeniu finančnej nestability by centrálne protistrany mali v maximálnom možnom rozsahu prijať maržové metodiky zamerané do budúcnosti, ktorými sa obmedzuje pravdepodobnosť procyklických zmien v maržových požiadavkách bez ohrozenia odolnosti centrálnej protistrany.
(27)
Vyšší interval spoľahlivosti je pre mimoburzové deriváty zvyčajne odôvodnený, pretože tieto produkty môžu trpieť menej spoľahlivým oceňovaním a krátkymi obdobiami historických údajov, na ktorých sa môžu zakladať odhady expozície. Centrálne protistrany môžu zúčtovávať mimoburzové deriváty, ktoré nie sú dotknuté týmito javmi a majú rovnaké rizikové charakteristiky ako kótované deriváty, a mali by byť schopné zúčtovávať tieto produkty konzistentne bez ohľadu na metódu vykonania.
(28)
Vhodné vymedzenie extrémnych, ale realistických trhových podmienok je základnou zložkou riadenia rizík centrálnej protistrany. Na účely udržiavania aktuálnosti rámca riadenia rizík centrálnej protistrany by sa extrémne, ale realistické trhové podmienky nemali považovať za statický pojem, ale za podmienky, ktoré sa časom vyvíjajú a v rámci trhov odlišujú. Jeden trhový scenár môže byť extrémny, ale realistický pre jednu centrálnu protistranu, ale nemusí mať veľký význam pre inú. Centrálna protistrana by mala vytvoriť spoľahlivý rámec vnútornej politiky na identifikovanie trhov, ktorým je vystavená, a použiť spoločný minimálny súbor noriem na vymedzenie extrémnych, ale realistických podmienok na každom identifikovanom trhu. Takisto by mala objektívne zvážiť možnosť simultánnych tlakov na niekoľkých trhoch.
(29)
Na zabezpečenie toho, že bude zavedený vhodný a spoľahlivý systém riadenia, by rámec využívaný centrálnou protistranou na identifikovanie extrémnych, ale realistických trhových podmienok mal byť prerokovaný výborom pre riziká a schválený radou. Mal by sa preskúmavať aspoň raz ročne a výsledky by mali byť prerokované výborom pre riziká a potom oznámené rade. Preskúmaním by sa malo zabezpečiť, aby sa zmeny v rozsahu a koncentrácii expozícií centrálnej protistrany, ako aj vývoj na trhoch, na ktorých pôsobí, premietli do vymedzenia extrémnych, ale realistických trhových podmienok. Toto preskúmanie by však nemalo nahrádzať priebežné posudzovanie primeranosti fondu pre prípad zlyhania v súvislosti s vyvíjajúcimi sa trhovými podmienkami centrálnou stranou.
(30)
Na účel zabezpečenia efektívneho riadenia ich rizika likvidity by centrálne protistrany mali byť povinné vytvoriť rámec riadenia rizika likvidity. Uvedený rámec by mal závisieť od povahy svojich povinností a týkať sa nástrojov, ktoré má centrálna protistrana k dispozícii na posudzovanie rizika likvidity, ktorému čelí, určenie tlakov na likviditu, ktoré sa pravdepodobne vyskytnú, a zabezpečenie primeranosti jej likvidných zdrojov.
(31)
V posudzovaní primeranosti svojich likvidných zdrojov by centrálna protistrana mala byť povinná zohľadniť veľkosť a likviditu zdrojov, ktoré má v držbe, ako aj možné riziko koncentrácie týchto aktív. Je dôležité, aby centrálne protistrany boli schopné identifikovať všetky hlavné druhy koncentrácií rizika likvidity vo svojich zdrojoch, aby boli zdroje likvidity centrálnej protistrany v prípade potreby ihneď k dispozícii. Centrálne protistrany by takisto mali zohľadniť ďalšie riziká vyplývajúce z mnohonásobných vzťahov, vzájomných závislostí a koncentrácií.
(32)
Keďže likvidita musí byť ihneď k dispozícii na transakcie toho istého dňa alebo dokonca na vnútrodenné transakcie, centrálna protistrana môže využiť peňažné prostriedky v centrálnej banke, emitujúcej centrálnej banke, peňažné prostriedky v komerčných bankách s dobrým úverovým ratingom, viazané úverové linky, viazané repo obchody, vysoko obchodovateľný kolaterál držaný v úschove a investície, ktoré sú ihneď k dispozícii a prevoditeľné na peňažné prostriedky s vopred dohodnutými a vysoko spoľahlivými dohodami o financovaní, a to aj za stresových trhových podmienok. Takéto peňažné prostriedky a kolaterál by sa mali počítať ako súčasť vopred dohodnutých likvidných finančných zdrojov len za určitých podmienok.
(33)
V snahe poskytnúť centrálnej protistrane potrebnú motiváciu, aby stanovila požiadavky na obozretné podnikanie a udržiavala túto sumu na primeranej úrovni a zároveň predchádzala regulačnej arbitráži, je dôležité vytvoriť spoločnú metodiku výpočtu a udržiavania špecifickej výšky účelových vlastných zdrojov, ktoré má centrálna protistrana udržiavať na použitie v postupnosti pri zlyhaní. Je nevyhnutné udržiavať uvedené zdroje kryjúce straty zo zlyhania oddelene a s odlišnou funkciou od minimálnych kapitálových požiadaviek centrálnej protistrany, ktoré kryjú rozličné riziká, ktorým môže byť centrálna protistrana vystavená.
(34)
Je dôležité, aby centrálne protistrany uplatňovali konzistentnú metodiku na výpočet vlastných zdrojov, ktoré sa majú použiť v postupnosti pri zlyhaní, s cieľom zabezpečiť rovnocenné podmienky medzi centrálnymi protistranami. Ak sa centrálnym protistranám udelí možnosť rozhodovať o uplatňovaní metodiky, ktorá nie je dostatočne zreteľná, môže to viesť k zásadne odlišným výsledkom medzi centrálnymi protistranami, čím sa stimuluje k regulačnej arbitráži. Je preto nevyhnutné, aby metodika v tejto veci centrálnym protistranám neposkytovala možnosť rozhodovania. Na tento účel by bolo vhodné mať jednoduchú percentuálnu hodnotu založenú na jasne identifikovateľnej miere a jasnú metodiku na zabezpečenie toho, že sa v postupnosti pri zlyhaní použije konzistentný výpočet vlastných zdrojov centrálnych protistrán.
(35)
Mal by sa stanoviť minimálny súbor kritérií, aby sa zabezpečilo, že prijateľný kolaterál bude vysoko likvidný a bude možné ho rýchlo zameniť za peňažné prostriedky s minimálnym vplyvom na cenu. Uvedené kritériá by sa mali týkať emitenta kolaterálu, rozsahu, v ktorom ho možno likvidovať na trhu a toho, či jeho hodnota koreluje s úverovou bonitou člena poskytujúceho kolaterál, aby sa zaistilo možné riziko nesprávnej voľby. Centrálna protistrana by mala mať možnosť uplatniť ďalšie kritériá, ak sú potrebné na dosiahnutie želanej úrovne odolnosti.
(36)
Centrálne protistrany by mali prijímať len vysoko likvidný kolaterál s minimálnym kreditným a trhovým rizikom. Aby sa zaistilo, že kolaterál v držbe centrálnych protistrán zostane nepretržite vysoko likvidný, je nevyhnutné, aby centrálna protistrana vypracovala transparentné a predvídateľné politiky a postupy na posudzovanie a priebežné monitorovanie likvidity aktív prijatých za kolaterál a aby uplatňovala náležité metodiky oceňovania. Na tieto účely by centrálna protistrana mala implementovať aj obmedzenia koncentrácie zamerané na to, aby bol kolaterál neustále dostatočne diverzifikovaný, aby sa zaistilo, že sa bude dať urýchlene likvidovať bez toho, aby jeho hodnotu významným spôsobom ovplyvnilo trhové riziko. Pri určovaní svojich politík o oprávnenom kolaterále a obmedzeniach koncentrácie by centrálne protistrany mali zohľadniť globálnu dostupnosť takéhoto kolaterálu vzhľadom na potenciálne makroekonomické vplyvy svojich politík.
(37)
V snahe zabrániť riziku nesprávnej voľby by sa všeobecne nemalo zúčtovacím členom povoliť, aby ako kolaterál používali vlastné cenné papiere alebo cenné papiere vydané subjektom z ich vlastnej skupiny. Centrálna protistrana by však mala byť schopná umožniť zúčtovacím členom poskytovať kryté dlhopisy, ktoré sú chránené pred platobnou neschopnosťou emitenta. Podkladový kolaterál by však aj tak mal byť primerane oddelený od emitenta a spĺňať minimálne kritériá prijateľnosti kolaterálu. Zúčtovací člen by nemal emitovať finančné nástroje, ktorých prvotným účelom bude, že ich použije iný zúčtovací člen ako kolaterál.
(38)
Na zaistenie bezpečnosti centrálnych protistrán by centrálna protistrana mala prijať za kolaterál záruku komerčnej banky až po dôkladnom posúdení emitenta a právneho, zmluvného a prevádzkového rámca záruky. Nezaisteným expozíciám centrálnych protistrán voči komerčným bankám by sa malo predchádzať. Záruky komerčných bánk sa preto môžu prijímať len za prísnych podmienok. Tieto podmienky sú vo všeobecnosti splnené na trhoch charakterizovaných vysokou koncentráciou komerčných bánk ochotných poskytnúť úver nefinančným zúčtovacím členom. Z toho dôvodu by mala byť v týchto prípadoch povolená vyššia medza koncentrácie.
(39)
Na účely obmedzenia trhového rizika by centrálna protistrana mala byť povinná oceňovať svoj kolaterál najmenej každý deň. Mala by uplatňovať obozretné zníženia hodnoty (haircuts), v ktorých sa odzrkadľuje možné zníženie hodnoty kolaterálu počas intervalu medzi najnovším precenením a časom, v ktorý možno kolaterál odôvodnene považovať za zlikvidovaný za stresových trhových podmienok. V úrovni kolaterálu by sa mali zohľadňovať aj možné expozície voči riziku nesprávnej voľby.
(40)
Vykonávanie znížení hodnoty (haircuts) by malo centrálnej protistrane umožniť, aby predchádzala veľkým a neočakávaným úpravám výšky požadovaného kolaterálu, čím sa v možnom rozsahu zabráni procyklickým vplyvom.
(41)
Centrálna protistrana by nemala sústreďovať kolaterál na obmedzený počet emitentov alebo na obmedzený počet aktív, aby sa zabránilo potenciálnym významným nepriaznivým vplyvom na cenu v prípade likvidácie kolaterálu v krátkej časovej lehote. Koncentrované kolaterálové pozície by sa z tohto dôvodu nemali považovať za vysoko likvidné.
(42)
Riziko likvidity, kreditné a trhové riziko by sa mali zohľadňovať na úrovni portfólia, ako aj na úrovni jednotlivého finančného nástroja. Koncentrované portfólio môže mať významný nepriaznivý vplyv na likviditu kolaterálu alebo finančných nástrojov, do ktorých môže centrálna protistrana investovať svoje finančné zdroje, pretože nie je pravdepodobné, aby sa zrealizoval predaj veľkých pozícií za stresových trhových podmienok bez zníženia trhovej ceny. Z toho istého dôvodu by sa kolaterál v držbe centrálnej protistrany mal priebežne monitorovať a oceňovať, aby sa zabezpečilo, že zostane likvidný.
(43)
Derivátové trhy s energiou vykazujú osobitne silné vzájomné prepojenie so spotovými komoditnými trhmi a na týchto derivátových trhoch je vysoký podiel nefinančných zúčtovacích členov. Na týchto trhoch významný počet účastníkov trhu predstavuje zároveň výrobcov podkladovej komodity. Prístup k dostatočnému kolaterálu na zabezpečenie záruk komerčných bánk v celom rozsahu by si mohol od uvedených nefinančných zúčtovacích členov vyžadovať podstatné zbavenie sa svojich súčasných pozícií alebo by im mohol zabrániť v pokračovaní v zúčtovávaní svojich pozícií ako priameho zúčtovacieho člena centrálnej protistrany. Tento proces by mohol vyvolať narušenia na trhoch s energiou, pokiaľ ide o likviditu a rozmanitosť účastníkov trhu. Jeho uplatňovanie by sa preto malo odložiť podľa dobre etablovaného časového harmonogramu.
(44)
S cieľom zaistiť konzistentné uplatňovanie rámca stanoveného v nariadení (EÚ) č. 648/2012 by všetky odvetvia mali čeliť podobným požiadavkám v konečnej forme pravidiel, ktoré sa na ne uplatňujú. Energetické spoločnosti v súčasnosti pôsobia v dobre etablovanom rámci, ktorého prispôsobenia novým podmienkam stanoveným s cieľom predchádzať škodlivým vplyvom na reálne hospodárstvo si budú vyžadovať čas. Z toho dôvodu sa považuje za vhodné stanoviť dátum uplatňovania pre tento typ trhov, ktorý umožní primeraný prechod od súčasnej trhovej praxe bez neprimeraného vplyvu na trhovú štruktúru a likviditu.
(45)
V investičnej politike centrálnej protistrany by mali mať najvyššiu prioritu zásady zachovania kapitálu a maximalizácie likvidity. Investičnou politikou by sa takisto malo zabezpečiť, aby nevznikali konflikty záujmov s obchodnými záujmami centrálnej protistrany.
(46)
V kritériách, ktoré by mali spĺňať finančné nástroje, aby sa považovali za oprávnené investície pre centrálnu protistranu, by sa mala zohľadňovať zásada 16 zásad CPSS - IOSCO s cieľom zabezpečiť medzinárodnú konzistentnosť. Centrálna protistrana by najmä mala byť povinná uplatňovať reštriktívne normy týkajúce sa emitenta finančného nástroja, prevoditeľnosti finančného nástroja a kreditného rizika, rizika trhu, volatility a devízového kurzu finančného nástroja. Centrálna protistrana by mala zabezpečiť, aby neohrozila opatrenia prijaté na obmedzenie rizikovej expozície svojich investícií držbou nadmerných expozícií voči akémukoľvek jednotlivému finančnému nástroju, typu finančného nástroja, jednotlivému emitentovi, typu emitenta alebo jednotlivému depozitárovi.
(47)
Používanie derivátov vystavuje centrálnu protistranu ďalším kreditným a trhovým rizikám, a je preto nevyhnutné vymedziť reštriktívny súbor okolností, za ktorých môže centrálna protistrana investovať svoje finančné zdroje do derivátov. Vzhľadom na to, že cieľom centrálnej protistrany by mala byť vyrovnaná pozícia, pokiaľ ide o trhové riziko, jediné riziká, ktoré by pre centrálnu protistranu bolo potrebné zabezpečiť, sú riziká týkajúce sa kolaterálu, ktorý príjme, alebo riziká vyplývajúce zo zlyhania zúčtovacieho člena. Riziká týkajúce sa kolaterálu, ktorý centrálna protistrana prijme, môžu byť dostatočne riadené zníženiami hodnoty (haircuts) a nepovažuje sa za potrebné, aby centrálna protistrana v tomto prípade používala deriváty. Centrálna protistrana by mala používať deriváty len na riadenie rizika likvidity vyplývajúceho z expozícií voči rôznym menám a na účely zabezpečenia portfólia neplniaceho zúčtovacieho člena a len v prípade, keď sa v postupoch riadenia centrálnej protistrany pre prípad zlyhania plánuje takéto použitie.
(48)
Na zaistenie bezpečnosti centrálnych protistrán by sa im malo umožniť držať peňažné prostriedky v nezaistených vkladoch len v minimálnych podieloch. Pri zabezpečovaní svojich peňažných prostriedkov by centrálne protistrany mali vždy zaistiť, aby boli vždy primerane chránené proti riziku likvidity.
(49)
Je potrebné stanoviť prísne požiadavky na stresové testovanie a spätné testovanie, aby sa zaistilo, že modely centrálnej protistrany, ich metodiky a rámec riadenia rizika likvidity správne fungujú so zohľadnením všetkých rizík, voči ktorým je centrálna protistrana vystavená tak, aby mala centrálna protistrana vždy primerané zdroje na krytie uvedených rizík.
(50)
Na účel zaistenia konzistentného uplatňovania požiadaviek na centrálne protistrany je potrebné stanoviť podrobné ustanovenia, pokiaľ ide o typy testov, ktoré sa majú vykonať, vrátane stresového aj spätného testovania. V snahe zabezpečiť širokú škálu zabezpečovacích a derivátových zmlúv, ktoré môžu byť zúčtované v budúcnosti, odzrkadliť rozdiely v podnikateľských prístupoch a prístupoch riadenia rizík centrálnej protistrany, umožniť riešenie budúceho vývoja a nových rizík a umožniť dostatočnú flexibilitu je potrebný prístup založený na kritériách.
(51)
Pri potvrdzovaní modelov centrálnej protistrany, ich metodík a rámca riadenia rizika likvidity je potrebné používať primeranú nezávislú stranu, aby sa zistili a vykonali akékoľvek potrebné nápravné opatrenia pred zavedením a zabránilo sa akýmkoľvek závažným konfliktom záujmov. Nezávislá strana by mala byť dostatočne oddelená od časti podnikania centrálnej protistrany, ktorá vypracúva, zavádza a bude prevádzkovať model alebo politiky, ktoré sa skúmajú, a nemala by byť v závažnom konflikte záujmov. Tieto podmienky by mohla spĺňať buď interná strana, ktorá má samostatné hierarchické línie, alebo externá strana.
(52)
Na krytie rôznych scenárov a cieľov sú určené rôzne aspekty finančných zdrojov centrálnej protistrany, najmä krytie marže, fondy pre prípad zlyhania a ďalšie finančné zdroje. Je preto nevyhnutné stanoviť osobitné požiadavky, ktoré budú odzrkadľovať tieto ciele a zabezpečia konzistentné uplatňovanie centrálnymi protistranami. Pri posudzovaní potrebného krytia by centrálna protistrana nemala vzájomne započítavať žiadne expozície medzi neplniacimi zúčtovacími členmi, aby zabránila znižovaniu možných vplyvov, ktoré by tieto expozície mohli mať.
(53)
Rôzne typy finančných nástrojov, ktoré môže centrálna protistrana zúčtovávať, sú vystavené celej škále osobitných rizík. Centrálna protistrana by preto mala byť povinná zvážiť všetky riziká relevantné pre trhy, pre ktoré poskytuje zúčtovacie služby, vo svojich modeloch, ich metodikách a rámci riadenia rizika likvidity, aby sa zabezpečilo, že primerane určí svoju možnú budúcu expozíciu. V snahe správne zohľadniť tieto riziká by požiadavky na stresové testovanie mali zahŕňať riziká špecifické pre nástroje, ktoré sú relevantné pre rôzne typy finančných nástrojov.
(54)
V záujme toho, aby centrálna protistrana zabezpečila, že jej model výpočtu počiatočných marží primerane zohľadňuje jej možné expozície, by okrem každodenného spätného testovania svojho krytia marže, ktoré je zamerané na primeranosť marže, ktorá sa požaduje, mala vykonávať aj spätné testovanie kľúčových parametrov a predpokladov modelu. Je to nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby sa v modeloch centrálnych protistrán presne počítala počiatočná marža.
(55)
Význam prísnej analýzy citlivosti maržových požiadaviek sa môže zvýšiť, keď sú trhy nelikvidné alebo volatilné, a táto analýza by sa mala používať na určenie vplyvu premenlivých dôležitých parametrov modelov. Analýza citlivosti je účinným nástrojom na zistenie skrytých nedostatkov, ktoré nie je možné odhaliť spätným testovaním.
(56)
Nevykonávanie pravidelných stresových a spätných testov môže viesť k tomu, že finančné a likvidné zdroje centrálnej protistrany budú neprimerané na krytie skutočných rizík, ktorým je vystavená. Primeranými testami sa takisto umožní, aby modely centrálnej protistrany, ich metodiky a rámec riadenia rizika likvidity rýchlo riešili meniace sa trhy a nové riziká. Centrálna protistrana by preto mala výsledky testov urýchlene použiť na preskúmanie svojich modelov, metodík a rámca riadenia rizika likvidity.
(57)
Modelovanie extrémnych trhových podmienok môže pomôcť centrálnej protistrane určiť obmedzenia jej súčasných modelov, rámec riadenia rizika likvidity a finančné a likvidné zdroje. Vyžaduje si to však, aby centrálna protistrana uplatňovala úsudok pri modelovaní rôznych trhov a produktov. Reverzné stresové testovanie by sa malo považovať za užitočný, nie však hlavný, nástroj riadenia na určenie primeranej úrovne finančných zdrojov.
(58)
Zapojenie zúčtovacích členov, klientov a iných príslušných zainteresovaných strán do testovania postupov riadenia centrálnej protistrany pre prípad zlyhania prostredníctvom simulačných cvičení je nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby chápali a mali prevádzkovú schopnosť úspešne sa zúčastňovať na situácii riadenia zlyhania. Simulačné cvičenia by mali kopírovať scenár zlyhania, aby sa názorne prejavili úlohy a zodpovednosť zúčtovacích členov, klientov a iných príslušných zainteresovaných strán. Okrem toho je dôležité, aby centrálna protistrana mala primerané mechanizmy, ktoré jej umožňujú uistiť sa, či je potrebné nápravné opatrenie, a identifikovať prípadnú nedostatočnú zreteľnosť pravidiel a postupov alebo možnosť uváženia, ktorá z nich vyplýva. Testovanie postupov riadenia zlyhania centrálnou protistranou je osobitne dôležité v prípade, že sa v procese uzatvorenia pozícií spolieha na pomoc zúčtovacích členov alebo tretích strán, ktoré si splnili záväzky, a v prípade, že postupy pri zlyhaní neboli nikdy testované skutočným zlyhaním.
(59)
Toto nariadenie vychádza z návrhu regulačných technických noriem, ktoré Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) predložil Komisii.
(60)
Pred predložením návrhu technických noriem, z ktorých vychádza toto nariadenie, EMSA v príslušných prípadoch konzultoval s Európskym orgánom pre bankovníctvo (EBA), Európskym výborom pre systémové riziká a členmi ESCB. V súlade s článkom 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) (4), ESMA vykonal otvorené verejné konzultácie k tomuto návrhu regulačných technických noriem, analyzoval možné súvisiace náklady a prínosy a požiadal o stanovisko skupinu zainteresovaných strán v oblasti cenných papierov a trhov zriadenú v súlade s článkom 37 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„bázické riziko“ je riziko vyplývajúce z nie úplne korelovaných pohybov medzi dvoma alebo viacerými aktívami alebo zmluvami zúčtovávanými centrálnou protistranou;
2.
„interval spoľahlivosti“ je percentuálna hodnota pohybov expozícií pre každý finančný nástroj zúčtovávaný s odkazom na osobitné spätné referenčné (lookback) obdobie, ktoré je centrálna protistrana povinná kryť počas určitého obdobia likvidácie;
3.
„dispozičná prémia“ je úžitok z priameho vlastníctva fyzickej komodity a ovplyvňujú ju tak trhové podmienky, ako aj faktory, ako napríklad náklady na fyzické skladovanie;
4.
„marže“ sú marže uvedené v článku 41 nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ktoré môžu zahŕňať počiatočné marže a variačné marže;
5.
„počiatočná marža“ je marža inkasovaná centrálnou protistranou na krytie možnej budúcej expozície voči zúčtovacím členom poskytujúcim maržu a, podľa potreby, interoperabilným centrálnym protistranám v intervale od posledného výberu marže do uzatvorenia pozícií po zlyhaní zúčtovacieho člena alebo po zlyhaní interoperabilnej centrálnej protistrany;
6.
„variačná marža“ sú inkasované alebo vyplatené marže, v ktorých sa premietajú súčasné expozície spôsobené skutočnými zmenami trhovej ceny;
7.
„riziko náhleho zlyhania“ je riziko, že protistrana alebo emitent náhle zlyhá predtým, ako má trh čas zohľadniť jeho zvýšené riziko zlyhania;
8.
„obdobie likvidácie“ je časové obdobie používané na výpočet marží, ktoré centrálna protistrana odhaduje ako potrebné na riadenie svojej expozície voči neplniacemu členovi a počas ktorého je centrálna protistrana vystavená trhovému riziku súvisiacemu s riadením pozícií neplniacich členov;
9.
„spätné referenčné obdobie“ je časový horizont na výpočet historickej volatility;
10.
„výnimka v testovaní“ je výsledok testu, ktorým sa preukáže, že model alebo rámec riadenia rizika likvidity centrálnej protistrany nedosiahol plánovanú úroveň krytia;
11.
„riziko nesprávnej voľby“ je riziko vyplývajúce z expozície voči protistrane alebo emitentovi, keď kolaterál poskytnutý touto protistranou alebo emitovaný týmto emitentom vysoko koreluje s jej kreditným rizikom.
KAPITOLA II
UZNÁVANIE CENTRÁLNYCH PROTISTRÁN Z TRETEJ KRAJINY
[článok 25 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 2
Informácie poskytované orgánu ESMA na účel uznania centrálnej protistrany
Žiadosť o uznanie predložená centrálnou protistranou usadenou v tretej krajine musí obsahovať aspoň tieto informácie:
a)
úplný názov právneho subjektu;
b)
totožnosť akcionárov alebo členov s kvalifikovanou účasťou;
c)
zoznam členských štátoch, v ktorých plánuje poskytovať služby;
d)
triedy zúčtovávaných finančných nástrojov;
e)
podrobnosti, ktoré sa majú uviesť na webovej stránke ESMA v súlade s článkom 88 ods. 1 písm. e) nariadenia (EÚ) č. 648/2012;
f)
podrobnosti o jej finančných zdrojoch, forme a metódach, ktorými sa udržiavajú, a o opatreniach na ich zabezpečenie vrátane postupov riadenia zlyhania;
g)
údaje o maržovej metodike a na výpočet fondu pre prípad zlyhania;
h)
zoznam oprávnených kolaterálov;
i)
členenie hodnôt, v prípade potreby vo výhľadovej forme, zúčtovávaných žiadajúcou centrálnou protistranou podľa každej zúčtovávanej meny Únie;
j)
výsledky stresových testov a spätných testov vykonaných počas roka predchádzajúceho dátumu žiadosti;
k)
jej pravidlá a interné postupy s dôkazmi o úplnom dodržiavaní požiadaviek platných v danej tretej krajine;
l)
údaje o akýchkoľvek opatreniach týkajúcich sa externého zabezpečovania činností;
m)
údaje o podmienkach oddelenia a o príslušnej právnej správnosti a vykonateľnosti;
n)
údaje o požiadavkách centrálnej protistrany na prístup a o podmienkach pozastavenia a ukončenia členstva;
o)
údaje o akejkoľvek dohode o interoperabilite vrátane informácií poskytovaných príslušnému orgánu tretej krajiny na účel posúdenia dohody.
KAPITOLA III
ORGANIZAČNÉ POŽIADAVKY
[článok 26 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 3
Systém riadenia
1. Kľúčové zložky systému riadenia centrálnej protistrany, ktoré vymedzujú jej organizačnú štruktúru, a jasne opísané a dobre zdokumentované politiky, postupy a procesy, ktorými sa riadia jej rada a vrcholový manažment, zahŕňajú:
a)
zloženie, úlohu a zodpovednosť rady a akýchkoľvek výborov rady;
b)
úlohy a zodpovednosť manažmentu;
c)
štruktúru vrcholového manažmentu;
d)
hierarchické línie medzi vrcholovým manažmentom a radou;
e)
postupy menovania členov rady a vrcholového manažmentu;
f)
návrh funkcií riadenia rizík, dodržiavania súladu s predpismi a vnútornej kontroly;
g)
postupy na zabezpečenie zodpovednosti voči zainteresovaným stranám.
2. Centrálna protistrana musí mať primeraných zamestnancov na splnenie všetkých povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia a z nariadenia (EÚ) č. 648/2012. Centrálna protistrana nesmie zdieľať svojich zamestnancov s inými subjektmi v skupine s výnimkou prípadu, keď to umožňujú podmienky dohody týkajúcej sa externého zabezpečovania činností v súlade s článkom 35 nariadenia (EÚ) č. 648/2012.
3. Centrálna protistrana vytvorí línie zodpovednosti, ktoré sú zreteľné, konzistentné a dobre zdokumentované. Centrálna protistrana zaistí, aby funkcie hlavného manažéra zodpovedného za riadenie rizík, hlavného manažéra pre súlad s predpismi a hlavného manažéra pre technológie vykonávali odlišní jednotlivci, ktorí musia byť zamestnancami centrálnej protistrany poverenými výhradnou zodpovednosťou za vykonávanie týchto funkcií.
4. Centrálna protistrana, ktorá je súčasťou skupiny, zohľadní akékoľvek vplyvy skupiny na jej vlastný systém riadenia vrátane toho, či má potrebnú úroveň nezávislosti na plnenie svojich regulačných povinností ako samostatná právnická osoba a či by jej nezávislosť mohla byť ohrozená štruktúrou skupiny alebo tým, že akýkoľvek člen rady by bol zároveň členom rady iných subjektov v rovnakej skupine. Takáto centrálna protistrana musí zvážiť najmä osobitné postupy na účel predchádzania a riadenia konfliktov záujmov, a to aj pokiaľ ide o opatrenia týkajúce sa externého zabezpečovania činností.
5. V prípade, že centrálna protistrana má dvojúrovňový systém rady, úloha a povinnosti rady, ktoré sa stanovujú v tomto nariadení a v nariadení (EÚ) č. 648/2012, sa náležitým spôsobom prideľujú dozornej rade a riadiacej rade.
6. Politiky, postupy, systémy a kontroly riadenia rizík sú súčasťou súdržného a jednotného rámca riadenia, ktorý sa pravidelne skúma a aktualizuje.
Článok 4
Mechanizmy riadenia rizík a vnútornej kontroly
1. Centrálna protistrana musí mať spoľahlivý rámec na komplexné riadenie všetkých závažných rizík, ktorým je alebo ktorým by mohla byť vystavená. Centrálna protistrana zavedie zdokumentované politiky, postupy a systémy na identifikovanie, meranie, monitorovanie a riadenie takýchto rizík. Pri zavádzaní politík, postupov a systémov riadenia rizík centrálna protistrana vytvára takú ich štruktúru, aby sa zabezpečilo, že zúčtovací členovia riadne riadia a obmedzujú riziká, ktoré predstavujú pre centrálnu protistranu.
2. Centrálna protistrana musí mať integrovaný a komplexný prehľad o všetkých príslušných rizikách. Tieto riziká zahŕňajú riziká, ktoré znáša od zúčtovacích členov a ktoré pre nich predstavuje, a v praktickom rozsahu riziká, ktoré znáša od klientov a ktoré pre nich predstavuje, ako aj riziká, ktoré znáša a ktoré predstavuje pre iné subjekty, ako napríklad okrem iných pre interoperabilné centrálne protistrany, zúčtovacie a platobné systémy cenných papierov, zúčtovacie banky, poskytovateľov likvidity, centrálnych depozitárov cenných papierov, miesta obchodovania, ktoré obsluhuje centrálna protistrana, a ostatných poskytovateľov kritických služieb.
3. Centrálna protistrana vypracuje primerané nástroje na riadenie rizík, aby bola schopná riadiť a ohlasovať všetky príslušné riziká. Tieto nástroje zahŕňajú identifikáciu a riadenie systému, trhu alebo iné vzájomné závislosti. Ak centrálna protistrana poskytuje služby súvisiace so zúčtovaním, ktoré predstavujú odlišný rizikový profil od jej funkcií a potenciálne pre ňu predstavujú významné dodatočné riziká, centrálna protistrana musí uvedené dodatočné riziká primerane riadiť. To môže zahŕňať právne oddelenie dodatočných služieb, ktoré centrálna protistrana poskytuje od jej základných funkcií.
4. Systémom riadenia sa zabezpečí, aby rada centrálnej protistrany prevzala konečnú zodpovednosť a zodpovednosť za riadenie rizík centrálnej protistrany. Rada vymedzí, určí a zdokumentuje primeranú úroveň tolerancie voči riziku a kapacity na ochranu pred rizikami pre centrálnu protistranu. Rada a vrcholový manažment zabezpečia, aby boli politiky, postupy a kontroly centrálnej protistrany v súlade s toleranciou voči riziku a kapacitou na ochranu pred rizikami centrálnej protistrany a aby riešili spôsob, ktorým centrálna protistrana identifikuje, vykazuje, monitoruje a riadi riziká.
5. Centrálna protistrana zavedie spoľahlivé informačné systémy a systémy na kontrolu rizík, aby sa centrálnej protistrane a v prípade potreby jej zúčtovacím členom, a ak je to možné, klientom poskytla kapacita na včasné získanie informácií a náležité uplatňovanie politík a postupov riadenia rizík. Týmito systémami sa zabezpečí minimálne to, aby sa priebežne monitorovali kreditné expozície a expozície likvidity na úrovni centrálnej protistrany, ako aj na úrovni zúčtovacieho člena a v možnom rozsahu na úrovni klienta.
6. Centrálna protistrana zabezpečí, aby funkcia riadenia rizík mala potrebnú právomoc, zdroje, odborné znalosti a prístup k všetkým príslušným informáciám a aby bola dostatočne nezávislá od ostatných funkcií centrálnej protistrany. Hlavný manažér centrálnej protistrany zodpovedný za riadenie rizík uplatňuje rámec riadenia rizík vrátane politík a postupov stanovených radou.
7. Centrálna protistrana má primerané mechanizmy vnútornej kontroly na pomoc rade pri monitorovaní a posudzovaní primeranosti a účinnosti jej politík, postupov a systémov riadenia rizík. Tieto mechanizmy zahŕňajú spoľahlivé administratívne a účtovné postupy, spoľahlivú funkciu dodržiavania súladu s predpismi a nezávislú funkciu vnútorného auditu a potvrdzovania alebo preskúmavania.
8. Finančné výkazy centrálnej protistrany sa vypracúvajú ročne a sú predmetom auditu štatutárnymi audítormi alebo audítorskými spoločnosťami v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES (5).
Článok 5
Politika a postupy na dodržiavanie súladu s predpismi
1. Centrálna protistrana zavedie, vykonáva a udržiava primerané politiky a postupy určené na zistenie akéhokoľvek rizika nedodržania povinností centrálnej protistrany podľa tohto nariadenia, nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1248/2012 centrálnou protistranou a jej zamestnancami, ako aj súvisiacich rizík, a zavedie primerané opatrenia a postupy na minimalizovanie týchto rizík, ktoré príslušným orgánom umožnia, aby účinne vykonávali svoje právomoci podľa týchto nariadení.
2. Centrálna protistrana zabezpečí, aby boli jej pravidlá, postupy a zmluvné dojednania zrozumiteľné a komplexné a aby sa nimi zabezpečil súlad s týmto nariadením, nariadením (EÚ) č. 648/2012 a vykonávacím nariadením č. 1249/2012, ako aj so všetkými ostatnými platnými regulačnými požiadavkami a požiadavkami dohľadu.
Pravidlá, postupy a zmluvné dojednania centrálnej protistrany sa musia zaznamenávať v písomnej forme alebo na inom trvalom médiu. Tieto pravidlá, postupy a zmluvné dojednania a akýkoľvek sprievodný materiál musia byť presné, aktuálne a ihneď k dispozícii príslušnému orgánu, zúčtovacím členom, a ak je to vhodné, klientom.
Centrálna protistrana identifikuje a analyzuje spoľahlivosť pravidiel, postupov a zmluvných dojednaní centrálnej protistrany. V prípade potreby sa na účel tejto analýzy zabezpečia nezávislé právne stanoviská. Centrálna protistrana musí disponovať procesom navrhovania a vykonávania zmien vo svojich pravidlách a postupoch a pred vykonaním akýchkoľvek závažných zmien konzultuje so všetkými dotknutými zúčtovacími členmi a predkladá navrhované zmeny príslušnému orgánu.
3. Pri vypracúvaní svojich pravidiel, postupov a zmluvných dojednaní centrálna protistrana zohľadní príslušné regulačné zásady a odvetvové normy a trhové protokoly a zreteľne uvedie prípady, v ktorých boli tieto postupy začlenené do dokumentácie, ktorou sa riadia práva a povinnosti centrálnej protistrany, jej zúčtovacích členov a ostatných príslušných tretích strán.
4. Centrálna protistrana identifikuje a analyzuje možné konflikty zákonných otázok a vypracuje pravidlá a postupy na zníženie právneho rizika vyplývajúceho z týchto otázok. V prípade potreby centrálna protistrana na účel tejto analýzy zabezpečí nezávislé právne stanoviská.
V pravidlách a postupoch centrálnej protistrany sa jasne uvedie právo, ktoré sa má uplatňovať na jednotlivé aspekty činností a operácií centrálnej protistrany.
Článok 6
Funkcia dodržiavania súladu s predpismi
1. Centrálna protistrana vytvorí a udržiava stálu a účinnú funkciu dodržiavania súladu s predpismi, ktorá pôsobí nezávisle od ostatných funkcií centrálnej protistrany. Zabezpečí, aby mala funkcia dodržiavania súladu s predpismi potrebnú právomoc, zdroje, odborné znalosti a prístup ku všetkým relevantným informáciám.
Pri vytváraní funkcie dodržiavania súladu s predpismi centrálna protistrana zohľadní povahu, rozsah a zložitosť svojej obchodnej činnosti a povahu a škálu služieb a činností vykonávaných v rámci takejto obchodnej činnosti.
2. Hlavný manažér pre súlad s predpismi má aspoň tieto povinnosti:
a)
monitoruje a pravidelne posudzuje primeranosť a účinnosť opatrení zavedených v súlade s článkom 5 ods. 4 a opatrení prijatých na riešenie akýchkoľvek nedostatkov v plnení si povinností centrálnou protistranou;
b)
spravuje politiky a postupy dodržiavania súladu s predpismi stanovené vrcholovým manažmentom a radou;
c)
poskytuje poradenstvo a pomoc osobám zodpovedným za vykonávanie služieb a činností centrálnej protistrany na účel plnenia povinností centrálnej protistrany podľa tohto nariadenia, nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1249/2012 a ostatných regulačných požiadaviek, ak sa uplatňujú;
d)
pravidelne podáva rade správy o dodržiavaní súladu centrálnej protistrany a jej zamestnancov s týmto nariadením, nariadením (EÚ) č. 648/2012 a vykonávacím nariadením (EÚ) č. 1249/2012;
e)
stanovuje postupy na účinnú nápravu prípadov nedodržania súladu;
f)
zabezpečuje, aby príslušné osoby pôsobiace vo funkcii dodržiavania súladu s predpismi nepôsobili v službách alebo činnostiach, ktoré monitorujú, a aby sa akékoľvek konflikty záujmov týchto osôb riadne identifikovali a odstránili.
Článok 7
Organizačná štruktúra a oddelenie hierarchických línií
1. Centrálna protistrana vymedzí zloženie, úlohu a povinnosti rady a vrcholového manažmentu a akýchkoľvek výborov rady. Tieto opatrenia musia byť jasne špecifikované a dobre zdokumentované. Rada vytvorí minimálne výbor pre audit a výbor pre odmeňovanie. Výbor pre riziká zriadený v súlade s článkom 28 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 je poradným výborom rady.
2. Rada preberá aspoň tieto povinnosti:
a)
stanovenie jasných cieľov a stratégií pre centrálnu protistranu;
b)
účinné monitorovanie vrcholového manažmentu;
c)
stanovenie primeraných politík odmeňovania,
d)
stanovenie a dohľad nad funkciou riadenia rizík;
e)
dohľad nad funkciou dodržiavania súladu s predpismi a funkciou vnútornej kontroly;
f)
dohľad nad opatreniami týkajúcimi sa externého zabezpečovania činností;
g)
dohľad nad dodržiavaním súladu so všetkými ustanoveniami tohto nariadenia, nariadenia (EÚ) č. 648/2012, vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1249/2012 a všetkými ostatnými regulačnými požiadavkami a požiadavkami dohľadu;
h)
zabezpečenie zodpovednosti voči akcionárom alebo vlastníkom a zamestnancom, zúčtovacím členom a ich zákazníkom a ostatným príslušným zainteresovaným stranám.
3. Vrcholový manažment má aspoň tieto povinnosti:
a)
zabezpečenie súladu činností centrálnej protistrany s cieľmi a stratégiou centrálnej protistrany, ktoré určila rada;
b)
návrh a stanovenie postupov dodržiavania súladu s predpismi a vnútornej kontroly, ktorými sa presadzujú ciele centrálnej protistrany;
c)
podrobovanie postupov vnútornej kontroly pravidelnému preskúmaniu a testovaniu;
d)
zabezpečenie, aby sa na riadenie rizík a dodržiavanie súladu s predpismi vyčlenili dostatočné zdroje;
e)
byť aktívne zapojený do procesu kontroly rizík;
f)
zabezpečenie, aby riziká, ktorým je vystavená centrálna protistrana z dôvodu jej zúčtovania a činností súvisiacich so zúčtovaním, boli riadne riešené.
4. V prípade, že rada deleguje úlohy na výbory alebo podvýbory, zachová si právomoc schvaľovať rozhodnutia, ktoré by mohli mať významný vplyv na rizikový profil centrálnej protistrany.
5. Opatrenia, ktorými sa riadi rada a vrcholový manažment, zahŕňajú postupy na identifikovanie, riešenie a riadenie možných konfliktov záujmov členov rady a vrcholového manažmentu.
6. Centrálna protistrana má jasné a priame hierarchické línie medzi svojou radou a vrcholovým manažmentom, aby sa zabezpečilo, že vrcholový manažment je zodpovedný za svoje výsledky. Hierarchické línie pre riadenie rizík, dodržiavanie súladu s predpismi a vnútorný audit musia byť jasné a oddelené od hierarchických línií pre ostatné činnosti centrálnej protistrany. Hlavný manažér zodpovedný za riadenie rizík podlieha rade buď priamo, alebo prostredníctvom predsedu výboru pre riziko. Hlavný manažér pre súlad s predpismi a funkcia vnútorného auditu podlieha priamo rade.
Článok 8
Politika odmeňovania
1. Výbor pre odmeňovanie navrhuje a ďalej rozvíja politiku odmeňovania, dohliada na jej uplatňovanie vrcholovým manažmentom a pravidelne skúma jej praktické fungovanie. Samotná politika musí byť zdokumentovaná a preskúmaná najmenej raz za rok.
2. Politika odmeňovania musí byť navrhnutá tak, aby spájala úroveň a štruktúru odmeňovania s obozretným riadením rizík. V politike sa zohľadňujú budúce riziká, ako aj existujúce riziká a výsledky týkajúce sa rizík. Harmonogramy vyplácania musia byť citlivé na časový horizont rizík. Osobitne v prípade variabilného odmeňovania sa v politike musí náležite zohľadniť možná nerovnováha medzi obdobiami výkonnosti a obdobiami rizík a musí sa zabezpečiť, aby boli platby náležite časovo rozlíšené. Pevné a variabilné zložky celkového odmeňovania musia byť vyvážené a musia zodpovedať rozmiestneniu riziku.
3. Politikou odmeňovania sa zabezpečí, aby zamestnanci pôsobiaci vo funkciách riadenia rizík, dodržiavania súladu s predpismi a vnútorného auditu boli odmeňovaní spôsobom, ktorý je nezávislý od obchodných výsledkov centrálnej protistrany. Úroveň odmeňovania musí byť primeraná, pokiaľ ide o zodpovednosť, ako aj v porovnaní s úrovňou odmeňovania v oblastiach podnikania.
4. Politika odmeňovania je každoročne predmetom nezávislému auditu. Výsledky týchto auditov sa sprístupnia príslušnému orgánu.
Článok 9
Systémy informačných technológií
1. Centrálna protistrana navrhne a zabezpečí, aby jej systémy informačných technológií boli spoľahlivé a bezpečné, ako aj schopné spracúvať informácie, ktoré sú potrebné na to, aby centrálna protistrana vykonávala svoje činnosti a operácie bezpečným a efektívnym spôsobom.
Architektúra informačných technológií musí byť dobre zdokumentovaná. Systémy musia byť navrhnuté tak, aby riešili prevádzkové potreby centrálnej protistrany a riziká, ktorým centrálna protistrana čelí, boli odolné, a to aj za stresových trhových podmienok, a v prípade potreby škálovateľné, aby dokázali spracovať dodatočné informácie. Centrálna protistrana zabezpečí postupy a plánovanie kapacít, ako aj dostatočnú nadbytočnú kapacitu, aby systém mohol spracovať všetky zvyšné transakcie pred koncom dňa za okolností, keď sa vyskytne závažný výpadok. Centrálna protistrana zabezpečí postupy na zavedenie novej technológie vrátane jasných plánov návratu do pôvodného stavu.
2. Na zabezpečenie vysokej miery bezpečnosti spracovania informácií a s cieľom umožniť konektivitu so svojimi zúčtovacími členmi a klientmi, ako aj so svojimi poskytovateľmi služieb centrálna protistrana založí svoje systémy informačných technológií na medzinárodne uznaných technických normách a osvedčených odvetvových postupoch. Centrálna protistrana podrobí svoje systémy prísnemu testovaniu so simuláciou stresových podmienok, a to pred začatím používania, po uskutočnení významných zmien a po výskyte závažného výpadku. Zúčtovací členovia a klienti, interoperabilné centrálne protistrany a ostatné zúčastnené strany sa podľa potreby zapoja do návrhu a vykonávania týchto testov.
3. Centrálna protistrana udržiava odolný rámec bezpečnosti informácií, ktorým sa náležite riadi jej riziko v oblasti bezpečnosti informácií. Tento rámec zahŕňa náležité mechanizmy, politiky a postupy na ochranu informácií pred nepovoleným zverejnením, na zabezpečenie presnosti a integrity údajov a na zaručenie dostupnosti služieb centrálnej protistrany.
4. Rámec bezpečnosti informácií zahŕňa aspoň tieto funkcionality:
a)
kontroly prístupu do systému;
b)
primerané ochranné opatrenia proti vniknutiam a zneužitiu údajov;
c)
osobitné zariadenia na zachovanie autentickosti a integrity údajov vrátane kryptografických techník;
d)
spoľahlivé siete a postupy na presný a rýchly prenos údajov bez závažných výpadkov;
e)
audit traily.
5. Systémy informačných technológií a rámec bezpečnosti informácií sa preskúmavajú minimálne raz za rok. Podliehajú posúdeniam nezávislým auditom. Výsledky týchto posúdení sa oznamujú rade a sprístupnia sa príslušnému orgánu.
Článok 10
Zverejňovanie
1. Centrálna protistrana verejnosti bezplatne sprístupní tieto informácie:
a)
informácie o systéme riadenia vrátane:
i)
jej organizačnej štruktúry, ako aj kľúčových cieľov a stratégií;
ii)
hlavných prvkov politiky odmeňovania;
iii)
kľúčových finančných informácií vrátane najnovších auditovaných finančných výkazov;
b)
informácie o jej pravidlách vrátane:
i)
postupov riadenia pri zlyhaní, procesov a doplňujúcich textov;
ii)
príslušných informácií o kontinuite podnikateľskej činnosti;
iii)
informácií o systémoch, mechanizmoch a výkonnosti riadenia rizík centrálnej protistrany v súlade s kapitolou XII;
iv)
všetkých relevantných informácií o jej návrhu a činnostiach, ako aj o právach a povinnostiach zúčtovacích členov a klientov, ktoré sú potrebné na to, aby mohli jasne identifikovať a úplne chápať riziká a náklady spojené s využívaním služieb centrálnej protistrany;
v)
súčasných zúčtovacích služieb centrálnej protistrany vrátane podrobných informácií o tom, čo poskytuje v rámci jednotlivých služieb;
vi)
systémov, mechanizmov a výkonnosti riadenia rizík centrálnej protistrany vrátane informácií o finančných zdrojoch, investičnej politike, zdrojoch údajov o cenách a modelov používaných na výpočty marže;
vii)
práva a pravidiel, ktorými sa riadi:
1.
prístup k centrálnej protistrane;
2.
zmluvy uzatvárané centrálnou protistranou so zúčtovacími členmi, a ak je to možné, s klientmi;
3.
zmluvy, ktoré centrálna protistrana prijíma na zúčtovanie;
4.
akékoľvek opatrenia interoperability;
5.
používanie kolaterálu a príspevky do fondu pre prípad zlyhania vrátane uzatvárania pozícií a kolaterálu a rozsahu, v ktorom je kolaterál chránený proti nárokom tretích strán;
c)
informácie týkajúce sa oprávneného kolaterálu a príslušných znížení hodnoty (haircuts);
d)
zoznam všetkých súčasných zúčtovacích členov vrátane kritérií na povolenie, pozastavenie a ukončenie zúčtovacieho členstva.
V prípade, že sa príslušný orgán s centrálnou protistranou dohodne, že ktorákoľvek z informácií v písmene b) alebo c) tohto odseku môže ohroziť obchodné tajomstvá alebo bezpečnosť a spoľahlivosť centrálnej protistrany, centrálna protistrana sa môže rozhodnúť zverejniť uvedené informácie spôsobom, ktorým sa zabráni týmto rizikám alebo ktorým sa tieto riziká znižujú, alebo tieto informácie nezverejniť.
2. Centrálna protistrana bezplatne zverejní informácie týkajúce sa významných zmien v jej systéme riadenia, cieľoch, stratégiách a hlavných politikách, ako aj v jej platných pravidlách a postupoch.
3. Informácie, ktoré má centrálna protistrana zverejniť, musia byť dostupné na jej webovej stránke. Informácie musia byť dostupné minimálne v jazyku zvyčajnom vo sfére medzinárodných financií.
Článok 11
Vnútorný audit
1. Centrálna protistrana zavedie a udržiava funkciu vnútorného auditu, ktorá je oddelená a nezávislá od ostatných funkcií a činností centrálnej protistrany a ktorá má tieto úlohy:
a)
zaviesť, vykonávať a udržiavať plán auditu na preskúmanie a hodnotenie primeranosti a účinnosti systémov, mechanizmov vnútornej kontroly a systému riadenia centrálnej protistrany;
b)
vydávať odporúčania na základe výsledku práce vykonanej podľa písmena a);
c)
overovať dodržiavanie súladu s uvedenými odporúčaniami;
d)
podávať rade správy o veciach týkajúcich sa vnútorného auditu.
2. Funkcia vnútorného auditu musí mať na výkon svojich funkcií potrebnú právomoc, zdroje, odborné znalosti a prístup k všetkým relevantným dokumentom. Musí byť dostatočne nezávislá od manažmentu a podlieha priamo rade.
3. Vnútorným auditom sa posudzuje účinnosť postupov riadenia rizík a kontrolných mechanizmov centrálnej protistrany spôsobom, ktorý je primeraný rizikám, ktorým čelia rôzne obchodné útvary, a nezávisle od posudzovaných oblastí podnikania. Funkcia vnútorného auditu musí mať potrebný prístup k informáciám, aby mohla skúmať všetky činnosti a operácie, procesy a systémy centrálnej protistrany vrátane externe zabezpečovaných činností.
4. Posúdenia vnútorného auditu sú založené na komplexnom pláne auditu, ktorý sa preskúmava a oznamuje príslušnému orgánu minimálne raz ročne. Centrálna protistrana zabezpečí, aby sa osobitné audity mohli vykonávať na základe konkrétnych udalostí v krátkom čase. Plánovanie a preskúmanie auditu schvaľuje rada.
5. Zúčtovacie operácie, postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly a účty centrálnej protistrany sú predmetom nezávislého auditu. Nezávislé audity sa vykonávajú aspoň raz ročne.
KAPITOLA IV
UCHOVÁVANIE ZÁZNAMOV
[článok 29 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 12
Všeobecné požiadavky
1. Centrálna protistrana uchováva záznamy na trvalom médiu, ktoré umožňuje poskytovať informácie príslušným orgánom, ESMA a príslušným členom Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), a v takej forme a takým spôsobom, aby boli splnené tieto podmienky:
a)
každú kľúčovú fázu spracovania centrálnou protistranou možno rekonštruovať;
b)
možno zaznamenať, vystopovať a obnoviť pôvodný obsah záznamu pred vykonaním akýchkoľvek opráv alebo iných zmien či doplnení;
c)
sú zavedené opatrenia, aby sa zabránilo nepovolenému pozmeňovaniu záznamov;
d)
prostredníctvom vhodných opatrení je zaistená bezpečnosť a dôvernosť zaznamenávaných údajov;
e)
v systéme na uchovávanie záznamov je začlenený mechanizmus na identifikáciu a nápravu chýb;
f)
v systéme na uchovávanie záznamov je zaistené včasné obnovenie záznamov pre prípad zlyhania systému.
2. V prípade, že záznamy alebo informácie nie sú staršie ako šesť mesiacov, poskytujú sa orgánom uvedeným v odseku 1 čo najskôr a najneskôr do konca pracovného dňa nasledujúceho po žiadosti od príslušného orgánu.
3. V prípade, že záznamy alebo informácie sú staršie ako šesť mesiacov, poskytujú sa orgánom uvedeným v odseku 1 čo najskôr a v lehote piatich pracovných dní od žiadosti príslušného orgánu.
4. Ak záznamy spracúvané centrálnou protistranou obsahujú osobné údaje, centrálna protistrana zohľadní svoje povinnosti podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7).
5. V prípade, že centrálna protistrana uchováva záznamy mimo Únie, zabezpečí, aby príslušný orgán, ESMA a príslušní členovia ESCB mali prístup k záznamom v rovnakom rozsahu a v rovnakých lehotách, ako keby sa uchovávali v rámci Únie.
6. Každá centrálna protistrana uvedie mená príslušných osôb, ktoré môžu v rámci lehoty stanovenej v odsekoch 2 a 3 na poskytnutie príslušných záznamov vysvetliť obsah jej záznamov príslušným orgánom.
7. Všetky záznamy, ktorých uchovávanie centrálnou protistranou sa vyžaduje podľa tohto nariadenia, sú k dispozícii na kontrolu zo strany príslušného orgánu. Centrálna protistrana na požiadanie poskytuje príslušnému orgánu priamy dátový prístup k záznamom požadovaným podľa článkov 13 a 14.
Článok 13
Záznamy o transakciách
1. Centrálna protistrana vedie záznamy o všetkých transakciách vo všetkých zmluvách, ktoré zúčtováva, a zabezpečí, aby jej záznamy obsahovali všetky informácie potrebné na vykonanie komplexnej a presnej rekonštrukcie zúčtovacieho procesu každej zmluvy a aby každý záznam o každej transakcii bol jedinečne identifikovateľný a vyhľadateľný aspoň podľa všetkých polí týkajúcich sa centrálnej protistrany, interoperabilnej centrálnej protistrany, zúčtovacieho člena, klienta, ak je centrálnej protistrane známy, a finančného nástroja.
2. V súvislosti s každou transakciou prijatou na zúčtovanie centrálna protistrana ihneď pri prijatí príslušných informácií vyhotoví a udržiava aktuálny záznam s týmito informáciami:
a)
cena, sadzba alebo rozpätie a množstvo;
b)
zúčtovacia kapacita, ktorou sa identifikuje, či transakcia bola z pohľadu zaznamenávania centrálnej protistrany kúpou alebo predajom;
c)
identifikácia nástroja;
d)
identifikácia zúčtovacieho člena;
e)
identifikácia miesta, na ktorom sa uzavrela zmluva;
f)
dátum a čas interpozície centrálnej protistrany;
g)
dátum a čas ukončenia zmluvy;
h)
podmienky a spôsob vyrovnania;
i)
dátum a čas vyrovnania alebo odkúpenia transakcie a v rozsahu, v akom sa uplatňujú, tieto informácie:
i)
dátum a čas pôvodného uzavretia zmluvy;
ii)
pôvodné zmluvné podmienky a strany zmluvy;
iii)
identifikácia interoperabilnej centrálnej protistrany, ktorá zúčtováva jednu platobnú časť transakcie, ak sa uplatňuje;
iv)
totožnosť klienta vrátane akéhokoľvek nepriameho klienta v prípade, že je centrálnej protistrane známy a v prípade prenechania (give-up) identifikáciu strany, ktorá previedla zmluvu.
Článok 14
Záznamy o pozíciách
1. Centrálna protistrana vedie záznamy o pozíciách v držbe každého zúčtovacieho člena. Pre každý účet vedený v súlade s článkom 39 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa vedú samostatné záznamy a centrálna protistrana zabezpečí, aby jej záznamy obsahovali všetky potrebné informácie na vykonanie komplexnej a presnej rekonštrukcie transakcií, ktoré vytvorili pozíciu, a aby bol každý záznam identifikovateľný a vyhľadateľný aspoň podľa všetkých polí týkajúcich sa centrálnej protistrany, interoperabilnej centrálnej protistrany, zúčtovacieho člena, klienta, ak je centrálnej protistrane známy, a finančného nástroja.
2. Na konci pracovného dňa centrálna protistrana urobí záznam o každej pozícii vrátane nasledujúcich informácií v rozsahu, v akom sú spojené s danou pozíciou:
a)
identifikácia zúčtovacieho člena, klienta, ak je centrálnej protistrane známy, a akejkoľvek interoperabilnej centrálnej protistrany, ktorá drží túto pozíciu, ak je to vhodné;
b)
znamienko pozície;
c)
denný výpočet hodnoty pozície so záznamami o cenách, ktorými sú zmluvy ocenené, a o akýchkoľvek iných príslušných informáciách.
3. Centrálna protistrana vypracúva a udržiava aktualizovaný záznam o výške marží, príspevkoch do fondu pre prípad zlyhania a ďalších finančných zdrojoch uvedených v článku 43 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 použitých centrálnou protistranou a o zodpovedajúcej sume skutočne zloženej zúčtovacím členom na konci dňa a o zmenách uvedenej sumy, ktoré sa môžu vyskytnúť v priebehu dňa, pokiaľ ide o každého jedného zúčtovacieho člena a účet klienta, ak je centrálnej protistrane známy.
Článok 15
Obchodné záznamy
1. Centrálna protistrana vedie primerané a riadne záznamy o činnostiach týkajúcich sa jej podnikateľskej činnosti a vnútornej organizácie.
2. Záznamy uvedené v odseku 1 sa robia vždy, keď sa vyskytne závažná zmena v príslušných dokumentoch, a obsahujú aspoň:
a)
organizačné schémy rady a príslušných výborov, zúčtovacieho útvaru, útvaru riadenia rizík a všetkých ostatných príslušných útvarov alebo divízií;
b)
totožnosti akcionárov alebo členov, priamych aj nepriamych, fyzických alebo právnických osôb, ktoré majú kvalifikované podiely, a výšku uvedených podielov;
c)
dokumenty potvrdzujúce politiky, postupy a procesy vyžadované podľa kapitoly III a článku 29;
d)
zápisnice zo zasadnutí rady, a ak je to vhodné, zo zasadnutí podvýborov rady a výborov vrcholového manažmentu;
e)
zápisnice zo zasadnutí výboru pre riziká;
f)
zápisnice konzultačných skupín so zúčtovacími členmi a klientmi, ak existujú;
g)
správy o vnútornom a externom audite, správy o riadení rizík, správy o dodržiavaní súladu s predpismi a správy od konzultantských spoločností vrátane odpovedí manažmentu;
h)
politiku kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii vyžadovaný v článku 17;
i)
plán likvidity a denné správy o likvidite požadované podľa článku 32;
j)
záznamy odzrkadľujúce všetky aktíva a pasíva a kapitálové účty vyžadované podľa článku 16 nariadenia (EÚ) č. 648/2012;
k)
doručené sťažnosti s informáciami o mene, adrese a čísle účtu sťažovateľa; dátum doručenia sťažnosti; mená všetkých osôb identifikovaných v sťažnosti; opis povahy sťažnosti; dispozíciu sťažnosti a dátum vyriešenia sťažnosti;
l)
záznamy o akomkoľvek prerušení služieb alebo nefungovaní vrátane podrobnej správy o čase, vplyvoch a nápravných opatreniach;
m)
záznamy výsledkov vykonaných spätných a stresových testov;
n)
písomnú komunikáciu s príslušnými orgánmi, ESMA a príslušnými členmi ESCB;
o)
právne stanoviská získané v súlade s kapitolou III;
p)
v prípade potreby dokumentáciu týkajúcu sa dojednaní o interoperabilite s ostatnými centrálnymi protistranami;
q)
informácie podľa článku 10 ods. 1 písm. b) bodu vii) a ods. 1 písm. d);
r)
príslušné dokumenty, v ktorých sa opisuje vývoj nových podnikateľských iniciatív.
Článok 16
Záznamy údajov ohlasovaných archívu obchodných údajov
Centrálna protistrana identifikuje a zachováva všetky informácie a údaje, ktoré je potrebné ohlásiť v súlade s článkom 9 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 spolu so záznamom o dátume a čase nahlásenia transakcie.
KAPITOLA V
KONTINUITA PODNIKATEĽSKEJ ČINNOSTI
[článok 34 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 17
Stratégia a politika
1. Centrálna protistrana musí mať politiku kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii, ktoré sú schválené radou. Politika kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii sú predmetom nezávislých preskúmaní, ktoré sa oznamujú rade.
2. V politike kontinuity podnikateľskej činnosti sa identifikujú všetky kritické funkcie podnikania a súvisiace systémy a zahŕňa stratégiu, politiku a ciele centrálnej protistrany na zabezpečenie kontinuity týchto funkcií a systémov.
3. V politike kontinuity podnikateľskej činnosti sa zohľadňujú externé prepojenia a vzájomné súvislosti s finančnou infraštruktúrou vrátane miest obchodovania zúčtovávaných centrálnou protistranou, zúčtovacích a platobných systémov cenných papierov a úverových inštitúcií, ktoré používa centrálna protistrana alebo prepojená centrálna protistrana. Takisto sa v nej zohľadňujú kritické funkcie alebo služby, ktoré sú zabezpečované prostredníctvom poskytovateľských tretích strán.
4. Politika kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii obsahuje jasne vymedzené a zaznamenané opatrenia, ktoré sa použijú v prípade ohrozenia kontinuity podnikateľskej činnosti, katastrofy alebo krízy a ktoré sú navrhnuté tak, aby zabezpečili minimálnu úroveň služby kritických funkcií.
5. V pláne obnovy po havárii sa identifikujú a do plánu sa zahrnú ciele bodov obnovy a časové ciele obnovy kritických funkcií a stanoví sa najvhodnejšia stratégia obnovy pre každú z týchto funkcií. Tieto opatrenia musia byť navrhnuté tak, aby sa zabezpečilo, že v extrémnych scenároch budú kritické funkcie dokončené včas a že budú splnené dohodnuté úrovne služieb.
6. V politike kontinuity podnikateľskej činnosti centrálnej protistrany sa určí maximálny prípustný čas nefungovania kritických funkcií a systémov. Maximálny čas obnovy kritických funkcií centrálnej protistrany, ktorý sa zahrnie do politiky kontinuity podnikateľskej činnosti, nesmie byť viac ako 2 hodiny. Postupy a platby vykonávané na konci dňa sa dokončia v požadovaný čas a deň za všetkých okolností.
7. Centrálna protistrana zohľadní pri určovaní časov obnovy pre každú funkciu možný celkový vplyv na efektívnosť trhov.
Článok 18
Analýza dosahu činnosti
1. Centrálna protistrana vykoná analýzu dosahu činnosti, ktorá je určená na identifikovanie funkcií podnikania, ktoré sú kritické na zabezpečenie služieb centrálnej protistrany. Súčasťou analýzy je kritickosť týchto funkcií pre iné inštitúcie a funkcie vo finančnej infraštruktúre.
2. Centrálna protistrana použije analýzu rizík na základe scenárov, ktorá je určená na identifikovanie toho, ako rôzne scenáre ovplyvňujú riziká týkajúce sa jej kritických funkcií podnikania.
3. Pri posudzovaní rizík centrálna protistrana zohľadní závislosti na externých poskytovateľoch vrátane verejných služieb. Centrálna protistrana prijme opatrenia na riadenie takýchto závislostí primeranými zmluvnými a organizačnými dojednaniami.
4. Analýza dosahu činnosti a analýza scenárov sa udržiavajú v aktualizovanej podobe, musia sa preskúmať aspoň raz ročne a po incidente alebo významných organizačných zmenách. V analýzach sa zohľadní každý príslušný vývoj vrátane vývoja trhov a technológií.
Článok 19
Obnova po havárii
1. Centrálna protistrana musí mať zavedené opatrenia na zabezpečenie kontinuity svojich kritických funkcií na základe havarijných scenárov. Týmito opatreniami sa rieši aspoň dostupnosť primeraných ľudských zdrojov, maximálny čas nefunkčnosti kritických funkcií a prechodu a obnovy na sekundárnom mieste.
2. Centrálna protistrana udržiava sekundárne miesto spracovania v stave schopnom zabezpečiť kontinuitu všetkých kritických funkcií centrálnej protistrany rovnako ako primárne miesto. Sekundárne miesto musí mať odlišný geografický rizikový profil od geografického rizikového profilu primárneho miesta.
3. Centrálna protistrana udržiava alebo má okamžitý prístup k sekundárnemu obchodnému miestu aspoň tak, aby sa zamestnancom umožnilo zabezpečiť kontinuitu služieb, ak nie je k dispozícii primárne miesto podnikania.
4. Potrebu ďalších miest spracovania centrálna protistrana zváži, najmä ak rozmanitosť rizikových profilov primárneho a sekundárneho miesta neposkytuje dostatočnú istotu, že ciele kontinuity podnikateľskej činnosti centrálnej protistrany budú splnené v prípade všetkých scenárov.
Článok 20
Testovanie a monitorovanie
1. Centrálna protistrana testuje a monitoruje svoju politiku kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii v pravidelných intervaloch a po významných úpravách alebo zmenách systémov alebo súvisiacich funkcií, aby sa zabezpečilo, že politikou kontinuity podnikateľskej činnosti sa dosahujú stanovené ciele vrátane cieľa týkajúceho sa maximálne 2-hodinového času obnovy. Testy musia byť plánované a zdokumentované.
2. Testovanie politiky kontinuity podnikateľskej činnosti a plánu obnovy po havárii spĺňa tieto podmienky:
a)
obsahuje scenáre havárií veľkého rozsahu a prepínania medzi primárnym a sekundárnym miestom;
b)
zahŕňa zapojenie zúčtovacích členov, externých poskytovateľov a príslušných inštitúcií vo finančnej infraštruktúre, s ktorými boli v politike kontinuity podnikateľskej činnosti zistené vzájomné závislosti.
Článok 21
Udržiavanie
1. Centrálna protistrana pravidelne skúma a aktualizuje svoju politiku kontinuity podnikateľskej činnosti tak, aby zahŕňala všetky kritické funkcie a najvhodnejšiu stratégiu ich obnovy.
2. Centrálna protistrana pravidelne skúma a aktualizuje svoj plán obnovy po havárii tak, aby zahŕňal najvhodnejšiu stratégiu obnovy všetkých kritických funkcií.
3. V aktualizáciách politiky kontinuity podnikateľskej činnosti a plánu obnovy po havárii sa zohľadní výsledok testov a odporúčaní nezávislých preskúmaní a ostatných preskúmaní a odporúčaní príslušných orgánov. Centrálne protistrany preskúmajú svoju politiku kontinuity podnikateľskej činnosti a plán obnovy po havárii po každom významnom výpadku, aby sa identifikovali príčiny a akékoľvek potrebné zlepšenia činností, politiky kontinuity podnikateľskej činnosti a plánu obnovy po havárii centrálnej protistrany.
Článok 22
Krízové riadenie
1. Centrálna protistrana musí mať funkciu krízového riadenia, ktorá koná v prípade núdze. Postup krízového riadenia musí byť jasný a zdokumentovaný v písomnej forme. Rada monitoruje funkciu krízového riadenia a pravidelne dostáva a skúma správy o nej.
2. Funkcia krízového riadenia obsahuje dobre štruktúrované a jasné postupy riadenia interných a externých krízových komunikácií počas krízovej udalosti.
3. Po krízovej udalosti vykoná centrálna protistrana preskúmanie toho, ako zvládla krízu. Preskúmanie zahŕňa, ak je to vhodné, príspevky od zúčtovacích členov a ostatných externých zainteresovaných strán.
Článok 23
Komunikácia
1. Centrálna protistrana musí mať komunikačný plán, v ktorom sa zdokumentuje spôsob, prostredníctvom ktorého budú vrcholový manažment, rada a príslušné externé zainteresované strany vrátane príslušných orgánov, zúčtovacích členov, klientov, zúčtovacích agentov, zúčtovacích a platobných systémov cenných papierov a miest obchodovania priebežne primerane informované počas krízy.
2. Rade sa podávajú správy o analýze scenárov, analýze rizík, preskúmaniach a výsledkoch monitorovania a testov.
KAPITOLA VI
MARŽE
[článok 41 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 24
Percentuálna hodnota
1. Centrálna protistrana počíta počiatočné marže na krytie expozícií vyplývajúcich z pohybov trhu pre každý finančný nástroj, ktorý je kolateralizovaný na produktovej báze, za časové obdobie vymedzené v článku 25 a s predpokladaným časovým horizontom uzavretia pozície vymedzeným v článku 26. Pri výpočte počiatočných marží centrálna protistrana dodržiava aspoň tieto intervaly spoľahlivosti:
a)
pre mimoburzové deriváty 99,5 %;
b)
pre iné finančné nástroje ako mimoburzové deriváty 99 %.
2. Na účel stanovenia primeraného intervalu spoľahlivosti centrálna protistrana pre každú triedu finančných nástrojov, ktoré zúčtováva, okrem toho zohľadní aspoň tieto faktory:
a)
zložitosti a úroveň neistôt tvorby cien triedy finančných nástrojov, ktoré môžu obmedzovať potvrdenie výpočtu počiatočnej a variačnej marže;
b)
charakteristiky rizík triedy finančných nástrojov, ktoré môžu okrem iných zahŕňať volatilitu, trvanie, likviditu, nelineárne cenové charakteristiky, riziko náhleho zlyhania a riziko nesprávnej voľby;
c)
mieru, v akej ostatné kontroly rizík primerane neobmedzujú kreditné expozície;
d)
súvisiaci pákový efekt triedy finančných nástrojov vrátane toho, či je trieda finančných nástrojov významne volatilná, je vysoko koncentrovaná na niekoľkých účastníkov trhu, alebo môže byť zložité uzavrieť ju.
3. Centrálna protistrana informuje svoj príslušný orgán a svojich zúčtovacích členov o zvažovaných kritériách na určenie percentuálnej hodnoty použitej na výpočet marží pre každú triedu finančných nástrojov.
4. V prípade, že centrálna protistrana zúčtováva mimoburzové deriváty s rovnakými rizikovými charakteristikami ako deriváty obchodované na regulovaných trhoch alebo na rovnocennom trhu tretej krajiny, na základe posúdenia rizikových faktorov uvedených v odseku 2 môže centrálna protistrana pre tieto zmluvy použiť alternatívny interval spoľahlivosti najmenej 99 %, ak sú riziká zmlúv o mimoburzových derivátoch, ktoré zúčtováva, náležite zmiernené s použitím daného intervalu spoľahlivosti a sú dodržané podmienky uvedené v odseku 2.
Článok 25
Časový horizont výpočtu historickej volatility
1. Centrálna protistrana zaistí, aby sa podľa jej modelovej metodiky a jej procesu potvrdenia stanoveného v súlade s kapitolou XII počiatočné marže kryli aspoň s intervalom spoľahlivosti vymedzeným v článku 24 a na obdobie likvidácie vymedzené v článku 26 expozície vyplývajúce z historickej volatility vypočítanej na základe údajov vzťahujúcich sa najmenej na posledných 12 mesiacov.
Centrálna protistrana zabezpečí, aby údaje použité na výpočet historickej volatility zachytávali celú škálu trhových podmienok vrátane stresových období.
2. Centrálna protistrana môže na výpočet historickej volatility použiť akýkoľvek iný časový horizont za predpokladu, že výsledkom použitia tohto časového horizontu budú maržové požiadavky, ktoré budú aspoň také vysoké ako maržové požiadavky získané s časovým obdobím vymedzeným v odseku 1.
3. Parametre marží pre finančné nástroje bez obdobia historického pozorovania musia byť založené na konzervatívnych predpokladoch. Centrálna protistrana ihneď prispôsobí výpočet požadovaných marží na základe analýzy cenovej histórie nových finančných nástrojov.
Článok 26
Časové horizonty pre obdobie likvidácie
1. Centrálna protistrana vymedzí časové horizonty pre obdobie likvidácie so zohľadnením charakteristík zúčtovávaného finančného nástroja, trhu, na ktorom sa s ním obchoduje, a obdobia na výpočet a inkasovanie marží. Tieto obdobia likvidácie trvajú aspoň:
a)
päť pracovných dní pri mimoburzových derivátoch;
b)
dva pracovné dni pri iných finančných nástrojoch ako mimoburzových derivátov.
2. Vo všetkých prípadoch centrálna protistrana na účel určenia primeraného obdobia likvidácie posúdi a zhrnie aspoň:
a)
najdlhšie možné obdobie, ktoré môže uplynúť od posledného inkasovania marží po vyhlásenie zlyhania zo strany centrálnej protistrany alebo aktivovania procesu riadenia zlyhania centrálnou protistranou;
b)
odhadované obdobie potrebné na navrhnutie a vykonanie stratégie na riadenie zlyhania zúčtovacieho člena podľa osobitostí každej triedy finančných nástrojov vrátane ich úrovne likvidity a veľkosti a koncentrácie pozícií a trhov, ktoré centrálna protistrana použije na uzavretie alebo úplné zabezpečenie pozície zúčtovacieho člena;
c)
ak je to vhodné, obdobie potrebné na krytie rizika protistrany, ktorému je centrálna protistrana vystavená.
3. Pri hodnotení období vymedzených v odseku 2 centrálna protistrana zohľadní aspoň faktory uvedené v článku 24 ods. 2 a časové obdobie na výpočet historickej volatility vymedzené v článku 25.
4. V prípade, že centrálna protistrana zúčtováva mimoburzové deriváty s rovnakými rizikovými charakteristikami ako deriváty obchodované na regulovaných trhoch alebo na rovnocennom trhu tretej krajiny, môže pre obdobie likvidácie použiť odlišný časový horizont od horizontu uvedeného v odseku 1 za predpokladu, že môže svojmu príslušnému orgánu preukázať, že:
a)
tento časový horizont by bol vhodnejší než horizont uvedený v odseku 1 so zreteľom na osobitné vlastnosti príslušných mimoburzových derivátov;
b)
tento časový horizont predstavuje aspoň dva pracovné dni.
Článok 27
Stanovenie marží pre portfólio
1. Centrálna protistrana môže umožniť vzájomné započítania alebo zníženia požadovanej marže v rámci finančných nástrojov, ktoré zúčtováva, ak je cenové riziko jedného finančného nástroja alebo súboru finančných nástrojov významne a spoľahlivo korelované alebo založené na rovnocennom štatistickom parametri závislosti s cenovým rizikom iných finančných nástrojov.
2. Centrálna protistrana zdokumentuje svoj prístup k stanovovaniu marží pre portfólio a zabezpečí aspoň to, aby sa korelácia alebo rovnocenný štatistický parameter závislosti medzi dvomi alebo viacerými zúčtovávanými finančnými nástrojmi preukázali ako spoľahlivé počas spätného referenčného obdobia vypočítaného v súlade s článkom 25 a vykazovali odolnosť počas stresových historických a hypotetických scenárov. Centrálna protistrana preukáže existenciu ekonomického zdôvodnenia cenového vzťahu.
3. Všetky finančné nástroje, na ktoré sa uplatňuje stanovovanie marží pre portfólio, musia byť kryté rovnakým fondom pre prípad zlyhania. Odchylne od týchto ustanovení, ak centrálna protistrana môže svojmu príslušnému orgánu a svojim zúčtovacím členom vopred preukázať, ako by sa potenciálne straty rozdelili medzi jednotlivé fondy pre prípad zlyhania, a má vo svojich pravidlách stanovené nevyhnutné ustanovenia, stanovovanie marží pre portfólio sa môže uplatniť na finančné nástroje kryté rozličnými fondmi pre prípad zlyhania.
4. V prípade, že stanovovanie marží pre portfólio zahŕňa viacero nástrojov, výška znížení marží nesmie byť väčšia ako 80 % rozdielu medzi sumou marží pre každý produkt vypočítanou na individuálnom základe a maržou vypočítanou na základe kombinovaného odhadu expozície pre kombinované portfólio. V prípade, že centrálna protistrana nie je vystavená žiadnemu možnému riziku zníženia marží, môže uplatňovať zníženie do výšky 100 % tohto rozdielu.
5. Zníženia marží súvisiace so stanovením marží pre portfólio sú predmetom spoľahlivého programu stresového testovania v súlade s kapitolou XII.
Článok 28
Procyklickosť
1. Centrálna protistrana zabezpečí, aby jej politika výberu a revízie intervalu spoľahlivosti, obdobia likvidácie a spätného referenčného obdobia poskytovala stabilné a obozretné maržové požiadavky zamerané do budúcnosti, ktoré obmedzujú procyklickosť v takom rozsahu, aby nebola nepriaznivo ovplyvnená spoľahlivosť a finančná bezpečnosť centrálnej protistrany. To zahŕňa predchádzanie možným narúšajúcim alebo veľkým zmenám v maržových požiadavkách, keď je to možné, a stanovenie transparentných a predvídateľných postupov na prispôsobenie maržových požiadaviek v reakcii na meniace sa trhové podmienky. Pritom centrálna protistrana využije aspoň jednu z týchto možností:
a)
uplatňovanie rezervy na marže aspoň vo výške 25 % vypočítaných marží, ktorá jej umožňuje dočasné vyčerpanie v obdobiach, keď vypočítané maržové požiadavky významne rastú;
b)
pridelenie najmenej 25 % váhy stresovým pozorovaniam v spätnom referenčnom období vypočítanom v súlade s článkom 26;
c)
zabezpečenie toho, aby maržové požiadavky neboli nižšie ako požiadavky, ktoré by sa vypočítali s použitím volatility odhadnutej za 10-ročné historické spätné referenčné obdobie.
2. V prípade, že centrálna protistrana reviduje parametre modelu marží, aby lepšie odzrkadľoval súčasné trhové podmienky, v tejto revízii zohľadní akékoľvek možné procyklické vplyvy.
KAPITOLA VII
FOND PRE PRÍPAD ZLYHANIA
[článok 42 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 29
Rámec a riadenie
1. Na účel stanovenia minimálnej veľkosti fondu pre prípad zlyhania a výšky ďalších finančných zdrojov potrebných na splnenie požiadaviek článkov 42 a 43 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 so zohľadnením skupinových závislostí centrálna protistrana zavedie rámec vnútornej politiky na vymedzenie typov extrémnych, ale realistických trhových podmienok, ktoré by ju mohli vystaviť najväčšiemu riziku.
2. Rámec musí obsahovať vyhlásenie, v ktorom sa opisuje, ako centrálna protistrana vymedzuje extrémne, ale realistické trhové podmienky. Musí byť plne zdokumentovaný a uchovávaný v súlade s článkom 12.
3. O rámci rokuje výbor pre riziká a schvaľuje ho rada. Odolnosť rámca a jeho schopnosť odzrkadľovať pohyby na trhu podlieha preskúmaniu aspoň raz ročne. O preskúmaní rokuje výbor pre riziká a oznamuje sa rade.
Článok 30
Identifikovanie extrémnych, ale realistických trhových podmienok
1. Rámec opísaný v článku 29 odzrkadľuje rizikový profil centrálnej protistrany so zohľadnením cezhraničných a krížových menových expozícií, ak je to potrebné. Identifikujú sa v ňom trhové riziká, ktorým by bola centrálna protistrana vystavená po zlyhaní jedného alebo viacerých zúčtovacích členov vrátane nepriaznivých pohybov trhových cien zúčtovávaných nástrojov, zníženej trhovej likvidity týchto nástrojov a poklesov likvidačnej hodnoty kolaterálu. Rámec odzrkadľuje aj dodatočné riziká centrálnej protistrany vyplývajúce zo súčasného zlyhania subjektov v skupine neplniaceho zúčtovacieho člena.
2. V rámci sa individuálne identifikujú všetky trhy, ktorým je centrálna protistrana vystavená v scenári zlyhania zúčtovacieho člena. Pre každý identifikovaný trh centrálna protistrana spresní extrémne, ale realistické podmienky aspoň na základe:
a)
škály historických scenárov vrátane období extrémnych pohybov na trhu pozorovaných za uplynulých 30 rokov alebo za také dlhé obdobie, za ktoré sú k dispozícii spoľahlivé údaje, v ktorom by bola centrálna protistrana vystavená najväčšiemu finančnému riziku. Ak sa centrálna protistrana rozhodne, že opätovný výskyt historického prípadu veľkých cenových pohybov nie je realistický, jeho vynechanie z rámca odôvodní príslušnému orgánu;
b)
škály možných budúcich scenárov založených na konzistentných predpokladoch týkajúcich sa volatility trhu a korelácie cien v rámci trhov a finančných nástrojov, čerpajúc z kvantitatívnych aj kvalitatívnych posúdení možných trhových podmienok.
3. V rámci sa takisto kvantitatívne aj kvalitatívne zohľadní rozsah, v akom by sa extrémne cenové pohyby mohli vyskytnúť naraz na viacerých identifikovaných trhoch. V rámci sa pripustí, že historické cenové korelácie môžu za extrémnych, ale realistických trhových podmienok zlyhať.
Článok 31
Preskúmanie extrémnych, ale realistických scenárov
Postupy opísané v článku 30 centrálna protistrana pravidelne preskúma so zohľadnením celého príslušného vývoja trhov a rozsahu a koncentrácie expozícií zúčtovacím členom. Súbor historických a hypotetických scenárov, ktoré používa centrálna protistrana na identifikovanie extrémnych, ale realistických trhových podmienok, centrálna protistrana preskúma a konzultuje pritom s výborom pre riziká, a to najmenej raz ročne a častejšie v prípade, keď vývoj na trhu alebo závažné zmeny súboru zmlúv zúčtovávaných centrálnou protistranou ovplyvňujú predpoklady tvoriace základ scenárov, a tým si vyžadujú prispôsobenie scenárov. O významných zmenách rámca sa podáva správa rade.
KAPITOLA VIII
KONTROLY RIZIKA LIKVIDITY
[článok 44 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 32
Posúdenie rizika likvidity
1. Centrálna protistrana vytvorí odolný rámec riadenia rizika likvidity, ktorý zahŕňa účinné prevádzkové a analytické nástroje na identifikovanie, meranie a monitorovanie jej tokov vyrovnania a financovania na priebežnom a včasnom základe vrátane jej používania likvidity v rámci dňa. Centrálne protistrany pravidelne skúmajú návrh a fungovanie svojho rámca riadenia likvidity a zohľadnia aj výsledky stresových testov.
2. Rámec riadenia rizika likvidity centrálnej protistrany musí byť primerané robustný na to, aby zabezpečoval, že centrálna protistrana je schopná vykonávať platobné povinnosti a povinnosti týkajúce sa vyrovnania vo všetkých príslušných menách podľa ich splatnosti, a to aj v rámci dňa, ak je to potrebné. Rámec riadenia rizika likvidity centrálnej protistrany obsahuje aj posúdenie jej možných budúcich potrieb likvidity v širokej škále možných stresových scenárov. Stresový scenár zahŕňa zlyhanie zúčtovacích členov podľa článku 44 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 od dátumu zlyhania do konca obdobia likvidácie a riziko likvidity spôsobené investičnou politikou a postupmi centrálnej protistrany za extrémnych, ale realistických trhových podmienok.
3. Rámec riadenia rizika likvidity obsahuje plán likvidity, ktorý je zdokumentovaný a uchováva sa v súlade s článkom 12. Súčasťou obsahu plánu likvidity musia byť aspoň postupy centrálnej protistrany na:
a)
riadenie a monitorovanie jej potrieb likvidity v škále trhových scenárov najmenej na dennom základe;
b)
udržiavanie dostatočných likvidných finančných zdrojov na krytie jej potrieb likvidity a rozlišovanie používania rôznych typov likvidných zdrojov;
c)
denné posudzovanie a hodnotenie likvidných aktív dostupných centrálnej protistrane a jej potrieb likvidity;
d)
identifikovanie zdrojov rizika likvidity;
e)
posudzovanie časových rozsahov, počas ktorých by mali byť likvidné finančné zdroje centrálnej protistrany dostupné;
f)
zohľadnenie možných potrieb likvidity vyplývajúcich zo schopnosti zúčtovacích členov vymieňať si peňažné prostriedky za bezhotovostnú zábezpeku;
g)
procesy v prípade nedostatkov likvidity;
h)
doplnenie akýchkoľvek likvidných finančných zdrojov, ktoré môže využiť počas stresovej udalosti.
Plán schváli rada centrálnej protistrany po konzultácii s výborom pre riziká.
4. Centrálna protistrana posúdi riziko likvidity, ktorému čelí, a to aj v prípade, že centrálna protistrana alebo jej zúčtovací členovia nemôžu vyrovnať svoje platobné záväzky v čase splatnosti ako súčasť procesu zúčtovania alebo vyrovnania, a to aj so zohľadnením investičnej činnosti centrálnej protistrany. Rámcom riadenia rizík sa riešia potreby likvidity vyplývajúce zo vzťahov centrálnej protistrany s akýmkoľvek subjektom, voči ktorému má centrálna protistrana expozíciu likvidity vrátane:
a)
zúčtovacích bánk;
b)
platobných systémov;
c)
zúčtovacích systémov cenných papierov;
d)
nostro agentov;
e)
depozitných bánk;
f)
poskytovateľov likvidity;
g)
interoperabilných centrálnych protistrán;
h)
poskytovateľov služieb.
5. Centrálna protistrana zohľadní akékoľvek vzájomné závislosti medzi subjektmi uvedenými v odseku 4 a rôzne vzťahy, ktoré subjekt uvedený v odseku 4 môže mať s centrálnou protistranou v jej rámci riadenia rizika likvidity.
6. Centrálna protistrana zavedie dennú správu o potrebách a zdrojoch podľa odseku 3 písm. a), b) a c) a štvrťročnú správu o svojom pláne likvidity podľa odseku 3 písm. d) až h). Správy sa musia zdokumentovať a uchovávať v súlade s kapitolou IV.
Článok 33
Prístup k likvidite
1. Centrálna protistrana udržiava v každej príslušnej mene likvidné zdroje úmerné svojím požiadavkám na likviditu vymedzeným v súlade s článkom 44 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a článkom 32 tohto nariadenia. Tieto likvidné zdroje sa vzťahujú len na:
a)
peňažné prostriedky uložené v emitujúcej centrálnej banke;
b)
peňažné prostriedky uložené v úverových inštitúciách, ktorým bolo udelené povolenie v súlade s článkom 47;
c)
viazané úverové linky alebo rovnocenné dojednania so zúčtovacími členmi, ktorí si plnia záväzky;
d)
viazané zmluvy o spätnej kúpe;
e)
vysoko obchodovateľné finančné nástroje, ktoré spĺňajú požiadavky článku 45 a článku 46 a o ktorých môže centrálna protistrana preukázať, že sú ihneď k dispozícii a prevoditeľné na peňažné prostriedky v rámci rovnakého dňa s použitím vopred dohodnutých a vysoko spoľahlivých dojednaní o financovaní, a to aj za stresových trhových podmienok.
2. Centrálna protistrana venuje pozornosť menám, v ktorých sú denominované jej záväzky, a zohľadňuje možný vplyv stresových podmienok na jej schopnosť prístupu k devízovým trhom spôsobom, ktorý je v súlade so zúčtovacími cyklami cenných papierov pre devízy a zúčtovacími systémami cenných papierov.
3. Viazané úverové linky, ktoré sa poskytujú na základe kolaterálu poskytnutého zúčtovacími členmi, sa nesmú počítať dvojmo ako likvidné zdroje. Centrálna protistrana príjme opatrenia na monitorovanie a kontrolu koncentrácie expozícií riziku likvidity voči jednotlivým poskytovateľom likvidity.
4. Centrálna protistrana uskutoční prísnu hĺbkovú analýzu, že jej poskytovatelia likvidity majú dostatočnú kapacitu na plnenie podľa dojednaní o likvidite.
5. Centrálna protistrana pravidelne testuje svoje postupy prístupu k vopred dohodnutým dojednaniam o financovaní. Toto môže zahŕňať čerpanie testovacích súm komerčných úverových liniek, kontrola rýchlosti dostupnosti zdrojov a spoľahlivosti postupov.
6. Centrálna protistrana má vo svojom pláne likvidity podrobné postupy na používanie svojich likvidných finančných prostriedkov na splnenie si platobných povinností počas nedostatku likvidity. V postupoch v oblasti likvidity sa musí zreteľne uviesť, kedy by sa mali použiť určité zdroje. V postupoch sa takisto opíše, ako sa dostať k hotovostným vkladom alebo investíciám hotovostných vkladov cez noc, ako uskutočňovať trhové transakcie v rámci rovnakého dňa alebo ako čerpať vopred dohodnuté línie likvidity. Tieto postupy sa pravidelne testujú. Centrálna protistrana zavedie primeraný plán na obnovu dojednaní o financovaní pred ich uplynutím.
Článok 34
Riziko koncentrácie
1. Centrálna protistrana dôkladne monitoruje a kontroluje koncentráciu svojej expozície voči riziku likvidity vrátane expozícií voči subjektom uvedeným v článku 32 ods. 4 a subjektom v rovnakej skupine.
2. Rámec riadenia rizika likvidity centrálnej protistrany zahŕňa uplatňovanie medzí expozície a koncentrácie.
3. Centrálna protistrana vymedzí procesy a postupy v prípade porušenia medzí koncentrácie.
KAPITOLA IX
POSTUPNOSŤ PRI ZLYHANÍ
[článok 45 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 35
Výpočet výšky vlastných zdrojov centrálnej protistrany, ktoré sa majú použiť v postupnosti pri zlyhaní
1. Centrálna protistrana vedie a uvádza oddelene vo svojej súvahe výšku účelových vlastných zdrojov na účel stanovený v článku 45 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 648/2012.
2. Centrálna protistrana vypočítava minimálnu výšku uvedenú v odseku 1 tak, že sumu minimálneho kapitálu vrátane nerozdeleného zisku a rezerv držaných v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a delegovaného nariadenia (ES) č. 152/2013 (8) vynásobí faktorom 25 %.
Centrálna protistrana uvedenú minimálnu sumu každoročne reviduje.
3. V prípade, že centrálna protistrana vytvorila viac ako jeden fond pre prípad zlyhania pre rôzne triedy finančných nástrojov, ktoré zúčtováva, celkové účelové vlastné zdroje vypočítané podľa odseku 1 sa pridelia každému z fondov pre prípad zlyhania pomerne k veľkosti každého fondu pre prípad zlyhania, čo sa oddelene uvedie v jej súvahe a použije na zlyhania objavujúce sa v rôznych segmentoch trhu, na ktoré sa fondy pre prípad zlyhania vzťahujú.
4. Na dodržanie požiadavky v odseku 1 sa nesmú použiť žiadne iné zdroje než kapitál vrátane nerozdelených ziskov a rezerv, ako sa uvádza v článku 16 nariadenia (EÚ) č. 648/2012.
Článok 36
Udržiavanie výšky vlastných zdrojov centrálnej protistrany, ktoré sa majú použiť v postupnosti pri zlyhaní
1. Centrálna protistrana ihneď informuje príslušný orgán, ak výška účelových vlastných zdrojov v držbe klesne pod sumu požadovanú v článku 35, spolu s dôvodmi porušenia a úplným opisom opatrení a časového harmonogramu doplnenia tejto sumy v písomnej forme.
2. V prípade, že nastane následné zlyhanie jedného alebo viacerých zúčtovacích členov predtým, ako centrálna protistrana obnoví účelové vlastné zdroje, na účel článku 45 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa použije len zostatková suma pridelených účelových vlastných zdrojov.
3. Centrálna protistrana obnoví účelové vlastné zdroje najmenej v lehote jedného mesiaca od dátumu oznámenia podľa odseku 1.
KAPITOLA X
KOLATERÁL
[článok 46 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 37
Všeobecné požiadavky
Centrálna protistrana vytvorí a uplatňuje transparentné a predvídateľné politiky a postupy na posudzovanie a nepretržité monitorovanie likvidity aktív akceptovaných ako kolaterál a v prípade potreby prijme nápravné opatrenia.
Centrálna protistrana najmenej raz ročne preskúma svoje politiky a postupy v oblasti oprávnených aktív. Toto preskúmanie sa vykonáva takisto vždy vtedy, keď sa vyskytne závažná zmena, ktorá ovplyvňuje expozíciu centrálnej protistrany voči rizikám.
Článok 38
Hotovostná zábezpeka
Na účely článku 46 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 je vysoko likvidný kolaterál vo forme peňažných prostriedkov denominovaný v jednej z týchto mien:
a)
v mene, o riziku ktorej vie centrálna protistrana príslušným orgánom preukázať, že je schopná ho primerane riadiť;
b)
v mene, v ktorej centrálna protistrana zúčtováva transakcie, v rámci obmedzenia kolaterálu potrebného na krytie expozícií centrálnej protistrany v danej mene.
Článok 39
Finančné nástroje
Na účely článku 46 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa finančné nástroje, bankové záruky a zlato, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v prílohe I, považujú za vysoko likvidný kolaterál.
Článok 40
Určovanie hodnoty kolaterálu
1. Na účely určovania hodnoty vysoko likvidného kolaterálu vymedzeného v článku 37 centrálna protistrana zavedie a uplatňuje politiky a postupy na monitorovanie úverovej kvality, trhovej likvidity a cenovej volatility každého aktíva prijatého ako kolaterál, a to takmer v reálnom čase. Centrálna protistrana pravidelne a najmenej raz ročne monitoruje primeranosť svojich politík a postupov určovania hodnoty. Takéto preskúmanie sa vykonáva takisto vždy vtedy, keď sa vyskytne závažná zmena, ktorá ovplyvňuje expozíciu centrálnej protistrany voči rizikám.
2. Centrálna protistrana oceňuje svoj kolaterál trhovou cenou takmer v reálnom čase, a ak to nie je možné, centrálna protistrana musí byť schopná preukázať príslušným orgánom, že je schopná riadiť riziká.
Článok 41
Zníženia hodnoty (haircuts)
1. Centrálna protistrana vytvorí a uplatňuje politiky a postupy na určenie obozretných znížení hodnoty (haircuts), ktoré sa uplatnia na hodnotu kolaterálu.
2. V zníženiach hodnoty (haircuts) sa uzná, že kolaterál možno bude potrebné likvidovať v stresových trhových podmienkach, a zohľadní sa čas potrebný na jeho likvidáciu. Centrálna protistrana príslušnému orgánu preukáže, že zníženia hodnoty (haircuts) sú vypočítané konzervatívne, aby sa čo najviac obmedzili možné procyklické vplyvy. Pre každé kolaterálové aktívum sa určí zníženie hodnoty (haircut) so zohľadnením príslušných kritérií vrátane:
a)
typu aktíva a úrovne kreditného rizika spojeného s finančným nástrojom na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine;
b)
splatnosti aktíva;
c)
historickej a hypotetickej budúcej cenovej volatility aktíva v stresových trhových podmienkach;
d)
likvidity podkladového trhu vrátane kúpno-predajných rozpätí;
e)
devízového rizika, ak existuje;
f)
rizika nesprávnej voľby.
3. Centrálna protistrana pravidelne monitoruje primeranosť znížení hodnoty (haircuts). Centrálna protistrana preskúma politiky a postupy znížení hodnoty aspoň raz ročne a vždy vtedy, ak sa vyskytne závažná zmena, ktorá ovplyvňuje rizikovú expozíciu centrálnej protistrany, ale pokiaľ je to možné, malo by sa zabrániť možným rušivým alebo veľkým zmenám v zníženiach hodnoty (haircuts), ktoré by mohli spôsobiť procyklickosť. Politiky a postupy zníženia hodnoty (haircut) by mali byť nezávisle potvrdzované aspoň raz ročne.
Článok 42
Medze koncentrácie
1. Centrálna protistrana zavedie a uplatňuje politiky a postupy na zabezpečenie toho, že kolaterál zostane dostatočne diverzifikovaný, aby mohol byť zlikvidovaný vo vymedzenej lehote držby bez významného trhového vplyvu. V politikách a postupoch sa určia opatrenia na zmiernenie rizika, ktoré sa budú uplatňovať v prípade prekročenia medzí koncentrácie uvedených v odseku 2.
2. Centrálna protistrana určí medze koncentrácie na úrovni:
a)
jednotlivých emitentov;
b)
typu emitenta;
c)
typu aktíva;
d)
každého zúčtovacieho člena;
e)
všetkých zúčtovacích členov.
3. Medze koncentrácie sa určujú konzervatívne so zohľadnením všetkých príslušných kritérií vrátane:
a)
finančných nástrojov emitovaných emitentmi rovnakého typu, pokiaľ ide o odvetvie hospodárstva, činnosť, geografický región;
b)
úroveň kreditného rizika finančného nástroja alebo emitenta na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine;
c)
likvidity a cenovej volatility finančných nástrojov.
4. Centrálna protistrana zabezpečí, aby jedna úverová inštitúcia alebo rovnocenná finančná inštitúcia tretej krajiny alebo subjekt, ktorý je súčasťou rovnakej skupiny ako úverová inštitúcia alebo finančná inštitúcia tretej krajiny, neručili za viac ako 10 % jej kolaterálu. V prípade, že kolaterál prijatý centrálnou protistranou vo forme komerčných bankových záruk je vyšší ako 50 % celkového kolaterálu, táto medza sa môže stanoviť do 25 %.
5. Pri výpočte medzí uvedených v odseku 2 centrálna protistrana zahrnie celkovú expozíciu centrálnej protistrany voči emitentovi vrátane výšky kumulatívnych úverových liniek, depozitných certifikátov, termínovaných vkladov, sporiacich účtov, vkladových účtov, bežných účtov, nástrojov peňažného trhu a reverzných repo operácií, ktoré využíva centrálna protistrana. Tieto medze sa neuplatňujú na kolaterál v držbe centrálnej protistrany nad rámec minimálnych požiadaviek na marže, fond pre prípad zlyhania alebo ďalšie finančné zdroje.
6. Pri určovaní medze koncentrácie expozície centrálnej protistrany voči jednému emitentovi centrálna protistrana zhrnie a posudzuje ako jedno riziko svoju expozíciu voči všetkým finančným nástrojom emitovaným emitentom alebo subjektom zo skupiny, za ktoré výslovne ručí emitent alebo subjekt zo skupiny, a voči finančným nástrojom emitovaným podnikmi, ktorých výhradným účelom je vlastniť výrobné prostriedky, ktoré sú nevyhnutné na podnikanie emitenta.
7. Centrálna protistrana pravidelne monitoruje primeranosť svojich politík a postupov v oblasti medzí koncentrácie. Centrálna protistrana preskúma svoju politiku a postupy medzí koncentrácie najmenej raz ročne a vždy vtedy, keď nastane významná zmena, ktorá ovplyvní rizikovú expozíciu centrálnej protistrany.
8. Centrálna protistrana informuje príslušný orgán a zúčtovacích členov o platných medziach koncentrácie a o akejkoľvek zmene a doplnení týchto medzí.
9. Ak centrálna protistrana závažne poruší medze koncentrácie stanovené vo svojich politikách a postupoch, ihneď o tom informuje príslušný orgán. Centrálna protistrana porušenie čo najskôr napraví.
KAPITOLA XI
INVESTIČNÁ POLITIKA
[článok 47 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
Článok 43
Vysoko likvidné finančné nástroje
1. Na účely článku 47 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa dlhové nástroje môžu považovať za vysoko likvidné s minimálnym kreditným a trhovým rizikom, ak ide o dlhové nástroje spĺňajúce každú z podmienok stanovených v prílohe II.
Článok 44
Vysoko bezpečné mechanizmy týkajúce sa vkladu finančných nástrojov
1. Ak centrálna protistrana nie je schopná uložiť finančné nástroje uvedené v článku 45 alebo finančné nástroje jej zložené ako marže, príspevky do fondu pre prípad zlyhania alebo príspevky k ďalším finančným zdrojom, a to vo forme prevodu nároku aj záložného práva prevádzkovateľom zúčtovacieho systému cenných papierov, ktorý zabezpečuje úplnú ochranu uvedených nástrojov, tieto finančné nástroje sa uložia v ktorejkoľvek z týchto inštitúcií:
a)
v centrálnej banke, ktorá zabezpečí úplnú ochranu uvedených nástrojov a umožní centrálnej protistrane okamžitý prístup k finančným nástrojom v prípade potreby;
b)
v úverovej inštitúcii, ktorej bolo udelené povolenie, vymedzenej v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES (9), ktorá umožní úplné oddelenie a ochranu uvedených nástrojov, umožní centrálnej protistrane okamžitý prístup k finančným nástrojom v prípade potreby a o ktorej vie centrálna protistrana preukázať, že má nízke kreditné riziko na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine;
c)
vo finančnej inštitúcii tretej krajiny, ktorá podlieha prudenciálnym pravidlám, ktoré dotknuté príslušné orgány považujú najmenej za také prísne ako pravidlá stanovené v smernici 2006/48/ES, a ktorá ich dodržiava a ktorá má spoľahlivé účtovné postupy, postupy uchovávania a vnútorné kontroly a ktorá zabezpečuje úplné oddelenie a ochranu uvedených nástrojov, umožní centrálnej protistrane okamžitý prístup k finančným nástrojom v prípade potreby a o ktorej vie centrálna protistrana preukázať, že má nízke kreditné riziko na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine.
2. V prípade, že sa finančné nástroje uložia v súlade s odsekom 1 písmenom b) alebo c), musia byť v držbe v súlade s opatreniami, ktorými sa zabráni akýmkoľvek stratám centrálnej protistrany z dôvodu zlyhania alebo platobnej neschopnosti finančnej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie.
3. Vysoko bezpečné mechanizmy týkajúce sa vkladu finančných nástrojov zložených ako marže, príspevky do fondu pre prípad zlyhania alebo príspevky k ďalším finančným zdrojom musia umožňovať centrálnej protistrane opätovné použitie týchto finančných nástrojov len v prípade splnenia podmienok článku 39 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 a v prípade, že účelom opätovného použitia je úhrada platieb, riadenie zlyhania zúčtovacieho člena alebo vykonávanie interoperabilného dojednania.
Článok 45
Vysoko bezpečné mechanizmy na udržiavanie peňažných prostriedkov
1. Na účely článku 47 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 platí, že v prípade uloženia peňažných prostriedkov inak než v centrálnej banke musí tento vklad spĺňať každú z týchto podmienok:
a)
vklad je v jednej z týchto mien:
i)
v mene, o rizikách ktorej vie centrálna protistrana s vysokou úrovňou spoľahlivosti preukázať, že je schopná ich riadiť;
ii)
v mene, v ktorej centrálna protistrana zúčtováva transakcie, v rámci obmedzenia kolaterálu prijatého v danej mene;
b)
vklad sa uskutoční v jednom z týchto subjektov:
i)
v úverovej inštitúcii, ktorej bolo udelené povolenie, vymedzenej v smernici 2006/48/ES, o ktorej vie centrálna protistrana preukázať, že má nízke kreditné riziko na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine;
ii)
vo finančnej inštitúcii tretej krajiny, ktorá podlieha prudenciálnym pravidlám, ktoré príslušné orgány považujú najmenej za také prísne ako pravidlá stanovené v smernici 2006/48/ES a ktorá ich dodržiava a ktorá má spoľahlivé účtovné postupy, postupy uchovávania a vnútorné kontroly a o ktorej vie centrálna protistrana preukázať, že má nízke kreditné riziko na základe vnútorného posúdenia centrálnou protistranou. Pri vykonávaní tohto posúdenia centrálna protistrana využíva vymedzenú a objektívnu metodiku, ktorá sa nespolieha v celom rozsahu na externé stanoviská a v ktorej sa zohľadňuje riziko vyplývajúce z usadenia emitenta v konkrétnej krajine.
2. V prípade, že sa peňažné prostriedky uchovávajú cez noc v súlade s odsekom 1, najmenej 95 % týchto finančných prostriedkov vypočítaných počas priemerného obdobia jedného kalendárneho mesiaca sa ukladá prostredníctvom opatrení, ktorými sa zabezpečí kolateralizácia peňažných prostriedkov vysoko likvidnými finančnými nástrojmi, ktoré spĺňajú požiadavky článku 45 okrem požiadavky odseku 1 písm. c) uvedeného článku.
Článok 45
Medze koncentrácie
1. Centrálna protistrana zavedie a uplatňuje politiky a postupy na zabezpečenie toho, aby finančné nástroje, v ktorých sú investované jej finančné zdroje, zostali dostatočne diverzifikované.
2. Centrálna protistrana stanoví medze koncentrácie a monitoruje koncentráciu svojich finančných zdrojov na úrovni:
a)
jednotlivých finančných nástrojov;
b)
typov finančných nástrojov;
c)
jednotlivých emitentov;
d)
typov emitentov;
e)
protistrán, s ktorými sú zavedené opatrenia, ktoré sú stanovené v článku 44 ods. 1 písm. b) a c) alebo v článku 45 ods. 2.
3. Pri zohľadňovaní typov emitentov centrálna protistrana vezme do úvahy:
a)
zemepisnú distribúciu;
b)
vzájomné závislosti a mnohonásobné vzťahy, ktoré môže subjekt mať s centrálnou protistranou;
c)
úroveň kreditného rizika;
d)
expozície, ktoré má centrálna protistrana voči emitentovi prostredníctvom produktov zúčtovávaných centrálnou protistranou.
4. V politikách a postupoch sa určia opatrenia na zmiernenie rizika, ktoré sa budú uplatňovať v prípade prekročenia medzí koncentrácie.
5. Pri určovaní medze koncentrácie pre expozíciu centrálnej protistrany jednotlivému emitentovi alebo depozitárovi centrálna protistrana zhrnie a posudzuje ako jedno riziko expozíciu voči všetkým finančným nástrojom emitovaným alebo výslovne zaručeným emitentom a všetky finančné zdroje uložené u depozitára.
6. Centrálna protistrana pravidelne monitoruje primeranosť svojich politík a postupov v oblasti medzí koncentrácie. Okrem toho centrálna protistrana preskúma svoju politiku a postupy medzí koncentrácie najmenej raz ročne a vždy vtedy, keď nastane významná zmena, ktorá ovplyvní rizikovú expozíciu centrálnej protistrany.
7. Ak centrálna protistrana poruší medze koncentrácie stanovené vo svojich politikách a postupoch, ihneď o tom informuje príslušný orgán. Centrálna protistrana porušenie čo najskôr napraví.
Článok 46
Bezhotovostná zábezpeka
Ak je prijatý kolaterál vo forme finančných nástrojov v súlade s ustanoveniami kapitoly X, uplatňujú sa len články 44 a 45.
KAPITOLA XII
PRESKÚMANIE MODELOV, STRESOVÉ TESTOVANIE A SPÄTNÉ TESTOVANIE
[článok 49 nariadenia (EÚ) č. 648/2012]
ODDIEL 1
Modely a programy
Článok 47
Potvrdenie modelov
1. Centrálna protistrana vykoná komplexné potvrdenie svojich modelov, ich metodík a rámca riadenia rizika likvidity používaných na vyčíslenie, agregovanie a riadenie svojich rizík. Všetky podstatné revízie alebo úpravy jej modelov, ich metodík a rámca riadenia rizika likvidity podliehajú náležitému riadeniu vrátane využívania poradenstva výboru pre riziká a pred uplatnením ich potvrdzuje kvalifikovaná a nezávislá strana.
2. Proces potvrdzovania centrálnej protistrany sa musí zdokumentovať a musia sa v ňom určiť aspoň politiky používané na testovanie marže, fondu pre prípad zlyhania a metodík ďalších finančných zdrojov a rámca pre výpočet likvidných finančných zdrojov centrálnej protistrany. Všetky podstatné revízie alebo úpravy týchto politík podliehajú náležitému riadeniu vrátane využívania poradenstva výboru pre riziká a pred uplatnením ich potvrdzuje kvalifikovaná a nezávislá strana.
3. Komplexné potvrdenie zahŕňa aspoň:
a)
posúdenie koncepčnej správnosti modelov a rámca vrátane vývojových podporných dôkazov;
b)
preskúmanie prebiehajúcich postupov monitorovania vrátane overenia procesov a referenčného porovnávania;
c)
preskúmanie parametrov a predpokladov použitých vo vývoji jej modelov, ich metodík a rámca;
d)
preskúmanie primeranosti a vhodnosti modelov, ich metodík a rámca prijatého vo vzťahu k typu zmlúv, na ktoré sa uplatňujú;
e)
preskúmanie vhodnosti jej scenárov stresového testovania v súlade s kapitolou VII a článkom 52;
f)
analýzu záverov vyplývajúcich z výsledkov testovania.
4. Centrálna protistrana stanoví kritériá, na základe ktorých posúdi, či jej modely, ich metodiky a rámec riadenia rizika likvidity môžu byť úspešne potvrdené. Kritériá zahŕňajú úspešné výsledky testovania.
5. V prípade, že údaje o tvorbe cien nie sú okamžite dostupné alebo spoľahlivé, centrálna protistrana rieši tieto obmedzenia v oblasti tvorby cien a prijme aspoň konzervatívne predpoklady na základe pozorovaných korelujúcich alebo súvisiacich trhov a súčasného správania sa trhu.
6. V prípade, že údaje o tvorbe cien nie sú okamžite dostupné alebo spoľahlivé, systémy a modely určovania hodnoty používané na tento účel podliehajú náležitému riadeniu vrátane využívania poradenstva výboru pre riziká, ako aj potvrdeniu a testovaniu. Centrálna protistrana musí mať vlastné modely určovania hodnoty potvrdené v škále trhových scenárov kvalifikovanou a nezávislou stranou, aby sa zabezpečilo, že jej modely presne vytvárajú primerané ceny, a v prípade potreby upraví svoj výpočet počiatočných marží, aby sa zohľadnilo akékoľvek zistené riziko modelu.
7. Centrálna protistrana pravidelne vykonáva posúdenie teoretických a empirických vlastností svojho modelu marží pre všetky finančné nástroje, ktoré zúčtováva.
Článok 48
Programy testovania
1. Centrálna protistrana zavedie politiky a postupy, v rámci ktorých sa podrobne opíšu programy stresového a spätného testovania, ktoré realizuje na posúdenie primeranosti, presnosti, spoľahlivosti a odolnosti modelov a ich metodík používaných na výpočet svojich mechanizmov kontroly rizík vrátane marže, príspevkov do fondu pre prípad zlyhania a ďalších finančných zdrojov v širokej škále trhových podmienok.
2. V politikách a postupoch centrálnej protistrany sa takisto podrobne opisuje program stresového testovania, ktorý realizuje na posúdenie primeranosti, presnosti, spoľahlivosti a odolnosti rámca riadenia rizika likvidity.
3. Politiky a postupy obsahujú aspoň metodiky na zahrnutie výberu a vývoja vhodného testovania vrátane výberu údajov o portfóliu a trhu, pravidelnosti testov, špecifických rizikových charakteristík zúčtovávaných finančných nástrojov, analýzy výsledkov a výnimiek testovania a príslušných potrebných nápravných opatrení.
4. Centrálna protistrana zahrnie do vykonávania všetkých testov akékoľvek pozície klienta.
ODDIEL 2
Spätné testovanie
Článok 49
Postup spätného testovania
1. Centrálna protistrana posúdi svoje krytie marží vykonaním ex post porovnania pozorovaných výsledkov s očakávanými výsledkami získanými z používania modelov marží. Táto analýza spätného testovania sa vykonáva každý deň, aby sa posúdilo, či existujú akékoľvek výnimky testovania vzťahujúce sa na krytie marže. Krytie sa hodnotí na základe súčasných pozícií finančných nástrojov, zúčtovacích členov a do úvahy sa vezmú možné vplyvy vyplývajúce zo stanovenia marže pre portfólio a v prípade potreby interoperabilné centrálne protistrany.
2. Centrálna protistrana zváži primerané historické časové horizonty týkajúce sa jej programu spätného testovania, aby zabezpečila, že používaný úsek pozorovania je dostatočný na zmiernenie akéhokoľvek nepriaznivého vplyvu na štatistický význam.
3. Centrálna protistrana zváži vo svojom programe spätného testovania aspoň jasné štatistické testy a výkonnostné kritériá, ktoré vymedzia centrálne protistrany, na posúdenie výsledkov spätného testovania.
4. Centrálna protistrana pravidelne podáva výboru pre riziká správy o výsledkoch a analýzach spätného testovania vo forme, ktorou sa neporuší dôvernosť, aby využila jeho poradenstvo v oblasti preskúmania svojho modelu marží.
5. Výsledky a analýza spätného testovania sa sprístupnia všetkým zúčtovacím členom, ako aj klientom, ak sú centrálnej protistrane známi. Všetkým ostatným klientom sprístupnia výsledky a analýzu spätného testovania príslušní zúčtovací členovia na požiadanie. Tieto informácie sa agregujú vo forme, ktorou sa neporušuje dôvernosť, a zúčtovací členovia spolu s klientmi majú prístup k podrobným výsledkom a analýze spätného testovania, len pokiaľ ide o ich vlastné portfóliá.
6. Centrálna protistrana vymedzí postupy na podrobné opísanie opatrení, ktoré môže podniknúť vzhľadom na výsledky analýzy spätného testovania.
ODDIEL 3
Testovanie a analýza citlivosti
Článok 50
Postup testovania a analýzy citlivosti
1. Centrálna protistrana vykoná testy a analýzy citlivosti, aby posúdila krytie svojho modelu marží v rôznych trhových podmienkach s využitím historických údajov zo zrealizovaných stresových trhových podmienok a hypotetických údajov z nezrealizovaných stresových trhových podmienok.
2. Centrálna protistrana využije širokú škálu parametrov a predpokladov, aby zachytila rôznorodosť historických a hypotetických podmienok vrátane období s najvyššou volatilitou, ktoré boli zaznamenané na trhoch, ktoré obsluhuje, a extrémnych zmien korelácií medzi cenami zmlúv zúčtovávaných centrálnou protistranou, aby porozumela tomu, ako môže byť úroveň krytia marží ovplyvnená vysoko stresovými trhovými podmienkami a zmenami dôležitých parametrov modelu.
3. Analýza citlivosti sa vykonáva na niekoľkých skutočných a reprezentatívnych portfóliách zúčtovacích členov. Reprezentatívne portfóliá sa vyberajú na základe ich citlivosti voči významným rizikovým faktorom a koreláciám, voči ktorým má centrálna protistrana expozíciu. Toto testovanie a analýza citlivosti musia byť navrhnuté na testovanie kľúčových parametrov a predpokladov modelu počiatočnej marže v niekoľkých intervaloch spoľahlivosti, aby sa určila citlivosť systému na chyby v nastavení týchto parametrov a predpokladov. Primerane sa musí zvážiť časová štruktúra rizikových faktorov a predpokladaná korelácia medzi rizikovými faktormi.
4. Centrálna protistrana vyhodnotí možné straty v pozíciách zúčtovacích členov.
5. V prípade potreby zváži centrálna protistrana parametre odzrkadľujúce simultánne zlyhanie zúčtovacích členov, ktorí emitujú finančné nástroje zúčtovávané centrálnou protistranou, alebo podkladových aktív derivátov zúčtovávaných centrálnou protistranou. V prípade potreby sa zváži aj vplyv zlyhania klienta, ktorý emituje finančné nástroje zúčtovávané centrálnou protistranou, alebo podkladové aktíva derivátov zúčtovávaných centrálou protistranou.
6. Centrálna protistrana pravidelne podáva výboru pre riziká správy o výsledkoch a analýzach testovania citlivosti vo forme, ktorou sa neporuší dôvernosť, aby využila jeho poradenstvo v oblasti preskúmania svojho modelu marží.
7. Centrálna protistrana vymedzí postupy na podrobné opísanie opatrení, ktoré by mohla podniknúť vzhľadom na výsledky analýzy testovania citlivosti.
ODDIEL 4
Stresové testovanie
Článok 51
Postup stresového testovania
1. V stresových testoch centrálnej protistrany sa uplatňujú stresové parametre, predpoklady a scenáre pre modely využívané na odhadovanie rizikových expozícii s cieľom uistiť sa, že finančné zdroje sú dostatočné na krytie uvedených expozícií aj za extrémnych, ale realistických trhových podmienok.
2. V programe stresového testovania centrálnej protistrany sa vyžaduje, aby centrálna protistrana pravidelne vykonávala škálu stresových testov, v rámci ktorých sa zohľadní produktový mix centrálnej protistrany a všetky prvky jej modelov a ich metodík a jej rámec riadenia rizika likvidity.
3. V programe stresového testovania centrálnej protistrany sa musí stanoviť, že stresové testy sa vykonávajú podľa vymedzených scenárov stresového testovania na základe minulých aj hypotetických extrémnych, ale realistických trhových podmienok v súlade s kapitolou VII. Ak je to vhodné, minulé podmienky, ktoré sa majú použiť, sa preskúmajú a prispôsobia. Centrálna protistrana zváži aj iné formy vhodných scenárov stresového testovania, ktoré zahŕňajú okrem iného technické alebo finančné zlyhanie jej zúčtovacích bánk, nostro agentov, správcovských bánk, poskytovateľov likvidity alebo interoperabilných centrálnych protistrán.
4. Centrálna protistrana musí mať kapacitu na rýchle prispôsobenie svojich stresových testov tak, aby zahŕňali nové alebo vznikajúce riziká.
5. Centrálna protistrana musí zvážiť možné straty vyplývajúce zo zlyhania klienta, ktorý zúčtováva prostredníctvom viacerých zúčtovacích členov, ak je známy.
6. Centrálna protistrana pravidelne podáva výboru pre riziká správy o výsledkoch a analýzach stresového testovania vo forme, ktorou sa neporuší dôvernosť, aby využila jeho poradenstvo v oblasti preskúmania svojich modelov, svojich metodík a svojho rámca riadenia rizika likvidity.
7. Výsledky a analýza stresového testovania sa sprístupnia všetkým zúčtovacím členom, ako aj klientom, ak sú centrálnej protistrane známi. Všetkým ostatným klientom sprístupnia výsledky a analýzu spätného testovania príslušní zúčtovací členovia na požiadanie. Tieto informácie sa agregujú vo forme, ktorou sa neporušuje dôvernosť, a zúčtovací členovia spolu s klientmi majú prístup k podrobným výsledkom a analýze stresového testovania, len pokiaľ ide o ich vlastné portfóliá.
8. Centrálna protistrana vymedzí postupy na podrobné opísanie opatrení, ktoré by mohla podniknúť vzhľadom na výsledky analýzy stresového testovania.
Článok 52
Rizikové faktory, ktoré sa majú stresovo testovať
1. Centrálna protistrana určí relevantné rizikové faktory špecifické pre zmluvy, ktoré zúčtováva, ktoré by mohli ovplyvniť jej straty, a zároveň disponuje primeranou metódou na meranie týchto rizikových faktorov. V príslušných prípadoch by sa v stresových testoch centrálnej protistrany mali zohľadniť aspoň rizikové faktory špecifikované pre tento typ finančných nástrojov:
a)
zmluvy súvisiace s úrokovou sadzbou: rizikové faktory zodpovedajúce úrokovým sadzbám v každej mene, v ktorej centrálna protistrana zúčtováva finančné nástroje. Modelovanie výnosovej krivky sa rozdelí do rôznych segmentov splatnosti, aby zachytávalo zmeny volatility sadzieb pozdĺž výnosovej krivky. Počet súvisiacich rizikových faktorov závisí od zložitosti úrokových zmlúv zúčtovávaných centrálnou protistranou. Bázické riziko vyplývajúce z nie úplne korelovaných pohybov medzi vládnymi a inými úrokovými sadzbami fixného príjmu sa zachytáva samostatne;
b)
zmluvy súvisiace s výmenným kurzom: rizikové faktory zodpovedajúce každej cudzej menej, v ktorej centrálna protistrana zúčtováva finančné nástroje, a výmennému kurzu medzi menou, v ktorej sa uskutočňujú výzvy týkajúce sa marží, a menou, v ktorej centrálna protistrana zúčtováva finančné nástroje;
c)
zmluvy súvisiace s akciami: rizikové faktory zodpovedajúce volatilite jednotlivých emisií akcií pre každý z trhov zúčtovávaných centrálnou protistranou a volatilite rôznych sektorov celého akciového trhu. Dômyselnosť a charakter techniky modelovania pre daný trh zodpovedá expozícii centrálnej protistrany voči celému trhu, ako aj jej koncentrácii v jednotlivých emisiách akcií na danom trhu;
d)
komoditné zmluvy: rizikové faktory, v rámci ktorých sa zohľadňujú rôzne kategórie a podkategórie komoditných zmlúv a súvisiacich derivátov zúčtovávaných centrálnou protistranou a v prípade potreby aj obmeny dispozičnej prémie medzi derivátovými a hotovostnými pozíciami v komodite;
e)
zmluvy súvisiace s úverom: rizikové faktory, v rámci ktorých sa berie do úvahy riziko náhleho zlyhania vrátane kumulatívneho rizika vyplývajúceho z viacerých zlyhaní, bázického rizika a volatility miery návratnosti.
2. Vo svojich stresových testoch musí centrálna protistrana takisto primerane zvážiť aspoň:
a)
korelácie vrátane korelácií medzi zistenými rizikovými faktormi a podobnými zmluvami zúčtovávanými centrálnou protistranou;
b)
faktory zodpovedajúce implikovanej a historickej volatilite zmluvy, ktorá sa zúčtováva;
c)
špecifickú charakteristiku akýchkoľvek nových zmlúv, ktoré má zúčtovať centrálna protistrana;
d)
riziko koncentrácie, a to aj voči zúčtovaciemu členovi a subjektom skupiny zúčtovacích členov;
e)
vzájomné závislosti a mnohonásobné vzťahy;
f)
príslušné riziká vrátane devízového rizika;
g)
stanovené limity expozície;
h)
rizika nesprávnej voľby.
Článok 53
Celková výška finančných zdrojov na stresové testovanie
1. Programom stresového testovania centrálnej protistrany sa zabezpečí, aby kombinácia marže, príspevkov do fondu pre prípad zlyhania a ďalších finančných zdrojov bola dostatočná na krytie zlyhania aspoň dvoch zúčtovacích členov, voči ktorým má centrálna protistrana za extrémnych, ale realistických trhových podmienok najväčšie expozície. Programom stresového testovania sa preskúmajú aj možné straty vyplývajúce zo zlyhania subjektov v rovnakej skupine, ako sú dvaja zúčtovací členovia, voči ktorým má za extrémnych, ale realistických trhových podmienok najväčšie expozície.
2. Programom stresového testovania centrálnej protistrany sa zabezpečí, aby boli jej marže a fond pre prípad zlyhania dostatočné aspoň na krytie zlyhania zúčtovacieho člena, voči ktorému má najväčšie expozície, alebo druhého a tretieho najväčšieho zúčtovacieho člena, ak je súčet ich expozícií väčší, v súlade s článkom 42 nariadenia (EÚ) č. 648/2012.
3. Centrálna protistrana vykoná dôkladnú analýzu možných strát, ktoré by mohla utrpieť, a vyhodnotí možné straty v pozíciách zúčtovacích členov vrátane rizika, že uzatváranie týchto pozícií by mohlo mať vplyv na trh a na úroveň krytia marže centrálnej protistrany.
4. V prípade potreby zváži centrálna protistrana vo svojich stresových testoch vplyv zlyhania zúčtovacieho člena, ktorý emituje finančné nástroje zúčtovávané centrálnou protistranou, alebo podkladových aktív derivátov zúčtovávaných centrálnou protistranou. V prípade potreby sa zváži aj vplyv zlyhania klienta, ktorý emituje finančné nástroje zúčtovávané centrálnou protistranou, alebo podkladové aktíva derivátov zúčtovávaných centrálou protistranou.
5. V stresových testoch centrálnej protistrany sa zváži obdobie likvidácie stanovené v článku 26.
Článok 54
Likvidné finančné zdroje na stresové testovanie
1. Programom stresového testovania likvidných finančných zdrojov centrálnej protistrany sa zabezpečí, aby boli tieto zdroje dostatočné v súlade s požiadavkami stanovenými v kapitole VIII.
2. Centrálna protistrana má jasné a transparentné pravidlá a postupy na riešenie nedostatočných likvidných finančných zdrojov, ktoré vyplynuli zo stresových testov, aby sa zabezpečilo vyrovnanie platobných záväzkov.
Centrálna protistrana má takisto jasné postupy využívania výsledkov a analýzy svojich stresových testov na vyhodnotenie a prispôsobenie primeranosti svojho rámca riadenia rizika likvidity a poskytovateľov likvidity.
3. V scenároch stresového testovania požívaných v stresovom testovaní likvidných finančných zdrojov sa zváži návrh a fungovanie centrálnej protistrany a zahrnú sa do nich všetky subjekty, ktoré môžu pre ňu predstavovať závažné riziko likvidity. V týchto stresových testoch sa zvážia aj akékoľvek silné prepojenia alebo podobné expozície medzi zúčtovacími členmi vrátane iných subjektov, ktoré sú súčasťou rovnakej skupiny, a posúdi sa pravdepodobnosť viacerých zlyhaní a nákazlivý účinok medzi jej zúčtovacími členmi, ktorý môžu tieto zlyhania spôsobiť.
ODDIEL 5
Krytie a využívanie výsledkov testov
Článok 55
Udržiavanie dostatočného krytia
1. Centrálna protistrana zavedie a udržiava postupy na rozpoznávanie zmien trhových podmienok vrátane zvýšení volatility alebo znížení likvidity finančných nástrojov, ktoré zúčtováva, aby mohla okamžite upraviť výpočet svojej maržovej požiadavky s cieľom primerane zohľadniť nové trhové podmienky.
2. Centrálna protistrana vykonáva testy svojich znížení hodnoty (haircuts), aby zabezpečila, že kolaterál sa môže za pozorovaných a extrémnych, ale realistických trhových podmienok zlikvidovať aspoň za svoju zníženú hodnotu.
3. Ak centrálna protistrana inkasuje maržu na úrovni portfólia, nie na úrovni produktu, musí nepretržite skúmať a testovať vzájomné započítavanie medzi produktmi. Centrálna protistrana musí založiť tieto vzájomné započítania na obozretnej a hospodársky zmysluplnej metodike, v ktorej sa premieta stupeň cenovej závislosti medzi produktmi. Centrálna protistrana testuje najmä to, ako sa správajú korelácie počas období skutočných a hypotetických nepriaznivých trhových podmienok.
Článok 56
Preskúmanie modelov s použitím výsledkov testov
1. Centrálna protistrana má jasné postupy na určenie výšky dodatočnej marže, ktorú možno potrebuje vybrať, a to aj v rámci dňa, a na opätovné nastavenie svojho modelu marží v prípade, že zo spätného testovania vyplynie, že model nedosiahol očakávané výsledky a neurčuje primeranú výšku počiatočnej marže potrebnú na dosiahnutie plánovanej úrovne spoľahlivosti. V prípade, že centrálna protistrana určí, že je potrebné vyzvať na úhradu dodatočnej marže, musí tak urobiť do najbližšej výzvy na úhradu marže.
2. Centrálna protistrana vyhodnotí zdroj výnimiek testovania, ktoré vyplynuli z jej spätných testov. V závislosti od zdroja výnimiek musí centrálna protistrana určiť, či je potrebné urobiť zásadnú zmenu v modeli marží alebo v modeloch, ktoré preň predstavujú vstupné údaje, a či je potrebné opätovné nastavenie aktuálnych parametrov.
3. Centrálna protistrana vyhodnotí zdroj výnimiek testovania, ktoré vyplynuli z jej stresových testov. Na základe zdrojov výnimiek centrálna protistrana určí, či je potrebné urobiť zásadnú zmenu v jej modeloch, ich metodikách alebo jej rámci riadenia rizika likvidity, alebo či je potrebné opätovné nastavenie aktuálnych parametrov alebo predpokladov.
4. Ak z výsledkov testov vyplynie nedostatočné krytie marže, fondu pre prípad zlyhania alebo ďalších finančných zdrojov, centrálna protistrana zvýši do ďalšej výzvy na úhradu marže celkové krytie vlastných finančných zdrojov na prijateľnú úroveň. Ak z výsledkov testov vyplynú nedostatočné likvidné finančné zdroje, centrálna protistrana zvýši svoje likvidné finančné zdroje na prijateľnú úroveň hneď, ako to bude možné.
5. Centrálna protistrana v rámci skúmania svojich modelov, ich metodík a rámca riadenia rizík likvidity sleduje frekvenciu opakovaného výskytu výnimiek z testovania s cieľom identifikovať a náležite vyriešiť otázky bez zbytočného odkladu.
ODDIEL 6
Reverzné stresové testy
Článok 57
Reverzné stresové testy
1. Centrálna protistrana vykoná reverzné stresové testy, ktoré sú navrhnuté na identifikovanie toho, za akých trhových podmienok môže kombinácia marže, fondu pre prípad zlyhania a ďalších finančných zdrojov poskytovať nedostatočné krytie kreditných expozícií a pre ktoré môžu byť jej likvidné finančné zdroje nedostatočné. Pri vykonávaní týchto testov vytvorí centrálna protistrana model extrémnych trhových podmienok, ktoré presahujú trhové podmienky považované za realistické, aby určila limity svojich modelov, svojho rámca riadenia rizika likvidity, svojich finančných zdrojov a svojich likvidných finančných zdrojov.
2. Centrálna protistrana vypracuje reverzné stresové testy prispôsobené osobitným rizikám trhov a zmlúv, pre ktoré poskytuje zúčtovacie služby.
3. Centrálna protistrana využije podmienky uvedené v odseku 1 a výsledky a analýzu svojich reverzných stresových testov, ktoré jej pomôžu určiť extrémne, ale realistické scenáre v súlade s kapitolou VII.
4. Centrálna protistrana pravidelne podáva výboru pre riziká správy o výsledkoch a analýze reverzného stresového testovania vo forme, ktorou sa neporuší dôvernosť, aby využila jeho poradenstvo vo svojom preskúmaní.
ODDIEL 7
Postupy pri zlyhaní
Článok 58
Testovanie postupov pri zlyhaní
1. Centrálna protistrana testuje a preskúma svoje postupy pri zlyhaní, aby zabezpečila ich praktickosť aj účinnosť. Centrálna protistrana vykoná ako súčasť testovania svojich postupov pri zlyhaní simulačné cvičenia.
2. Centrálna protistrana po testovaní svojich postupov pri zlyhaní identifikuje akékoľvek neistoty a náležite prispôsobí svoje postupy tak, aby sa táto neistota zmiernila.
3. Centrálna protistrana prostredníctvom vykonania simulačných cvičení overí, či sú všetci zúčtovací členovia, v prípade potreby klienti a iné príslušné strany vrátane interoperabilnej centrálnej protistrany a akýchkoľvek súvisiacich poskytovateľov služieb, riadne informovaní a poznajú postupy zahrnuté v scenári zlyhania.
ODDIEL 8
Frekvencia potvrdzovania a testovania
Článok 59
Frekvencia
1. Centrálna protistrana aspoň raz ročne vykonáva komplexné potvrdenie svojich modelov a ich metodík.
2. Centrálna protistrana aspoň raz ročne vykonáva komplexné potvrdenie svojho rámca riadenia rizika likvidity.
3. Centrálna protistrana aspoň raz ročne vykonáva úplné potvrdenie svojich modelov určovania hodnoty.
4. Centrálna protistrana aspoň raz ročne preskúmava primeranosť politík uvedených v článku 51.
5. Centrálna protistrana aspoň raz denne analyzuje a monitoruje výkonnosť svojich modelov a krytie finančnými zdrojmi v prípade zlyhaní spätného testovania krytia marže a aspoň raz denne vykonáva stresové testovanie s využitím štandardných a vopred stanovených parametrov a predpokladov.
6. Centrálna protistrana analyzuje a monitoruje svoj rámec riadenia rizika likvidity prostredníctvom stresových testov svojich likvidných finančných zdrojov, ktoré vykonáva aspoň raz denne.
7. Centrálna protistrana aspoň raz za mesiac vykonáva podrobnú dôkladnú analýzu výsledkov testovania, aby sa zabezpečila správnosť scenárov stresového testovania, modelov, rámca riadenia rizika likvidity, podkladových parametrov a predpokladov. Táto analýza sa musí vykonávať častejšie v stresových trhových podmienkach, a to aj vtedy, keď zúčtovávané finančné nástroje alebo obsluhované trhy vo všeobecnosti vykazujú vysokú volatilitu, zníži sa ich likvidita, alebo keď sa veľkosť alebo koncentrácie pozícií v držbe jej zúčtovacích členov výrazne zvýšia, alebo keď sa predpokladá, že centrálna protistrana bude čeliť stresovým trhovým podmienkam.
8. Analýza citlivosti sa vykonáva aspoň raz za mesiac, s využitím výsledkov testov citlivosti. Táto analýza sa má vykonávať častejšie v prípade, že sú trhy nezvyčajne volatilné alebo menej likvidné, alebo v prípade, že sa veľkosť alebo koncentrácie pozícií v držbe jej zúčtovacích členov výrazne zvýšia.
9. Centrálna protistrana aspoň raz ročne testuje vzájomné započítavanie medzi finančnými nástrojmi, a najmä to, ako sa správajú korelácie počas období skutočných a hypotetických nepriaznivých trhových podmienok.
10. Zníženia hodnoty (haircuts) centrálnej protistrany sa testujú aspoň raz za mesiac.
11. Centrálna protistrana aspoň raz za štvrťrok vykonáva reverzné stresové testy.
12. Centrálna protistrana v súlade s článkom 61 aspoň raz za štvrťrok testuje a preskúma svoje postupy pri zlyhaní a aspoň raz ročne vykoná simulačné cvičenia. Centrálna protistrana takisto vykoná simulačné cvičenia po akejkoľvek závažnej zmene vo svojich postupoch pri zlyhaní.
ODDIEL 9
Časové horizonty používané pri vykonávaní testov
Článok 60
Časové horizonty
1. Časové horizonty používané pri stresových testoch sa vymedzia v súlade s kapitolou VII a obsahujú extrémne, ale realistické trhové podmienky zamerané do budúcnosti.
2. Historické časové horizonty používané na spätné testy zahŕňajú údaje aspoň za posledný rok alebo za také obdobie, počas ktorého centrálna protistrana zúčtováva príslušný finančný nástroj, ak je kratšie ako rok.
ODDIEL 10
Zverejňovanie
Článok 61
Zverejňované informácie
1. Centrálna protistrana zverejní všeobecné zásady, ktoré tvoria základ jej modelov a ich metodík, povahu vykonávaných testov a všeobecné zhrnutie výsledkov testov a akékoľvek vykonané nápravné opatrenia.
2. Centrálna protistrana zverejní kľúčové aspekty svojich postupov pri zlyhaní vrátane:
a)
okolností, za akých sa môžu vykonať opatrenia;
b)
osôb, ktoré môžu tieto opatrenia prijať;
c)
rozsahu pôsobnosti opatrení, ktoré sa môžu prijať, vrátane zaobchádzania s vlastnými pozíciami, zdrojmi a aktívami, ako aj s pozíciami, zdrojmi a aktívami klientov;
d)
mechanizmov na riešenie záväzkov centrálnej protistrany voči zúčtovacím členom, ktorí si plnia povinnosti;
e)
mechanizmov, ktoré prispievajú k riešeniu záväzkov zúčtovacieho člena, ktorý zlyhal, voči jeho klientom.
Článok 62
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Písmeno h) oddielu 2 prílohy I sa s ohľadom na transakcie s derivátmi uplatňuje po uplynutí troch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, ako sa uvádza v písmenách b) a d) článku 2 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1227/2011 (10).
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 19. decembra 2012