NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 331/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje program výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program „Pericles 2020“) a kterým se zrušují rozhodnutí Rady 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie a členské státy si vytýčily cíl přijmout opatření nezbytná k používání eura jako jednotné měny. Tato opatření zahrnují rovněž ochranu eura proti padělání a souvisejícím podvodům, což zvyšuje účinnost hospodářství Unie a zajišťuje udržitelnost veřejných financí.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 (3) umožňuje výměnu informací, spolupráci a vzájemnou pomoc tím, že zavádí harmonizovaný rámec pro ochranu eura. Aby byla ochrana eura zajištěna na rovnocenné úrovni v celé Unii, byly účinky uvedeného nařízení rozšířeny nařízením Rady (ES) č. 1339/2001 (4) na členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu.
(3)
Akce na podporu výměny informací a pracovníků, technické a vědecké pomoci a specializovaného odborného vzdělávání významně pomáhají chránit jednotnou měnu Unie proti padělání a souvisejícím podvodům, a tak dosáhnout v celé Unii vysoké a rovnocenné ochrany a ukázat, že je Unie schopna postavit se závažné organizované trestné činnosti.
(4)
Program za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles) přispívá ke zvyšování povědomí občanů Unie a ke zlepšení ochrany eura, především soustavným šířením výsledků akcí podporovaných v rámci uvedeného programu.
(5)
Minulá podpora těchto akcí prostřednictvím rozhodnutí Rady 2001/923/ES (5) a 2001/924/ES (6), následně změněných, rozšířených a prodloužených rozhodnutími Rady 2006/75/ES (7), 2006/76/ES (8), 2006/849/ES (9) a 2006/850/ES (10), umožnila zlepšit akce Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání. Cílů programu Pericles pro období 2002-2006 i období 2007-2013 bylo úspěšně dosaženo.
(6)
Ve svém posouzení dopadů provedeném v roce 2011 s cílem vyhodnotit, zda by měl být program Pericles zachován, dospěla Komise k závěru, že by měl být program Pericles obnoven s tím, že je nutné zkvalitnit cíle a metodiku.
(7)
Doporučení obsažené v posouzení dopadu uvádělo, že by měly pokračovat a být dále rozvíjeny akce na úrovni Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání, s přihlédnutím k novým problémům v souvislosti s rozpočtovými omezeními. V rámci nového programu Pericles 2020 mohou návrhy předložené zúčastněnými členskými státy zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li jejich účast pro ochranu eura důležitá.
(8)
Mělo by být zajištěno, aby byl program Pericles 2020 v souladu s jinými relevantními programy a akcemi. Komise by proto pro účely provádění programu Pericles 2020 měla ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s ohledem na vyhodnocení potřeby ochrany eura uskutečnit veškeré potřebné konzultace s hlavními dotčenými stranami (zejména příslušnými vnitrostátními orgány určenými členskými státy, Evropskou centrální bankou a Europolem), zejména pokud jde o výměny, pomoc a odborné vzdělávání.
(9)
Program Pericles 2020 by měl být prováděn zcela v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11). V souladu s uvedeným nařízením nesmí být grant udělen výhradně za účelem nákupu zařízení. Grant je finanční příspěvek na akce určené na podporu dosažení některého politického cíle Unie.
(10)
Význam eura jako světové měny si žádá náležitou úroveň ochrany v mezinárodním měřítku, které lze dosáhnout poskytnutím finančních prostředků na nákup zařízení, jež budou využívat orgány třetích zemí při vyšetřování případů spojených s paděláním eura.
(11)
Hodnocení programu Pericles provedené se zúčastněnými stranami prokazuje přidanou hodnotu tohoto programu, pokud jde o vysokou úroveň spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi, jakož i doplňkovost s akcemi uskutečňovanými na vnitrostátní úrovni, což má za následek vyšší účinnost. Pokračování programu Pericles na úrovni Unie podle očekávání významně přispěje k zachování a dalšímu zdokonalení vysoké úrovně ochrany eura spojené s prohloubením přeshraniční spolupráce, výměny a pomoci. V porovnání s možnými individuálními vnitrostátními iniciativami bude současně dosaženo celkových úspor díky společně organizovaným akcím a zadávání veřejných zakázek.
(12)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit nezávislou zprávu o hodnocení provádění programu Pericles 2020 v polovině období a závěrečnou zprávu o dosažení jeho cílů.
(13)
Toto nařízení je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality. Program Pericles 2020 by měl usnadňovat spolupráci mezi členskými státy a mezi Komisí a členskými státy za účelem ochrany eura proti padělání, aniž by zasahoval do povinností členských států, a využívá zdroje účinněji, než by bylo možno dosáhnout na vnitrostátní úrovni. Opatření na úrovni Unie je nezbytné a odůvodněné, jelikož členským státům jednoznačně pomáhá při společné ochraně eura a podporuje využívání společných struktur Unie ke zvýšení spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány.
(14)
Program Pericles 2020 by měl trvat sedm let, aby byla jeho doba trvání sladěna s dobou trvání víceletého finančního rámce stanovenou v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (12).
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení programu Pericles 2020 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Komise by měla přijmout roční pracovní programy, které stanoví priority, rozdělení rozpočtu a hodnotící kritéria pro udělování grantů na akce. Komise by měla projednat s členskými státy uplatňování tohoto nařízení ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001. Součástí ročního pracovního programu by měly být mimořádné a řádně odůvodněné případy, kdy je nutné zvýšit spolufinancování, aby byly členské státy ekonomicky flexibilnější, a mohly tedy uspokojivě uskutečnit a dokončit projekty na ochranu a zabezpečení eura.
(16)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu trvání programu Pericles 2020, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13).
(17)
Za účelem vymezení stupně flexibility při rozdělení finančních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu orientačního rozdělení těchto finančních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí.
(19)
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES by měla být zrušena. Měla by být stanovena přechodná opatření, která umožní splnění finančních závazků souvisejících s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí.
(20)
Je vhodné zajistit hladký přechod bez přerušení mezi programem Pericles a programem Pericles 2020 a je vhodné sjednotit trvání programu Pericles 2020 s dobou použitelnosti nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013. Proto by se měl program Pericles 2020 použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Zřizuje se víceletý akční program Pericles 2020 na podporu akcí k ochraně a zabezpečení eura proti padělání a souvisejícím podvodům (dále jen „program“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Přidaná hodnota
Program aktivně přispívá a vede k užší nadnárodní spolupráci při ochraně eura v Unii a mimo ni a s obchodními partnery Unie, přičemž se také zaměřuje na členské státy nebo třetí země, které podle zpráv vydaných příslušnými orgány vykazují nejvyšší míru padělání eura. Tato spolupráce přispívá k vyšší účinnosti ochrany eura prostřednictvím výměny osvědčených postupů, společných norem a společného specializovaného odborného vzdělávání.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je bránit padělání měny a souvisejícím podvodům a bojovat proti nim, zvyšovat tak konkurenceschopnost hospodářství Unie a zajišťovat udržitelnost veřejných financí.
Článek 4
Specifický cíl
Specifickým cílem programu je chránit eurobankovky a euromince proti padělání a souvisejícím podvodům podporou a doplněním opatření přijatých členskými státy a poskytováním pomoci příslušným vnitrostátním orgánům a orgánům Unie v jejich úsilí o rozvíjení úzké a pravidelné spolupráce a výměny osvědčených postupů mezi sebou, s Komisí a tam, kde je to vhodné, se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi.
Tento cíl se měří mimo jiné účinností opatření přijatých finančními, technickými, donucovacími a soudními orgány, a to prostřednictvím počtu odhalených padělků, zlikvidovaných padělatelských dílen, zatčených osob a uložených sankcí.
Článek 5
Subjekty způsobilé pro financování
Pro financování na základě programu jsou způsobilé příslušné vnitrostátní orgány, jak jsou vymezeny v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 6
Účast na programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy, které přijaly euro jako jednotnou měnu.
2. Návrhy předložené členskými státy uvedenými v odstavci 1 mohou zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li to důležité pro naplnění obecného cíle stanoveného v článku 3 a specifického cíle stanoveného v článku 4.
Článek 7
Cílové skupiny a společné akce
1. Program se zaměří na účast těchto skupin:
a)
pracovníků orgánů zabývajících se odhalováním padělků a bojem proti nim, zejména policie a finanční správy v závislosti na jejich konkrétních funkcích na vnitrostátní úrovni;
b)
pracovníků zpravodajských služeb;
c)
představitelů národních centrálních bank, mincoven, obchodních bank a jiných finančních zprostředkovatelů, zejména pokud jde o povinnosti finančních institucí;
d)
soudních úředníků, právníků a soudců specializujících se na tuto oblast;
e)
jakýchkoli dalších skupin dotčených odborníků, jakými jsou obchodní a průmyslové komory nebo obdobné organizace schopné zajistit přístup k malým a středním podnikům, maloobchodníkům a společnostem pro přepravu hotovosti.
2. Akce na základě programu mohou být organizovány společně Komisí a ostatními partnery s příslušnými odbornými znalostmi, jako jsou:
a)
národní centrální banky a Evropská centrální banka (ECB);
b)
národní analytická střediska a národní mincovní analytická střediska;
c)
Evropské technické a vědecké středisko (ETVS) a mincovny;
d)
Europol, Eurojust a Interpol;
e)
národní ústředny pro potírání penězokazectví uvedené v článku 12 Mezinárodní úmluvy o potírání penězokazectví podepsané v Ženevě dne 20. dubna 1929 (14) a jiné subjekty, které se specializují na prevenci, odhalování a vymáhání dodržování práva v oblasti padělání měny;
f)
specializované subjekty zabývající se kopírovacími a certifikačními technologiemi, tiskaři a rytci;
g)
jiné subjekty než uvedené v písmenech a) až f) mající zvláštní odborné znalosti, případně včetně subjektů ze třetích zemí, a zejména přistupujících a kandidátských zemí, a
h)
soukromé subjekty, které získaly a prokázaly technické znalosti, a týmy specializující se na odhalování padělaných bankovek a mincí.
Článek 8
Způsobilé akce
1. Program přihlíží k nadnárodním a multidisciplinárním aspektům boje proti padělání měny a podporuje osvědčené postupy, které jsou přizpůsobeny zvláštní situaci jednotlivých členských států.
2. Program poskytuje za podmínek, které jsou stanoveny v ročních pracovních programech uvedených v článku 11, finanční podporu pro tyto akce:
a)
výměnu a šíření informací, zejména prostřednictvím organizování workshopů, schůzek a seminářů, včetně odborné přípravy, cílené odborné praxe a výměn pracovníků příslušných vnitrostátních orgánů a obdobných akcí. Výměna informací se mimo jiné zaměří na:
-
metodiku sledování a analýzy ekonomického a finančního dopadu padělání měny,
-
provoz databází a systémů včasného varování,
-
využívání nástrojů k rozpoznání padělků s počítačovou podporou,
-
metody zjišťování a vyšetřování,
-
vědeckou pomoc, zejména vědecké databáze a sledování technologií/nového vývoje;
-
ochranu eura mimo Unii,
-
výzkumné činnosti,
-
poskytování zvláštních operativních odborných znalostí;
b)
technickou, vědeckou a operativní podporu, která se v rámci programu jeví jako nezbytná, zahrnující zejména:
-
všechna vhodná opatření, která na úrovni Unie zakládají výukové nástroje, jako je sborník právních předpisů Unie, informační věstníky, praktické příručky, jazykové a výkladové slovníky, databáze, zejména v oblasti vědecké pomoci nebo sledování technologií, nebo podpůrných počítačových aplikací, jako je programové vybavení,
-
příslušné studie v multidisciplinárním a nadnárodním měřítku,
-
rozvoj technických nástrojů a metod k podpoře rozpoznávání padělků na úrovni Unie,
-
finanční podporu pro spolupráci na činnostech, do nichž se zapojí nejméně dva státy, pokud tuto podpora nelze poskytnout z jiných programů evropských orgánů a institucí;
c)
granty na financování nákupu zařízení používaného specializovanými orgány pro boj proti padělání měny při ochraně eura proti padělání, v souladu s čl. 10 odst. 3.
KAPITOLA II
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 9
Finanční krytí
1. Finanční krytí na provádění programu v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 7 344 000 EUR (v běžných cenách).
2. V rámci finančního krytí programu jsou částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 v souladu s orientačním rozdělením finančních prostředků stanoveným v příloze.
Komise se od uvedeného orientačního rozdělení finančních prostředků nesmí odchýlit o více než 10 %. Ukáže-li se jako nezbytné tuto hranici překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14, kterými se mění orientační rozdělení finančních prostředků stanovené v příloze.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 10
Formy finanční podpory a spolufinancování
1. Komise program provádí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora poskytovaná v rámci programu na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 má podobu:
a)
grantů, nebo
b)
veřejných zakázek.
3. Nákup vybavení nesmí být jedinou složkou grantové dohody.
4. Míra spolufinancování u grantů udělovaných v rámci programu nesmí přesáhnout 75 % způsobilých nákladů. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vymezených v ročních pracovních programech uvedených v článku 11 nepřekročí míra spolufinancování 90 % způsobilých nákladů.
5. Jsou-li způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 organizovány společně s Komisí, ECB, Eurojustem, Europolem nebo Interpolem, rozdělí se příslušné výdaje mezi ně. Každý z nich hradí v každém případě cestovní výdaje a náklady na ubytování svých vlastních účastníků akcí.
Článek 11
Roční pracovní programy
Za účelem provádění programu přijme Komise roční pracovní programy.
Každý roční pracovní program provádí obecný cíl stanovený v článku 3 a specifický cíl stanovený v článku 4 stanovením:
a)
akcí, jež mají být uskutečněny v souladu s tímto obecným a specifickým cílem, včetně orientačního rozdělení finančních prostředků a způsobu provádění;
b)
u grantů: základních kritérií výběru a maximální možné míry spolufinancování.
Finanční prostředky přidělené na komunikační akce v rámci programu rovněž přispějí k pokrytí nákladů na institucionální komunikaci týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecným cílem stanoveným v článku 3.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich pravomocemi.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ A VÝKON PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Program provádí Komise ve spolupráci s členskými státy prostřednictvím pravidelných konzultací v různých fázích provádění programu ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s přihlédnutím k relevantním opatřením přijatým ostatními příslušnými subjekty, zejména ECB a Europolem.
2. Komise se snaží zajistit soulad a doplňkovost programu s ostatními relevantními programy a akcemi na úrovni Unie.
3. Komise poskytne Evropskému parlamentu a Radě každoročně informace o výsledcích programu. Zahrnuty musí být informace o souladu a doplňkovosti s ostatními příslušnými programy a akcemi na úrovni Unie. Komise trvale šíří výsledky akcí podporovaných na základě programu. Všechny zúčastněné země a další příjemci poskytnou Komisi veškeré údaje a informace, které jsou nezbytné ke sledování a hodnocení programu.
4. Komise provede vyhodnocení programu. Do 31. prosince 2017 předloží Komise nezávislou hodnotící zprávu v polovině období o dosahování cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), o účinném a hospodárném využívání zdrojů a o přidané hodnotě pro Unii. Tato hodnotící zpráva je vypracována s cílem poskytnout informace pro rozhodnutí o zachování, změně nebo pozastavení příslušných opatření. Hodnocení se navíc zaměří na prostor ke zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost, na trvající platnost všech cílů, jakož i na příspěvek opatření k naplňování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Hodnocení zohlední také výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejících opatření.
5. Posouzení dlouhodobých dopadů a udržitelnosti účinků programu rovněž poskytne informace pro rozhodnutí o možném prodloužení, změně nebo pozastavení následného programu.
6. Do 31. prosince 2021 Komise kromě toho předloží Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou hodnotící zprávu o dosažení cílů programu.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES se zrušují.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí se však až do splnění těchto povinností nadále řídí uvedenými rozhodnutími.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 331/2014
z 11. marca 2014
o vytvorení výmenného, pomocného a školiaceho programu na ochranu eura proti falšovaniu (program „Pericles 2020“) a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 133,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Únia a členské štáty si stanovili cieľ ustanoviť opatrenia potrebné pre používanie eura ako jednotnej meny. Tieto opatrenia zahŕňajú ochranu eura proti falšovaniu a súvisiacim podvodom, čím sa posilňuje účinnosť hospodárstva Únie a zabezpečuje udržateľnosť verejných financií.
(2)
V nariadení Rady (ES) č. 1338/2001 (3) sa ustanovuje výmena informácií, spolupráca a vzájomná pomoc, čím sa vytvorí harmonizovaný rámec pre ochranu eura. Účinky uvedeného nariadenia sa nariadením Rady (ES) č. 1339/2001 (4) rozšírili na tie členské štáty, ktoré neprijali euro ako jednotnú menu, aby sa zabezpečila rovnaká úroveň ochrany eura v celej Únii.
(3)
Opatrenia s cieľom podporiť výmenu informácií a pracovníkov, technickú a vedeckú pomoc a špecializovanú odbornú prípravu významne pomáhajú chrániť jednotnú menu Únie proti falšovaniu a súvisiacim podvodom, a tým dosiahnuť vysokú a rovnocennú úroveň ochrany v celej Únii a zároveň ukázať, že Únia je schopná bojovať proti závažnej organizovanej trestnej činnosti.
(4)
Program na ochranu eura proti falšovaniu (program Pericles) prispieva k zvyšovaniu informovanosti občanov Únie a k zlepšovaniu ochrany eura, a to najmä nepretržitým šírením výsledkov opatrení podporovaných v rámci uvedeného programu.
(5)
Podpora takýchto opatrení v minulosti prostredníctvom rozhodnutí Rady 2001/923/ES (5) a 2001/924/ES (6), ktoré boli následne zmenené a predĺžené rozhodnutiami Rady 2006/75/ES (7), 2006/76/ES (8), 2006/849/ES (9) a 2006/850/ES (10), umožnila posilniť opatrenia Únie a členských štátov v oblasti ochrany eura proti falšovaniu. Ciele programu Pericles na obdobie 2002 - 2006 aj na obdobie 2007 - 2013 sa úspešne dosiahli.
(6)
Vo svojom posúdení vplyvu, ktoré Komisia vykonala v roku 2011 s cieľom posúdiť, či by mal program Pericles pokračovať, Komisia dospela k záveru, že program Pericles by sa mal obnoviť, s tým, že sa vylepšia ciele a metodika.
(7)
Posúdenie obsahovalo odporúčanie, aby pokračovali a ďalej sa rozvíjali opatrenia na úrovni Únie a členských štátov v oblasti ochrany eura proti falšovaniu pri zohľadnení nových výziev v súvislosti s rozpočtovými úspornými opatreniami. V rámci nového programu, programu Pericles 2020, môžu návrhy predložené zúčastnenými členskými štátmi zahŕňať účastníkov z tretích krajín, ak ich účasť je dôležitá pre ochranu eura.
(8)
Malo by sa zabezpečiť, aby program Pericles 2020 bol v súlade s inými relevantnými programami a opatreniami a dopĺňal ich. Komisia by preto mala vykonať všetky potrebné konzultácie vzhľadom na hodnotiace potreby v oblasti ochrany eura hlavnými zainteresovanými stranami (najmä s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi určenými členskými štátmi, Európskou centrálnou bankou a Europolom) vo výbore uvedenom v nariadení (ES) č. 1338/2001, najmä pokiaľ ide o výmeny, pomoc a odbornú prípravu, a to na účely uplatňovania programu Pericles 2020.
(9)
Program Pericles 2020 by sa mal vykonávať v plnom súlade s ustanoveniami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (11). V súlade s uvedeným nariadením sa grant nesmie udeliť výhradne na účely nákupu zariadení. Grant je určený na finančnú podporu opatrenia, ktoré je určené na to, aby pomohlo dosiahnuť cieľ politiky Únie.
(10)
Význam eura ako svetovej meny si vyžaduje náležitú úroveň ochrany na medzinárodnej úrovni, ktorú možno dosiahnuť poskytnutím finančných prostriedkov na nákup zariadení, ktoré budú používať agentúry tretích krajín pri vyšetrovaní prípadov spojených s falšovaním eura.
(11)
Hodnotenie programu Pericles vykonané so zainteresovanými stranami ukazuje pridanú hodnotu tohto programu z hľadiska vysokej úrovne spolupráce medzi členskými štátmi a s tretími krajinami, rovnako ako doplnkovosť s opatreniami vykonanými na vnútroštátnej úrovni, čo viedlo k vyššej účinnosti. Očakáva sa, že pokračovanie programu Pericles na úrovni Únie významne prispeje k udržaniu a ďalšiemu zlepšeniu vysokej úrovne ochrany eura spojeného so zintenzívnením cezhraničnej spolupráce, výmeny a pomoci. Zároveň sa dosiahnu celkové úspory zo spoločne organizovaných opatrení a verejného obstarávania v porovnaní s možnými jednotlivými vnútroštátnymi iniciatívami.
(12)
Komisia by mala predložiť Európskemu parlamentu a Rade nezávislú hodnotiacu správu v polovici obdobia o vykonávaní programu Pericles 2020 a záverečnú hodnotiacu správu o dosiahnutí jeho cieľov.
(13)
Toto nariadenie je v súlade so zásadami pridanej hodnoty a proporcionality. Program Pericles 2020 by mal uľahčovať spoluprácu medzi členskými štátmi a medzi Komisiou a členskými štátmi s cieľom ochrany eura proti falšovaniu bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť členských štátov a pri efektívnejšom využití zdrojov, ako by sa mohlo dosiahnuť na úrovni členských štátov. Akcia na úrovni Únie je nevyhnutná a opodstatnená, pretože jednoznačne pomáha členským štátom pri spoločnej ochrane eura a podporuje využívanie spoločných štruktúr Únie s cieľom zvýšiť spoluprácu a výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi.
(14)
Program Pericles 2020 by mal trvať sedem rokov, aby sa zosúladilo trvanie programu s trvaním viacročného finančného rámca ustanoveného v nariadení Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (12).
(15)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania programu Pericles 2020 by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Komisia by mala prijať ročné pracovné programy, v ktorých sa stanovujú priority, rozdelenie rozpočtových prostriedkov a kritériá hodnotenia pri poskytovaní grantov na opatrenia. Komisia by mala s členskými štátmi prerokovať uplatňovanie tohto nariadenia v rámci výboru uvedeného v nariadení (ES) č. 1338/2001. Súčasťou ročných pracovných programov by mali byť mimoriadne a riadne odôvodnené prípady, v ktorých je potrebné zvýšenie spolufinancovania, aby sa členským štátom poskytla väčšia hospodárska flexibilita s cieľom uspokojivo realizovať a dokončiť projekty na ochranu eura.
(16)
Týmto nariadením sa stanovuje finančné krytie na celé obdobie trvania programu Pericles 2020, ktoré má predstavovať hlavnú referenčnú sumu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (13) pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu.
(17)
S cieľom poskytnúť stupeň flexibility pri prideľovaní finančných prostriedkov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o zmenu orientačného prideľovania týchto finančných prostriedkov. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(18)
Finančné záujmy Únie by sa mali ochraňovať prostredníctvom primeraných opatrení počas výdavkového cyklu vrátane predchádzania, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, spätného získavania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov, a prípadne správnych a finančných pokút.
(19)
Rozhodnutia 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES by sa mali zrušiť. Mali by sa ustanoviť prechodné opatrenia s cieľom splniť finančné záväzky súvisiace s opatreniami vykonávanými na základe týchto rozhodnutí.
(20)
Je vhodné zabezpečiť hladký prechod bez prerušenia medzi programom Pericles a programom Pericles 2020 a je vhodné zosúladiť trvanie programu Pericles 2020 s nariadením (EÚ, Euratom) č. 1311/2013. Preto by sa program Pericles 2020 mal uplatňovať od 1. januára 2014,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto sa na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 zriaďuje viacročný akčný program na podporu opatrení v oblasti ochrany a zabezpečenia eura proti falšovaniu a súvisiacim podvodom „Pericles 2020“ (ďalej len „program“).
Článok 2
Pridaná hodnota
Program aktívne prispieva a vedie k intenzívnejšej nadnárodnej spolupráci v oblasti ochrany eura v rámci, ako aj mimo Únie a s obchodnými partnermi Únie, pričom sa osobitný dôraz kladie na tie členské štáty alebo tretie krajiny, ktoré podľa správ predložených príslušnými orgánmi majú najvyššiu mieru falšovania eura. Takáto spolupráca prispieva k vyššej účinnosti ochrany eura prostredníctvom výmeny osvedčených postupov, spoločných noriem a spoločnej špecializovanej odbornej prípravy.
Článok 3
Všeobecný cieľ
Všeobecným cieľom programu je predchádzanie a boj proti falšovaniu a súvisiacim podvodom, a tým zvýšenie konkurencieschopnosti hospodárstva Únie a zabezpečenie udržateľnosti verejných financií.
Článok 4
Špecifický cieľ
Špecifickým cieľom programu je ochrana eurobankoviek a mincí proti falšovaniu a súvisiacim podvodom prostredníctvom podpory a doplnenia opatrení, ktoré prijali členské štáty, a pomoci príslušným vnútroštátnym orgánom a orgánom Únie v ich úsilí o vytvorenie úzkej a pravidelnej spolupráce a výmeny osvedčených postupov navzájom medzi sebou a s Komisiou, prípadne vrátane tretích krajín a medzinárodných organizácií.
Uvedený cieľ sa hodnotí, okrem iného, prostredníctvom účinnosti postupu finančných, technických orgánov, orgánov presadzovania práva a súdnych orgánov, meranej na základe počtu zistených prípadov falšovania, zlikvidovaných falšovateľských dielní, zatknutých falšovateľov a uložených pokút.
Článok 5
Subjekty oprávnené na financovanie
Subjekty oprávnené na financovanie v rámci programu sú príslušné vnútroštátne orgány, ako sa vymedzujú v článku 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 1338/2001.
Článok 6
Účasť na programe
1. Zúčastnené krajiny sú členské štáty, ktoré prijali euro ako jednotnú menu.
2. Návrhy predložené členskými štátmi uvedenými v odseku 1 môžu zahŕňať účastníkov z tretích krajín, pokiaľ je to dôležité pre splnenie všeobecného cieľa a špecifického cieľa, ktoré sú uvedené v článkoch 3 a 4.
Článok 7
Cieľové skupiny a spoločné opatrenia
1. Program sa zameriava na zapojenie týchto skupín:
a)
pracovníci agentúr zaoberajúcich sa odhaľovaním falšovania a bojom proti nemu, najmä policajné zbory a finančné správy v závislosti od ich špecifických funkcií na národnej úrovni;
b)
zamestnanci spravodajských služieb;
c)
zástupcovia národných centrálnych bánk, mincovní, komerčných bánk a iní finanční sprostredkovatelia, najmä v súvislosti s povinnosťami finančných inštitúcií;
d)
súdni úradníci, právnici a členovia súdneho zboru špecializovaní v tejto oblasti;
e)
iné skupiny zainteresovaných špecialistov, ako sú obchodné a priemyselné komory alebo porovnateľné štruktúry schopné poskytovať prístup k malým a stredným podnikom, maloobchodníkom a spoločnostiam na prepravu peňažnej hotovosti.
2. Opatrenia v rámci tohto programu sa môžu organizovať spoločne s Komisiou a ďalšími partnermi, ktorí majú príslušnú odbornosť, ako sú:
a)
národné centrálne banky a Európska centrálna banka (ECB);
b)
Národné centrá pre analýzy (NAC) a Národné centrá pre analýzy mincí (CNAC);
c)
Európske technické a vedecké centrum (ETSC) a mincovne;
d)
Europol, Eurojust a Interpol;
e)
národné centrálne úrady proti falšovaniu ustanovené v článku 12 Medzinárodného dohovoru na potláčanie falšovania meny podpísaného v Ženeve 20. apríla 1929 (14) a iné agentúry špecializujúce sa na predchádzanie, odhaľovanie a presadzovanie práva v súvislosti s falšovaním;
f)
špecializované orgány zaoberajúce sa kopírovacími a certifikačnými technológiami, tlačiarne a rytci;
g)
iné subjekty než tie, ktoré sú uvedené v písm. a) až f) ponúkajúce špecifickú expertízu, v prípade vhodnosti aj takéto subjekty z tretích krajín a najmä z pristupujúcich štátov a kandidátskych krajín, a
h)
súkromné subjekty, ktoré získali a preukázali technické poznatky, a tímy špecializujúce sa na odhaľovanie falošných bankoviek a mincí.
Článok 8
Oprávnené opatrenia
1. Program zohľadňuje nadnárodné a multidisciplinárne aspekty boja proti falšovaniu a presadzuje osvedčené postupy prispôsobené národným špecifikám jednotlivých členských štátov.
2. Program poskytuje za podmienok, ktoré sú stanovené v ročných pracovných programoch uvedených v článku 11, finančnú podporu týchto opatrení:
a)
výmena a šírenie informácií, najmä prostredníctvom workshopov, stretnutí a seminárov vrátane odbornej prípravy, cielených stáží a vzájomnej výmeny pracovníkov príslušných vnútroštátnych orgánov a iných podobných opatrení. Výmena informácií sa okrem iného zameriava na:
-
metodiky na monitorovanie a analýzu ekonomického a finančného vplyvu falšovania,
-
prevádzkovanie databáz a systémov včasného varovania,
-
používanie detekčných nástrojov s počítačovou podporou,
-
metódy vypočúvania a vyšetrovania,
-
vedeckú pomoc, najmä vedecké databázy a technológie na sledovanie/monitorovanie nového vývoja,
-
ochranu eura mimo Únie,
-
výskumné opatrenia,
-
poskytovanie špecifických operačných odborných znalostí;
b)
technická, vedecká a prevádzková podpora, ktorá sa v rámci programu javí ako nevyhnutná, predovšetkým vrátane:
-
všetkých vhodných opatrení, ktorými sa vytvoria učebné zdroje na úrovni Únie, ako napríklad príručka o právnych predpisoch Únie, informačné bulletiny, praktické príručky, glosáre a lexikóny, databázy najmä v oblasti vedeckej pomoci alebo technologického dozoru alebo počítačové podporné aplikácie, ako napríklad softvér,
-
príslušných štúdií s multidisciplinárnym a nadnárodným rozmerom,
-
rozvoja technických podporných nástrojov a metód na uľahčenie opatrení odhaľovania na úrovni Únie,
-
finančnej podpory na spoluprácu pri operáciách, do ktorých sú zapojené aspoň dva štáty, ak takáto podpora nie je k dispozícii z iných programov európskych inštitúcií a orgánov;
c)
granty na financovanie nákupu zariadení, ktoré majú používať orgány špecializované na boj proti falšovaniu na ochranu eura proti falšovaniu, v súlade s článkom 10 ods. 3.
KAPITOLA II
FINANČNÝ RÁMEC
Článok 9
Finančné krytie
1. Finančné krytie na vykonávanie programu na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 sa stanovuje na 7 344 000 EUR (v bežných cenách).
2. V rámci finančného krytia programu sa sumy prideľujú na oprávnené opatrenia uvedené v článku 8 ods. 2 v súlade s orientačným pridelením prostriedkov stanoveným v prílohe.
Komisia sa od uvedeného orientačného pridelenia finančných prostriedkov neodchýli o viac než 10 %. Pokiaľ sa ukáže, že je nevyhnutné tento limit prekročiť, Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 14 prijímať delegované akty s cieľom zmeniť orientačné pridelenie finančných prostriedkov stanovené v prílohe.
3. Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlament a Rada v medziach viacročného finančného rámca.
Článok 10
Typy finančnej podpory a spolufinancovanie
1. Komisia vykonáva program v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
2. Finančná podpora poskytovaná v rámci programu na oprávnené opatrenia uvedené v článku 8 ods. 2 má formu buď:
a)
grantov alebo
b)
verejného obstarávania.
3. Nákup zariadení nie je jedinou zložkou dohody o poskytnutí grantu.
4. Miera spolufinancovania v prípade grantov udelených podľa programu nepresahuje 75 % oprávnených nákladov. Vo výnimočných a náležite odôvodnených prípadoch vymedzených v ročných pracovných programoch, ktoré sú uvedené v článku 11, nepresahuje miera spolufinancovania 90 % oprávnených nákladov.
5. Ak sa oprávnené opatrenia uvedené v článku 8 ods. 2 organizujú spoločne s Komisiou a ECB, Eurojustom, Europolom alebo Interpolom, vzniknuté náklady sa medzi nich rozdelia. V každom prípade znáša každý z nich náklady na cestovné a ubytovanie vlastných hosťujúcich prednášajúcich.
Článok 11
Ročné pracovné programy
Na vykonávanie programu Komisia prijme ročné pracovné programy.
V každom ročnom pracovnom programe sa na účely naplnenia všeobecného cieľa a špecifického cieľa programu, ktoré sú uvedené v článkoch 3 a 4, stanovia:
a)
opatrenia, ktoré sa majú vykonať, v súlade s takýmto všeobecným cieľom a špecifickým cieľom, a to vrátane orientačného pridelenia finančných zdrojov a metódy vykonávania;
b)
v prípade grantov: základné výberové kritériá a maximálna možná miera spolufinancovania.
Finančné zdroje vyčlenené na opatrenia v oblasti komunikácie v rámci tohto programu takisto prispievajú k pokrytiu nákladov na inštitucionálnu komunikáciu v súvislosti s politickými prioritami Únie, pokiaľ sa týkajú všeobecného cieľa uvedeného v článku 3.
Článok 12
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa pri vykonávaní opatrení financovaných podľa tohto nariadenia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodom, korupcii a iným protiprávnym činnostiam, účinnými kontrolami, vymáhaním neoprávnene vyplatených súm pri odhalení nezrovnalostí a v prípade potreby aj ukladaním účinných, primeraných a odrádzajúcich administratívnych a finančných pokút.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať audit na základe dokumentov a na mieste u všetkých príjemcov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorí dostali finančné prostriedky Únie v rámci programu.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol na mieste a inšpekcií, a to v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16) s cieľom zistiť, či v súvislosti s dohodou o grante, rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou v rámci tohto programu nedošlo k podvodu, korupcii alebo akejkoľvek inej protiprávnej činnosti poškodzujúcej finančné záujmy Únie.
4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3, dohody o spolupráci s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante vyplývajúce z vykonávania tohto nariadenia, obsahujú ustanovenia, ktoré Komisii, Dvoru audítorov a úradu OLAF v súlade s ich právomocami výslovne udeľujú právomoc vykonávať takéto audity a vyšetrovania.
KAPITOLA III
MONITOROVANIE, HODNOTENIE A DELEGOVANÉ PRÁVOMOCI
Článok 13
Monitorovanie a hodnotenie
1. Program vykonáva Komisia v spolupráci s členskými štátmi prostredníctvom pravidelných konzultácií v rôznych fázach vykonávania programu vo výbore uvedenom v nariadení (ES) č. 1338/2001 so zreteľom na príslušné opatrenia, ktoré prijali iné príslušné subjekty, najmä ECB a Europol.
2. Komisia sa snaží zabezpečiť jednotnosť a doplnkovosť medzi týmto programom a inými príslušnými programami a opatreniami na úrovni Únie.
3. Komisia každoročne poskytuje informácie o výsledkoch programu Európskemu parlamentu a Rade. Uvádzajú sa informácie o jednotnosti a doplnkovosti s inými relevantnými programami a opatreniami na úrovni Únie. Komisia priebežne informuje o výsledkoch opatrení podporovaných v rámci programu. Všetky zúčastnené krajiny a ostatní prijímatelia poskytnú Komisii všetky údaje a informácie potrebné na umožnenie monitorovania a hodnotenia programu.
4. Hodnotenie programu vykonáva Komisia. Komisia do 31. decembra 2017 predloží nezávislú hodnotiacu správu v polovici obdobia o plnení cieľov všetkých opatrení (na úrovni výsledkov a vplyvov), efektívnom a nákladovo účinnom využívaní zdrojov a jeho pridanej hodnote pre Úniu. Hodnotiaca správa sa vypracuje s cieľom poskytnúť informácie na rozhodnutie o predĺžení, úprave alebo pozastavení opatrení. Hodnotenie sa dodatočne zaoberá aj priestorom pre zjednodušenie, jeho vnútorným a vonkajším súladom, stálou opodstatnenosťou všetkých cieľov, ako aj príspevkom opatrení k prioritám Únie týkajúcim sa inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. Zohľadňujú sa v ňom výsledky hodnotenia dlhodobých vplyvov predchádzajúcich opatrení.
5. Dlhodobý dopad a udržateľnosť účinkov programu sa takisto posúdia s ohľadom na poskytnutie informácie pre rozhodnutie o prípadnom predĺžení, úprave alebo pozastavení akéhokoľvek následného programu.
6. Komisia okrem toho predloží do 31. decembra 2021 Európskemu parlamentu a Rade záverečnú hodnotiacu správu o dosiahnutých výsledkoch programu.
Článok 14
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 9 sa Komisii udeľuje na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 9 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 9 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
KAPITOLA IV
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 15
Zrušenie
Rozhodnutia 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES sa zrušujú.
Finančné záväzky súvisiace s opatreniami vykonávanými na základe uvedených rozhodnutí sa však naďalej riadia uvedenými rozhodnutiami až do splnenia týchto záväzkov.
Článok 16
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Štrasburgu 11. marca 2014