NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/478
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech dovozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 260/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Evropské společenství uzavřelo Dohodu o zřízení Světové obchodní organizace (WTO). Příloha 1 A k uvedené dohodě obsahuje mimo jiné Všeobecnou dohodu o clech a obchodu 1994 (GATT 1994) a Dohodu o ochranných opatřeních.
(4)
Dohoda o ochranných opatřeních vyhovuje potřebě upřesnit a posílit disciplíny GATT 1994, zejména disciplínu článku XIX. Uvedená dohoda požaduje odstranění ochranných opatření, která se vymykají těmto pravidlům, jako jsou dobrovolná vývozní omezení, ujednání o řízení trhů nebo jiná podobná ujednání při dovozu nebo při vývozu.
(5)
Dohoda o ochranných opatřeních se vztahuje také na výrobky z odvětví uhlí a oceli. Proto platí společná pravidla dovozu, zejména se zřetelem na použití ochranných opatření, také pro tyto výrobky, aniž by byla dotčena případná opatření provádějící dohodu týkající se zvlášť výrobků z odvětví uhlí a oceli.
(6)
Textilní výrobky, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 517/94 (5), jsou předmětem zvláštní úpravy na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni. Měly by tudíž být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(7)
Členské státy by měly Komisi informovat o každém nebezpečí, které vyplyne z vývoje dovozu a mohlo by si vyžádat zavedení kontroly Unie nebo uplatnění ochranných opatření.
(8)
V takovém případě by Komise měla zkoumat dovozní podmínky, vývoj dovozu a různá hlediska hospodářské a obchodní situace, jakož i případná opatření, která mají být uplatňována.
(9)
V případě uplatňování předchozí kontroly Unie by mělo být propuštění dotčených produktů do volného oběhu podmíněno předložením kontrolního dokladu, který odpovídá jednotným kritériím. Tento doklad by měly na prostou žádost dovozce vystavit v určité lhůtě orgány členských států, aniž by tím dovozci vznikalo právo dovozu. Kontrolní doklad by proto měl platit pouze tak dlouho, dokud nedojde ke změně dovozních pravidel.
(10)
Členské státy a Komise by se měly navzájem co nejpodrobněji informovat o výsledcích kontroly Unie.
(11)
Komisi přísluší, aby přijímala ochranná opatření, která jsou v zájmu Unie nutná. Tento zájem by se měl brát v úvahu jako celek, a zejména zahrnovat zájmy výrobců, uživatelů a spotřebitelů Unie.
(12)
Ochranná opatření vůči členu WTO mohou přicházet v úvahu pouze tehdy, jestliže je dotyčný produkt do Unie dovážen v tak zvýšeném množství a za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí vážná újma výrobcům Unie obdobného nebo přímo soutěžícího produktu, ledaže mezinárodní závazky dovolují odchylku od tohoto pravidla.
(13)
Měly by být definovány pojmy „vážná újma“, „hrozba vážné újmy“ a „výrobce Unie“ a stanovena přesná kritéria pro určení újmy.
(14)
Před uplatněním ochranného opatření by se mělo provést šetření, avšak Komise by si měla zachovat možnost, aby v naléhavých případech uplatňovala prozatímní opatření.
(15)
Je třeba podrobně upravit zahájení šetření, potřebné kontroly a inspekce, přístup vyvážejících zemí a účastníků řízení k získaným informacím, slyšení účastníků řízení a možnost účastníků řízení předložit svá stanoviska.
(16)
Ustanoveními tohoto nařízení týkající se šetření nejsou dotčeny předpisy Unie a členských států států o profesním tajemství.
(17)
Pro zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů a v zájmu rychlého rozhodování je dále nutno stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o účelnosti opatření.
(18)
Pokud jsou přijata ochranná opatření ve formě kvóty, neměla by být její výše zpravidla nižší než průměr dovozu za alespoň tříleté reprezentativní období.
(19)
Jestliže se kvóta rozdělí mezi dodavatelské země, může se podíl každé země stanovit buď dohodou s těmito zeměmi, nebo na základě dovozu v reprezentativním období. V případě vážné újmy a neúměrného růstu dovozu by však mělo být možné se od těchto pravidel odchýlit pod podmínkou, že prověhne náležitá konzultace ve Výboru pro ochranná opatření WTO.
(20)
Měla by se určit maximální doba platnosti ochranných opatření a stanovit zvláštní ustanovení o prodloužení platnosti těchto opatření, jejich postupné liberalizaci a jejich přezkumu.
(21)
Měly by se stanovit okolnosti, za nichž mají být od ochranných opatření osvobozeny produkty pocházející z rozvojové země, která je členem WTO.
(22)
Kontrolní nebo ochranná opatření, která se omezují na jednu nebo více oblastí Unie, se mohou ukázat vhodnější než opatření uplatňovaná v celé Unii. Taková opatření by však měla být připuštěna pouze výjimečně, pokud neexistují žádná alternativní řešení. Je nutno zajistit, aby tato opatření byla dočasná a aby co nejméně omezovala fungování vnitřního trhu.
(23)
V zájmu sjednocení pravidel dovozu by měly být náležitosti, které mají dovozci splňovat, jednoduché a bez ohledu na místo odbavení zboží vždy stejné. Proto by mělo být zajištěno, aby všechny náležitosti byly splněny použitím tiskopisů odpovídajících vzoru připojenému k tomuto nařízení.
(24)
Kontrolní doklady vystavené v souvislosti s kontrolními opatřeními Unie by měly být nezávisle na vystavujícím členském státě platné v celé Unii.
(25)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání prozatímních a konečných ochranných opatření a pro ukládání opatření předchozí kontroly. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(26)
Pro přijímání kontrolních a prozatímních opatření by se měl s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání konečných ochranných opatření použít poradní postup. V případě, že by prodlení při zavádění opatření mohlo způsobit škodu, kterou by bylo obtížné napravit, je nezbytné, aby Komise byla oprávněna přijmout okamžitě použitelná prozatímní opatření,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz produktů pocházejících ze třetích zemí, s výjimkou:
a)
textilních výrobků, na které se vztahují zvláštní pravidla dovozu podle nařízení (ES) č. 517/94;
b)
produktů pocházejících z některých třetích zemí uvedených v nařízení Rady (ES) č. 625/2009 (7).
2. Dovoz produktů uvedených v odstavci 1 do Unie je volný a nepodléhá žádnému množstevnímu omezení, aniž jsou dotčena případná ochranná opatření přijatá podle kapitoly V.
KAPITOLA II
INFORMAČNÍ A KONZULTAČNÍ POSTUP UNIE
Článek 2
Pokud by vývoj dovozu vyžadoval zavedení kontrolních a ochranných opatření, sdělí to členské státy Komisi. Toto sdělení musí obsahovat dostupné důkazy podle kritérií stanovených v článku 9. Komise toto sdělení neprodleně předá všem členským státům.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření (dále jen „výbor“), zřízený tímto nařízením. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Použije-li se písemný postup podle čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 182/2011 pro přijetí konečných opatření podle článku 16 tohoto nařízení, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá většina členů výboru definovaná v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 182/2011. Použije-li se písemný postup v jiných případech, kdy návrh opatření projednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá prostá většina členů výboru. Použije-li se písemný postup v jiných případech, kdy návrh opatření neprojednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru.
KAPITOLA III
ŠETŘENÍ UNIE
Článek 4
1. Aniž je dotčen článek 7, provede se před zavedením ochranného opatření šetření Unie.
2. Cílem šetření je, aby se na základě činitelů uvedených v článku 9 zjistilo, zda daným výrobcům Unie vzniká nebo hrozí vážná újma způsobená dovozem dotyčného produktu.
3. Použijí se tyto definice:
a)
„vážnou újmou“ se rozumí významné obecné poškození postavení výrobců Unie;
b)
„hrozbou vážné újmy“ se rozumí vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
c)
„výrobci Unie“ se rozumějí výrobci obdobných nebo přímo soutěžících produktů jako celek, kteří působí na území Unie, nebo ti výrobci, jejichž společná výroba obdobných nebo přímo soutěžících produktů tvoří významný podíl na celkové výrobě Unie těchto produktů.
Článek 5
1. Pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření, zahájí je do jednoho měsíce po obdržení sdělení od některého členského státu a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto oznámení:
a)
obsahuje souhrn získaných informací a pokyn, že je nutno předat Komisi všechny užitečné informace;
b)
stanoví lhůtu, v níž mohou zúčastněné osoby vyjádřit písemné stanovisko a předat informace, pokud tato stanoviska a informace mají být vzaty v úvahu při šetření;
c)
stanoví lhůtu, v níž mohou zúčastněné osoby podat žádost o slyšení před Komisí podle odstavce 4.
Komise zahájí šetření v součinnosti s členskými státy.
Komise informuje členské státy o posouzení informací, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí byly informace předány.
2. Komise si vyžádá všechny informace, které považuje za nutné, a považuje-li to za vhodné, pokusí se poté, co informovala členské státy, ověřit tyto informace u dovozců, obchodníků, obchodních zástupců, výrobců, obchodních sdružení a organizací.
Komisi přitom poskytují pomoc zaměstnanci členského státu, na jehož území se toto prověřování provádí, pokud si to tento členský stát přeje.
3. Členské státy poskytnou Komisi na její žádost a podle postupů, které Komise stanoví, informace, které mají k dispozici o vývoji situace na trhu s produktem, jehož se šetření týká.
4. Zúčastněné osoby, které se přihlásily podle odst. 1 prvního pododstavce, a zástupci vyvážející země mohou na základě písemné žádosti nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů úřadů Unie nebo jejích členských států, pokud jsou tyto informace významné pro uplatnění jejich argumentů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 8 a Komise je při šetření používá.
Zúčastněné osoby, které se přihlásily, mohou Komisi sdělit stanovisko k těmto informacím. Jejich stanoviska lze vzít v úvahu, pokud se opírají o dostatečné důkazy.
5. Komise může zúčastněné osoby vyslechnout. Zúčastněné osoby musí být vyslechnuty, pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že mohou být výsledkem šetření skutečně dotčeny a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
6. Pokud nejsou informace poskytnuty ve lhůtách stanovených tímto nařízením nebo Komisí na základě tohoto nařízení nebo pokud je šetření značně bráněno, mohou být zjištění učiněna na základě údajů, které jsou k dispozici. Jestliže Komise zjistí, že jí zúčastněná osoba nebo třetí osoba sdělily nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít údaje, které jsou k dispozici.
7. Pokud Komise dospěje k názoru, že stávající důkazy nepostačují k tomu, aby odůvodnily šetření, sdělí toto rozhodnutí členským státům do jednoho měsíce od obdržení sdělení od členských států.
Článek 6
1. Po ukončení šetření předkládá Komise výboru zprávu o výsledcích.
2. Pokud Komise během devíti měsíců po zahájení šetření dojde k závěru, že nejsou nutná žádná kontrolní nebo ochranná opatření Unie, ukončí se šetření do jednoho měsíce. Komise šetření ukončí poradním postupem podle čl. 3 odst. 2.
3. Pokud Komise dojde k závěru, že jsou nutná kontrolní a ochranná opatření Unie, přijme podle kapitol IV a V ve lhůtě devíti měsíců po zahájení šetření potřebná opatření. Ve výjimečných případech může být tato lhůta prodloužena o další nejvýše dva měsíce; v tom případě zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o délce prodloužení se shrnutím důvodů.
Článek 7
1. Tato kapitola nevylučuje použití kontrolních opatření podle článků 10 až 14 nebo prozatímních ochranných opatření podle článků 15, 16 a 17 v kterémkoli okamžiku.
Prozatímní opatření se uplatňují,
a)
jestliže kritická situace, v níž by každé prodlení vedlo k obtížně napravitelné škodě, vyžaduje okamžitý zásah a
b)
jestliže bylo předběžně stanoveno, že je jasně prokázáno, že růstem dovozu vznikla nebo hrozí vážná újma.
Doba platnosti těchto opatření nesmí přesahovat 200 dnů.
2. Prozatímní ochranná opatření spočívají ve zvýšení cel oproti jejich stávající úrovni, nezávisle na tom, je-li nulová nebo vyšší, jestliže jsou tato opatření s to zabránit vážné újmě nebo ji napravit.
3. Komise provede bez odkladu veškerá vyšetřovací opatření, která jsou ještě zapotřebí.
4. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože nedošlo k žádné vážné újmě ani hrozbě vážné újmy, jsou cla vybraná na základě těchto opatření bez žádosti neprodleně vrácena. Použije se postup stanovený v článcích 235 a následujících nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (8).
Článek 8
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné důvěrné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení, ani žádné důvěrně poskytnuté údaje bez výslovného souhlasu toho, kdo tyto informace poskytl.
3. Každá žádost o důvěrné zacházení musí uvádět důvody, proč je informace důvěrná.
Zdá-li se však žádost o důvěrné zacházení neoprávněná a nepřeje-li si ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se úřady Unie odvolávaly na obecné informace, a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Tyto úřady však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických nebo právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 9
1. Zkoumání vývoje dovozu, dovozních podmínek a vážné újmy nebo hrozby vážné újmy pro výrobce Unie se opírá zejména o tyto činitele:
a)
objem dovozu, zejména při podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii;
b)
cena dovážených produktů, zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu v Unii;
c)
účinky na výrobce Unie, které jsou patrné ve vývoji některých hospodářských činitelů, jako jsou:
-
výroba,
-
využití kapacity,
-
zásoby,
-
prodej,
-
podíl na trhu,
-
ceny (tzn. pokles cen nebo zabránění nárůstu cen, k němuž by normálně došlo),
-
zisk,
-
kapitálový výnos,
-
peněžní toky,
-
zaměstnanost;
d)
jiné činitele než vývoj dovozu, jimiž vzniká nebo může vzniknout dotyčným výrobcům Unie újma.
2. Pokud se posuzuje existence hrozby vážné újmy, Komise také prověřuje, zda lze jasně předvídat, že určitá situace pravděpodobně povede ke skutečné újmě.
Přitom lze mimo jiné zohlednit tyto činitele:
a)
míru růstu vývozu do Unie;
b)
vývozní kapacitu v zemi původu nebo vývozu, která již existuje nebo vznikne v dohledné budoucnosti, a pravděpodobnost, že tato kapacita bude využita k vývozu do Unie.
KAPITOLA IV
KONTROLNÍ OPATŘENÍ
Článek 10
1. Pokud vývoj dovozu produktu pocházejícího ze třetí země, na který se vztahuje toto nařízení, hrozí způsobit újmu výrobcům Unie, může být dovoz tohoto produktu, pokud to vyžadují zájmy Unie, podroben:
a)
zpětné kontrole Unie podle rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 nebo
b)
předchozí kontrole Unie podle článku 11.
2. Komise přijímá rozhodnutí o zavedení kontroly prostřednictvím prováděcích aktů poradním postupem podle čl. 3 odst. 2.
3. Doba platnosti kontrolních opatření je omezená. Pokud není stanoveno jinak, pozbývají platnosti uplynutím druhého pololetí, které následuje po pololetí, během nějž byla opatření zavedena.
Článek 11
1. Produkty, které podléhají předchozí kontrole Unie, smějí být propuštěny do volného oběhu pouze po předložení kontrolního dokladu. Tento doklad vydává příslušný orgán určený členskými státy pro všechna požadovaná množství bezplatně do nejvýše pěti pracovních dnů poté, co tento orgán obdrží žádost dovozce Unie, nezávisle na jeho místě usazení v Unii. Pokud se neprokáže opak, má se za to, že příslušný vnitrostátní orgán žádost obdržel nejpozději tři pracovní dny po jejím podání.
2. Kontrolní doklad se vyhotovuje na tiskopise odpovídajícím vzoru v příloze I.
Pokud není v rozhodnutí o zavedení kontroly stanoveno jinak, obsahuje žádost dovozce o vystavení kontrolního dokladu povinně pouze tyto údaje:
a)
jméno a úplnou adresu žadatele (včetně čísla telefonu, faxu a v případě potřeby identifikačního čísla u příslušných vnitrostátních orgánů), jakož i jeho daňové identifikační číslo, pokud je povinen platit DPH;
b)
případně jméno a úplnou adresu deklaranta nebo zástupce určeného žadatelem (včetně čísla telefonu a faxu);
c)
označení zboží s uvedením jeho:
-
obchodního názvu,
-
kódu kombinované nomenklatury,
-
místa původu a místa odeslání;
d)
deklarovaná množství v kilogramech a v případě potřeby v jiné jednotce (páry, kusy atd.);
e)
cenu zboží v eurech, CIF hranice Unie;
f)
následující prohlášení žadatele s datem, podpisem a jménem žadatele napsaným hůlkovým písmem:
„Já, níže podepsaný, potvrzuji, že údaje uvedené v této žádosti jsou pravdivé a byly poskytnuty v dobré víře a že jsem usazen na území Unie.“
3. Kontrolní doklad je platný v celé Unii nezávisle na tom, který členský stát jej vystavil.
4. Zjištění, že jednotková cena, za niž je obchod sjednán, překračuje cenu uvedenou v kontrolním dokladu o méně než 5 % nebo že celková hodnota nebo celkové množství produktů deklarovaných k dovozu překračuje o méně než 5 % hodnotu nebo množství, které jsou uvedeny v kontrolním dokladu, nevylučuje propuštění dotyčného produktu do volného oběhu. Komise může po vyslechnutí stanovisek vyjádřených ve výboru s přihlédnutím k vlastnostem produktů a k jiným zvláštním znakům transakcí stanovit jiný procentní podíl, který však zpravidla nesmí překročit 10 %.
5. Kontrolní doklad se může použít pouze tehdy, pokud zůstanou pro dané transakce použitelná ujednání o liberalizaci dovozu. Kontrolní doklad lze používat nejdéle po dobu, která se stanoví ke stejnému okamžiku a stejným postupem jako zavedení kontroly, přičemž se zohlední vlastnosti produktů a ostatní zvláštní znaky těchto transakcí.
6. Původ produktů kontrolovaných Unií se musí prokázat osvědčením o původu, pokud je to požadováno v rozhodnutí podle článku 10. Jiné předpisy o předložení takového osvědčení nejsou tímto odstavcem dotčeny.
7. Jestliže se na produkty podléhající předchozí kontrole Unie v některém členském státě vztahuje regionální ochranné opatření, může dovozní povolení udělené tímto členským státem nahradit kontrolní doklad.
8. Kontrolní doklady a výtahy z nich se vystavují ve dvou vyhotoveních, z nichž první je označeno jako „Originál pro žadatele“, má číslo 1 a předává se žadateli, zatímco druhé je označeno jako „Kopie pro příslušný orgán“, má číslo 2 a uchovává je orgán, který doklad vystavil. Pro správní účely může příslušný orgán k vyhotovení č. 2 připojit ještě další dodatečná vyhotovení.
9. Pro tiskopisy se použije bílý, bezdřevý, klížený psací papír s hmotností 55 až 65 g/m2. Tiskopisy mají formát 210 × 297 mm; odstup řádků je 4,24 mm (1/6); úprava tiskopisu se musí přesně dodržet. Přední i zadní strana vyhotovení č. 1, která představuje vlastní kontrolní doklad, je navíc opatřena tištěným žlutým gilošovaným vzorem, který zviditelní jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
10. Za tisk tiskopisů odpovídají členské státy. Tiskopisy je možné tisknout v tiskárnách schválených členským státem, ve kterém jsou usazeny. V takovém případě musí každý tiskopis obsahovat odkaz na toto schválení. Na tiskopisech se musí uvést název a adresa tiskárny nebo značka, podle níž lze tiskárnu identifikovat.
Článek 12
Pokud nebyl dovoz produktu podroben předchozí kontrole Unie, může Komise v souladu s článkem 17 zavést kontrolu omezenou na dovoz určený pro jeden nebo více regionů Unie. Jakmile se Komise rozhodne zahájit kontrolu, uvědomí o tom členské státy.
Článek 13
1. Produkty pod regionální kontrolou smějí být propuštěny do volného oběhu pouze po předložení kontrolního dokladu. Tento doklad vydává příslušný orgán určený daným členským státem nebo státy pro všechna požadovaná množství bezplatně do nejvýše pěti pracovních dnů poté, co příslušný vnitrostátní orgán obdrží žádost dovozce Unie, nezávisle na jeho místě usazení v Unii. Pokud se neprokáže opak, má se za to, že příslušný vnitrostátní orgán žádost obdržel nejpozději tři pracovní dny po jejím podání. Kontrolní doklad se může použít jen po dobu, po kterou zůstávají účinná ujednání o liberalizaci dovozu odpovídající daným transakcím.
2. Použije se čl. 11 odst. 2.
Článek 14
1. Členské státy sdělí Komisi v případě kontroly Unie nebo regionální kontroly během prvních deseti dnů každého měsíce:
a)
v případě předchozí kontroly částky vypočtené podle ceny CIF a množství zboží, pro něž byly v předchozím období vydány kontrolní doklady;
b)
v každém případě dovoz během období, které předchází období uvedenému v písmenu a).
Informace členských států jsou rozčleněny podle produktů a zemí.
Odchylná ustanovení mohou být přijata ke stejnému okamžiku a stejným postupem, jakým byla zavedena kontrola.
2. Komise může na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu změnit časový rozvrh pro předkládání informací, pokud to vyžadují vlastnosti produktu nebo zvláštní okolnosti.
3. Komise o tom uvědomí členské státy.
KAPITOLA V
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 15
1. Pokud je produkt dovážen do Unie v natolik zvýšeném množství nebo za takových podmínek, že tím výrobcům Unie vzniká nebo hrozí vážná újma, může Komise na ochranu zájmů Unie na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
zkrátit dobu platnosti kontrolních dokladů ve smyslu článku 11, které budou vydány po vstupu tohoto opatření v platnost;
b)
změnit pravidla pro dovoz dotyčného produktu tak, že smí být propuštěn do volného oběhu pouze po předložení dovozního povolení; toto povolení se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise.
Opatření uvedená v písmenech a) a b) jsou okamžitě použitelná.
2. Vůči členům WTO lze opatření podle odstavce 1 přijmout, jen jsou-li splněny obě podmínky prvního pododstavce uvedeného odstavce.
3. Je-li stanovena kvóta, zohlední se zvláště:
a)
zájem na co nejrozsáhlejším zachování tradičních obchodních toků;
b)
objem zboží dováženého na základě smluv uzavřených za obvyklých podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost, pokud byly tyto smlouvy příslušným členským státem Komisi oznámeny;
c)
potřeba nepoškodit dosažení cíle sledovaného zavedením kvóty.
Výše kvóty nesmí být nižší než průměr dovozu za tři poslední reprezentativní roky, pro které jsou k dispozici statistiky, ledaže je k zabránění vážné újmě nebo k její nápravě nezbytná odlišná úroveň.
4. Pokud je kvóta rozdělena mezi dodavatelské země, může být rozdělení dohodnuto s těmi dodavatelskými zeměmi, které mají podstatný zájem na tom, aby dodávaly daný produkt k dovozu do Unie.
Není-li tomu tak, rozdělí se kvóta mezi dodavatelské země vždy podle jejich podílu na dovozu daného produktu do Unie během předchozího reprezentativního období, přičemž se vezmou v úvahu zvláštní činitele, které mohly nebo mohou ovlivnit obchod s tímto produktem.
Avšak za předpokladu, že je splněna povinnost Unie provádět konzultace ve Výboru pro ochranná opatření WTO, může být v případě vážné újmy od této metody rozdělení upuštěno, jestliže se dovoz z jedné nebo více dodavatelských zemí ve srovnání s celkovým růstem dovozu dotyčného produktu během předchozího reprezentativního období neúměrně zvýšil.
5. Opatření podle tohoto článku se po vstupu v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. V souladu s článkem 17 mohou být omezena na jeden nebo více regionů Unie.
Tato opatření však nebrání propuštění do volného oběhu produktů, které již jsou na cestě do Unie, jestliže se jejich místo určení již nedá změnit a jestliže tyto produkty, které podle článků 10 a 11 mohou být propuštěny do volného oběhu pouze proti předložení kontrolního dokladu, jsou takovým dokladem doprovázeny.
6. Pokud o zásah Komise požádal některý členský stát, přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 3, nebo v naléhavých případech podle čl. 3 odst. 4, rozhodnutí do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
Článek 16
Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 3 a v souladu s kapitolou III přijmout vhodná opatření k zabránění tomu, aby se určitý produkt do Unie dovážel v natolik zvýšeném množství nebo za takových podmínek, že by tím výrobcům obdobných nebo přímo konkurujících produktů z Unie vznikla nebo hrozila vzniknout vážná újma.
Použije se čl. 15 odst. 2 až 5.
Článek 17
Pokud se při kontrole zejména na základě činitelů uvedených v článku 9 zjistí, že v jednom nebo více regionech Unie jsou splněny podmínky pro přijetí opatření podle článků 10 a 15, může Komise po posouzení alternativních řešení výjimečně povolit uplatňování kontrolních a ochranných opatření omezených na daný region nebo regiony, pokud má za to, že uplatňování těchto opatření je vhodnější na této úrovni než na úrovni Unie.
Tato opatření musí být dočasná a musí co nejméně omezovat fungování vnitřního trhu.
Tato opatření se přijímají postupem podle článků 10 a 15.
Článek 18
Ochranná opatření se nesmějí vztahovat na produkt pocházející z rozvojové země, která je členem WTO, pokud její podíl na dovozu daného produktu do Unie nepřekračuje 3 %, za předpokladu, že dovoz z rozvojových zemí, které jsou členem WTO a jejichž podíl na dovozu je méně než 3 %, netvoří společně více než 9 % celkového dovozu dotyčného produktu do Unie.
Článek 19
1. Doba platnosti ochranných opatření se omezuje na dobu, která je nezbytná k zabránění vážné újmě nebo k její nápravě a pro usnadnění přizpůsobení výrobců Unie. Tato doba nesmí překročit, včetně doby platnosti případného prozatímního opatření, čtyři roky.
2. Původní doba platnosti ochranných opatření jiných než stanovených v čl. 15 odst. 4 třetím pododstavci může být prodloužena, pokud se zjistí, že
a)
prodloužení je nezbytné k zabránění vážné újmě nebo k její nápravě;
b)
výrobci Unie prokazatelně provádějí přizpůsobení.
3. Rozhodnutí o prodloužení jsou přijímána podle kapitoly III a stejnými postupy jako v případě původních opatření. Prodloužené opatření nesmí být více omezující než opatření na konci původní doby platnosti.
4. Pokud doba platnosti ochranného opatření překračuje jeden rok, je třeba je během doby uplatňování, včetně doby prodloužení, postupně liberalizovat v pravidelných odstupech.
5. Celková doba uplatňování ochranného opatření, včetně doby uplatňování případných prozatímních opatření, původní doby uplatňování a jejího případného prodloužení, nesmí překročit osm let.
Článek 20
1. V průběhu uplatňování kontrolních nebo ochranných opatření podle kapitol IV a V může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu nejpozději v polovině doby uplatňování opatření přijatých na více než tři roky:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
určit, zda a do jaké míry je vhodné urychlit proces liberalizace;
c)
ověřit, zda je zachování opatření nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některá kontrolní nebo ochranná opatření podle článků 10, 12, 15, 16 a 17 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 3.
Pokud se rozhodnutí týká regionálních kontrolních opatření, použije se od šestého dne po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 21
1. Dovoz produktu, který byl předmětem ochranného opatření, nesmí být po dobu, která odpovídá době platnosti dřívějšího opatření, znovu podroben ochrannému opatření. Tato doba nesmí být kratší než dva roky.
2. Odchylně od odstavce 1 se může ochranné opatření s dobou platnosti 180 dnů nebo méně opětně použít na dovoz produktu, jestliže:
a)
od zavedení ochranného opatření na dovoz tohoto produktu uplynul alespoň jeden rok a
b)
toto ochranné opatření nebylo v období pěti let předcházejících jeho zavedení použito na tento produkt více než dvakrát.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Pokud to zájmy Unie vyžadují, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 3 přijmout vhodná opatření, jimiž se provádějí legislativní akty, aby umožnila výkon práv a povinností Unie nebo všech členských států na mezinárodní úrovni, zejména v oblasti obchodu s komoditami.
Článek 23
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (9).
Článek 24
1. Tímto nařízením není dotčeno plnění povinností vyplývajících ze zvláštních pravidel obsažených v dohodách mezi Unií a třetími zeměmi.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování členskými státy:
a)
zákazů, množstevních omezení nebo kontrolních opatření, které jsou odůvodněny veřejnou mravností, veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí a zvířat, ochranou rostlin, ochranou národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví;
b)
zvláštních devizových náležitostí;
c)
náležitostí, které byly zavedeny na základě mezinárodních dohod v souladu se Smlouvou.
Členské státy sdělí Komisi opatření nebo náležitosti, které zamýšlejí zavést nebo změnit podle prvního pododstavce.
V případech zvláštní naléhavosti sdělí Komisi vnitrostátní opatření nebo náležitosti bezprostředně po jejich přijetí.
Článek 25
1. Tímto nařízením není dotčeno uplatňování předpisů, které zřizují společnou organizaci zemědělských trhů, ani z nich odvozených správních předpisů Unie nebo vnitrostátních správních předpisů, ani zvláštních předpisů týkajících se zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
2. Články 10 až 14 a článek 21 se nevztahují na produkty uvedené v odstavci 1, u kterých pravidla Unie pro obchod se třetími zeměmi vyžadují předložení dovozního osvědčení nebo jiného dovozního dokladu.
Články 15, 17, a 20 až 24 se nevztahují na produkty, u kterých pravidla Unie pro obchod se třetími zeměmi vyžadují použití množstevních omezení dovozu.
Článek 26
Nařízení (ES) č. 260/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 27
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2015/478
z 11. marca 2015
o spoločných pravidlách na dovozy
(kodifikované znenie)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Nariadenie Rady (ES) č. 260/2009 (3) bolo podstatným spôsobom zmenené (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa malo uvedené nariadenie kodifikovať.
(2)
Spoločná obchodná politika by mala byť založená na jednotných zásadách.
(3)
Európske spoločenstvo uzavrelo Dohodu o založení Svetovej obchodnej organizácie (ďalej len „WTO“). Príloha 1A k uvedenej dohode zahŕňa okrem iného aj Všeobecnú dohodu o clách a obchode z roku 1994 (ďalej len „GATT 1994“) a dohodu o ochranných opatreniach.
(4)
Dohoda o ochranných opatreniach reaguje na potrebu vyjasniť a posilniť predpisy GATT 1994, a najmä článku XIX. Uvedená dohoda požaduje odstránenie ochranných opatrení, ktoré sú mimo týchto pravidiel, ako sú dobrovoľné vývozné obmedzenia, marketingové dohovory a akékoľvek iné podobné dovozné alebo vývozné úpravy.
(5)
Dohoda o ochranných opatreniach taktiež pokrýva výrobky uhlia a ocele. Spoločné pravidlá pre dovozy, najmä v súvislosti s ochrannými opatreniami, sa preto vzťahujú na tieto výrobky bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek možné opatrenia pri uplatňovaní dohody osobitne sa týkajúcej výrobkov uhlia a ocele.
(6)
Textilné výrobky, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady (ES) č. 517/94 (5), podliehajú špeciálnemu zaobchádzaniu na úrovni Únie a na medzinárodnej úrovni. Tieto by preto mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia.
(7)
Komisia by mala byť členskými štátmi informovaná o akýchkoľvek nebezpečenstvách spôsobených dovoznými trendmi, ktoré by si mohli vyžadovať dohľad Únie alebo použitie ochranných opatrení.
(8)
V takýchto prípadoch by mala Komisia preskúmať dovozné podmienky, dovozné trendy, rôzne aspekty hospodárskej a obchodnej situácie, a ak je to primerané, aj opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať.
(9)
Ak sa uplatňuje predchádzajúci dohľad Únie, prepustenie dotknutých výrobkov do voľného obehu by malo podliehať predloženiu dokumentu dohľadu, spĺňajúceho jednotné kritériá. Tento doklad by mal byť na základe jednoduchej žiadosti dovozcu vydaný orgánmi členských štátov v rámci určitého obdobia bez toho, aby tým dovozca získal právo dovážať. Dokument dohľadu by preto mal byť platný iba v období, počas ktorého zostávajú dovozné pravidlá nezmenené.
(10)
Členské štáty a Komisia by si mali v čo najväčšom rozsahu vymieňať informácie získané z dohľadu Únie.
(11)
Komisii prináleží právo prijímať ochranné opatrenia, ktoré si vyžadujú záujmy Únie. Tieto záujmy by sa mali zohľadňovať ako celok a mali by hlavne zahŕňať záujmy výrobcov, užívateľov a spotrebiteľov Únie.
(12)
Zavedenie ochranných opatrení voči členovi WTO sa môže zvažovať, iba ak sa daný výrobok dováža do Únie v takých zvýšených množstvách a za takých podmienok, že to spôsobuje alebo hrozí, že to spôsobí vážnu ujmu výrobcom obdobných alebo priamo konkurenčných výrobkov Únie, ak medzinárodné záväzky neumožňujú výnimku z tohto pravidla.
(13)
Mali by sa vymedziť pojmy „vážna ujma“, „hrozba vážnej ujmy“ a „výrobcovia Únie“ a mali by sa stanoviť presné kritériá určovania ujmy.
(14)
Uplatneniu akéhokoľvek ochranného opatrenia by malo predchádzať prešetrenie, s výhradou toho, že Komisia môže v naliehavých prípadoch uplatniť dočasné opatrenia.
(15)
Mali by sa stanoviť podrobné ustanovenia o začatí prešetrovania, požadovaných kontrolách a inšpekciách, prístupe vyvážajúcich krajín a zainteresovaných strán k zhromaždeným informáciám, vypočutí dotknutých strán a príležitostiach pre tieto strany na predloženie svojich stanovísk.
(16)
Ustanovenia o prešetrovaní stanovené v tomto nariadení sa nedotýkajú pravidiel Únie alebo vnútroštátnych pravidliel týkajúcich sa služobného tajomstva.
(17)
Je taktiež nevyhnutné stanoviť lehoty pre iniciovanie konaní a pre určenie toho, či sú opatrenia primerané, alebo nie, s ohľadom na rýchle zabezpečenie takéhoto určenia tak, aby sa zvýšila právna istota dotknutých hospodárskych subjektov.
(18)
V prípadoch, keď majú ochranné opatrenia formu kvóty, jej výška by nemala byť v zásade stanovená na úrovni nižšej, ako je priemerná úroveň dovozov za reprezentatívne obdobie najmenej troch rokov.
(19)
V prípadoch, keď je kvóta rozdeľovaná medzi dodávateľské krajiny, môže byť kvóta každej krajiny stanovená dohodou medzi krajinami samotnými alebo na základe úrovne dovozov za reprezentatívne obdobie. Predsa by malo byť možné odchýliť sa od týchto pravidiel, keď ide o vážnu ujmu a neprimeraný nárast dovozov za predpokladu, že sa budú konať riadne konzultácie v rámci výboru WTO pre ochranné opatrenia.
(20)
Malo by sa stanoviť maximálne trvanie ochranných opatrení a mali by sa stanoviť špecifické ustanovenia ohľadom predĺženia, postupnej liberalizácie a prehodnotení takýchto opatrení.
(21)
Mali by sa ustanoviť okolnosti, za ktorých výrobky, pochádzajúce z rozvojovej krajiny, ktorá je členom WTO, majú byť vyňaté spod ochranných opatrení.
(22)
Opatrenia dohľadu alebo ochranné opatrenia obmedzené na jeden alebo viacero regiónov Únie sa môžu ukázať vhodnejšie ako opatrenia uplatňované na celú Úniu. Avšak takéto opatrenia by mali byť povolené iba výnimočne a ak k nim neexistuje žiadna alternatíva. Je nevyhnutné zabezpečiť, aby takéto opatrenia boli dočasné a spôsobili minimálne narušenie fungovania vnútorného trhu.
(23)
V záujme jednoty pravidiel pre dovozy by mali byť formality vybavované dovozcami jednoduché a identické bez ohľadu na miesto, kde prebieha colné konanie. Je preto žiaduce ustanoviť, že akékoľvek formality by sa mali vybavovať s použitím tlačív zodpovedajúcich vzorom uvedeným v prílohe k tomuto nariadeniu.
(24)
Dokumenty dohľadu vydané v spojitosti s opatreniami dohľadu Únie by mali byť platné v celej Únii bez ohľadu na členský štát vydania.
(25)
Vykonávanie tohto nariadenia si vyžaduje jednotné podmienky pre prijímanie dočasných a konečných ochranných opatrení a pre ukladanie opatrení predchádzajúceho dohľadu. Uvedené opatrenia by mala Komisia prijímať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (6).
(26)
Konzultačný postup by sa mal uplatňovať pri prijímaní opatrení dohľadu a dočasných opatrení vzhľadom na účinky takýchto opatrení a ich logickú postupnosť vo vzťahu k prijatiu konečných ochranných opatrení. V prípade, že by omeškanie pri ukladaní opatrení spôsobilo škodu, ktorú by bolo ťažké napraviť, je nevyhnutné, aby sa Komisii umožnilo prijímať okamžite uplatniteľné dočasné opatrenia,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ ZÁSADY
Článok 1
1. Toto nariadenie sa vzťahuje na dovozy výrobkov s pôvodom v tretích krajinách s výnimkou:
a)
textilných výrobkov, ktoré podliehajú konkrétnym dovozným pravidlám podľa nariadenia (ES) č. 517/94;
b)
výrobkov s pôvodom v určitých tretích krajinách uvedených v nariadení Rady (ES) č. 625/2009 (7).
2. Výrobky uvedené v odseku 1 sa voľne dovážajú do Únie a teda nepodliehajú žiadnym množstvovým obmedzeniam bez toho, aby boli dotknuté ochranné opatrenia, ktoré môžu byť prijaté podľa kapitoly V.
KAPITOLA II
INFORMAČNÝ A KONZULTAČNÝ POSTUP ÚNIE
Článok 2
Členské štáty informujú Komisiu, ak by si dovozné trendy vyžadovali opatrenia dohľadu alebo ochranné opatrenia. Táto informácia musí obsahovať dostupné dôkazy na základe kritérií stanovených v článku 9. Komisia túto informáciu bezodkladne odovzdá všetkým členským štátom.
Článok 3
1. Komisii pomáha Výbor pre ochranné opatrenia. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
4. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 8 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 v spojení s jeho článkom 5.
5. V prípade, že sa podľa článku 3 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 na prijatie konečných opatrení podľa článku 16 tohto nariadenia používa písomný postup, takýto postup sa ukončí bez dosiahnutia výsledku, ak tak rozhodne predseda v ním stanovenej lehote alebo ak o to požiada väčšina členov výboru uvedená v článku 5 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Ak sa použije písomný postup v iných prípadoch, keď výbor rokoval o návrhu opatrenia, takýto postup sa ukončí bez dosiahnutia výsledku, ak tak rozhodne predseda v ním stanovenej lehote alebo ak o to požiada jednoduchá väčšina členov výboru. Ak sa použije písomný postup v iných prípadoch, keď výbor nerokoval o návrhu opatrenia, takýto postup sa ukončí bez dosiahnutia výsledku, ak tak rozhodne predseda v ním stanovenej lehote alebo ak o to požiada najmenej štvrtina členov výboru.
KAPITOLA III
POSTUPY ÚNIE NA PREŠETROVANIE
Článok 4
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, postup Únie na prešetrovanie sa vykoná pred uplatnením akéhokoľvek ochranného opatrenia.
2. Na základe faktorov uvedených v článku 9 sa prešetrovanie zameria na určenie toho, či dovozy daného výrobku spôsobujú alebo hrozí, že spôsobia vážnu ujmu dotknutým výrobcom Únie.
3. Uplatňujú sa tieto vymedzenia pojmov:
a)
„vážna ujma“ znamená závažné celkové poškodenie pozície výrobcov Únie;
b)
„hrozba vážnej ujmy“ znamená vážnu ujmu, ktorá je zreteľne bezprostredne hroziaca;
c)
„výrobcovia Únie“ znamená výrobcov ako celok obdobných alebo priamo konkurenčných výrobkov, ktorí pôsobia na území Únie, alebo výrobcov, ktorých spoločná výroba obdobných alebo priamo konkurenčných výrobkov predstavuje väčšiu časť celkovej výroby týchto výrobkov v rámci Únie.
Článok 5
1. Ak sa Komisia domnieva, že existujú dostatočné dôkazy odôvodňujúce začatie prešetrovania, Komisia začne prešetrovanie do jedného mesiaca odo dňa prijatia informácií od členského štátu a uverejní oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie. Uvedené oznámenie:
a)
obsahuje súhrn obdržaných informácií a požaduje, aby sa všetky relevantné informácie oznámili Komisii;
b)
uvedie lehotu, v priebehu ktorej zainteresované strany môžu písomne vyjadriť svoje stanoviská a predložiť informácie, ak sa majú takéto stanoviská a informácie zohľadniť pri prešetrovaní;
c)
uvedie lehotu, v priebehu ktorej môžu zainteresované strany požiadať o ústne vypočutie Komisiou v súlade s odsekom 4.
Komisia začne prešetrovanie, konajúc v spolupráci s členskými štátmi.
Komisia informuje členské štáty o svojej analýze informácií obvykle do 21 dní odo dňa poskytnutia informácií Komisii.
2. Komisia vyhľadáva všetky informácie, ktoré považuje za potrebné, a tam, kde to považuje za vhodné, sa po tom, čo informovala členské štáty, snaží overiť uvedené informácie u dovozcov, obchodníkov, sprostredkovateľov, výrobcov, obchodných združení a organizácií.
Komisii pri tejto úlohe pomáha personál členského štátu, na ktorého území sú uvedené kontroly vykonávané, za predpokladu, že si to uvedený členský štát želá.
3. Členské štáty poskytnú Komisii na jej žiadosť a podľa postupov ňou stanovených informácie, ktoré majú k dispozícii o vývoji na trhu prešetrovaného výrobku.
4. Zainteresované strany, ktoré sa prihlásili podľa odseku 1 prvého pododseku, ako aj zástupcovia vyvážajúcej krajiny môžu na základe písomnej žiadosti preskúmať všetky informácie sprístupnené Komisii v rámci prešetrovania, odlišné od interných dokumentov pripravených orgánmi Únie alebo jej členskými štátmi za predpokladu, že informácie sú dôležité pre prezentáciu ich prípadu, nie sú dôverné v zmysle článku 8 a Komisia ich použije pri prešetrovaní.
Zainteresované strany, ktoré sa prihlásili, môžu Komisii oznámiť svoje názory k daným informáciám. Tieto názory môžu byť brané do úvahy, ak sú podporené dostatočnými dôkazmi.
5. Komisia môže vypočuť zainteresované strany. Tieto strany musia byť vypočuté, ak o to písomne požiadali v lehote stanovenej v oznámení uverejnenom v Úradnom vestníku Európskej únie, s preukázaním, že je skutočne pravdepodobné, že budú ovplyvnené výsledkom prešetrovania a že pre ich ústne vypočutie existujú osobitné dôvody.
6. Ak nie sú informácie poskytnuté v lehote stanovenej týmto nariadením alebo Komisiou podľa tohto nariadenia, alebo je prešetrovaniu podstatne bránené, zistenia môžu byť vyvodené z už dostupných faktov. Ak Komisia zistí, že zainteresovaná strana alebo tretia strana jej poskytla nepravdivé alebo zavádzajúce informácie, nebude na uvedené informácie brať ohľad a môže využiť dostupné fakty.
7. Ak sa Komisia domnieva, že neexistujú dostačujúce dôkazy odôvodňujúce prešetrovanie, informuje členské štáty o svojom rozhodnutí do jedného mesiaca odo dňa doručenia informácií od členských štátov.
Článok 6
1. Komisia na konci prešetrovania predloží výboru správu o výsledkoch.
2. Ak do deviatich mesiacov od začatia prešetrovania Komisia usúdi, že nie sú potrebné žiadne opatrenia dohľadu alebo ochranné opatrenia Únie, prešetrovanie sa ukončí do jedného mesiaca. Komisia ukončí prešetrovanie v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 3 ods. 2.
3. Ak Komisia usúdi, že opatrenia dohľadu alebo ochranné opatrenia Únie sú potrebné, prijme potrebné rozhodnutia v súlade s kapitolami IV a V, najneskôr do deviatich mesiacov od iniciovania prešetrovania. Za výnimočných okolností sa môže táto lehota predĺžiť maximálne o dva mesiace; Komisia potom uverejní oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie uvádzajúce dobu trvania predĺženia a zhrnutie dôvodov predĺženia.
Článok 7
1. Ustanovenia tejto kapitoly nebránia kedykoľvek použitiu opatrení dohľadu v súlade s článkami 10 až 14 alebo dočasných ochranných opatrení v súlade s článkami 15, 16 a 17.
Dočasné ochranné opatrenia sa uplatňujú:
a)
za kritických okolností, ak by omeškanie spôsobilo škodu, ktorú by bolo ťažké napraviť, v dôsledku čoho je nevyhnutné okamžite konať, a
b)
keď predbežné určenie poskytuje jasné dôkazy, že narastajúce dovozy spôsobili alebo hrozí, že spôsobia vážnu ujmu.
Trvanie takýchto opatrení nesmie prekročiť 200 dní.
2. Dočasné ochranné opatrenia musia mať formu zvýšenia existujúcej úrovne ciel, či už je táto nulová, alebo vyššia, ak takýto krok pravdepodobne vážnej ujme zabráni alebo ju napraví.
3. Komisia neodkladne podnikne akékoľvek prešetrovacie opatrenia, ktoré sú ešte nevyhnutné.
4. Ak by boli dočasné ochranné opatrenia zrušené, pretože nejestvuje žiadna vážna ujma alebo jej hrozba, clá vybrané ako výsledok dočasných opatrení sa automaticky a čo najskôr vrátia. Uplatní sa postup stanovený v článku 235 a nasledujúcich článkoch nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (8).
Článok 8
1. Informácie získané podľa tohto nariadenia sa použijú len na účel, na ktorý boli vyžiadané.
2. Komisia ani členské štáty, ani ich úradníci nezverejnia žiadne informácie dôverného charakteru získané podľa tohto nariadenia, ani akékoľvek informácie poskytnuté na dôvernom základe bez osobitného povolenia od poskytovateľa takýchto informácií.
3. Každá žiadosť o zachovanie dôvernosti musí uviesť dôvody, prečo sú informácie dôverné.
Ak sa však ukáže, že žiadosť o zachovanie dôvernosti je neodôvodnená, a ak poskytovateľ informácie nechce zverejniť ani povoliť zverejnenie informácie vo všeobecnej alebo v súhrnnej forme, na predmetnú informáciu sa nemusí prihliadať.
4. Informácia sa v každom prípade považuje za dôvernú, ak by jej zverejnenie malo pravdepodobne výrazný nepriaznivý dosah na poskytovateľa alebo zdroj takejto informácie.
5. Odseky 1 až 4 nebránia tomu, aby orgány Únie odkazovali na všeobecné informácie a najmä na dôvody, na ktorých sa zakladajú rozhodnutia prijaté podľa tohto nariadenia. Uvedené orgány však zohľadnia oprávnené záujmy dotknutých právnických a fyzických osôb, aby sa zabránilo vyzradeniu ich obchodných tajomstiev.
Článok 9
1. Hodnotenie dovozného trendu, podmienok, za ktorých sa uskutočňuje, a vážnej ujmy alebo hrozby vážnej ujmy výrobcom Únie, vyplývajúcej z takých dovozov, zahŕňa najmä tieto faktory:
a)
objem dovozov, najmä tam, kde došlo k významnému nárastu, buď v absolútnom meradle, alebo vo vzťahu k výrobe alebo spotrebe v Únii;
b)
cenu dovozov, najmä ak došlo k značnému zníženiu cien v porovnaní s cenou obdobného výrobku v Únii;
c)
následný dosah na výrobcov Únie, ako ukazujú trendy určitých hospodárskych faktorov, ako sú:
-
výroba,
-
využitie kapacít,
-
zásoby,
-
predaj,
-
podiel na trhu,
-
ceny (t. j. zníženie cien alebo zabránenie nárastu cien, ku ktorému by normálne došlo),
-
zisky,
-
kapitálová návratnosť,
-
peňažný tok,
-
zamestnanosť;
d)
faktory iné ako dovozné trendy, ktoré spôsobujú alebo môžu spôsobiť ujmu príslušným výrobcom Únie.
2. Ak údajne existuje hrozba vážnej ujmy, Komisia tiež zhodnotí, či je možné jasne predvídať, že sa daná situácia vyvinie do skutočnej ujmy.
V tomto ohľade je možné brať do úvahy nasledujúce faktory:
a)
miera nárastu vývozov do Únie;
b)
vývozná kapacita v krajine pôvodu alebo vývozu, už existujúca alebo predpokladaná v budúcnosti, a pravdepodobnosť, že táto kapacita bude využitá na vývoz do Únie.
KAPITOLA IV
DOHĽAD
Článok 10
1. Ak dovozný trend vo vzťahu k výrobku s pôvodom v tretej krajine, na ktorú sa vzťahuje toto nariadenie, hrozí, že spôsobí ujmu výrobcom Únie a ak si to vyžadujú záujmy Únie, dovoz takéhoto výrobku môže podľa okolností podliehať:
a)
spätnému dohľadu Únie vykonávanému v súlade s ustanoveniami stanovenými v rozhodnutí uvedenom v odseku 2;
b)
predchádzajúcemu dohľadu Únie vykonávanému v súlade s článkom 11.
2. Rozhodnutie o uložení dohľadu prijme Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 3 ods. 2.
3. Opatrenia dohľadu majú obmedzenú dobu platnosti. Pokiaľ nie je stanovené inak, prestanú platiť na konci druhého šesťmesačného obdobia nasledujúceho po šiestich mesiacoch, počas ktorých boli opatrenia zavedené.
Článok 11
1. Výrobky podliehajúce predchádzajúcemu dohľadu Únie môžu byť prepustené do voľného obehu iba po predložení dokumentu dohľadu. Takýto dokument vydáva bezplatne príslušný orgán, ktorý určia členské štáty, pre akékoľvek požadované množstvo a do maximálne piatich pracovných dní odo dňa prijatia žiadosti dovozcu Únie príslušným vnútroštátnym orgánom, bez ohľadu na miesto jeho podnikania v Únii. Pokiaľ sa nepreukáže inak, žiadosť sa považuje za prijatú príslušným vnútroštátnym orgánom najneskôr tri pracovné dni po podaní.
2. Dokument dohľadu sa vyhotoví na tlačive, ktoré zodpovedá vzoru v prílohe I.
Ak rozhodnutie o uložení dohľadu neustanovuje inak, žiadosť dovozcu o dokumenty dohľadu obsahuje iba tieto údaje:
a)
plné meno a adresu žiadateľa (vrátane telefónneho a faxového čísla a identifikačného čísla žiadateľa u príslušného vnútroštátneho orgánu), ako aj žiadateľove daňové identifikačné číslo platcu DPH, ak je žiadateľ povinný platiť DPH;
b)
v prípade potreby plné meno a adresu deklaranta alebo ktoréhokoľvek zástupcu vymenovaného žiadateľom (vrátane telefónnych a faxových čísel);
c)
opis tovaru s uvedením jeho:
-
obchodného mena,
-
kódu kombinovanej nomenklatúry,
-
miesta pôvodu a miesta odoslania;
d)
deklarované množstvo v kilogramoch a v prípade potreby v iných ďalších jednotkách (páry, kusy atď.);
e)
hodnota tovaru, výdavkov, poistenia a dopravy (cost, insurance and freight - CIF) na hranici Únie v eurách;
f)
nasledujúce vyhlásenie, s dátumom a podpisom žiadateľa, s menom žiadateľa napísaným paličkovým písmom:
„Ja, podpísaný, potvrdzujem, že informácie poskytnuté v tejto žiadosti sú pravdivé a poskytnuté v dobrej viere a že som usadený v Únii.“
3. Dokument dohľadu je platný na celom území Únie bez ohľadu na to, ktorý členský štát ho vydal.
4. Zistenie, že jednotková cena, za ktorú sa transakcia vykonáva, presahuje cenu uvedenú v dokumente dohľadu o menej ako 5 %, alebo že celková hodnota alebo množstvo výrobkov pre dovoz presahuje hodnotu alebo množstvo uvedené v dokumente dohľadu o menej ako 5 %, nebráni prepusteniu daného výrobku do voľného obehu. Komisia po vypočutí stanovísk vyjadrených vo výbore a s ohľadom na povahu výrobkov a iné osobitné vlastnosti príslušnej transakcie môže určiť iné percento, ktoré by však za bežných okolností nemalo presiahnuť 10 %.
5. Dokumenty dohľadu sa môžu použiť len počas platnosti úprav o liberalizácii dovozov vo vzťahu k dotknutým transakciám. Takéto dokumenty dohľadu nesmú byť v žiadnom prípade použité po uplynutí doby, ktorá je určená v tom istom čase a tým istým postupom ako uloženie dohľadu a ktorá berie do úvahy povahu výrobkov a iné osobitné vlastnosti transakcie.
6. Ak to vyžaduje rozhodnutie prijaté podľa článku 10, pôvod výrobkov pod dohľadom Únie musí byť preukázaný osvedčením o pôvode. Tento odsek sa nedotýka iných ustanovení týkajúcich sa predloženia akéhokoľvek takéhoto osvedčenia.
7. Ak výrobok podliehajúci predchádzajúcemu dohľadu Únie podlieha regionálnym ochranným opatreniam v členskom štáte, dovozné povolenie udelené týmto členským štátom môže nahradiť dokument dohľadu.
8. Tlačivá dokumentu dohľadu a výťahy z nich sa vypĺňajú dvojmo, jeden exemplár, ktorý je označený ako „kópia pre držiteľa“ a má číslo 1, sa vydá žiadateľovi a druhý exemplár, ktorý je označený ako „kópia pre príslušný orgán“ a má číslo 2, sa ponechá orgánu, ktorý dokument vyhotovuje. Na administratívne účely môže príslušný orgán k tlačivu 2 pripojiť dodatočné kópie.
9. Tlačivá musia byť vytlačené na bielom bezdrevnom písacom papieri s hmotnosťou 55 až 65 gramov na štvorcový meter. Tlačivá musia mať formát 210 × 297 mm; odstup riadkov je 4,24 mm (jedna šestina palca); úprava tlačiva sa musí presne dodržať. Predná i zadná strana exempláru č. 1, ktorý predstavuje samotný dokument dohľadu, majú popritom vytlačený žltý gilošovaný vzor na pozadí, ktorý zviditeľní akékoľvek falšovanie mechanickými alebo chemickými prostriedkami.
10. Členské štáty sú zodpovedné za vytlačenie tlačív. Tlačivá môžu takisto vytlačiť tlačiarne, ktoré sú ustanovené členským štátom, v ktorom sú usadené. V takom prípade musí každé tlačivo obsahovať odkaz na toto ustanovenie členským štátom. Na každom tlačive sa musí uviesť názov a adresa tlačiarne alebo značka, podľa ktorej je možné identifikovať tlačiareň.
Článok 12
Ak dovoz výrobku nepodliehal predchádzajúcemu dohľadu Únie, Komisia môže v súlade s článkom 17 zaviesť dohľad obmedzený na dovoz do jedného alebo viacerých regiónov Únie. Komisia poskytne členským štátom informácie, hneď ako rozhodne o zavedení dohľadu.
Článok 13
1. Výrobky podliehajúce regionálnemu dohľadu môžu byť prepustené do voľného obehu v regióne, ktorého sa to týka, iba po predložení dokumentu dohľadu. Takýto dokument vydáva bezplatne príslušný orgán, ktorý určí(-ia) dotknutý(-é) členský(-é) štát(-y), pre akékoľvek požadované množstvo a do maximálne piatich pracovných dní odo dňa prijatia žiadosti dovozcu Únie príslušným vnútroštátnym orgánom bez ohľadu na miesto jeho podnikania v Únii. Pokiaľ sa nepreukáže inak, táto žiadosť sa považuje za prijatú príslušným vnútroštátnym orgánom najneskôr tri pracovné dni po jej podaní. Dokumenty dohľadu sa môžu použiť iba na dobu, počas ktorej zostávajú úpravy o dovozoch liberalizované, pokiaľ ide o dotknuté transakcie.
2. Uplatní sa článok 11 ods. 2.
Článok 14
1. V prípade dohľadu Únie alebo regionálneho dohľadu oznámia členské štáty Komisii počas prvých desiatich dní každého mesiaca:
a)
v prípade predchádzajúceho dohľadu podrobnosti o finančných čiastkach (vypočítané na základe cien zahŕňajúcich výdavky, poistenie a dopravu) a množstvách tovaru, v súvislosti s ktorými boli dokumenty dohľadu vydané počas predchádzajúceho obdobia;
b)
v každom prípade podrobnosti o dovozoch počas obdobia predchádzajúceho obdobiu uvedenému v písmene a).
Informácie poskytnuté členskými štátmi sa rozčlenia podľa výrobku a krajiny.
V tom istom čase a tým istým postupom ako úpravy o dohľade je možné ustanoviť odlišné ustanovenia.
2. Ak si to povaha výrobkov alebo osobitné okolnosti vyžadujú, Komisia môže na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu zmeniť časový rozvrh na predkladanie týchto informácií.
3. Komisia o tom informuje členské štáty.
KAPITOLA V
OCHRANNÉ OPATRENIA
Článok 15
1. Ak je výrobok dovážaný do Únie v takých zvýšených množstvách a/alebo za takých podmienok, ktoré spôsobujú alebo hrozí, že spôsobia vážnu ujmu výrobcom Únie, Komisia s cieľom chrániť záujmy Únie, konajúc na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu, môže:
a)
obmedziť dobu platnosti dokumentov dohľadu v zmysle článku 11, ktoré majú byť vydané po nadobudnutí platnosti tohto opatrenia;
b)
zmeniť pravidlá dovozu pre daný výrobok podmienením jeho prepustenia do voľného obehu vydaním dovozného povolenia, ktorého udelenie bude upravené takými ustanoveniami a závislé na takých obmedzeniach, ako určí Komisia.
Opatrenia uvedené v písmenách a) a b) nadobúdajú účinnosť okamžite.
2. Pokiaľ ide o členov WTO, opatrenia uvedené v odseku 1 sa prijmú iba vtedy, ak sú splnené dve podmienky uvedené v prvom pododseku uvedeného odseku.
3. Pri stanovovaní kvóty sa vezme do úvahy najmä:
a)
potreba čo najväčšieho udržania tradičných obchodných tokov;
b)
objem tovarov vyvážaných podľa zmlúv uzavretých za bežných podmienok pred nadobudnutím platnosti ochranného opatrenia v zmysle tejto kapitoly, keď boli takéto zmluvy oznámené Komisii zo strany dotknutého členského štátu;
c)
potreba vyhnúť sa ohrozeniu dosiahnutia cieľa sledovaného zavedením kvóty.
Žiadna kvóta nesmie byť stanovená nižšie, než je priemer dovozov za reprezentatívne obdobie posledných troch rokov, pre ktoré je dostupná štatistika, pokiaľ nie je na zabránenie vážnej ujme alebo na jej nápravu nutná iná úroveň.
4. V prípadoch, keď je kvóta rozdeľovaná medzi dodávateľské krajiny, môže byť rozdelenie odsúhlasené tými z nich, ktoré majú podstatný podiel na dodávkach príslušného výrobku na dovozoch do Únie.
Ak by sa tak nestalo, kvóta sa rozdelí medzi dodávateľské krajiny v pomere k ich podielom na dovozoch dotknutého výrobku do Únie počas predchádzajúceho reprezentatívneho obdobia, pričom sa vezmú do úvahy špecifické faktory, ktoré mohli alebo môžu ovplyvňovať obchod s daným výrobkom.
Za predpokladu, že nie je odhliadnuté od jej povinnosti zabezpečiť, aby boli konzultácie vedené v rámci Výboru WTO pre ochranné opatrenia, môže Únia aj tak upustiť od tejto metódy rozdelenia v prípade vážnej ujmy, ak sa dovozy pochádzajúce z jednej alebo viacerých dodávateľských krajín zvýšili o neprimerané percento vo vzťahu k celkovému nárastu dovozov dotknutého výrobku za predchádzajúce reprezentatívne obdobie.
5. Opatrenia uvedené v tomto článku sa vzťahujú na každý výrobok, ktorý je prepustený do voľného obehu po nadobudnutí ich platnosti. V súlade s článkom 17 môžu byť tieto opatrenia obmedzené na jeden alebo viac regiónov Únie.
Takéto opatrenia však nesmú zabrániť prepusteniu do voľného obehu tých výrobkov, ktoré sú na ceste do Únie za predpokladu, že miesto určenia takýchto výrobkov sa nemôže zmeniť a že tie výrobky, ktoré podľa článkov 10 a 11 môžu byť prepustené do voľného obehu iba po vydaní dokumentu dohľadu, sú v skutočnosti takýmto dokladom sprevádzané.
6. Ak členský štát požiadal o intervenciu Komisie, Komisia rozhodne konajúc v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 3 alebo v naliehavých prípadoch v súlade s článkom 3 ods. 4, najneskôr do piatich pracovných dní odo dňa prijatia takej žiadosti.
Článok 16
Ak to záujmy Únie vyžadujú, Komisia môže, konajúc v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 3 a podmienkami kapitoly III, prijať primerané opatrenia na zabránenie tomu, aby bol výrobok do Únie dovážaný v takých zvýšených množstvách a/alebo za takých podmienok, že to spôsobuje alebo hrozí, že to spôsobí vážnu ujmu výrobcom obdobných alebo priamo konkurenčných výrobkov v Únii.
Uplatňuje sa článok 15 ods. 2 až 5.
Článok 17
Ak sa najmä na základe faktorov uvedených v článku 9 zistí, že podmienky stanovené pre prijatie opatrení podľa článkov 10 a 15 sú splnené v jednom alebo viacerých regiónoch Únie, Komisia po zhodnotení alternatívnych riešení môže výnimočne povoliť uplatnenie opatrení dohľadu alebo ochranných opatrení v rozsahu obmedzenom na dotknutý(-é) región(-y), ak sa domnieva, že takéto opatrenia uplatňované na tejto úrovni sú primeranejšie ako opatrenia uplatňované v celej Únii.
Uvedené opatrenia musia byť dočasné a musia čo možno najmenej obmedzovať fungovanie vnútorného trhu.
Opatrenia sa prijmú v súlade s ustanoveniami v článkoch 10 a 15.
Článok 18
Žiadne ochranné opatrenie sa nesmie uplatňovať na výrobok s pôvodom v rozvojovej členskej krajine WTO, pokiaľ podiel tejto krajiny na dovozoch dotknutého výrobku do Únie nepresiahne 3 % za predpokladu, že členovia WTO z rozvojových krajín s menej ako 3 % podielom na dovoze spoločne nemajú viac než 9 % podiel na celkových dovozoch dotknutého výrobku do Únie.
Článok 19
1. Trvanie ochranných opatrení musí byť obmedzené na obdobie nevyhnutné na zabránenie vážnej ujme alebo na jej nápravu a tak, aby uľahčovalo prispôsobenie sa zo strany výrobcov Únie. Toto obdobie nesmie presiahnuť štyri roky vrátane trvania akéhokoľvek dočasného opatrenia.
2. Takéto prvotné obdobie môže byť predĺžené, s výnimkou opatrení uvedených v článku 15 ods. 4 treťom pododseku, za predpokladu, že sa preukáže:
a)
že ochranné opatrenie je aj naďalej nevyhnutné na zabránenie vážnej ujme alebo na jej nápravu;
b)
že existuje dôkaz, ževýrobcovia Únie sa prispôsobujú.
3. Predĺženie sa prijme v súlade s podmienkami kapitoly III a s použitím rovnakých postupov ako pri prvotných opatreniach. Opatrenie takto predĺžené nesmie byť viac obmedzujúce ako bolo ku koncu prvotného obdobia.
4. Ak trvanie opatrenia presiahne jeden rok, musí byť toto opatrenie postupne a v pravidelných intervaloch počas doby uplatňovania liberalizované, a to vrátane doby predĺženia.
5. Celková doba uplatňovania ochranného opatrenia vrátane doby uplatňovania akýchkoľvek dočasných opatrení, prvotnej doby uplatňovania a akéhokoľvek jej prerušenia, nesmie presiahnuť osem rokov.
Článok 20
1. Pokiaľ je v platnosti akékoľvek opatrenie dohľadu alebo ochranné opatrenie uplatňované v súlade s kapitolami IV a V, Komisia môže na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu najneskôr uprostred doby uplatňovania opatrení, ktorých trvanie presahuje tri roky:
a)
zhodnotiť účinky opatrenia;
b)
určiť, či a ako je primerané zrýchliť tempo liberalizácie;
c)
uistiť sa, či je uplatňovanie opatrenia naďalej nevyhnutné.
Ak sa Komisia domnieva, že uplatňovanie opatrenia je naďalej nevyhnutné, informuje o tom členské štáty.
2. Ak sa Komisia domnieva, že opatrenie dohľadu alebo ochranné opatrenie uvedené v článkoch 10, 12, 15, 16 a 17 by malo byť zrušené alebo zmenené, Komisia, konajúc v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 3, opatrenie zruší alebo zmení.
Ak sa rozhodnutie týka opatrení regionálneho dohľadu, uplatňuje sa od šiesteho dňa nasledujúceho po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 21
1. Ak už dovozy výrobku podliehali ochrannému opatreniu, nesmie sa na tento výrobok uplatniť žiadne ďalšie opatrenie, pokiaľ neuplynula doba rovnajúca sa trvaniu predchádzajúceho opatrenia. Takáto doba nesmie byť kratšia ako dva roky.
2. Ochranné opatrenie v trvaní 180 dní alebo menej je možné, bez ohľadu na odsek 1, pre výrobok opätovne uložiť, ak:
a)
uplynul aspoň jeden rok od dátumu zavedenia ochranného opatrenia na dovoz príslušného výrobku a
b)
takéto ochranné opatrenie sa neuplatňovalo na ten istý výrobok viac ako dvakrát za päťročné obdobie bezprostredne predchádzajúce dátumu zavedenia opatrenia.
KAPITOLA VI
ZAVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 22
Ak si to záujmy Únie vyžadujú, môže Komisia konajúc v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 3 prijať primerané opatrenia, ktorými sa vykonávajú legislatívne akty, a to tak, aby mohli byť vykonané a naplnené práva a povinnosti Únie alebo všetkých členských štátov na medzinárodnej úrovni, najmä však tie, ktoré sa vzťahujú na obchod s komoditami.
Článok 23
Komisia vo svojej výročnej správe o uplatňovaní a vykonávaní opatrení na ochranu obchodu predloženej Európskemu parlamentu a Rade podľa článku 22a nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (9) uvedie informácie o vykonávaní tohto nariadenia.
Článok 24
1. Toto nariadenie nebráni splneniu záväzkov, vyplývajúcich z osobitných pravidiel obsiahnutých v dohodách uzavretých medzi Úniou a tretími krajinami.
2. Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Únie, toto nariadenie nebráni členským štátom prijať alebo uplatňovať:
a)
zákazy, množstvové obmedzenia alebo opatrenia dohľadu z dôvodov verejnej morálky, verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti, ochrany zdravia a života ľudí, zvierat alebo rastlín, ochrany národného kultúrneho bohatstva, ktoré má umeleckú, historickú alebo archeologickú hodnotu, alebo ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva;
b)
osobitné formality týkajúce sa devíz;
c)
formality zavedené podľa medzinárodných dohôd v súlade so Zmluvou o fungovaní Európskej únie.
Členské štáty informujú Komisiu o opatreniach alebo formalitách, ktoré zamýšľajú prijať alebo zmeniť v súlade s prvým pododsekom.
V extrémne naliehavom prípade sa Komisii oznámia predmetné vnútroštátne opatrenia alebo formality bezodkladne po ich prijatí.
Článok 25
1. Toto nariadenie sa nedotýka uplatňovania nástrojov, ktoré zavádzajú spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov alebo správnych predpisov Únie či vnútroštátnych správnych predpisov odvodených z týchto nástrojov, alebo osobitných nástrojov uplatňovaných pre tovar pochádzajúci zo spracovania poľnohospodárskych produktov. Použije sa ako doplnok týchto nástrojov.
2. Avšak v prípade výrobkov, na ktoré sa vzťahujú nástroje uvedené v odseku 1, sa články 10 až 14 a 21 nepoužijú na výrobky, v súvislosti s ktorými pravidlá Únie pre obchod s tretími krajinami vyžadujú predloženie licencie alebo iného dovozného dokladu.
Články 15, 17 a 20 až 24 sa neuplatňujú na tie výrobky, vo vzťahu ku ktorým tieto pravidlá ustanovujú uplatnenie množstvových dovozných obmedzení.
Článok 26
Nariadenie (ES) č. 260/2009 sa zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe III.
Článok 27
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2015