SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/30/EU
ze dne 12. června 2013
o bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři a o změně směrnice 2004/35/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 191 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví cíle zachování, ochrany a zlepšování kvality životního prostředí a uvážlivého a racionálního využívání přírodních zdrojů. Stanoví povinnost zaměřit se ve všech činnostech Unie na vysokou úroveň ochrany založené na zásadách obezřetnosti a prevence, odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje a na zásadě „znečišťovatel platí“.
(2)
Cílem této směrnice je co nejvíce snížit výskyt závažných havárií spojených s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, omezit jejich důsledky, čímž se zvýší ochrana mořského prostředí a hospodářství pobřežních oblastí před znečištěním, vytvoří minimální podmínky pro bezpečný průzkum a využívání ropy a zemního plynu v moři a zároveň omezí možná narušení vlastní výroby energie v Unii, a zlepšit mechanismy reakce pro případ havárie.
(3)
Tato směrnice by se měla vztahovat nejen na budoucí zařízení a činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, ale s výhradou nezbytné přechodné úpravy i na stávající zařízení.
(4)
Závažné havárie, jež souvisejí s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, většinou mají ničivé a nevratné následky pro mořské a pobřežní prostředí a závažné nepříznivé dopady na hospodářství pobřežních oblastí.
(5)
Havárie související s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, zejména havárie v roce 2010 v Mexickém zálivu, zvýšily povědomí veřejnosti o rizicích, která jsou s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři spojena, a vyžádaly si přezkum politik zaměřených na zajištění bezpečnosti těchto činností. Komise zahájila přezkum činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři a dne 13. října 2010 vyjádřila své první stanovisko k jejich bezpečnosti ve svém sdělení „Řešení otázky bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách“. Evropský parlament přijal k tomuto tématu usnesení ve dnech 7. října 2010 a 13. září 2011. Ministři pro energetiku členských států vyjádřili svá stanoviska v závěrech Rady ze dne 3. prosince 2010.
(6)
Rizika související se závažnými haváriemi při těžbě ropy nebo zemního plynu jsou značná. Omezením rizika znečištění pobřežních vod by tato směrnice proto měla přispět k zajištění ochrany mořského prostředí, a zejména k dosažení nebo zachování dobrého stavu životního prostředí nejpozději do roku 2020, což je cíl stanovený směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (3).
(7)
Směrnice 2008/56/ES si klade za cíl řešit kumulativní vliv všech činností na mořské prostředí, což je jedním z jejích hlavních účelů, a představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky. Tato politika je pro činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři důležitá, neboť vyžaduje spojení zvláštních zájmů každého hospodářského odvětví s obecným cílem zajistit komplexní pochopení oceánů, moří a pobřežních oblastí, aby bylo možné s využitím územního plánování námořních prostor a znalostí mořského prostředí vyvinout ucelený přístup k mořím, který bude zohledňovat všechny hospodářské, environmentální a sociální aspekty.
(8)
Podniky činné v odvětví ropy a zemního plynu v moři působí v řadě regionů Unie a existují vyhlídky na nový regionální rozvoj v pobřežních vodách členských států i na technologický vývoj umožňující vrty v náročnějších podmínkách. Těžba ropy a zemního plynu v moři je významným prvkem pro zabezpečení dodávek energie v Unii.
(9)
Nejednotnost a roztříštěnost stávající právní úpravy bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v Unii a stávající bezpečnostní postupy v rámci odvětví neposkytují v plné míře patřičnou záruku, že riziko havárií v moři je v celé Unii sníženo na minimum a že by v případě havárie v pobřežních vodách členských států včas následovala nejúčinnější reakce. Při stávajících režimech odpovědnosti nemusí zodpovědná osoba být vždy jasně identifikovatelná a nemusí být schopna nebo povinna uhradit veškeré náklady na nápravu škody, kterou způsobila. Zodpovědná osoba by měla být vždy jasně identifikovatelná dříve, nežli jsou činnosti v odvětví roby a zemního plynu v moři zahájeny.
(10)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES ze dne 30. května 1994 o podmínkách udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků (4) smějí být činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři prováděny pod podmínkou, že bylo získáno příslušné povolení. V souvislosti s tím se vyžaduje, aby orgán vydávající licenci zvážil technická a finanční rizika a podle potřeby rovněž předchozí poznatky o zodpovědnosti žadatelů, kteří se ucházejí o výhradní licence na průzkum a těžbu. Je třeba zajistit, aby orgány vydávající licenci při zkoumání technické a finanční způsobilosti držitele licence důkladně posoudily také jeho schopnost trvale zajistit bezpečný a efektivní provoz za všech předvídatelných podmínek. Při posuzování finanční způsobilosti subjektů žádajících o povolení podle směrnice 94/22/ES by členské státy měly ověřit, že tyto subjekty náležitě prokázaly, že byla nebo mají být přijata náležitá opatření ke krytí odpovědnost za škody způsobené závažnými haváriemi.
(11)
Je třeba vyjasnit, že držitelé povolení pro výkon činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři podle směrnice 94/22/ES jsou také potenciálními odpovědnými „provozovateli“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (5) a neměli by přenášet svou odpovědnost v tomto směru na třetí osoby, s nimiž uzavřou smlouvu.
(12)
Obecná povolení podle směrnice 94/22/ES sice zaručují držitelům licence výhradní právo průzkumu nebo těžby ropy nebo zemního plynu v dané licencované oblasti, avšak činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v této oblasti by měly podléhat trvalému odbornému regulačnímu dohledu členských států, aby se zajistilo, že jsou zavedeny účinné kontroly pro předcházení závažným haváriím a omezení jejich dopadů na osoby, životní prostředí a bezpečnost dodávek energie.
(13)
Činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři by měli vykonávat pouze provozovatelé určení držiteli licencí nebo orgány vydávajícími licenci. Provozovatelem může být v závislosti na obchodních ujednáních nebo vnitrostátních správních požadavcích třetí osoba nebo držitel licence nebo jeden z držitelů licence. Provozovatelem by vždy měl být subjekt s primární odpovědností za bezpečnost provozu, který by měl být za všech okolností způsobilý jednat v této oblasti. Tato úloha je různá v závislosti na konkrétní fázi činností, na které se licence vztahuje. Úlohou provozovatele je tudíž provozovat ve fázi průzkumu vrt a ve fázi těžby těžební zařízení. Mělo by být možné, aby provozovatelem vrtu ve fázi průzkumu a provozovatelem těžebního zařízení byl v dané licencované oblasti týž subjekt.
(14)
Provozovatelé by měli snižovat riziko závažné havárie co nejvíce, jak je to jen prakticky proveditelné, až na úroveň, kdy by náklady na další omezování rizik byly výrazně nepřiměřené přínosům tohoto snížení. Praktická proveditelnost opatření na snížení rizika by měla být průběžně zkoumána s ohledem na nové poznatky a technologický vývoj. Při posuzování, zda by vynaložený čas, náklady a úsilí byly výrazně nepřiměřené v porovnání s přínosy dalšího snižování rizika, by se měly zohlednit osvědčené úrovně rizik slučitelné s prováděním daných činností.
(15)
Je důležité zajistit, aby veřejnosti byla poskytnuta včasná a skutečná příležitost k účasti na rozhodování o činnostech, které mohou mít potenciálně významné dopady na životní prostředí v Unii. Tato politika je v souladu s mezinárodními závazky Unie, jako je Úmluva EHK OSN o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (6) (Aarhuská úmluva). Článek 6 Aarhuské úmluvy stanoví účast veřejnosti na rozhodování o specifických činnostech uvedených v příloze I uvedené úmluvy a o činnostech v této příloze neuvedených, které mohou mít závažný vliv na životní prostředí. Článek 7 Aarhuské úmluvy vyžaduje účast veřejnosti na tvorbě plánů a programů týkajících se životního prostředí.
(16)
Pokud jde o vypracování plánů a projektů, příslušné požadavky obsahují právní akty Unie, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU ze dne 4. července 2012 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (10). Avšak stávající požadavky Unie na účast veřejnosti se netýkají všech průzkumných činností v odvětví ropy a zemního plynu. To platí zejména o rozhodování, které je nebo by mohlo být zaměřeno na zahajování průzkumných činnosti z jiného než těžebního zařízení. Takové průzkumné činnosti však mohou mít za určitých okolností potenciálně významné dopady na životní prostředí, a proto by se na rozhodování o nich měla vztahovat účast veřejnosti, jak je požadována podle Aarhuské úmluvy.
(17)
V Unii již existují příklady kvalitních norem v rámci vnitrostátních regulačních postupů, které se týkají činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři. Tyto normy však nejsou uplatňovány jednotně v celé Unii a žádný členský stát dosud nezačlenil do svého právního řádu všechny osvědčené regulační postupy pro předcházení závažným haváriím nebo pro omezení jejich následků pro lidské životy a zdraví a pro životní prostředí. Osvědčené regulační postupy jsou nezbytné pro vytvoření účinné úpravy, která zajistí nejvyšší úroveň bezpečnostních norem a chrání životní prostředí a jíž lze mimo jiné dosáhnout integrací souvisejících funkcí do příslušného orgánu, který může získávat zdroje od jednoho nebo více vnitrostátních subjektů.
(18)
V souladu se směrnicí Rady 92/91/EHS ze dne 3. listopadu 1992 o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců v těžebním vrtném průmyslu (jedenáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (11) by se zaměstnanci nebo jejich zástupci měly být projednávány všechny záležitosti týkající se bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a měla by jim být umožněna účast na diskusích o všech otázkách souvisejících s bezpečností a ochranou zdraví při práci. Osvědčené postupy v rámci Unie vycházejí dále z konzultačních mechanismů, které mají formálně zavést členské státy na základě trojstranných jednání zahrnujících příslušný orgán, provozovatele a vlastníky a zástupce zaměstnanců. Příkladem takové formální konzultace je Úmluva Mezinárodní organizace práce o tripartitních konzultacích (mezinárodní pracovní normy) z roku 1976 (č. 144).
(19)
Členské státy by měly zajistit, aby příslušný orgán byl právně zmocněn a přiměřeně vybaven zdroji, a byl tak schopen přijímat účinná, přiměřená a transparentní opatření k vymáhání práva, a to včetně případného pozastavení činnosti v případě, že provozovatelé a vlastníci nedostatečně plní povinnosti v oblasti bezpečnosti a ochrany životního prostředí.
(20)
Měla by být zajištěna nezávislost a objektivitu příslušného orgánu. Zkušenosti získané ze závažných havárií v tomto ohledu jasně ukazují, že organizace správních pravomocí v rámci členského státu může zabránit střetům zájmů tím, že jasně oddělí regulační funkce a související rozhodnutí vztahující se k bezpečnosti na moři a k životnímu prostředí na jedné straně a regulační funkce související s hospodářským rozvojem přírodních zdrojů v pobřežních vodách, včetně vydávání licencí a správy výnosů, na straně druhé. Uvedeným střetům zájmů lze nejlépe předejít úplným oddělením příslušného orgánu od funkcí souvisejících s hospodářským rozvojem přírodních zdrojů v pobřežních vodách.
(21)
Úplné oddělení příslušného orgánu od hospodářského rozvoje přírodních zdrojů v pobřežních vodách však může být nepřiměřené v případě, že v určitém členském státě probíhají činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři jen v malé míře. V takovém případě by daný členský stát měl přijmout co nejvhodnější alternativní opatření, aby byla nezávislost a objektivita příslušného orgánu zaručena.
(22)
Je třeba přijmout zvláštní právní předpisy reagující na významná rizika související s odvětvím ropy a zemního plynu v moři, zejména v oblasti bezpečnosti provozu, bezpečného zadržování uhlovodíků, integrity konstrukce, předcházení požárům a výbuchům, evakuace, úniku a záchrany a omezení dopadů závažných havárií na životní prostředí.
(23)
Tato směrnice by měla být uplatňována, aniž jsou dotčeny požadavky dalších právních aktů Unie, zejména v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci, zejména směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (12) a směrnice 92/91/EHS.
(24)
Je třeba, aby se režim činností v moři vztahoval na činnosti prováděné pomocí pevně ukotvených i mobilních zařízení a na celý cyklus průzkumných a těžebních činností od projektů až po likvidaci a trvalé odstavení.
(25)
Nyní dostupné osvědčené postupy pro předcházení závažným haváriím při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři jsou založeny na stanovení určitých cílů a dosažení žádoucích výsledků prostřednictvím důkladného posouzení rizik a spolehlivých systémů řízení.
(26)
Podle osvědčených postupů v Unii jsou provozovatelé a vlastníci vybízeni, aby zavedli účinné podnikové plány bezpečnosti a ochrany životního prostředí a prováděli je v rámci komplexního systému řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí a v havarijním plánu. Aby provozovatelé a vlastníci zavedli vhodné postupy předcházení závažným haváriím, měli by komplexně a systematicky identifikovat všechny scénáře závažných havárií v souvislosti se všemi nebezpečnými činnostmi, jež mohou být na daném zařízení prováděny, včetně dopadů závažné havárie na životní prostředí. Tyto osvědčené postupy rovněž vyžadují posouzení pravděpodobnosti a následků, a tudíž i nebezpečí závažných havárií, jakož i opatření nezbytná pro jejich prevenci a opatření nezbytná pro reakci na mimořádné události, pokud by závažná havárie přesto nastala. Posouzení nebezpečí a opatření v oblasti předcházení závažným haváriím by měla být jasně popsána a uvedena ve zprávě o významných rizicích. Zpráva o významných rizicích by měla doplňovat dokument týkající se bezpečnosti a zdraví, který je uveden ve směrnici 92/91/EHS. V příslušných fázích přípravy zprávy o významných rizicích by měla být tato zpráva projednána se zaměstnanci. Mělo by být stanoveno, že zprávu o významných rizicích musí důkladně posoudit a přijmout příslušný orgán.
(27)
K zajištění účinnosti kontroly významných rizik v pobřežních vodách členských států by zpráva o významných rizicích měla být vypracována a podle potřeby změněna s ohledem na všechny významné aspekty životního cyklu těžebního zařízení, včetně projektu, provozu, případných kombinovaných činností s jinými zařízeními, přemístění takového zařízení uvnitř pobřežních vod daného členského státu, významných úprav a konečného odstavení. Zpráva o významných rizicích by podobně měla být vypracována pro jiná než těžební zařízení a podle potřeby změněna s cílem zohlednit významné změny těchto zařízení. V pobřežních vodách členských států by žádné zařízení nemělo být provozováno, aniž by příslušný orgán přijal zprávu o významných rizicích předloženou provozovatelem nebo vlastníkem. Přijetím zprávy o významných rizicích příslušným orgánem by neměla odpovědnost za kontrolu významných rizik přecházet z provozovatele nebo vlastníka na příslušný orgán.
(28)
Vrtné činnosti by měly být provozovány pouze pomocí zařízení, které je technicky schopné kontrolovat veškerá předvídatelná rizika v místě vrtu a k němuž byla přijata zpráva o významných rizicích.
(29)
Vedle používání vhodných zařízení by provozovatel měl vypracovat podrobný plán projektu a provozní plán pro případ zvláštních okolností a nebezpečí při každé vrtné činnosti. V souladu s osvědčenými postupy v Unii by měl provozovatel zajistit nezávislé odborné posouzení projektu vrtu. Provozovatel by měl s dostatečným předstihem zaslat příslušnému orgánu oznámení o vrtných plánech, aby mohl tento orgán přijmout jakékoli nezbytné opatření v souvislosti s plánovanou vrtnou činností. Členské státy mohou v tomto ohledu stanovit přísnější vnitrostátní požadavky před zahájením vrtné činnosti.
(30)
K zajištění bezpečnosti projektů a trvalého bezpečného provozu je třeba, aby podniky uplatňovaly osvědčené postupy definované v závazných standardech a pokynech. Tyto standardy a pokyny by měly být aktualizovány na základě nových poznatků a vynálezů a s cílem trvalého zdokonalování. Provozovatelé, vlastníci a příslušné orgány by měli spolupracovat při stanovení priorit za účelem tvorby nových nebo zdokonalených standardů a pokynů s ohledem na zkušenosti získané z havárie plošiny Deepwater Horizon a jiných závažných havárií. S náležitým ohledem na stanovené priority by se vypracování nových nebo zdokonalených standardů a pokynů mělo zadávat neodkladně.
(31)
S ohledem na složitost činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři je pro zavedení osvědčených postupů provozovateli a vlastníky nezbytný program nezávislého ověřování rozhodujících prvků bezpečnosti a ochrany životního prostředí po celý životní cyklus příslušného zařízení, včetně projektové fáze v případě těžebních zařízení.
(32)
Pokud jsou mobilní vrtné jednotky na moři přesouvány a je třeba je považovat za plavidla, vztahují se na ně mezinárodní námořní úmluvy, zejména SOLAS, MARPOL nebo odpovídající standardy platné verze předpisu pro stavbu a vybavení mobilních vrtných jednotek na moři (MODU Code). Na mobilní vrtné jednotky přesouvané v pobřežních vodách se rovněž vztahuje právo Unie upravující státní přístavní inspekci a dodržování požadavků na stát vlajky. Tato směrnice se na takové jednotky vztahuje v případě, že jsou v pobřežních vodách ukotveny za účelem vrtání vrtu, těžby nebo jiných činností souvisejících s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
(33)
Zpráva o významných rizicích by měla mimo jiné zohlednit rizika pro životní prostředí včetně dopadů, které mají klimatické podmínky a změna klimatu na dlouhodobou odolnost těchto zařízení. Vzhledem k tomu, že činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v jednom členském státě mohou mít závažné nepříznivé účinky na životní prostředí v jiném členském státě, je nezbytné zavést a uplatňovat konkrétní opatření v souladu s Úmluvou EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států podepsané v Espoo (Finsko) dne 25. února 1991. Členské státy s pobřežními vodami, které nevyvíjejí činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, by měly zřídit kontaktní místa s cílem usnadnit v tomto směru účinnou spolupráci.
(34)
Vzniklou nebo hrozící závažnou havárii by provozovatelé měli neprodleně oznámit členským státům, aby daný členský stát mohl případně zahájit odpovídající reakci. Provozovatelé by proto měli v oznámení uvést vhodné a dostatečně podrobné informace o místě, rozsahu a povaze vzniklé nebo hrozící závažné havárie, o své reakci a o nejhorším možném scénáři včetně možnosti vlivů přesahujících hranice.
(35)
K zajištění účinné reakce na mimořádné události by provozovatelé měli vypracovávat vnitřní havarijní plány přizpůsobené každé lokalitě na základě scénářů rizik a nebezpečí popsaných ve zprávě o významných rizicích, předložit je příslušným orgánům a udržovat nezbytné prostředky pro okamžité provedení těchto plánů v případě potřeby. V případě mobilních vrtných jednotek na moři je třeba, aby provozovatelé zajistili, aby interní havarijní plány pro dané zařízení byly změněny podle potřeby, aby byly použitelné na danou lokalitu a nebezpečí spojená s vrtnou činností. Tyto změny by měly být zahrnuty do oznámení vrtných činností. Dostatečnost dostupných prostředků pro účely reakce na mimořádné situace by měla být hodnocena s ohledem na schopnost nasadit je v místě havárie. Připravenost a účinnost prostředků reakce na mimořádné situace by provozovatelé měli zajišťovat a pravidelně testovat. V řádně odůvodněných případech je povoleno, aby opatření pro reakci na mimořádnou situaci spoléhala na urychlený přesun patřičného vybavení, jako je vybavení pro zastavení úniků a další zdroje, z odlehlých míst.
(36)
Osvědčené globální postupy vyžadují, aby držitelé licencí, provozovatelé a vlastníci nesli primární odpovědnost za kontrolu rizik, která vytvářejí svými činnostmi, včetně činností, které jejich jménem provádějí dodavatelé, a aby proto v rámci podnikového plánu předcházení závažným haváriím zavedli mechanismy a podnikovou odpovědnost na nejvyšší úrovni s cílem provádět uvedený plán důsledně v rámci celé organizace v Unii i mimo ni.
(37)
Od zodpovědných provozovatelů a vlastníků by se mělo očekávat, že budou na celém světě vykonávat své činnosti v souladu s osvědčenými postupy a standardy. Důsledné uplatňování takových osvědčených postupů a standardů by mělo být v rámci Unie povinné a bylo by žádoucí, aby při výkonu činností mimo pobřežní vody členských států provozovatelé a vlastníci registrovaní v některém členském státě uplatňovali podnikový plán předcházení závažným haváriím v rozsahu, jaký umožňuje použitelná vnitrostátní právní úprava.
(38)
Ačkoli v tomto ohledu nemusí být možné vynutit uplatňování podnikových plánů předcházení závažným haváriím mimo Unii, měly by členské státy zajistit, aby provozovatelé a vlastníci zahrnuli své činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři mimo vody Unie do svých podnikových plánů přecházení závažným haváriím.
(39)
Informování o závažných haváriích při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři mimo Unii by mohlo napomoci k lepšímu pochopení možných příčin těchto havárií, při podpoře získávání nejdůležitějšího poučení a při dalším rozvoji regulačního rámce. Z tohoto důvodu by všechny členské státy, včetně vnitrozemských členských států a členských států s pobřežními vodami, které neprovádějí činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři nebo nevydávají licence, měly vyžadovat zprávy o závažných haváriích vzniklých mimo Unii, jež se dotýkají společností registrovaných na jejich území, a měly by tyto informace sdílet na úrovni Unie. Požadavky na podávání zpráv by neměly narušit reakce na mimořádné situace ani soudní řízení související s příslušnou havárií. Namísto toho by se žádosti měly zaměřit na význam havárie pro další rozvoj bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v Unii.
(40)
Členské státy by měly od provozovatelů a vlastníků žádat, aby při uplatňování osvědčených postupů zavedli vztahy účinné spolupráce s příslušným orgánem, a měly by u příslušných orgánů podporovat osvědčené regulační postupy a proaktivně zajišťovat nejvyšší úrovně bezpečnosti, včetně případného pozastavení provozu bez nutnosti zásahu příslušného orgánu.
(41)
Aby bylo zajištěno, že nebudou opomenuty nebo zanedbány žádné relevantní obavy týkající se bezpečnosti, je důležité vytvořit a podporovat přiměřené prostředky pro důvěrné informování o těchto obavách a pro ochranu vnitřních informátorů. Ačkoli v tomto ohledu členské státy nemohou prosazovat pravidla mimo Unii, dotyčné prostředky by měly umožnit podávání zpráv o obavách osob zapojených do činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři mimo Unii.
(42)
Sdílení srovnatelných údajů mezi členskými státy je obtížné a nespolehlivé vzhledem k tomu, že neexistuje jednotný formát podávání zpráv pro všechny členské státy. Jednotný formát pro oznamování údajů provozovateli a vlastníky členským státům by zajistil transparentnost bezpečnostního a environmentálního profilu provozovatelů, poskytl by veřejnosti přístup k relevantním informacím o bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři srovnatelným v rámci celé Unie a usnadnil by šíření poučení plynoucích ze závažných havárií a případů, kdy k takovým haváriím téměř došlo.
(43)
V zájmu zajištění jednotných podmínek sdílení informací a podpory transparentnosti výkonnosti odvětví ropy a zemního plynu v moři by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o formát a podrobné členění informací, které mají být sdíleny a zveřejněny. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
(44)
S ohledem na to, že příslušné prováděcí akty jsou většinou pouze praktické povahy, by pro přijetí těchto aktů měl být použit poradní postup. Použití přezkumného postupu by proto nebylo odůvodněné.
(45)
K získání větší důvěry veřejnosti v řádné provádění a integritu činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v Unii by členské státy měly podávat Komisi pravidelné zprávy o činnosti a nehodách. Komise by měla pravidelně zveřejňovat zprávy o rozsahu činnosti v Unii a o vývoji bezpečnostního a environmentálního profilu odvětví ropy a zemního plynu v moři. Členské státy by měly o každé závažné havárii neprodleně informovat Komisi a kterýkoli jiný členský stát, jehož území či vody jsou zasaženy, jakož i dotčenou veřejnost.
(46)
Zkušenosti ukazují, že k posílení otevřeného dialogu mezi příslušným orgánem a provozovatelem nebo vlastníkem je nezbytné zajistit důvěrnost citlivých údajů. V této souvislosti by dialog mezi provozovateli a vlastníky a všemi členskými státy měl být založen na příslušných stávajících mezinárodních právních nástrojích a na právu Unie o přístupu k informacím, které se týkají životního prostředí, s výhradou přednostních požadavků na bezpečnost a ochranu životního prostředí.
(47)
Význam součinnosti mezi orgány dohledu nad činností v moři jasně prokázala činnost Fóra orgánů dohledu nad pobřežními vodami v Severním moři a Fóra mezinárodních regulačních orgánů. Podobná spolupráce byla zavedena v celé Unii v rámci odborné skupiny, totiž skupiny orgánů dohledu nad těžbou ropy a zemního plynu v pobřežních vodách Evropské unie (14), jejímž úkolem je podpořit účinnou spolupráci mezi zástupci jednotlivých členských států a Komisí, šířit osvědčené postupy a informace získané v rámci provozu, stanovit priority pro zpřísňování standardů a poskytovat poradenství Komisi v oblasti reformy regulačního rámce.
(48)
Reakce na mimořádné situace a nouzové plánování pro případ závažných havárií by měla zefektivnit systematická a plánovitá spolupráce mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a odvětvím ropy a zemního plynu, jakož i sdílení kompatibilních prostředků reakce na mimořádné situace včetně odborných poznatků. Tyto reakce a plány by pokud možno měly také využívat stávající zdroje a pomoc, které jsou v rámci Unie dostupné, zejména prostřednictvím Evropské agentury pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“), zřízené nařízením (ES) č. 1406/2002 (15), a mechanismu civilní ochrany Unie, vytvořeného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (16). Členské státy by měly moci agenturu rovněž požádat o další pomoc prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Unie.
(49)
Podle nařízení (ES) č. 1406/2002 byla agentura zřízena za účelem zajištění vysoké, jednotné a účinné úrovně námořní bezpečnosti a zabránění znečištění loděmi v rámci Unie, jakož i zajištění reakce na znečištění moře způsobené zařízeními pro těžbu ropy a plynu.
(50)
Při plnění povinností uložených touto směrnicí by měl být brán zřetel na skutečnost, že mořské vody pod svrchovaností nebo svrchovanými právy a jurisdikcí členských států jsou nedílnou součástí čtyř mořských oblastí vymezených v čl. 4 odst. 1 směrnice 2008/56/ES, totiž Baltského moře, severovýchodního Atlantského oceánu, Středozemního moře a Černého moře. Z tohoto důvodu by Evropská unie měla prioritně posílit koordinaci se třetími zeměmi, pod jejichž svrchovanost, svrchovaná práva a jurisdikci mořské vody v těchto mořských oblastech spadají. Vhodnými rámci pro spolupráci jsou mimo jiné regionální úmluvy pro mořské prostředí definované v čl. 3 bodě 10 směrnice 2008/56/ES.
(51)
Pokud jde o Středozemní moře, souběžně s touto směrnicí byla přijata nezbytná opatření pro přistoupení Unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží (17) (dále jen „protokol o činnostech v moři“) připojenému k Úmluvě o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“), která byla uzavřena rozhodnutím Rady 77/585/EHS (18).
(52)
Arktické vody jsou sousedním mořským prostředím se zvláštním významem pro Unii a hrají významnou úlohu při zmírňování změny klimatu. Závažné obavy související s životním prostředím v oblasti arktických vod vyžadují zvláštní pozornost, aby byla zajištěna ochrana životního prostředí Arktidy v souvislosti s veškerými činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, včetně průzkumu, a to při zohlednění rizik závažných havárií a potřeby účinné reakce. Členské státy, které jsou členy Arktické rady, se vybízejí, aby v tomto ohroženém a ojedinělém ekosystému aktivně prosazovaly nejvyšší standardy ochrany životního prostředí, mimo jiné vytvořením mezinárodních nástrojů pro předcházení znečištění arktického mořského prostředí ropou a pro připravenost a reakci na takové znečištění, jakož i rozvíjením výsledků například činnosti pracovní skupiny zřízené Arktickou radou a uplatňováním stávajících pokynů Arktické rady pro těžbu ropy a plynu v moři.
(53)
Vnitrostátní externí havarijní plány by měly být založeny na posouzení rizik s přihlédnutím ke zprávám o významných rizicích pro zařízení umístěná v dotčených pobřežních vodách. Členské státy by měly zohledňovat nejaktuálnější pokyny pro hodnocení a mapování rizik pro zvládání katastrof vypracované Komisí.
(54)
Účinná reakce na mimořádné situace vyžaduje okamžitou akci provozovatele a vlastníka a úzkou spolupráci s organizacemi členských států pro reakci na mimořádné situace, jež podle vývoje situace koordinují nasazení dalších prostředků reakce na mimořádné situace. Tato reakce by měla zahrnovat také důsledné vyšetření mimořádných situací, které by mělo být zahájeno neodkladně, aby došlo k co nejmenší ztrátě relevantních informací a důkazů. Po mimořádné situaci by členské státy měly vyvodit patřičné závěry a přijmout veškerá nezbytná opatření.
(55)
Je naprosto zásadní, aby pro pozdější vyšetřování byly dostupné veškeré důležité informace, včetně technických údajů a parametrů. Členské státy by měly zajistit, aby byly během činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři shromažďovány příslušné údaje a aby v případě závažné havárie byly příslušné údaje zabezpečeny a shromažďování údajů náležitě posíleno. V této souvislosti by členské státy měly podpořit využití vhodných technických prostředků s cílem podporovat spolehlivost a zaznamenávání příslušných údajů a předejít případné manipulaci s nimi.
(56)
K zajištění účinného provádění požadavků této směrnice by měly být zavedeny účinné, přiměřené a odrazující sankce za jejich porušení.
(57)
Za účelem úpravy některých příloh této směrnice s cílem zahrnout další informace, které by mohly být nutné s ohledem na technický pokrok, by měla být na Komise přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu požadavků v některých přílohách této směrnice. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla potřebné konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(58)
Definice škod na vodách uvedená ve směrnici 2004/35/ES by měla být změněna, aby se zajistilo, že odpovědnost držitelů licencí podle uvedené směrnice platí pro mořské vody členských států podle definice uvedené ve směrnici 2008/56/ES.
(59)
Řada ustanovení této směrnice není relevantní pro vnitrozemské členské státy, totiž pro Rakousko, Českou republiku, Maďarsko, Lucembursko a Slovensko. Je však žádoucí, aby tyto členské státy podporovaly zásady a náročné standardy existující v právu Unie pro bezpečnost činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v rámci svých dvoustranných kontaktů s třetími zeměmi a s příslušnými mezinárodními organizacemi.
(60)
Ne všechny členské státy s pobřežními vodami povolují činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v rámci svých jurisdikcí. Tyto členské státy se neúčastní vydávání licencí a předcházení závažným haváriím v souvislosti s těmito činnostmi. Proto by bylo nepřiměřenou a zbytečnou povinností, pokud by tyto členské státy musely provést ve svém právu všechna ustanovení této směrnice. Avšak havárie během činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři mohou mít dopady i na jejich pobřeží. Tyto členské státy by proto měly mimo jiné být připraveny k reakci na závažné havárie a k jejich vyšetřování a měly by spolupracovat prostřednictvím kontaktních míst s dalšími členskými státy a třetími zeměmi, kterých se to týká.
(61)
Vzhledem ke své zeměpisné poloze se vnitrozemské členské státy neúčastní vydávání licencí a předcházení závažným haváriím při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři ani nejsou potenciálně zasaženy takovými haváriemi v pobřežních vodách jiných členských států. Nemělo by se od nich tudíž vyžadovat provedení většiny ustanovení této směrnice. Ovšem pokud je společnost, která provádí přímo nebo prostřednictvím dceřiných společností činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, registrována v některém vnitrozemském členském státě, měl by tento členský stát od dané společnosti vyžadovat předložení zprávy o haváriích při těchto činnostech, kterou bude možno sdílet na úrovni Unie, s cílem umožnit všem zainteresovaným stranám v Unii, aby využily zkušenosti z těchto havárií.
(62)
Kromě opatření zavedených touto směrnici by Komise měla zkoumat další vhodné prostředky pro zdokonalování předcházení závažným haváriím a omezování jejich následků.
(63)
Provozovatelé by si měli zajistit přístup k dostatečným fyzickým, lidským a finančním zdrojům k předcházení závažným haváriím a k omezení jejich následků. Žádné nástroje finančního zajištění, a to ani systémy sdílení rizika, však nemohou postihnout všechny případné následky závažných havárií, a proto by Komise měla provést další analýzy a studie vhodných opatření, aby bylo možné zajistit dostatečně silný režim odpovědnosti za škody spojené s činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři, požadavky na finanční způsobilost včetně dostupnosti vhodných nástrojů finančního zajištění nebo jiná opatření. Mimo jiné může posoudit proveditelnost režimu vzájemného odškodnění. Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svých zjištěních, doplněnou případně o návrhy.
(64)
Na úrovni Unie je důležité, aby technické normy doplňoval odpovídající právní rámec tvořený předpisy v oblasti bezpečnosti produktů a aby se tyto normy vztahovaly na všechna zařízení v pobřežních vodách členských států, a nikoli pouze na těžební zařízení, která nejsou mobilní. Komise by proto měla provést další analýzu norem bezpečnosti produktů, které platí pro činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
(65)
Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovení minimálních požadavků pro předcházení závažným haváriím při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři a pro omezení jejich dopadů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků navrhované akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví minimální požadavky pro předcházení závažným haváriím při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři a pro omezení jejich následků.
2. Touto směrnicí není dotčeno právo Unie týkající se ochrany zdraví a zajištění bezpečnosti zaměstnanců při práci, zejména směrnice 89/391/EHS a 92/91/EHS.
3. Touto směrnicí nejsou dotčeny směrnice 94/22/ES, 2001/42/ES, 2003/4/ES (19), 2003/35/ES, 2010/75/EU (20) a 2011/92/EU.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„závažnou havárií“ v souvislosti se zařízením nebo související propojenou infrastrukturou:
a)
nehoda zahrnující výbuch, požár, ztrátu kontroly nad vrtem nebo únik ropy, zemního plynu nebo nebezpečné látky, při níž došlo nebo velmi pravděpodobné mohlo dojít ke ztrátám na životech nebo těžkému zranění osob;
b)
nehoda, která má za následek závažné poškození zařízení nebo propojené infrastruktury, při níž došlo nebo velmi pravděpodobně mohlo dojít k usmrcení nebo těžkému zranění osob;
c)
jakákoli jiná nehoda, která má za následek usmrcení nebo těžké zranění pěti nebo více osob nacházejících se na zařízení na moři, kde se nachází zdroj nebezpečí, nebo zapojených do činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v souvislosti se zařízením nebo propojenou infrastrukturou, nebo
d)
jakákoli závažná ekologická nehoda vyplývající z nehod uvedených v písmenech a), b) a c).
Pro účely určení, zda je nehoda závažnou havárií podle písmen a), b) nebo d), se zařízení, které je běžně bez obsluhy, považuje za obsluhované zařízení;
2)
umístěním „v moři“ nebo „na moři“ umístění v pobřežním moři, výlučné ekonomické zóně nebo kontinentálním šelfu členského státu ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu;
3)
„činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři“ všechny činnosti spojené se zařízením nebo propojenou infrastrukturou, včetně návrhu, plánování, výstavby, provozu a odstavení zařízení nebo propojené infrastruktury, a týkající se průzkumu a těžby ropy nebo zemního plynu, avšak ne přeprava ropy a zemního plynu z jednoho pobřeží na druhé;
4)
„rizikem“ kombinace pravděpodobnosti události a jejích následků;
5)
„provozovatelem“ subjekt určený držitelem licence nebo orgánem vydávajícím licenci, aby uskutečňoval činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, včetně plánování a provádění vrtné činnosti nebo řízení a kontroly hlavních funkcí těžebního zařízení;
6)
„vhodným“ správný nebo zcela příhodný, včetně hlediska přiměřeného úsilí a nákladů, pro daný požadavek nebo danou situaci, založený na objektivních poznatcích a prokázaný analýzou, porovnáním s příslušnými standardy nebo jinými řešeními, jež jiné orgány nebo podniky používají v obdobných situacích;
7)
„subjektem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo jakékoli jejich seskupení;
8)
„přijatelným“ rizikem úroveň rizika, v jehož případě by čas, náklady nebo úsilí vynaložené na jeho další snížení byly přínosům z tohoto snížení výrazně nepřiměřené. Při posuzování, zda by vynaložený čas, náklady nebo úsilí byly výrazně nepřiměřené přínosům dalšího snižování rizika, je třeba zohlednit osvědčené úrovně rizik slučitelné s příslušným projektem;
9)
„licencí“ povolení k provádění činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři podle směrnice 94/22/ES;
10)
„licencovanou oblastí“ zeměpisná oblast, na kterou se vztahuje licence;
11)
„držitelem licence“ držitel nebo spoludržitelé licence;
12)
„dodavatelem“ subjekt, s nímž provozovatel nebo vlastník uzavřel smlouvu na výkon specifických činností jménem provozovatele nebo vlastníka;
13)
„orgánem vydávajícím licence“ orgán veřejné moci, který je oprávněn udělovat povolení nebo kontrolovat jeho užívání podle směrnice 94/22/ES;
14)
„příslušným orgánem“ orgán veřejné moci určený podle této směrnice a pověřený výkonem úkolů, které pro něj stanoví tato směrnice. Příslušný orgán může být tvořen jedním nebo více orgány veřejné správy;
15)
„průzkumem“ vrtání vrtů do výhledového místa a související činnosti v odvětví ropy a zemního plynu nutné dříve, než dojde k činnostem souvisejícím s těžbou;
16)
„těžbou“ dobývání ropy a zemního plynu z podzemních vrstev licencované oblasti, včetně zpracování ropy a zemního plynu v moři a jejich přepravy propojenou infrastrukturou;
17)
„jiným než těžebním zařízením“ zařízení jiné než zařízení používané pro těžbu ropy a zemního plynu;
18)
„veřejností“ jeden nebo více subjektů a, v souladu s vnitrostátním právem nebo praxí, jejich sdružení, organizace nebo skupiny;
19)
„zařízením“ stacionární, pevně ukotvené nebo mobilní zařízení nebo soubor zařízení, která jsou vzájemně trvale propojena mosty nebo jinými konstrukcemi, jež jsou používány k činnostem v odvětví ropy a zemního plynu v moři nebo v souvislosti s těmito činnostmi. Mobilní vrtné jednotky na moři jsou považovány za zařízení pouze v případě, že jsou v pobřežních vodách ukotveny za účelem vrtání vrtu, těžby nebo jiných činností souvisejících s ropou a zemním plynem v moři;
20)
„těžebním zařízením“ zařízení používané pro těžbu;
21)
„propojenou infrastrukturou“, podle uvážení příslušného členského státu v bezpečnostní zóně nebo v sousedící zóně ve větší vzdálenosti od zařízení:
a)
veškeré vrty a související stavby, doplňkové jednotky a zařízení spojené se zařízením;
b)
veškeré příslušenství nebo díla na hlavní konstrukci zařízení nebo k ní upevněné;
c)
veškeré připojené potrubní příslušenství nebo díla;
22)
„přijetím“ zprávy o významných rizicích písemné sdělení příslušného orgánu provozovateli nebo vlastníku o tom, že tato zpráva, bude-li provedena tak, jak je v ní uvedeno, splňuje požadavky této směrnice. Přijetím zprávy nepřechází odpovědnost za kontrolu významných rizik na příslušný orgán;
23)
„významným rizikem“ situace, která může potenciálně vyústit v závažnou havárii;
24)
„vrtnou činností“ každá činnost týkající se vrtu, při níž by mohlo dojít k náhodnému uvolnění materiálů, jež by mohlo vést k závažné havárii, včetně vrtání, opravování či upravování vrtů, pozastavení vrtné činnosti a trvalého odstavení vrtu;
25)
„kombinovanou činností“ činnost prováděná ze zařízení spolu s jiným zařízením nebo jinými zařízeními pro účely spojené s jiným zařízením nebo jinými zařízeními, která tak významně ovlivňuje rizika pro bezpečnost osob nebo ochranu životního prostředí na některém nebo na všech těchto zařízeních;
26)
„bezpečnostní zónou“ oblast ve vzdálenosti do 500 metrů od jakékoli části zařízení, stanovená daným členským státem;
27)
„vlastníkem“ subjekt s právním nárokem kontrolovat provoz jiného než těžebního zařízení;
28)
„interním havarijním plánem“ plán vypracovaný provozovatelem nebo vlastníkem v souladu s požadavky této směrnice, v němž jsou uvedena opatření zaměřená na předcházení zhoršení závažných havárií souvisejících s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři nebo na omezení jejich následků;
29)
„nezávislým ověřením“ posouzení a potvrzení platnosti konkrétních písemných prohlášení, které provádí některý subjekt nebo organizační složka provozovatele nebo vlastníka, který není pod kontrolou nebo pod vlivem subjektu nebo organizační složky, který uvedená prohlášení používá;
30)
„podstatnou změnou“:
a)
v případě zprávy o významných rizicích změna parametrů, na jejichž základě byla původní zpráva přijata, včetně fyzických úprav, dostupnosti nových poznatků nebo technologií a změny v řízení provozu;
b)
v případě oznámení vrtných nebo kombinovaných činností změna parametrů, na jejichž základě bylo původní oznámení podáno, včetně fyzických úprav, výměny zařízení, dostupnosti nových poznatků nebo technologií a změny v řízení provozu;
31)
„zahájením činností“ okamžik, kdy se zařízení nebo propojená infrastruktura poprvé účastní činností, pro které byla navržena;
32)
„účinností reakce na únik ropy“ účinnost systémů pro reakci na úniky v případě úniku ropy, a to na základě analýzy četnosti, délky trvání a načasování environmentálních podmínek, které by reakci znemožnily. Hodnocení účinnosti reakce na únik ropy se vyjadřuje jako procento času, kdy dotyčné podmínky nepanují, a zahrnuje popis provozních omezení na dotyčných zařízeních v důsledku daného hodnocení;
33)
„rozhodujícími prvky bezpečnosti a ochrany životního prostředí“ součásti zařízení včetně počítačových programů, jejichž účelem je předcházet následkům závažné havárie nebo tyto následky omezovat nebo jejichž selhání by mohlo způsobit závažnou havárii nebo k ní podstatně přispět;
34)
„trojstrannými konzultacemi“ formální ujednání s cílem umožnit dialog a spolupráci mezi příslušným orgánem, provozovateli a vlastníky a zástupci zaměstnanců;
35)
„podniky“ subjekty, které se přímo podílejí na činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři v působnosti této směrnice nebo jejichž činnosti jsou s těmito činnostmi úzce spojeny;
36)
„externím havarijním plánem“ místní, celostátní nebo regionální strategie zaměřená na předcházení zhoršení nebo na omezení následků závažné havárie související s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, která využívá všech zdrojů dostupných provozovateli, které jsou uvedeny v příslušném interním havarijním plánu, a všech dodatečných zdrojů, které poskytnou členské státy;
37)
„závažnou ekologickou nehodou“ nehoda, jež způsobila nebo pravděpodobně způsobí závažné nepříznivé účinky na životní prostředí v souladu se směrnicí 2004/35/ES.
KAPITOLA II
PŘEDCHÁZENÍ ZÁVAŽNÝM HAVÁRIÍM SOUVISEJÍCÍM S ČINNOSTMI V ODVĚTVÍ ROPY A ZEMNÍHO PLYNU V MOŘI
Článek 3
Obecné zásady řízení rizik při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři
1. Členské státy vyžadují, aby provozovatelé zajistili přijetí veškerých vhodných opatření k předcházení závažným haváriím při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
2. Členské státy zajistí, aby provozovatelé nebyli zproštěni povinností podle této směrnice skutečností, že k závažným haváriím vedla nebo přispělo jednání či opomenutí dodavatelů.
3. V případě závažné havárie členské státy zajistí, aby provozovatelé přijali veškerá vhodná opatření, aby se omezily její následky pro lidské zdraví a životní prostředí.
4. Členské státy vyžadují, aby provozovatelé zajistili výkon činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři na základě systematického řízení rizik takovým způsobem, aby byla zbytková rizika závažných havárií pro lidi, životní prostředí a zařízení v moři přijatelná.
Článek 4
Bezpečnostní a environmentální aspekty týkající se licencí
1. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí o vydání nebo převodu licencí k činnostem v odvětví ropy a zemního plynu zohledňovala schopnost žadatele o licenci splnit požadavky na činnosti v rámci příslušné licence, jak to vyžadují příslušná ustanovení práva Unie, zejména tato směrnice.
2. Při posuzování technické a finanční způsobilosti žadatele o licenci by měl být brán náležitý zřetel zejména na:
a)
riziko, nebezpečí a veškeré další relevantní informace týkající se dotčené licencované oblasti, včetně případných nákladů souvisejících se zhoršováním mořského prostředí podle čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice 2008/56/ES;
b)
konkrétní fáze činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři;
c)
finanční způsobilost, a to i v podobě finančního zajištění, žadatele pokrýt odpovědnost, která potenciálně vyplývá z příslušných činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři, včetně odpovědnosti za potenciální hospodářské škody, je-li stanovena vnitrostátním právem;
d)
dostupné informace týkající se bezpečnostního a environmentálního profilu žadatele, včetně informací o závažných haváriích, jsou-li tyto informace relevantní z hlediska činností, pro něž byla podána žádost o licenci.
Orgán vydávající licence před vydáním nebo převedením licence k činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři tam, kde je to vhodné, konzultuje příslušný orgán.
3. Členské státy zajistí, aby orgán vydávající licence licenci nevydal, dokud mu není uspokojivě doloženo, že žadatel přijal nebo přijme náležitá opatření na základě ujednání, o nichž rozhodnou členské státy, k pokrytí odpovědnosti, která potenciálně vyplývá z jeho činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři. Takové ustanovení je platné a účinné od zahájení činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři. Členské státy vyžadují, aby žadatelé o licence náležitě doložili technickou a finanční způsobilost a poskytnuli veškeré další relevantní informace související s licencovanou oblastí a s konkrétní fází činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
Členské státy posoudí přiměřenost opatření uvedených v prvním pododstavci, aby bylo zjištěno, zda má žadatel dostatečné finanční zdroje pro bezprostřední zahájení a nepřerušované provádění všech opatření nezbytných pro účinnou reakci na mimořádnou situaci a následnou nápravu.
Členské státy usnadní zavedení a použití udržitelných finančních nástrojů a dalších opatření s cílem napomoci žadatelům o licenci při prokazování jejich finanční způsobilosti podle prvního pododstavce.
Členské státy zavedou minimálně postupy pro zajištění urychleného a přiměřeného vyřizování nároků na odškodnění, včetně výplaty odškodnění v souvislosti s nehodami přeshraniční povahy.
Členské státy vyžadují, aby si držitel licence zachovával dostatečnou způsobilost plnit své finanční závazky plynoucí z odpovědnosti za činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
4. Orgán vydávající licence nebo držitel licence určí provozovatele. Pokud má provozovatele určit držitel licence, musí být orgán vydávající licence o určení informován předem. Orgán vydávající licence může v takových případech vznést vůči určení provozovatele námitku, v případě potřeby za konzultace s příslušným orgánem. Pokud je taková námitka vznesena, vyžaduje členský stát, aby držitel licence určil vhodného alternativního provozovatele nebo převzal odpovědnost provozovatele podle této směrnice.
5. Postupy vydávání licencí pro činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři týkající se dané licencované oblasti se organizují tak, aby informace shromážděné v důsledku průzkumu mohl členský stát zohlednit před zahájením těžby.
6. Při posuzování technické a finanční způsobilosti žadatele o licenci je třeba věnovat zvláštní pozornost ekologicky citlivým mořským a pobřežním prostředím, zejména pak ekosystémům, které plní důležitou úlohu při zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, jako jsou například slaniska a dna s výskytem mořských řas, a dále chráněným mořským oblastem, například zvláštním oblastem ochrany podle směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (21), zvláště chráněným oblastem podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (22) a chráněným mořským oblastem, na kterých se shodla Unie nebo dotčené členské státy v rámci jakýchkoli mezinárodních či regionálních dohod, jichž jsou stranami.
Článek 5
Účast veřejnosti, pokud jde o dopady plánovaných průzkumných činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři na životní prostředí
1. Vrtání průzkumného vrtu z jiného než těžebního zařízení nesmí být zahájeno, pokud příslušné orgány daného členského státu předem nezajistily, aby bylo dosaženo včasné a účinné účasti veřejnosti ohledně možných dopadů plánovaných činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři na životní prostředí v souladu s dalšími právními akty Unie, zejména směrnicí 2001/42/ES nebo směrnicí 2011/92/EU.
2. Nebyla-li účast veřejnosti podle odstavce 1 uskutečněna, zajistí členské státy, aby byla přijata následující opatření:
a)
veřejnost je informována veřejnými oznámeními nebo jinými vhodnými prostředky, například elektronickými médii, pokud se plánuje povolit průzkumné činnosti;
b)
je vymezena relevantní veřejnost, včetně veřejnosti dotčené nebo pravděpodobně dotčené rozhodováním o povolení průzkumných činností nebo mající na tomto rozhodování zájem, včetně příslušných nevládních organizací, například organizací, které podporují ochranu životního prostředí, a jiných relevantních organizací;
c)
zveřejní se relevantní informace o předmětných plánovaných činnostech, mimo jiné včetně informací o právu na účast na rozhodování a informací o tom, komu mají být vzneseny připomínky nebo dotazy;
d)
veřejnost má právo vyjádřit připomínky a stanoviska v době, kdy jsou před přijetím rozhodnutí o povolení průzkumu všechny možnosti otevřené;
e)
při přijímání rozhodnutí podle písmene d) se náležitě přihlíží k výsledkům účasti veřejnosti a
f)
po prozkoumání připomínek a stanovisek vyjádřených veřejností ji daný členský stát neprodleně informuje o přijatých rozhodnutích a důvodech a úvahách, na nichž jsou tato rozhodnutí založena, včetně informací o procesu účasti veřejnosti.
Stanoví se přiměřené lhůty, které poskytnou dostatek času pro každou fázi účasti veřejnosti.
3. Tento článek se nepoužije na oblasti, pro něž byla licence vydána před 18. červencem 2013.
Článek 6
Činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři uvnitř licencovaných oblastí
1. Členské státy zajistí, aby těžební zařízení a propojenou infrastrukturu provozovali pouze provozovatelé určení za tímto účelem podle čl. 4 odst. 4, a to pouze v licencovaných oblastech.
2. Členské státy vyžadují, aby držitel licence zajistil, že provozovatel je schopen plnit požadavky kladené na konkrétní činnosti v rámci licence.
3. Při všech činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři členské státy vyžadují, aby držitel licence podnikl veškeré přiměřené kroky k zajištění toho, že provozovatel plní požadavky, vykonává své funkce a plní své povinnosti podle této směrnice.
4. Pokud příslušný orgán dospěje k závěru, že příslušný provozovatel již není schopen plnit příslušné požadavky podle této směrnice, uvědomí o tom orgán vydávající licence. Poté o tom orgán vydávající licence vyrozumí držitele licence, který přebírá zodpovědnost za plnění příslušných povinností a orgánu vydávajícímu licenci neprodleně navrhne náhradního provozovatele.
5. Členské státy zajistí, aby činnosti související s těžebními a jinými zařízeními nebyly zahájeny nebo nepokračovaly do přijetí zprávy o významných rizicích příslušným orgánem v souladu s touto směrnicí.
6. Členské státy zajistí, aby vrtné nebo kombinované činnosti nebyly zahájeny nebo nepokračovaly do přijetí zprávy o významných rizicích pro dotčená zařízení v souladu s touto směrnicí. Takové činnosti rovněž nesmějí být zahájeny ani prováděny, pokud nebylo příslušnému orgánu podáno oznámení vrtných činností podle čl. 11 odst. 1 písm. h) nebo oznámení kombinovaných činností podle čl. 11 odst. 1 písm. i) nebo pokud příslušný orgán vznese námitky k obsahu oznámení.
7. Členské státy zajistí, aby byla ustavena bezpečnostní zóna kolem zařízení a aby bylo zakázáno plavidlům do této bezpečnostní zóny vstupovat nebo v ní setrvávat.
Tento zákaz však neplatí pro plavidlo vstupující nebo setrvávající v příslušné bezpečnostní zóně:
a)
v souvislosti s pokládáním, inspekcí, testováním, opravou, údržbou, modifikací, obnovou nebo odstraněním jakéhokoli podmořského kabelu nebo potrubí v rámci nebo v blízkosti bezpečnostní zóny;
b)
s cílem poskytovat služby pro jakékoli zařízení v této bezpečnostní zóně nebo přepravovat osoby nebo zboží do tohoto zařízení a z něho;
c)
s cílem provést inspekci jakéhokoli zařízení nebo propojené infrastruktury v této bezpečnostní zóně z pověření příslušného členského státu;
d)
v souvislosti se záchranou nebo pokusem o záchranu života nebo majetku;
e)
následkem nepřízně počasí;
f)
v případě nouze nebo
g)
v případě souhlasu provozovatele, vlastníka nebo členského státu, ve kterém se bezpečnostní zóna nalézá.
8. Členské státy zavedou mechanismus pro účinnou účast na trojstranných konzultacích mezi příslušným orgánem, provozovateli a vlastníky a zástupci zaměstnanců při formulování standardů a plánů předcházení závažným haváriím.
Článek 7
Odpovědnost za škody na životním prostředí
Aniž je dotčen stávající rozsah odpovědnosti týkající se prevence a nápravy škod na životním prostředí podle směrnice 2004/35/ES, zajistí členské státy, aby byl držitel licence finančně odpovědný za prevenci a nápravu škod na životním prostředí, jak jsou vymezeny v uvedené směrnici, způsobených činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři prováděnými držitelem licence nebo provozovatelem nebo jejich jménem.
Článek 8
Určení příslušného orgánu
1. Členské státy určí příslušný orgán pověřený plněním následujících regulačních funkcí:
a)
posuzování a přijímání zpráv o významných rizicích a posuzování oznámení projektů, oznámení vrtných činností, oznámení kombinovaných činností a dalších podobných dokumentů, které jsou mu předloženy;
b)
kontrola dodržování této směrnice provozovateli a vlastníky, včetně inspekcí, vyšetřování a donucovacích opatření;
c)
poskytování poradenství jiným orgánům nebo subjektům včetně orgánu vydávajícího licence;
d)
sestavení ročních plánů podle článku 21;
e)
předkládání zpráv;
f)
spolupráce s příslušnými orgány nebo kontaktními místy podle článku 27.
2. Členské státy neustále zajišťují nezávislost a objektivitu příslušného orgánu při výkonu jeho regulačních funkcí, zejména pokud jde o odst. 1 písm. a), b) a c). Z tímto účelem se zamezí střetům zájmů mezi regulačními funkcemi příslušného orgánu na jedné straně a regulačními funkcemi souvisejícími s hospodářským rozvojem přírodních zdrojů v pobřežních vodách a vydáváním licencí na činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v příslušném členském státě, včetně výběru a spravování příjmů z těchto činností, na straně druhé.
3. K dosažení cílů uvedených v odstavci 2 členské státy vyžadují, aby byly regulační funkce příslušného orgánu vykonávány v rámci orgánu, jenž je nezávislý na veškerých funkcích členského státu, které se týkají hospodářského rozvoje přírodních zdrojů v pobřežních vodách a vydávání licencí na činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři v příslušném členském státě, včetně výběru a spravování příjmů z těchto činností.
Nedosahuje-li však celkový počet běžně obsluhovaných zařízení šesti, může se dotčený členský stát rozhodnout, že nepoužije první pododstavec. Takovým rozhodnutím nejsou dotčeny povinnosti členského státu podle odstavce 2.
4. Členské státy zpřístupní veřejnosti popis uspořádání příslušného orgánu včetně odůvodnění tohoto způsobu uspořádání a včetně způsobu, jímž zajistily výkon regulačních funkcí podle odstavce 1 a dodržování povinností stanovených v odstavci 2.
5. Členské státy zajistí, aby měl příslušný orgán přiměřené lidské a finanční zdroje pro plnění svých úkolů podle této směrnice. Tyto zdroje musí být přiměřené rozsahu činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v příslušných členských státech.
6. Členské státy mohou uzavřít formální dohody s příslušnými agenturami Unie nebo případně jinými vhodnými subjekty o poskytování odborných poznatků na podporu příslušného orgánu při výkonu jeho regulačních funkcí. Pro účely tohoto odstavce se určitý subjekt nepovažuje za vhodný, pokud může být jeho objektivita ohrožena střetem zájmů.
7. Členské státy mohou zavést mechanismy, jimiž může příslušný orgán vybírat úhradu nákladů, které vynaloží při plnění svých úkolů podle této směrnice, od držitelů licencí, provozovatelů nebo vlastníků.
8. Pokud příslušný orgán tvoří více subjektů, vynaloží členské státy veškeré úsilí, aby mezi těmito subjekty nedocházelo ke zdvojování regulačních funkcí. Členské státy mohou určit jeden ze zakládajících subjektů jako vedoucí subjekt s odpovědností za koordinaci regulačních funkcí podle této směrnice a za podávání zpráv Komisi.
9. Členské státy přezkoumávají činnosti příslušného orgánu a přijímají veškerá nezbytná opatření ke zvýšení účinnosti, s jakou vykonává regulační funkce stanovené v odstavci 1.
Článek 9
Fungování příslušného orgánu
Členské státy zajistí, aby příslušný orgán:
a)
jednal nezávisle na politikách, regulačních rozhodnutích nebo jiných aspektech nesouvisejících s jeho úkoly podle této směrnice;
b)
vyjasnil rozsah své odpovědnosti a odpovědnosti provozovatele a vlastníka za kontrolu rizik závažných havárií podle této směrnice;
c)
zavedl strategii, procesy a postupy pro důkladné posouzení zpráv o významných rizicích a oznámení předložených podle článku 11, jakož i pro dohled nad dodržováním této směrnice v jurisdikci tohoto členského státu, včetně pomocí inspekcí, vyšetřování a donucovacích opatření;
d)
zpřístupnil strategii, procesy a postupy podle písmene c) provozovatelům a vlastníkům a zveřejnil o nich souhrnné zprávy;
e)
v případě potřeby připravoval a prováděl koordinované nebo společné postupy s dalšími orgány v členském státě s cílem plnit úkoly podle této směrnice a
f)
zakládal svou strategii, organizaci a operační postupy na zásadách stanovených v příloze III.
Článek 10
Úkoly Evropské agentury pro námořní bezpečnost
1. Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) poskytuje členským státům a Komisi technickou a vědeckou pomoc v souladu se svým mandátem podle nařízení (ES) č. 1406/2002.
2. V rámci svého mandátu agentura:
a)
pomáhá Komisi a na požádání i dotčenému členskému státu při zjišťování úniku ropy nebo zemního plynu a sledování jeho rozsahu;
b)
pomáhá členským státům na jejich žádost s přípravou a prováděním externích havarijních plánů, zvláště pokud se vyskytly přeshraniční dopady v pobřežních vodách členských států a mimo ně;
c)
na základě externích a interních havarijních plánů členských států spolu s členskými státy a provozovateli vypracuje soupis dostupného vybavení a služeb pro účely reakce na mimořádné situace.
3. Na požádání může agentura:
a)
pomáhat Komisi při posuzování externích havarijních plánů členských států s cílem ověřit jejich soulad s touto směrnicí;
b)
přezkoumávat činnosti zaměřené na zkoušky přeshraničních mechanismů reakce na mimořádné situace a mechanismů reakce Unie.
KAPITOLA III
PŘÍPRAVA A VÝKON ČINNOSTÍ V ODVĚTVÍ ROPY A ZEMNÍHO PLYNU V MOŘI
Článek 11
Dokumenty, které mají být předloženy pro výkon činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři
1. Členské státy zajistí, aby příslušný provozovatel nebo vlastník či oba dva předložili příslušnému orgánu tyto dokumenty:
a)
podnikový plán předcházení závažným haváriím nebo jeho odpovídající popis podle čl. 19 odst. 1 a 5;
b)
systém řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí platný pro příslušné zařízení nebo jeho odpovídající popis podle čl. 19 odst. 3 a 5;
c)
v případě plánovaného těžebního zařízení oznámení projektu v souladu s požadavky oddílu 1 přílohy I;
d)
popis programu nezávislého ověřování podle článku 17;
e)
zprávu o významných rizicích podle článků 12 a 13;
f)
v případě podstatné změny nebo demontáže zařízení pozměněnou zprávu o významných rizicích podle článků 12 a 13;
g)
interní havarijní plán nebo jeho odpovídající popis podle článků 14 a 28;
h)
v případě vrtné činnosti oznámení této vrtné činnosti a informace o této vrtné činnosti podle článku 15;
i)
v případě kombinované činnosti oznámení kombinovaných činností podle článku 16;
j)
v případě stávajícího těžebního zařízení, které má být přesunuto na nové těžební místo, kde má být provozováno, oznámení přemístění v souladu s oddílem 1 přílohy I;
k)
jakýkoli další relevantní dokument požadovaný příslušným orgánem.
2. Dokumenty, které mají být předloženy podle odst. 1 písm. a), b), d) a g), jsou součástí zprávy o významných rizicích vyžadované podle odst. 1 písm. e). Součástí oznámení vrtných činností, které má být podáno podle odst. 1 písm. h), je i podnikový plán předcházení závažným haváriím provozovatele vrtu, pokud nebyl předložen již dříve.
3. Oznámení projektu vyžadované podle odst. 1 písm. c) se podá příslušnému orgánu ve lhůtě jím stanovené před zamýšleným předložením zprávy o významných rizicích pro plánovanou činnost. Příslušný orgán odpoví na oznámení projektu připomínkami, které se zohlední ve zprávě o významných rizicích.
4. Má-li být stávající těžební zařízení umístěno v pobřežních vodách určitého členského státu nebo má tyto vody opustit, oznámí to provozovatel písemně příslušnému orgánu před plánovaným datem, kdy má být těžební zařízení umístěno v pobřežních vodách určitého členského státu nebo má tyto vody opustit.
5. Oznámení přemístění vyžadované podle odst. 1 písm. j) musí být příslušnému orgánu podáno v dostatečně rané fázi navrhovaného procesu, aby tak měl provozovatel při přípravě zprávy o významných rizicích možnost zohlednit veškeré otázky, které příslušný orgán vznese.
6. Dojde-li před předložením zprávy o významných rizicích v oznámení projektu nebo v oznámení přemístění k podstatné změně, musí o ní být příslušný orgán vyrozuměn co nejdříve.
7. Zpráva o významných rizicích vyžadovaná podle odst. 1 písm. e) se předloží příslušnému orgánu ve lhůtě jím stanovené, a to před plánovaným zahájením činností.
Článek 12
Zpráva o významných rizicích pro těžební zařízení
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel vypracoval zprávu o významných rizicích pro těžební zařízení, která má být předložena podle čl. 11 odst. 1 písm. e). Tato zpráva obsahuje informace uvedené v oddílech 2 a 5 přílohy I a je aktualizována, kdykoli to je vhodné nebo kdykoli o to požádá příslušný orgán.
2. Členské státy zajistí, aby v příslušných fázích přípravy zprávy o významných rizicích pro těžební zařízení byla tato zpráva projednána se zástupci zaměstnanců a aby o tom byly poskytnuty doklady v souladu s oddílem 2 bodem 3 přílohy I.
3. Se souhlasem příslušného orgánu může být zpráva o významných rizicích pro těžební zařízení vypracována pro skupinu zařízení.
4. Jsou-li předtím, než je možné zprávu o významných rizicích přijmout, nezbytné další informace, zajistí členské státy, aby je provozovatel na žádost příslušného orgánu poskytl a učinil veškeré nezbytné změny předložené zprávy o významných rizicích.
5. V případě, že na těžebním zařízení mají být provedeny úpravy vedoucí k podstatné změně nebo že je zamýšlena demontáž pevně ukotveného těžebního zařízení, vypracuje provozovatel pozměněnou zprávu o významných rizicích, která má být předložena podle čl. 11 odst. 1 písm. f) ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, v souladu s oddílem 6 přílohy I.
6. Členské státy zajistí, aby plánované úpravy nebyly použity ani nebyla zahájena demontáž, dokud příslušný orgán pozměněnou zprávu o významných rizicích pro těžební zařízení nepřijme.
7. Zprávu o významných rizicích pro těžební zařízení provozovatel pravidelně důkladně přezkoumává nejméně každých pět let nebo dříve, jestliže o to příslušný orgán požádá. Výsledky přezkumu oznámí příslušnému orgánu.
Článek 13
Zpráva o významných rizicích pro jiné než těžební zařízení
1. Členské státy zajistí, aby vlastník vypracoval zprávu o významných rizicích pro jiné než těžební zařízení, která má být předložena podle čl. 11 odst. 1 písm. e). Tato zpráva obsahuje podrobné informace uvedené v oddílech 3 a 5 přílohy I a je aktualizována, kdykoli to je vhodné nebo kdykoli o to požádá příslušný orgán.
2. Členské státy zajistí, aby v příslušných fázích přípravy zprávy o významných rizicích pro jiné než těžební zařízení byla tato zpráva projednána se zástupci zaměstnanců a aby o tom byly poskytnuty doklady v souladu s oddílem 3 bodem 2 přílohy I.
3. Jsou-li předtím, než je možné zprávu o významných rizicích těžební zařízení přijmout, nezbytné další informace, vyžadují členské státy, aby je vlastník na žádost příslušného orgánu poskytl a učinil veškeré nezbytné změny předložené zprávy o významných rizicích.
4. V případě, že na jiném než těžebním zařízení mají být provedeny úpravy vedoucí k podstatné změně nebo že je zamýšlena demontáž pevně ukotveného jiného než těžebního zařízení, vypracuje vlastník pozměněnou zprávu o významných rizicích, která má být předložena podle čl. 11 odst. 1 písm. f) ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, v souladu s oddílem 6 body 1, 2 a 3 přílohy I.
5. Pro pevně ukotvené jiné než těžební zařízení členské státy zajistí, aby plánované úpravy nebyly použity ani nebyla zahájena demontáž, dokud příslušný orgán pozměněnou zprávu o významných rizicích pro pevně ukotvené jiné než těžební zařízení nepřijme.
6. Pro mobilní jiné než těžební zařízení členské státy zajistí, aby plánované úpravy nebyly použity, dokud příslušný orgán pozměněnou zprávu o významných rizicích pro mobilní jiné než těžební zařízení nepřijme.
7. Zprávu o významných rizicích pro jiné než těžební zařízení provozovatel nebo vlastník pravidelně důkladně přezkoumává nejméně každých pět let nebo dříve, jestliže o to příslušný orgán požádá. Výsledky přezkumu oznámí příslušnému orgánu.
Článek 14
Interní havarijní plány
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé nebo případně vlastníci vypracovali interní havarijní plány, které mají být předloženy podle čl. 11 odst. 1 písm. g). Tyto plány se vypracovávají v souladu s článkem 28 a při zohlednění posouzení rizik závažných havárií provedeného v rámci přípravy nejnovější zprávy o významných rizicích. Plán zahrnuje analýzu účinnosti reakce na únik ropy.
2. Má-li být mobilní jiné než těžební zařízení používáno pro vrtné činnosti, zohlední interní havarijní plán pro dané zařízení posouzení rizik prováděné během přípravy oznámení vrtných činností, které má být podáno podle čl. 11 odst. 1 písm. h). Musí-li být interní havarijní plán pozměněn s ohledem na konkrétní vlastnosti nebo umístění vrtu, zajistí členské státy, aby provozovatel vrtu spolu s příslušným oznámením vrtných činností předložil příslušnému orgánu pozměněný interní havarijní plán nebo jeho odpovídající popis.
3. Má-li být jiné než těžební zařízení používáno pro kombinované činnosti, interní havarijní plán se pozmění tak, aby se vztahoval tyto na kombinované činnosti, a předloží se příslušnému orgánu spolu se souvisejícím oznámením kombinovaných činností.
Článek 15
Oznámení vrtných činností a poskytování informací o vrtných činnostech
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel vrtu vypracoval oznámení, které má být podáno příslušnému orgánu podle čl. 11 odst. 1 písm. h). Toto oznámení se podává příslušnému orgánu ve lhůtě stanovené příslušným orgánem před zahájením vrtné činnosti. Oznámení vrtných činností obsahuje podrobné údaje o projektu vrtu a navrhovaných vrtných činnostech v souladu s oddílem 4 přílohy I. To zahrnuje analýzu účinnosti reakce na únik ropy.
2. Příslušný orgán oznámení posoudí, a pokud to shledá nutným, přijme před zahájením vrtných činností vhodná opatření, která mohou zahrnovat zákaz zahájení činnosti.
3. Členské státy zajistí, aby provozovatel vrtu do plánování a přípravy podstatné změny podaného oznámení vrtných činností podle čl. 17 odst. 4 písm. b) zapojil nezávislého ověřovatele a neprodleně informoval příslušný orgán o veškerých podstatných změnách podaného oznámení vrtných činností. Příslušný orgán tyto změny posoudí, a pokud uzná za vhodné, přijme odpovídající opatření.
4. Členské státy zajistí, aby provozovatel vrtu předkládal příslušnému orgánu zprávy o vrtných činnostech v souladu s požadavky přílohy II. Tyto zprávy se předkládají týdenně počínaje dnem zahájení vrtných činností nebo v intervalech, které určí příslušný orgán.
Článek 16
Oznámení kombinovaných činností
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci zapojení do kombinované činnosti společně vypracovali oznámení, která má být podáno podle čl. 11 odst. 1 písm. i). Toto oznámení obsahuje informace uvedené v oddíle 7 přílohy I. Členské státy zajistí, aby jeden z dotčených provozovatelů či vlastníků podal oznámení kombinovaných činností příslušnému orgánu. Oznámení se podává ve lhůtě stanovené příslušným orgánem před zahájením kombinovaných činností.
2. Příslušný orgán oznámení posoudí, a pokud to shledá nutným, přijme před zahájením kombinovaných činností vhodná opatření, která mohou zahrnovat zákaz zahájení činnosti.
3. Členské státy zajistí, aby provozovatel, který podal oznámení, neprodleně informoval příslušný orgán o veškerých podstatných změnách podaného oznámení. Příslušný orgán tyto změny posoudí, a pokud to shledá nutným, přijme vhodná opatření.
Článek 17
Nezávislé ověřování
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci zavedli programy nezávislého ověřování a aby vypracovali popis těchto programů, které mají být předloženy podle čl. 11 odst. 1 písm. d). Popis těchto programů se zahrne do systému řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí předloženého podle čl. 11 odst. 1 písm. b) a obsahuje informace uvedené v oddíle 5 přílohy I.
2. Výsledky nezávislého ověření není dotčena odpovědnost provozovatele nebo vlastníka za řádné a bezpečné fungování vybavení a systémů, které jsou předmětem ověřování.
3. Výběr nezávislého ověřovatele a návrhy programů nezávislého ověřování musí splňovat kritéria stanovená v příloze V.
4. Programy nezávislého ověřování se zavádějí:
a)
v souvislosti se zařízeními s cílem zajistit nezávislé potvrzení, že rozhodující prvky bezpečnosti a ochrany životního prostředí zjištěné v posouzení rizik pro příslušné zařízení, popsané ve zprávě o významných rizicích, jsou vhodné a že program zkoušení a testování rozhodujících prvků bezpečnosti a ochrany životního prostředí je vhodný a aktuální a že funguje podle plánu;
b)
v souvislosti s oznámením vrtných činností s cílem zajistit nezávislé potvrzení, že opatření zaměřená na projekty vrtů a kontrolu vrtů jsou pro předpokládané podmínky vrtů vhodná za všech okolností.
5. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci na rady nezávislého ověřovatele reagovali a přijali na jejich základě vhodná opatření.
6. Členské státy požadují od provozovatelů a vlastníků zajištění toho, aby rady nezávislého ověřovatele podle odst. 4 písm. a) a záznamy o opatřeních přijatých na jejich základě reakce na ně byly zpřístupněny příslušnému orgánu a uchovávány provozovatelem nebo vlastníkem po dobu šesti měsíců po skončení činností v odvětví ropy a zemního plynu, kterých se týkají.
7. Členské státy od provozovatelů vrtů požadují zajištění toho, aby závěry a připomínky nezávislého ověřovatele podle odst. 4 písm. b) tohoto článku a jejich opatření přijatá na základě těchto závěrů a připomínek byly uvedeny v oznámení vrtných činností vypracované v souladu s článkem 15.
8. Program ověřování pro těžební zařízení se zavede před dokončením projektu. Program ověřování pro jiná než těžební zařízení se zavede před zahájením činností v pobřežních vodách členských států.
Článek 18
Pravomoc příslušného orgánu ve vztahu k činnostem na zařízení
Členské státy zajistí, aby příslušný orgán:
a)
zakázal provoz jakéhokoli zařízení nebo jakékoli propojené infrastruktury nebo zahájení činnosti na něm, pokud jsou opatření navrhovaná ve zprávě o významných rizicích pro předcházení závažným haváriím nebo omezení jejich následků anebo oznámení vrtných činností podle čl. 11 odst. 1 písm. h) či oznámení kombinovaných činností podle čl. 11 odst. 1 písm. i) považována za nedostatečná ke splnění požadavků této směrnice;
b)
ve výjimečných situacích a pokud má za to, že bezpečnost a ochrana životního prostředí není ohrožena, posunul lhůtu pro předložení zprávy o významných rizicích nebo jiných dokumentů, které mají být předloženy podle článku 11;
c)
požadoval od provozovatele, aby přijal přiměřená opatření, která příslušný orgán považuje za nutná k zajištění souladu s čl. 3 odst. 1;
d)
pokud se použijí čl. 6 odst. 4, přijal odpovídající opatření k zajištění průběžné bezpečnosti činností;
e)
měl pravomoc požadovat zlepšení a v nezbytném případě zakázat další provoz jakéhokoli zařízení nebo jeho části nebo propojené infrastruktury, pokud výsledek inspekce, zjištění podle čl. 6 odst. 4, pravidelný přezkum zprávy o významných rizicích předložené podle čl. 11 odst. 1 písm. e) nebo změny oznámení předložených podle článku 11 ukazují, že požadavky této směrnice nejsou plněny nebo existují důvodné obavy týkající se bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři nebo zařízení.
KAPITOLA IV
PŘEDCHÁZENÍ ZÁVAŽNÝM HAVÁRIÍM
Článek 19
Předcházení závažným haváriím provozovateli a vlastníky
1. Členské státy požadují od provozovatelů a vlastníků, aby vypracovali svůj podnikový plán předcházení závažným haváriím, který má být předložen podle čl. 11 odst. 1 písm. a), a aby zajistili, že bude tento plán prováděn v rámci veškerých jejich činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři, a to včetně zavedení vhodných monitorovacích opatření k zajištění účinnosti tohoto plánu. Tento dokument obsahuje informace uvedené v oddíle 8 přílohy I.
2. Podnikový plán předcházení závažným haváriím zohlední primární zodpovědnost provozovatele mimo jiné za kontrolu rizika závažných havárií, která jsou výsledkem jeho činnosti, a za průběžné zdokonalování kontroly uvedených rizik tak, aby se zajistila vysoká úroveň ochrany za všech okolností.
3. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci vypracovali dokument zavádějící jejich systém řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, který má být předložený podle čl. 11 odst. 1 písm. b). Tento dokument obsahuje popis:
a)
organizace kontroly významných rizik;
b)
postupy pro přípravu a předkládání zpráv o významných rizicích a případných jiných dokumentů podle této směrnice a
c)
programy nezávislého ověřování zavedeného podle článku 17.
4. Členské státy vytvářejí příležitosti pro provozovatele a vlastníky s cílem přispívat k mechanismům účinné trojstranné konzultace zavedené podle čl. 6 odst. 8. Kde je to vhodné, může být závazek provozovatele a vlastníka ohledně takových mechanismů nastíněn v podnikovém plánu předcházení závažným haváriím.
5. Podnikový plán předcházení závažným haváriím a systémy řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí se vypracovávají v souladu s oddíly 8 a 9 přílohy I a s přílohou IV. Platí tyto podmínky:
a)
podnikový plán předcházení závažným haváriím je písemný a stanoví obecné cíle a organizaci kontroly rizika závažných havárií, jakož i způsob uplatňování těchto cílů a opatření na úrovni podniku;
b)
systém řízení bezpečnosti a ochrany životního prostředí je integrován do celkového systému řízení provozovatele a vlastníka a obsahuje organizační strukturu, odpovědnost, praktické a procesní postupy a zdroje pro určování a provádění podnikového plánu předcházení závažným haváriím.
6. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci vypracovali a vedli úplný soupis vybavení pro reakci na mimořádné situace nutného pro své činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
7. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci za konzultace s příslušným orgánem a za využití výměn poznatků, informací a zkušeností podle čl. 27 odst. 1 vypracovali a revidovali standardy a pokyny týkající se osvědčených postupů v souvislosti s kontrolou významných rizik prostřednictvím projektů a provozního životního cyklu činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři a aby dodržovali alespoň ustanovení přílohy VI.
8. Členské státy požadují od provozovatelů a vlastníků, aby zajistili, že jejich podnikový plán předcházení závažným haváriím podle odstavce 1 zahrnuje rovněž jejich těžební i jiná než těžební zařízení mimo Unii.
9. Pokud činnost provozovatele nebo vlastníka představuje bezprostřední ohrožení lidského zdraví nebo významně zvyšuje riziko závažné havárie, členské státy zajistí, aby provozovatel nebo vlastník přijal vhodná opatření, která mohou zahrnovat, pokud to bude považováno za nutné, pozastavení příslušné činnosti, dokud není ohrožení nebo riziko náležitě kontrolováno. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo vlastník v případě, že taková opatření přijme, o tom informoval neprodleně a nejpozději do 24 hodin příslušný orgán.
10. Členské zajistí, aby provozovatelé a vlastníci tam, kde je to vhodné, přijali vhodná opatření s cílem používat vhodné technické prostředky a postupy s cílem zajistit spolehlivost shromažďování zaznamenávání příslušných údajů a předcházet možné manipulaci s nimi.
Článek 20
Činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři prováděné mimo Unii
1. Členské státy požadují od společností registrovaných na jejich území, které coby držitelé licence nebo provozovatelé uskutečňují přímo nebo prostřednictvím dceřiných společností činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři mimo Unii, aby jim na vyžádání podaly zprávu o okolnostech jakékoli závažné havárie, která se jich týkala.
2. V žádosti o zprávu podle odstavce 1 tohoto článku příslušné členské státy uvedou údaje, které mají požadované informace obsahovat. Členské státy si tyto zprávy navzájem vyměňují v souladu s čl. 27 odst. 1. Členské státy, v nichž se nenachází ani příslušný orgán, ani kontaktní místo, postoupí obdržené zprávy Komisi.
Článek 21
Zajištění dodržování regulačního rámce pro předcházení závažným haváriím
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci dodržovali opatření stanovená ve zprávě o významných rizicích a v plánech uvedených v oznámení vrtných činností a v oznámení kombinovaných činností předložených podle čl. 11 odst. 1 písm. e), h) nebo i).
2. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci poskytovali příslušnému orgánu či jakýmkoli jiným osobám působícím pod vedením příslušných orgánů dopravu na zařízení nebo plavidlo zapojené do činností v odvětví ropy a zemního plynu a zpět, včetně přepravy jejich vybavení, v jakoukoli přiměřenou dobu, jakož i ubytování, stravu a další náležitosti v souvislosti s návštěvami zařízení, za účelem usnadnění dohledu příslušného orgánu včetně inspekcí, vyšetřování a vynucování souladu s touto směrnicí.
3. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán vypracoval roční plány účinného dohledu, včetně inspekcí, nad významnými riziky založené na řízení rizika a aby věnovaly zvláštní pozornost souladu se zprávami o významných rizicích a jinými dokumenty, jež byly předloženy podle článku 11. Účinnost plánů se pravidelně přezkoumává a příslušný orgán přijímá veškerá nezbytná opatření k jejich zdokonalování.
Článek 22
Důvěrné zprávy o obavách týkajících se bezpečnosti
1. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán zřídil mechanismy:
a)
pro podávání důvěrných zpráv o obavách týkajících se bezpečnosti a ochrany životního prostředí související s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři, a to z jakéhokoli zdroje, a
b)
pro vyšetřování těchto zpráv při zachování anonymity dotčených jednotlivců.
2. Členské státy vyžadují, aby provozovatelé a vlastníci o vnitrostátních postupech pro mechanismus uvedený v odstavci 1 podrobně informovali své zaměstnance a dodavatele a subdodavatele činné v souvislosti s provozem a jejich zaměstnance a aby zajistili, že odkazy na podávání důvěrných zpráv budou zařazeny do příslušného výcviku a pokynů.
KAPITOLA V
TRANSPARENTNOST A SDÍLENÍ INFORMACÍ
Článek 23
Sdílení informací
1. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci poskytovali příslušnému orgánu minimálně informace uvedené v příloze IX.
2. Komise určí prostřednictvím prováděcího aktu jednotný formát údajů předkládaných ve zprávách a podrobnosti o informacích, jež mají být sdíleny. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 37 odst. 2.
Článek 24
Transparentnost
1. Členské státy zpřístupní veřejnosti informace uvedené v příloze IX.
2. Komise prostřednictvím prováděcího aktu určí jednotný formát zveřejnění, který umožní snadné přeshraniční porovnání údajů. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 37 odst. 2. Jednotný formát zveřejnění umožní spolehlivé srovnávání vnitrostátních postupů podle tohoto článku a podle článku 25.
Článek 25
Podávání zpráv o dopadu na bezpečnost a životní prostředí
1. Členské státy předloží Komisi výroční zprávu obsahující informace uvedené v bodě 3 přílohy IX.
2. Členské státy určí orgán příslušný pro výměnu informací podle článku 23 a pro zveřejňování informací podle článku 24.
3. Komise zveřejní výroční zprávu založenou na informacích, které jí členské státy předají ve zprávách podle odstavce 1.
Článek 26
Vyšetřování závažných havárií
1. Členské státy zahájí důkladné vyšetřování závažných havárií vzniklých v jejich jurisdikci.
2. Souhrn závěrů podle odstavce 1 se zpřístupní Komisi podle potřeby buď po ukončení vyšetřování, nebo po ukončení soudního řízení. Členské státy zpřístupní veřejnosti nedůvěrné znění závěrů.
3. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán v návaznosti na vyšetřování podle odstavce 1 provedl veškerá doporučení učiněná v rámci vyšetřování, která jsou v jeho pravomoci.
KAPITOLA VI
SPOLUPRÁCE
Článek 27
Spolupráce mezi členskými státy
1. Každý členský stát zajistí, aby si jeho příslušný orgán pravidelně vyměňoval poznatky, informace a zkušenosti s jinými příslušnými orgány, mimo jiné prostřednictvím skupiny orgánů dohledu nad těžbou ropy a zemního plynu v pobřežních vodách Evropské unie, a aby se zapojil do konzultací o uplatňování příslušného vnitrostátního práva a práva Unie s podniky, dalšími zúčastněnými subjekty a Komisí.
V případě členských států bez činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři v jejich jurisdikci tyto informace uvedené v prvním pododstavci obdrží kontaktní místa určená podle čl. 32 odst. 1.
2. Poznatky, informace a zkušenosti vyměňované podle odstavce 1 se týkají zejména fungování opatření zaměřených na řízení rizik, předcházení závažným haváriím, ověřování dodržování předpisů a reakci na mimořádné situace spojené s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři v Unii a tam, kde je to vhodné, i mimo ni.
3. Každý členský stát zajistí, aby se jeho příslušný orgán zúčastnil stanovení jasných společných priorit pro vypracování a aktualizaci standardů a pokynů s cílem určit a usnadnit provádění a důsledné uplatňování osvědčených postupů při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
4. Do 19. července 2014 Komise předloží členským státům zprávu o tom, nakolik jsou vnitrostátní odborné zdroje dostatečné k dodržování regulačních funkcí podle této směrnice, a v případě potřeby do ní zahrne návrhy způsobů, jak zajistit přístup k dostatečným odborným zdrojům pro všechny členské státy.
5. Do 19. července 2016 oznámí členské státy Komisi vnitrostátní opatření, která přijaly ve věci přístupu k poznatkům, prostředkům a odborným zdrojům, včetně formálních dohod podle čl. 8 odst. 6.
KAPITOLA VII
PŘIPRAVENOST A REAKCE NA MIMOŘÁDNÉ SITUACE
Článek 28
Požadavky na interní havarijní plány
1. Členské státy zajistí, aby byly interní havarijní plány vypracované provozovatelem nebo vlastníkem v souladu s článkem 14 a předložené podle čl. 11 odst. 1 písm. g):
a)
neprodleně aktivovány v reakci na jakoukoli závažnou havárii nebo situaci, při níž hrozí bezprostřední nebezpečí závažné havárie, a
b)
v souladu s externím havarijním plánem uvedeným v článku 29.
2. Členské státy zajistí, aby provozovatel a vlastník udržoval za všech okolností k dispozici vybavení a odborné poznatky týkající se interního havarijního plánu a aby je při provádění externího havarijního plánu případně sdílel s orgány členského státu, ve kterém se zařízení nachází.
3. Interní havarijní plán musí být vypracován v souladu s oddílem 10 přílohy I a aktualizován v návaznosti na všechny podstatné změny zprávy o významných rizicích nebo oznámení předložené podle článku 11. Veškeré takové aktualizace se předkládají příslušnému orgánu podle čl. 11 odst. 1 písm. g) a oznamují se příslušnému orgánu nebo orgánům příslušným pro vypracování externích havarijních plánů pro příslušnou oblast.
4. Interní havarijní plán musí být integrován s jinými opatřeními, která souvisejí s ochranou a záchranou pracovníků z postiženého zařízení, aby byly zajištěny dobré vyhlídky na osobní bezpečnost a přežití.
Článek 29
Externí havarijní plány a připravenost na mimořádné situace
1. Členské státy vypracují externí havarijní plány, které zahrnují všechna zařízení v odvětví ropy a zemního plynu v moři nebo propojenou infrastrukturu a všechny oblasti, které mohou být postiženy, v jejich jurisdikci. Členské státy stanoví úlohu a finanční závazek držitelů licencí a provozovatelů v rámci externích havarijních plánů.
2. Externí havarijní plány vypracovává členský stát ve spolupráci s příslušnými provozovateli a vlastníky a případně držiteli licencí a příslušným orgánem a zohledňuje nejaktuálnější verzi interních havarijních plánů existujících nebo plánovaných zařízení nebo propojené infrastruktury v oblasti, na kterou se externí havarijní plán vztahuje.
3. Externí havarijní plány se vypracovávají v souladu s přílohou VII a zpřístupňují Komisi, jiným potenciálně postiženým členským státům a veřejnosti. Při zpřístupňování svých externích havarijních plánů členské státy zajistí, aby zveřejněné informace nepředstavovaly riziko pro bezpečnost a zabezpečení zařízení v odvětví ropy a zemního plynu v moři a pro jejich provoz a aby nepoškodily hospodářské zájmy členských států nebo osobní bezpečnost a životní podmínky úředníků členských států.
4. Členské státy přijmou vhodná opatření, aby dosáhly vysoké úrovně slučitelnosti a interoperability vybavení a odborných poznatků pro reakci mezi všemi členskými státy v dané zeměpisné oblasti a případně i mimo ni. Členské státy podpoří podniky, aby rozvíjely vybavení pro reakci a služby třetích osob, které jsou slučitelné a interoperabilní v celé zeměpisné oblasti.
5. Členské státy vedou záznamy o vybavení a službách týkajících se reakce na mimořádné situace v souladu s bodem 1 přílohy VIII. Tyto záznamy se zpřístupňují ostatním potenciálně postiženým členským státům a Komisi a na základě vzájemnosti i sousedním třetím zemím.
6. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a vlastníci pravidelně testovali svou připravenost reagovat účinně na závažné havárie v úzké spolupráci s relevantními orgány členských států.
7. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány nebo tam, kde je to vhodné, kontaktní místa vypracovaly programy spolupráce pro mimořádné situace. Tyto programy se pravidelně posuzují a podle potřeby aktualizují.
Článek 30
Reakce na mimořádné situace
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo vlastník neprodleně oznámil příslušnému orgánu závažnou havárii nebo situaci, ve které hrozí bezprostřední riziko závažné havárie. V oznámení musí být uvedeny okolnosti dané závažné havárie nebo situace, pokud možno včetně jejího umístění, jejích možných dopadů na životní prostředí a jejích potenciálních závažných důsledků.
2. Členské státy zajistí, aby v případě závažné havárie provozovatel a vlastník přijali veškerá vhodná opatření s cílem předejít rozšíření havárie a omezit její dopady. Relevantní orgány členských států mohou provozovateli a vlastníkovi pomoci, a to i dodáním doplňujících zdrojů.
3. V průběhu reakce na mimořádnou situaci členský stát shromažďuje informace nezbytné pro důkladné vyšetřování podle čl. 26 odst. 1.
KAPITOLA VIII
PŘESHRANIČNÍ DOPADY
Článek 31
Přeshraniční připravenost a reakce na mimořádné situace v případě členských států, v jejichž jurisdikci jsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři
1. Pokud se členský stát domnívá, že významné riziko související s činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu, která se mají uskutečnit v jeho jurisdikci, může mít významné dopady na životní prostředí v jiném členském státě, předá před zahájením činností relevantní informace potenciálně postiženému členskému státu a společně s ním vyvine maximální úsilí, aby přijal opatření pro předcházení škodám.
Členské státy, jež mají za to, že mohou být postiženy, mohou požádat členský stát, v jehož jurisdikci se má činnost v odvětví ropy a zemního plynu v moři uskutečnit, aby jim předal veškeré relevantní informace. Tyto členské státy mohou společně posoudit účinnost opatření, aniž jsou dotčeny regulační funkce příslušného orgánu s působností pro činnosti uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. a), b) a c).
2. Významná rizika zjištěná podle odstavce 1 se zohlední v interních a externích havarijních plánech s cílem podpořit společnou účinnou reakci na závažné havárii.
3. Existuje-li riziko předvídatelných přeshraničních dopadů závažných havárií postihujících třetí země, členské státy jim zpřístupní informace na základě vzájemnosti.
4. Členské státy vzájemně koordinují opatření týkající se oblastí mimo Unii, aby předešly potenciálním negativním dopadům činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
5. Členské státy pravidelně testují svou připravenost efektivně reagovat na závažné havárie ve spolupráci s potenciálně postiženými členskými státy, příslušnými agenturami Unie a na základě vzájemnosti s potenciálně postiženými třetími zeměmi. Komise může k činnostem zaměřeným na testy přeshraničních mechanismů reakce na mimořádné situace přispívat.
6. V případě závažné havárie nebo bezprostřední hrozby takové havárie, které má nebo může mít přeshraniční dopady, členský stát, v jehož jurisdikci k této situaci došlo, neprodleně vyrozumí Komisi a členské státy nebo třetí země, které mohou být touto situací postiženy, a průběžně poskytuje informace relevantní pro účinnou reakci na mimořádnou situaci.
Článek 32
Přeshraniční připravenost a reakce na mimořádné situace v případě členských států, v jejichž jurisdikci nejsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři
1. Členské státy, v jejichž jurisdikci nejsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, určí kontaktní místo s cílem výměny informací s relevantními sousedícími členskými státy.
2. Členské státy, v jejichž jurisdikci nejsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, uplatňují čl. 29 odst. 4 a odst. 7 tak, aby zajistily, že existuje odpovídající reakční kapacita pro případ, že budou postiženy závažnou havárií.
3. Členské státy, v jejichž jurisdikci nejsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, koordinují své vnitrostátní nouzové plány pro mořské prostředí s ostatními relevantními členskými státy v rozsahu nutném pro zajištění nejúčinnější reakce na závažnou havárii.
4. Pokud je členský stát, v jehož jurisdikci nejsou vykonávány činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři, postižen závažnou havárií:
a)
přijme veškerá vhodná opatření v souladu s vnitrostátními nouzovými plány uvedenými v odstavci 3;
b)
zajistí, aby veškeré informace, které jsou v jeho dosahu a dostupné v jeho jurisdikci a mohou být důležité pro důkladné vyšetření závažné havárie, byly poskytnuty nebo zpřístupněny na žádost členskému státu provádějícímu vyšetřování podle článku 26.
Článek 33
Koordinovaný přístup k bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři na mezinárodní úrovni
1. Komise v úzké spolupráci s členskými státy, aniž jsou dotčeny příslušné mezinárodní dohody, podporuje spolupráci se třetími zeměmi, které provádějí činnosti v odvětví ropy a zemního plynu v moři ve stejných mořských oblastech jako členské státy.
2. Komise usnadňuje výměnu informací mezi členskými státy věnujícími se činnostem v odvětví ropy a zemního plynu v moři a třetími zeměmi věnujícími se podobným činnostem, v zájmu podpory preventivních opatření a regionálních havarijních plánů.
3. Komise prosazuje na příslušných celosvětových a regionálních fórech, včetně fór souvisejících s arktickými vodami, vysokou úroveň standardů bezpečnosti při činnostech v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 19. července 2015 a neprodleně jí oznámí všechny následné změny těchto ustanovení.
Článek 35
Přenesené pravomoci Komise
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 s cílem upravit přílohy I, II, VI a VII tak, aby zahrnovaly další informace, které mohou být nutné s ohledem na technický pokrok. Tato přizpůsobení nesmějí vést k podstatné změně povinností, které jsou stanoveny v této směrnici.
Článek 36
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 35 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. července 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději čtyři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 35 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 35 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 38
Změna směrnice 2004/35/ES
1. V čl. 2 bodě 1 směrnice 2004/35/ES se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
„škody na vodách“, což jsou jakékoli škody, které mají závažné nepříznivé účinky na:
i)
ekologický, chemický nebo kvantitativní stav nebo ekologický potenciál dotčených vod, jak je vymezen směrnicí 2000/60/ES, s výjimkou nepříznivých účinků v případech, kdy se uplatňuje čl. 4 odst. 7 uvedené směrnice, nebo
ii)
stav prostředí dotčených mořských vod, jak je vymezen směrnicí 2008/56/ES, pokud konkrétní aspekty stavu mořského prostředí již nejsou upraveny směrnicí 2000/60/ES;“.
2. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s odstavcem 1 do 19. července 2015. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 39
Zprávy Evropskému parlamentu a Radě
1. Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dostupnosti nástrojů finančního zajištění a o vyřizování nároků na odškodnění, doplněnou případně o návrhy.
2. Do 19. července 2015 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svém hodnocení účinnosti režimů odpovědnosti v Unii, pokud jde o škody způsobené činnostmi v odvětví ropy a zemního plynu v moři. Ve zprávě bude rovněž obsaženo posouzení otázky, zda je vhodné ustanovení o odpovědnosti rozšířit. Tato zpráva bude případně doplněna o návrhy.
3. Komise posoudí, zda je vhodné zařadit určité jednání vedoucí k závažným haváriím do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES ze dne 19. listopadu 2008 o trestněprávní ochraně životního prostředí (23). Zpřístupní-li členské státy potřebné informace, Komise do 31. prosince 2014 předloží zprávu se svými závěry Evropskému parlamentu a Radě, případně doplněnou o legislativní návrhy.
Článek 40
Zpráva a přezkum
1. Do 19. července 2019 zhodnotí Komise zkušenosti nabyté při provádění této směrnice a řádně přitom zohlední úsilí a zkušenosti příslušných orgánů.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích tohoto hodnocení. Tato zpráva obsahuje veškeré vhodné návrhy na změnu této směrnice.
Článek 41
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 19. července 2015.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce a s výhradou odstavce 5 uvědomí členské státy, které mají pobřežní vody, avšak neprovozují ve své jurisdikci činnosti v odvětví ropy a zemního plynu ani pro ně nehodlají vydávat licence, v tomto smyslu Komisi a jsou povinny uvést do 19. července 2015 v účinnost pouze opatření, jež jsou nezbytná pro zajištění souladu s články 20, 32 a 34. Tyto členské státy nesmějí k uvedeným činnostem vydávat licence, dokud ve vnitrostátním právu neprovedou zbývající ustanovení této směrnice a neuvědomí o tom Komisi.
4. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce a s výhradou odstavce 5 vnitrozemské členské státy uvedou do 19. července 2015 v účinnost pouze ta opatření, která jsou nezbytná k zajištění souladu s článkem 20.
5. Pokud v některém členském státě, na nějž se ke dni 18. července 2013 vztahuje odstavec 3 nebo 4, není registrována žádná společnost provádějící činnosti v působnosti článku 20, je tento členský stát povinen uvést v účinnost opatření, která jsou nezbytná k zajištění souladu s článkem 20, pouze od dvanácti měsíců od okamžiku pozdější registrace takové společnosti v tomto členském státě nebo do 19. července 2015, podle toho, co nastane později.
Článek 42
Přechodná ustanovení
1. Ve vztahu k vlastníkům, provozovatelům plánovaných těžebních zařízení a provozovatelům plánovaných nebo skutečně provozovaných vrtných činností členské státy použijí právní a správní předpisy přijaté podle článku 41 nejpozději ode dne 19. července 2016.
2. Ve vztahu k stávajícím zařízením členské státy použijí právní a správní předpisy přijaté podle článku 41 ode dne plánovaného regulačního přezkumu dokumentace posouzení rizik a nejpozději ode dne 19. července 2018.
Článek 43
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 44
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 12. června 2013.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/30/EÚ
z 12. júna 2013
o bezpečnosti vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori, a o zmene smernice 2004/35/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
V článku 191 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa ustanovujú ciele udržiavania, ochrany a zlepšovania kvality životného prostredia a rozvážneho a racionálneho využívania prírodných zdrojov. V článku sa vytvára pre všetky akcie Únie povinnosť podpory vysokou úrovňou ochrany založenej na zásade predchádzania nehôd a na zásadách, že je potrebné prijímať preventívne opatrenia, že je potrebné vykonať nápravu škôd na životnom prostredí pri zdroji a že náhradu škody musí uhradiť znečisťovateľ.
(2)
Cieľom tejto smernice je v čo najväčšom rozsahu znížiť výskyt závažných nehôd súvisiacich s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a obmedziť ich následky, a tým zvýšiť ochranu morského prostredia a pobrežných ekonomík pred znečistením, ustanoviť minimálne podmienky bezpečného prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori a obmedziť možné narušenie domácej výroby energie Únie a zlepšiť mechanizmy reakcie v prípade nehody.
(3)
Táto smernica by sa mala vzťahovať nielen na budúce zariadenia pre ťažbu ropy a zemného plynu a operácie, ale v závislosti od prechodných dojednaní aj na existujúce zariadenia.
(4)
Je pravdepodobné, že závažné nehody súvisiace s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori budú mať zničujúce a nezvratné dôsledky na morské a pobrežné životné prostredie, ako aj výrazný negatívny vplyv na hospodárstva pobrežných štátov.
(5)
Nehody súvisiace s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, najmä nehoda v Mexickom zálive v roku 2010, zvýšili povedomie verejnosti, pokiaľ ide o riziká spojené s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a podnietili preskúmanie politík zameraných na zaistenie bezpečnosti týchto operácií. Komisia začala preskúmanie bezpečnosti operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a vyjadrila svoje prvé názory na ňu vo svojom oznámení Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori z 13. októbra 2010. Európsky parlament prijal uznesenia k tejto otázke 7. októbra 2010 a 13. septembra 2011. Ministri členských štátov pre energetiku vyjadrili svoje stanoviská v záveroch Rady z 3. decembra 2010.
(6)
Riziká súvisiace s výskytom závažných nehôd pri prieskume ložísk a ťažbe ropy a zemného plynu na mori sú značné. Touto smernicou by sa teda znížením rizika znečistenia morských vôd malo prispieť k zaisteniu ochrany morského prostredia, a najmä k dosiahnutiu alebo zachovaniu dobrého environmentálneho stavu najneskôr do roku 2020, cieľu ustanovenému v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (3).
(7)
Smernica 2008/56/ES má ako jeden z ústredných cieľov úlohu riešiť kumulatívne vplyvy všetkých činností na morské prostredie a predstavuje environmentálny pilier integrovanej námornej politiky. Uvedená politika je dôležitá pre operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, keďže sa v rámci nej vyžaduje, aby sa konkrétne obavy v každom odvetví hospodárstva prepojili so všeobecným cieľom zabezpečenia komplexného chápania oceánskych, morských a pobrežných oblastí s cieľom vytvoriť ucelený prístup k moriam zohľadňujúci všetky ekonomické, environmentálne a sociálne aspekty prostredníctvom využitia námorného priestorového plánovania a poznatkov o morskom prostredí.
(8)
Priemyselné odvetvia prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori sú vybudované v mnohých regiónoch Únie a existujú vyhliadky na ďalší rozvoj v pobrežných vodách členských štátov, pričom vďaka technickému rozvoju možno vrtné práce vykonávať v náročnejších prostrediach. Ťažba ropy a zemného plynu na mori je významným prvkom zabezpečenia dodávok energie v Únii.
(9)
Existujúci rozmanitý a rozdrobený regulačný rámec vzťahujúci sa na bezpečnosť operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v Únii a súčasné bezpečnostné postupy priemyselného odvetvia neposkytujú plne primerané záruky, že riziko vyplývajúce z nehôd na mori je v celej Únii minimalizované a že v prípade nehody v pobrežných vodách členských štátov sa včas zareaguje najúčinnejším spôsobom. Podľa súčasných systémov zodpovednosti nemusí byť zodpovedná strana vždy jasne identifikovateľná a nemusí byť schopná alebo povinná zaplatiť všetky náklady na nápravu škôd, ktoré spôsobila. Malo by byť vždy možné jasne určiť zodpovednú stranu ešte pred začatím operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
(10)
Podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/22/ES z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov (4) je v Únii možné vykonávať operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori po získaní povolenia. V tejto súvislosti je povoľujúci orgán povinný posúdiť technické a finančné riziká a prípadne doterajšiu zodpovednosť žiadateľov o výhradné povolenia na prieskum a ťažbu. Existuje potreba zabezpečiť, aby pri posudzovaní technickej a finančnej spôsobilosti držiteľa povolenia povoľujúci orgán dôkladne preveril aj jeho spôsobilosť zaistiť nepretržitú bezpečnú a účinnú prevádzku za všetkých predvídateľných podmienok. Členské štáty by mali pri posudzovaní finančnej spôsobilosti subjektov žiadajúcich o povolenie podľa smernice 94/22/ES overovať, či takéto subjekty predložili vhodné dôkazy o tom, že vykonali alebo vykonajú primerané opatrenia na pokrytie záväzkov vyplývajúcich zo závažných nehôd.
(11)
Je potrebné objasniť, že držitelia povolení pre operácie prieskumu ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori podľa smernice 94/22/ES sú tiež zodpovednými „prevádzkovateľmi“ v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (5) a nemali by v tejto súvislosti delegovať svoju zodpovednosť na tretie strany, s ktorými sú v zmluvnom vzťahu.
(12)
Hoci všeobecné povolenie podľa smernice 94/22/ES zaručuje držiteľom povolenia výhradné práva na prieskum alebo ťažbu ropy alebo zemného plynu v danej oblasti, na ktorú sa vzťahuje povolenie, operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v takejto oblasti by mali podliehať nepretržitému odbornému regulačnému dohľadu zo strany členských štátov, aby sa zaručila existencia účinných kontrolných opatrení na predchádzanie závažným nehodám a obmedzenie ich vplyvov na ľudí, životné prostredie a bezpečnosť dodávok energie.
(13)
Operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori by mali vykonávať len prevádzkovatelia určení držiteľmi povolení alebo povoľujúcimi orgánmi. Prevádzkovateľom môže byť tretia strana, držiteľ povolenia alebo jeden z držiteľov povolenia v závislosti od obchodných dohôd alebo vnútroštátnych administratívnych požiadaviek. Subjektom s primárnou zodpovednosťou za bezpečnosť operácií by mal byť vždy prevádzkovateľ, ktorý by mal byť aj vždy spôsobilý konať v tomto ohľade. Táto úloha závisí od konkrétnej fázy činností, na ktoré sa povolenie vzťahuje. Úlohou prevádzkovateľa je preto prevádzkovať vrt vo fáze prieskumu a prevádzkovať ťažobné zariadenie vo fáze ťažby. V rámci danej oblasti, na ktorú sa vzťahuje povolenie, by sa malo umožniť, aby prevádzkovateľ vrtu vo fáze prieskumu a prevádzkovateľ ťažobného zariadenia boli rovnaký subjekt.
(14)
Okrem toho by mali znižovať riziko závažnej nehody na čo najnižšiu realisticky uskutočniteľnú úroveň, až do bodu, v ktorom by už náklady na ďalšie zníženie rizika boli výrazne neprimerané prínosom takého zníženia. Realistická uskutočniteľnosť opatrení na zníženie rizík by sa mala preskúmavať na základe nových znalostí a technického vývoja. Pri posudzovaní toho, či by potrebný čas, náklady a úsilie boli výrazne neprimerané prínosom ďalšieho zníženia rizík, by sa malo prihliadať na úrovne rizík v rámci najlepších postupov zlučiteľných s vykonávanými operáciami.
(15)
Je dôležité zabezpečiť, aby verejnosť včas dostala skutočnú príležitosť zúčastniť sa na rozhodovaní súvisiacom s operáciami, ktoré potenciálne môžu mať významný vplyv na životné prostredie v Únii. Takáto politika ja v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie, ako napr. Dohovor EHK OSN o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (6) (Aarhuský dohovor). V článku 6 Aarhuského dohovoru sa ustanovuje účasť verejnosti na rozhodnutiach o vymedzených činnostiach uvedených v jeho prílohe I a o činnostiach neuvedených v danej prílohe, ktoré môžu mať významný vplyv na životné prostredie. V článku 7 Aarhuského dohovoru sa ustanovuje účasť verejnosti na tvorbe plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia.
(16)
Príslušné požiadavky v súvislosti s tvorbou plánov a projektov existujú v právnych aktoch Únie, konkrétne v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (7), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti (8), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (9) a smernici Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ zo 4. júla 2012 o kontrole nebezpečenstiev závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (10). Avšak súčasné požiadavky Únie na účasť verejnosti sa nevzťahujú na všetky operácie prieskumu ložísk ropy a zemného plynu na mori. Ide najmä o rozhodovacie procesy, ktorých cieľom alebo možným dôsledkom je začatie prieskumných operácií z neťažobného zariadenia. Avšak tieto prieskumné operácie môžu mať v niektorých prípadoch významný vplyv na životné prostredie, a rozhodovacie procesy by preto mali byť predmetom účasti verejnosti, ako sa to vyžaduje v Aarhuskom dohovore.
(17)
V Únii už existujú príklady osvedčených noriem vo vnútroštátnych regulačných postupoch, ktoré súvisia s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. V Únii sa však uplatňujú nekonzistentne a žiadny členský štát doteraz nezapracoval všetky osvedčené regulačné postupy do svojich právnych predpisov na predchádzanie závažným nehodám alebo obmedzenie dôsledkov pre životy a zdravie ľudí i životné prostredie. Osvedčené regulačné postupy Únie sú nutné na vytvorenie účinnej regulácie, ktorou sa zaistia najprísnejšie bezpečnostné normy a ochráni životné prostredie a ktorú je možné dosiahnuť okrem iného integráciou súvisiacich funkcií do príslušného orgánu, ktorý môže čerpať prostriedky z jednej alebo viacerých národných orgánov.
(18)
V súlade so smernicou Rady 92/91/EHS z 3. novembra 1992 o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov v ťažbovom vrtnom priemysle (jedenásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (11) by sa s pracovníkmi a/alebo ich zástupcami malo konzultovať vo veciach súvisiacich s bezpečnosťou a zdravím pri práci a mali by mať možnosť zúčastňovať sa na diskusiách o všetkých otázkach súvisiacich so zdravím a bezpečnosťou na pracovisku. Okrem toho najlepším postupom v Únii je, že konzultačné mechanizmy formálne vytvárajú členské štáty na tripartitnom základe zahŕňajúcom príslušný orgán, prevádzkovateľov a vlastníkov a zástupcov pracovníkov. Príkladom takejto formálnej konzultácie je Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o trojstranných konzultáciách (medzinárodné pracovné normy) z roku 1976 (č. 144).
(19)
Členské štáty by mali zabezpečiť, aby príslušný orgán bol zo zákona oprávnený a mal primerané prostriedky na to, aby mohol prijímať účinné, primerané a transparentné presadzovacie opatrenia vrátane prípadného ukončenia operácií v prípadoch neuspokojivých výkonov prevádzkovateľov a vlastníkov v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia.
(20)
Nezávislosť a objektivita príslušného orgánu by sa mala zabezpečiť. Skúsenosti získané zo závažných nehôd v tejto súvislosti jasne ukazujú, že organizáciou správnych právomocí v rámci členského štátu možno predchádzať konfliktom záujmov, a to jasným oddelením regulačných funkcií a súvisiacich rozhodnutí týkajúcich sa bezpečnosti na mori a životného prostredia od regulačných funkcií týkajúcich sa hospodárskeho rozvoja prírodných zdrojov na mori vrátane udeľovania povolení a riadenia príjmov. Takýmto konfliktom záujmov je možné najlepšie zabrániť úplným oddelením príslušného orgánu od funkcií súvisiacich s hospodárskym rozvojom prírodných zdrojov na mori.
(21)
Úplné oddelenie príslušného orgánu od hospodárskeho rozvoja prírodných zdrojov na mori však môže byť neprimerané, ak je v niektorom členskom štáte úroveň operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nízka. V takomto prípade by sa od dotknutého členského štátu očakávalo, aby prijal najlepšie alternatívne opatrenia na zabezpečenie nezávislosti a objektivity príslušného orgánu.
(22)
Na úpravu závažných nebezpečenstiev súvisiacich s priemyselným odvetvím prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori sú potrebné osobitné právne predpisy, najmä pokiaľ ide o bezpečnosť postupov, bezpečné zachytávanie uhľovodíkov, konštrukčnú integritu, predchádzanie vzniku požiaru a výbuchu, evakuáciu, únik, záchranu a obmedzovanie vplyvu na životné prostredie po závažnej nehode.
(23)
Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek požiadavky podľa iných právnych aktov Únie, a to osobitne v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci, najmä smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (12) a smernica 92/91/EHS.
(24)
Režim regulácie činností na mori sa musí vzťahovať na operácie vykonávané na nepohyblivých zariadeniach a na operácie vykonávané na pohyblivých zariadeniach, ako aj na životný cyklus prieskumných a ťažobných činností od technického riešenia až po vyradenie z prevádzky a trvalé ukončenie činnosti.
(25)
V súčasnosti existujúce najlepšie postupy na prevenciu závažných nehôd v priemyselnom odvetví prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vychádzajú z prístupu stanovovania cieľov a dosiahnutia želaných výsledkov prostredníctvom dôkladného posúdenia rizika a spoľahlivých systémov riadenia.
(26)
Podľa najlepších postupov v Únii sú prevádzkovatelia a vlastníci vyzývaní vytvoriť účinné podnikové politiky v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia a zaviesť ich v komplexnom systéme riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia a pláne reakcie na núdzovú situáciu. S cieľom prijať vhodné opatrenia na predchádzanie závažným nehodám by prevádzkovatelia a vlastníci mali komplexne a systematicky identifikovať všetky scenáre závažných nehôd týkajúce sa všetkých nebezpečných činností, ktoré sa v uvedených zariadeniach môžu vykonávať, vrátane vplyvov na životné prostredie v dôsledku závažnej nehody. Tieto najlepšie postupy si tiež vyžadujú posúdenie pravdepodobnosti a následkov, a tým aj rizika závažných nehôd, a tiež opatrení potrebných na reakciu na núdzovú situáciu v prípade, že by predsa došlo k závažnej nehode. Posúdenie rizika a opatrenia na predchádzanie závažným nehodám by mali byť jasne opísané a skompilované v správe o závažných nebezpečenstvách. Správa o závažných nebezpečenstvách by mala dopĺňať dokument o bezpečnosti a ochrane zdravia uvedený v smernici 92/91/EHS. V príslušných fázach prípravy správy o závažných nebezpečenstvách by sa malo konzultovať s pracovníkmi. Príslušný orgán by mal správu o závažných nebezpečenstvách dôkladne posúdiť a akceptovať.
(27)
S cieľom zachovať účinnosť kontrol závažných nebezpečenstiev v pobrežných vodách členských štátov by sa správa o závažných nebezpečenstvách mala vypracovať a podľa potreby meniť v súvislosti s každým významným aspektom životného cyklu ťažobného zariadenia vrátane technického riešenia, prevádzky, operácií v kombinácii s ďalšími zariadeniami, premiestnenia takéhoto zariadenia v pobrežných vodách dotknutého členského štátu, podstatných úprav a konečného ukončenia činnosti. Správa o závažných nebezpečenstvách by sa podobne mala vypracovať aj v súvislosti s neťažobnými zariadeniami a zmeniť podľa potreby, aby zohľadnila dôležité zmeny v zariadení. V pobrežných vodách členských štátov by sa nemalo prevádzkovať žiadne zariadenie, ak príslušný orgán neakceptoval správu o závažných nebezpečenstvách predloženú prevádzkovateľom alebo vlastníkom. Ak príslušný orgán akceptuje správu o závažných nebezpečenstvách, nemalo by to znamenať prenos zodpovednosti prevádzkovateľa alebo vlastníka za kontrolu závažných nebezpečenstiev na príslušný orgán.
(28)
Vrtné operácie sa majú vykonávať len zariadeniami, ktoré sú technicky schopné kontrolovať všetky predvídateľné nebezpečenstvá v mieste vrtu, a pre ktoré sa prijala správa o závažných nebezpečenstvách.
(29)
Okrem využitia vhodného zariadenia by mal prevádzkovateľ pripraviť podrobný plán technického riešenia a prevádzkový plán súvisiace s konkrétnymi okolnosťami a nebezpečenstvami každej vrtnej operácie. V súlade s najlepšími postupmi v Únii by mal prevádzkovateľ zabezpečiť nezávislé odborné preskúmanie technického riešenia vrtu. Prevádzkovateľ by mal zaslať oznámenie o plánovaných vrtných operáciách príslušnému orgánu v dostatočnom predstihu, aby príslušný orgán mohol v súvislosti s plánovanou vrtnou operáciou prijať všetky potrebné kroky. V tejto súvislosti môžu členské štáty zaviesť prísnejšie vnútroštátne požiadavky pred začatím vrtnej operácie.
(30)
Na zaručenie bezpečnosti technického riešenia a zachovanie bezpečnej prevádzky sa od priemyselného odvetvia vyžaduje, aby dodržiavalo najlepšie postupy vymedzené v oficiálnych normách a usmerneniach. Takéto normy a usmernenia by mali byť aktualizované na základe nových poznatkov a vynálezov, aby sa zabezpečilo neustále skvalitňovanie. Prevádzkovatelia, vlastníci a príslušné orgány by mali spolupracovať na určovaní priorít pri vypracúvaní nových alebo skvalitnených noriem a usmernení v duchu skúseností z nehody Deepwater Horizon a iných závažných nehôd. Berúc do úvahy stanovené priority by sa príprava nových a skvalitnených noriem a usmernení mala zabezpečiť bezodkladne.
(31)
Vzhľadom na zložitosť operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori si zavedenie najlepších postupov zo strany prevádzkovateľov a vlastníkov vyžaduje systém nezávislého overovania kritických prvkov bezpečnosti a ochrany životného prostredia počas celého životného cyklu zariadenia vrátane, pokiaľ ide o ťažobné zariadenia, fázy technického riešenia.
(32)
Ak sa pohyblivé vrtné jednotky na vŕtanie na mori prepravujú a majú sa považovať za lode, podliehajú medzinárodným námorným dohovorom, a to najmä dohovorom SOLAS, MARPOL alebo ekvivalentným normám platnej verzie Kódexu pre výstavbu a vybavenie pohyblivých vrtných jednotiek na vŕtanie na mori (kódex MODU). Ak sa takéto pohyblivé vrtné jednotky na vŕtanie na mori prepravujú v pobrežných vodách, podliehajú aj právu Únie, ktoré sa týka štátnej prístavnej kontroly, a dodržiavaniu požiadaviek vlajkového štátu. Táto smernica sa na takéto jednotky vzťahuje, ak sú upevnené v pobrežných vodách na účely vŕtania, ťažby alebo iných činností súvisiacich s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
(33)
V správe o závažných nebezpečenstvách by sa mali okrem iného zohľadňovať riziká pre životné prostredie vrátane vplyvu klimatických podmienok a zmeny klímy na dlhodobú odolnosť zariadení. Vzhľadom na to, že operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v jednom členskom štáte môžu mať značné negatívne účinky na životné prostredie v inom členskom štáte, je potrebné vytvoriť a uplatňovať osobitné ustanovenia v súlade s Dohovorom o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho štátne hranice EHK/OSN vyhotovenom v Espoo (Fínsko) 25. februára 1991. Členské štáty s pobrežnými vodami, ktoré nevykonávajú operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a plynu na mori, by mali určiť kontaktné miesta na uľahčenie účinnej spolupráce v tomto ohľade.
(34)
Prevádzkovatelia by mali členským štátom bezodkladne oznamovať, že došlo k závažnej nehode alebo k nej čoskoro môže dôjsť, aby členský štát mohol začať vhodne reagovať. Prevádzkovatelia by mali preto do oznámenia zahrnúť vhodné a dostatočné podrobnosti týkajúce sa miesta, rozsahu a povahy prebiehajúcej alebo hroziacej závažnej nehody, svojej vlastnej reakcie a scenára najhoršieho vyhrotenia sa situácie vrátane cezhraničného potenciálu.
(35)
Aby sa zaručila účinná reakcia na núdzové situácie, prevádzkovatelia by mali vypracovať plány internej reakcie na núdzovú situáciu pre konkrétne lokality na základe scenárov rizík a nebezpečenstiev uvedených v správe o závažných nebezpečenstvách, predložiť ich svojmu príslušnému orgánu a udržiavať zdroje potrebné na rýchle uskutočnenie týchto plánov v prípade potreby. V prípade pohyblivých vrtných jednotiek na vŕtanie na mori majú prevádzkovatelia zabezpečiť, aby sa plány internej reakcie na núdzovú situáciu vlastníkov pre zariadenie menili podľa potreby, aby boli uplatniteľné pre konkrétnu lokalitu a nebezpečenstvá týkajúce sa vrtnej operácie. Takéto zmeny by mali byť zahrnuté do oznámenia o vrtných operáciách. Dostatočná dostupnosť zdrojov núdzovej reakcie by sa mala posúdiť z hľadiska schopnosti ich využitia na mieste nehody. Prevádzkovatelia by mali zabezpečiť a pravidelne testovať pripravenosť a účinnosť zdrojov na núdzovú reakciu. V náležite odôvodnených prípadoch sa v rámci opatrení na reakciu možno spoliehať na rýchlu prepravu zásahového vybavenia, ako napríklad zariadenia na zastavenie úniku a iných zdrojov do vzdialených miest.
(36)
V najlepších globálnych postupoch sa vyžaduje, aby držitelia povolení, prevádzkovatelia a vlastníci prevzali primárnu zodpovednosť za kontrolu rizík, ktoré vytvárajú svojimi operáciami vrátane operácií vykonávaných dodávateľmi v ich mene, a preto vytvorili v rámci podnikovej politiky predchádzania závažným nehodám mechanizmy dôsledného vykonávania tejto politiky v celej organizácii v Únii a mimo Únie, ako aj najvyššiu úroveň podnikovej zodpovednosti za toto vykonávanie.
(37)
Od zodpovedných prevádzkovateľov a vlastníkov by sa malo očakávať, aby svoje operácie vykonávali na celom svete v súlade s najlepšími postupmi a normami. Dôsledné uplatňovanie takýchto najlepších postupov a noriem by malo byť v Únii povinné a bolo by žiaduce, aby prevádzkovatelia a vlastníci zaregistrovaní na území členského štátu pri prevádzke mimo pobrežných vôd členských štátov uplatňovali v čo najväčšom možnom rozsahu podnikovú politiku predchádzania závažným nehodám v súlade s platným vnútroštátnym právnym rámcom.
(38)
Uznáva sa, že v tejto súvislosti nie je možné presadzovať uplatňovanie podnikovej politiky predchádzania závažným nehodám mimo Únie, členské štáty by však mali zabezpečiť, aby prevádzkovatelia a vlastníci zahrnuli svoje operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori mimo Únie do dokumentov upravujúcich ich podnikovú politiku predchádzania závažným nehodám.
(39)
Informácie o závažných nehodách pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori mimo Únie môžu pomôcť ďalšiemu porozumeniu ich možných príčin, pri propagácii učenia sa z najdôležitejších skúseností a ďalšom rozvoji regulačného rámca. Všetky členské štáty vrátane vnútrozemských členských štátov a členských štátov s pobrežnými vodami, ktoré nevykonávajú operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori ani činnosti súvisiace s udeľovaním povolení, by mali vyžadovať správy o závažných nehodách, ku ktorým došlo mimo Únie, ktorých účastníkmi boli spoločnosti zaregistrované na ich území, a mali by tieto informácie poskytovať na úrovni Únie. Požiadavky na podávanie správ by nemali byť v konflikte s reakciou na núdzovú situáciu alebo súdnym konaním súvisiacim s nehodou. Požiadavky by sa mali skôr sústrediť na význam nehody pre ďalší vývoj bezpečnosti operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v Únii.
(40)
Členské štáty by mali od prevádzkovateľov a vlastníkov očakávať, že budú postupovať podľa najlepších postupov, s príslušným orgánom nadväzovať vzťahy zamerané na účinnú spoluprácu, podporovať jeho najlepšie regulačné postupy a proaktívne zaisťovať najvyššie úrovne bezpečnosti vrátane prípadného pozastavenia operácií, a to bez toho, aby príslušný orgán musel zasiahnuť.
(41)
S cieľom zaručiť, aby sa neprehliadli alebo nezanedbali žiadne relevantné obavy v súvislosti s bezpečnosťou, je dôležité vytvoriť a podporovať primerané prostriedky na dôverné nahlasovanie takýchto obáv a ochranu informátorov. Členské štáty nie sú schopné presadzovať pravidlá mimo Únie, tieto prostriedky by preto mali umožniť oznamovanie obáv osôb zúčastňujúcich sa na operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori mimo Únie.
(42)
Spoločné využívanie porovnateľných údajov medzi členskými štátmi je náročné a nespoľahlivé vzhľadom na chýbajúci formát nahlasovania údajov spoločný pre všetky členské štáty. Spoločným formátom nahlasovania údajov pre nahlasovania prevádzkovateľov a vlastníkov členskému štátu by sa zabezpečila transparentnosť výkonnosti prevádzkovateľov a vlastníkov v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia, prístup verejnosti k relevantným porovnateľným informáciám o bezpečnosti operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v celej Únii a pomohlo by sa ním pri šírení skúseností zo závažných nehôd a nehôd, ktorým sa zabránilo v poslednej chvíli.
(43)
Aby sa zaručili jednotné podmienky spoločného využívania informácií a podporovania transparentnosti výkonnosti priemyselného odvetvia prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori, mali by sa na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o formát a podrobnosti informácií, ktoré sa majú spoločne využívať a zverejňovať. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (13).
(44)
Na prijímanie príslušných vykonávacích aktov by sa vzhľadom na ich prevažne čisto praktickú povahu mal používať konzultačný postup. Uplatňovanie postupu preskúmania by preto nebolo odôvodnené.
(45)
Na získanie dôvery verejnosti v autoritu a integritu operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v Únii by mali členské štáty poskytovať pravidelné správy o činnosti a incidentoch Komisii. Komisia by mala pravidelne uverejňovať správy o úrovniach činnosti Únie a trendoch výkonnosti v oblasti bezpečnosti a ochrany životného prostredia v rámci priemyselného odvetvia prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Členské štáty by mali o závažnej nehode bezodkladne informovať Komisiu a akýkoľvek iný členský štát, ktorého územie alebo pobrežné vody sú dotknuté, ako aj dotknutú verejnosť.
(46)
Skúsenosti ukazujú, že na posilnenie otvoreného dialógu medzi príslušným orgánom a prevádzkovateľom a vlastníkom je potrebné zabezpečenie dôvernosti citlivých údajov. Na tieto účely by mal dialóg medzi prevádzkovateľmi a vlastníkmi a všetkými členskými štátmi vychádzať z príslušných existujúcich medzinárodných právnych nástrojov a práva Únie o prístupe k informáciám relevantným pre životné prostredie a podliehať akejkoľvek nadradenej požiadavke na bezpečnosť a ochranu životného prostredia.
(47)
Hodnota spolupráce medzi orgánmi pre činnosti na mori bola jasne určená činnosťou Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori a Medzinárodného fóra regulačných orgánov. Podobná spolupráca vznikla v celej Únii v rámci skupiny expertov, Skupiny orgánov Európskej únie pre prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori (EUOAG) (14), ktorej úlohou je podporovať účinnú spoluprácu medzi zástupcami členských štátov a Komisiou vrátane šírenia najlepších postupov a operačného spravodajstva, tvorby priorít pri sprísňovaní noriem a radenia Komisii v otázkach regulačnej reformy.
(48)
Účinnosť reakcie na núdzovú situáciu a pohotovostné plánovanie pre závažné nehody by sa zvýšila systematickou a plánovanou spoluprácou medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a priemyselným odvetvím prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu, ako aj spoločným využívaním zlučiteľných prostriedkov na núdzovú reakciu vrátane odborných znalostí. V prípade potreby by sa pri týchto reakciách a plánovaní mali takisto využiť existujúce zdroje a pomoc dostupná v rámci Únie, najmä prostredníctvom Európskej námornej bezpečnostnej agentúry („agentúra“) zriadenej nariadením (ES) č. 1406/2002 (15) a Mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany ustanovenému rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (16). Členským štátom by tiež malo byť umožnené požiadať o ďalšiu pomoc z agentúry prostredníctvom mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany.
(49)
Podľa nariadenia (ES) č. 1406/2002 sa agentúra zriadila na účely zabezpečenia vysokej, jednotnej a efektívnej úrovne námornej bezpečnosti a predchádzania znečisteniu z lodí v rámci Únie, ako aj zabezpečenia zásahov pri znečistení morí z ropných a plynových zariadení.
(50)
Pri plnení povinností podľa tejto smernice by sa mala zohľadňovať skutočnosť, že morské vody, ktoré patria pod zvrchovanosť alebo zvrchované práva a jurisdikciu členských štátov, tvoria neoddeliteľnú súčasť štyroch morských regiónov uvedených v článku 4 ods. 1 smernice 2008/56/ES, menovite Baltského mora, severovýchodnej časti Atlantického oceánu, Stredozemného mora a Čierneho mora. Z tohto dôvodu by Únia mala prioritne posilniť koordináciu s tretími krajinami, pod ktorých zvrchovanosť alebo zvrchované práva a jurisdikciu patria morské vody v týchto morských regiónoch. Vhodné rámce spolupráce predstavujú regionálne morské dohovory vymedzené v článku 3 bode 10 smernice 2008/56/ES.
(51)
V súvislosti so Stredozemným morom sa spolu s touto smernicou realizovali potrebné kroky na pristúpenie Únie k Protokolu o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia (17) („morský protokol“) k Dohovoru o ochrane morského prostredia a pobrežných oblastí Stredozemného mora („Barcelonský dohovor“) uzavretému rozhodnutím Rady 77/585/EHS (18).
(52)
Arktické vody sú susediacim morským prostredím mimoriadneho významu pre Úniu a zohrávajú významnú úlohu pri zmierňovaní zmeny klímy. Vážne environmentálne obavy týkajúce sa arktických vôd si vyžadujú osobitnú pozornosť, aby bola zaručená ochrana životného prostredia Arktídy, pokiaľ ide o operáciu v súvislosti s ropou a zemným plynom na mori vrátane prieskumu, pričom je potrebné zohľadniť riziko závažných nehôd a potreba účinnej reakcie. Členské štáty, ktoré sú členmi Arktickej rady, sa nabádajú, aby aktívne podporovali najprísnejšie normy v oblasti environmentálnej bezpečnosti v tomto citlivom a jedinečnom ekosystéme, a to napríklad prostredníctvom tvorby medzinárodných nástrojov v oblasti predchádzania znečisteniu arktického morského prostredia ropou, pripravenosti a reakcie naň, ako aj prostredníctvom stavania, okrem iného, na práci osobitnej skupiny zriadenej Arktickou radou a existujúcich usmerneniach Arktickej rady v oblasti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
(53)
Vnútroštátne plány externej reakcie na núdzovú situáciu by mali byť založené na posúdení rizika s prihliadnutím na správu o závažných nebezpečenstvách pre zariadenia upevnené v dotknutých pobrežných vodách. Členské štáty by mali zohľadňovať najnovšie usmernenia pre posudzovanie a mapovanie rizík pre potreby riadenia katastrof, ktoré pripravila Komisia.
(54)
Účinná reakcia na núdzové situácie si vyžaduje okamžitý zásah prevádzkovateľa a vlastníka a úzku spoluprácu s organizáciami členských štátov zodpovednými za reakciu na núdzové situácie, ktoré koordinujú nasadenie ďalších zdrojov reakcie na núdzovú situáciu podľa jej vývoja. Takáto reakcia by mala zahŕňať aj dôkladné vyšetrenie núdzovej situácie, ktoré by sa malo začať bezodkladne, aby sa zabezpečila minimálna strata relevantných informácií a dôkazov. Po incidente by členské štáty mali vyvodiť primerané závery a prijať akékoľvek potrebné opatrenia.
(55)
Je veľmi dôležité, aby všetky relevantné informácie vrátane technických údajov a parametrov zostali k dispozícii na účely neskoršieho vyšetrovania. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa relevantné údaje zhromažďovali počas operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, v prípade závažnej nehody sa zabezpečila ich ochrana a primerane sa zintenzívnilo zhromažďovanie údajov. Členské štáty by mali v tomto kontexte podporovať používanie vhodných technických prostriedkov na zlepšenie spoľahlivosti a zaznamenávanie príslušných údajov a na predchádzanie prípadnej manipulácie s nimi.
(56)
Na zabezpečenie účinného vykonávania požiadaviek tejto smernice by sa mali ustanoviť účinné, primerané a odradzujúce sankcie za porušenie.
(57)
Aby sa mohli upravovať niektoré prílohy vzhľadom na dodatočné informácie vyplývajúce z prípadného technického pokroku mala by sa na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na zmenu požiadaviek v niektorých prílohách k tejto smernici. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočňovala primerané konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a navrhovaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť paralelné, včasné a primerané postupovanie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(58)
Vymedzenie škody na vode v smernici 2004/35/ES by sa malo zmeniť, aby sa zaistilo, že zodpovednosť držiteľov povolení sa podľa uvedenej smernice vzťahuje na morské vody členských štátov v súlade s vymedzením v smernici 2008/56/ES.
(59)
Veľký počet ustanovení tejto smernice nie je relevantný pre vnútrozemské členské štáty ako Rakúsko, Českú republiku, Maďarsko, Luxembursko a Slovensko. Aj tak je však žiaduce, aby uvedené členské štáty propagovali platné zásady a prísne normy uvedené v práve Únie v súvislosti s bezpečnosťou operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vo svojich bilaterálnych stykoch s tretími krajinami a s príslušnými medzinárodnými organizáciami.
(60)
Nie všetky členské štáty s pobrežnými vodami dovoľujú v rámci svojej jurisdikcie operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Takéto členské štáty sa na povoľovaní takýchto operácií a predchádzaní závažných nehôd, ktoré s nimi súvisia, nepodieľajú. Bolo by teda neprimerané a nepotrebné, aby takéto členské štáty transponovali a vykonávali všetky ustanovenia tejto smernice. Avšak nehody počas operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori môžu ohroziť ich pobrežia. Takéto členské štáty by teda okrem iného mali byť v prípade závažných nehôd pripravené reagovať a vyšetrovať a prostredníctvom kontaktných miest by mali spolupracovať s ostatnými dotknutými členskými štátmi a relevantnými tretími krajinami.
(61)
Vnútrozemské členské štáty sa vzhľadom na svoju zemepisnú polohu nezúčastňujú na udeľovaní povolení a predchádzaní závažným nehodám pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori ani nemôžu byť postihnuté takýmito nehodami v pobrežných vodách ostatných členských štátov. Preto by nemali byť povinné transponovať väčšinu ustanovení tejto smernice. Ak je však spoločnosť, ktorá vykonáva činnosť v súvislosti s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori mimo Únie, či už priamo alebo prostredníctvom dcérskych spoločností, zaregistrovaná vo vnútrozemskom členskom štáte, takýto členský štát by mal požadovať od príslušnej spoločnosti predloženie správy o nehodách, ku ktorým došlo pri takýchto operáciách, ktorú možno zdieľať na úrovni Únie, s cieľom zabezpečiť, aby všetky zainteresované strany v Únii mohli využiť skúsenosti získané pri týchto nehodách.
(62)
Popri opatreniach zavedených v tejto smernici by Komisia mala skúmať ďalšie vhodné spôsoby zlepšenia predchádzanie závažným nehodám a obmedzenia ich následkov.
(63)
Prevádzkovatelia by mali zabezpečiť, aby mali dostatočné fyzické, personálne a finančné zdroje na predchádzanie závažným nehodám a na obmedzenie ich následkov. Keďže však žiadne súčasné nástroje finančného zabezpečenia vrátane dojednaní o spoločnom znášaní rizika nedokážu pokryť všetky možné následky závažných nehôd, Komisia by mala uskutočniť ďalšiu analýzu a štúdie vhodných opatrení na zaručenie primerane robustného režimu zodpovednosti za škody súvisiace s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, požiadaviek na finančnú spôsobilosť vrátane dostupnosti vyhradených nástrojov finančného zabezpečenia alebo iných dojednaní. Môže sem patriť aj preskúmanie uskutočniteľnosti spoločného systému náhrad. Komisia by o svojich zisteniach mala podať správu Európskemu parlamentu a Rade a prípadne ju doplniť o návrhy.
(64)
Na úrovni Únie je dôležité, aby sa technické normy doplnili zodpovedajúcim právnym rámcom predpisov o bezpečnosti výrobkov a aby sa takéto normy vzťahovali na všetky zariadenia na mori v pobrežných vodách členských štátov, a nielen na nepohyblivé ťažobné zariadenia. Komisia by preto mala uskutočniť ďalšie analýzy noriem bezpečnosti výrobkov platných pre operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
(65)
Keďže cieľ tejto smernice, a to ustanovenie minimálnych požiadaviek na predchádzanie závažným nehodám pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a obmedzenie ich následkov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
ÚVODNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet a rozsah pôsobnosti
1. Touto smernicou sa stanovujú minimálne požiadavky na predchádzanie závažným nehodám pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a na obmedzenie ich následkov.
2. Touto smernicou nie je dotknuté právo Únie týkajúce sa bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci, najmä smernice 89/391/EHS a 92/91/EHS.
3. Touto smernicou nie sú dotknuté smernice 94/22/ES, 2001/42/ES, 2003/4/ES (19), 2003/35/ES, 2010/75/EÚ (20) a 2011/92/EÚ.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice:
1.
„závažná nehoda“ je vo vzťahu k zariadeniu alebo pripojenej infraštruktúre:
a)
udalosť, ktorá zahŕňa výbuch, požiar, strata kontroly nad vrtom alebo únik ropy, zemného plynu alebo nebezpečných látok, pričom prišlo k úmrtiam alebo vážnym zraneniam osôb alebo hrozilo veľké riziko, že k nim príde;
b)
udalosť vedúca k vážnemu poškodeniu zariadenia alebo pripojenej infraštruktúry, pričom prišlo k úmrtiam alebo vážnym zraneniam osôb alebo hrozilo veľké riziko, že k nim príde;
c)
všetky ďalšie udalosti vedúce k úmrtiu alebo vážnemu zraneniu piatich alebo viacerých osôb, ktoré sa nachádzajú na zariadení na mori, na ktorom sa zdroj nebezpečenstva nachádza, alebo z ktorého s takýmto zdrojom bojujú v rámci operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori uskutočňovanej priamo na zariadení alebo pripojenej infraštruktúre alebo v súvislosti s nimi, alebo
d)
všetky závažné environmentálne udalosti, ku ktorým došlo v dôsledku udalostí uvedených v písmenách a), b) a c).
Na účely určenia či udalosť predstavuje závažnú nehodu podľa písmen a), b) alebo d) sa zariadenie, na ktorom zvyčajne nepracuje personál, považuje za zariadenie, na ktorom personál pracoval;
2.
„na mori“ znamená umiestnenie v pobrežných morských vodách členského štátu, jeho výhradnej hospodárskej zóne alebo v jeho kontinentálnych šelfoch v zmysle Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve;
3.
„operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori“ sú všetky činnosti súvisiace so zariadením alebo pripojenou infraštruktúrou vrátane jej technického riešenia, plánovania, výstavby, prevádzky a vyradenia z prevádzky týkajúce sa prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, ale nezahŕňajú prepravu ropy a zemného plynu z jedného pobrežia na druhé;
4.
„riziko“ je kombinácia pravdepodobnosti udalosti a následkov tejto udalosti;
5.
„prevádzkovateľ“ je subjekt určený držiteľom licencie alebo povoľujúcim orgánom na účely vykonávania operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vrátane naplánovania a realizácie vrtnej operácie alebo riadenia a kontroly funkcií ťažobného zariadenia;
6.
„vhodný“ je správny alebo úplne primeraný, vrátane zváženia primeranosti úsilia a nákladov, pre danú požiadavku alebo situáciu na základe objektívnych dôkazov, po preukázaní analýzou, porovnaní s príslušnými normami alebo inými riešeniami používanými v porovnateľných situáciách inými orgánmi alebo priemyselným odvetvím;
7.
„subjekt“ je každá fyzická alebo právnická osobu alebo skupina takýchto osôb;
8.
„prijateľné“ riziko je riziko na úrovni, ktorej zníženie by bolo z hľadiska času, nákladov alebo úsilia výrazne neprimerané prínosom takéhoto zníženia. Pri posudzovaní toho, či by potrebný čas, náklady a úsilie boli výrazne neprimerané prínosom ďalšieho zníženia rizika, by sa malo prihliadať na úrovne rizík v rámci najlepších postupov zlučiteľné s daným priemyselným odvetvím;
9.
„povolenie“ je oprávnenie na operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori podľa smernice 94/22/ES;
10.
„oblasť povolenia“ je geografická oblasť, na ktorú sa povolenie vzťahuje,
11.
„držiteľ povolenia“ je subjekt, ktorému bolo povolenie udelené, alebo subjekty, ktorým bolo udelené spoločne;
12.
„dodávateľ“ je akýkoľvek subjekt, s ktorým má prevádzkovateľ alebo vlastník zmluvný vzťah na účely výkonu konkrétnych úloh v mene prevádzkovateľa alebo vlastníka;
13.
„povoľujúci orgán“ je orgán verejnej moci zodpovedný za udeľovanie povolení podľa smernice 94/22/ES alebo kontrolu používania povolení podľa smernice 94/22/ES;
14.
„príslušný orgán“ je orgán verejnej moci určený podľa tejto smernice zodpovedný za úlohy, ktoré mu sú pridelené v tejto smernici. Príslušný orgán sa môže skladať z jedného alebo viacerých orgánov verejnej moci;
15.
„prieskum“ je vrt v prieskumnom území a všetky súvisiace operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, ktoré je treba vykonať pred operáciami súvisiacimi s ťažbou;
16.
„ťažba“ je získavanie ropy a zemného plynu na mori z podložia v oblasti povolenia vrátane ich spracúvania na mori a prepravy pripojenou infraštruktúrou;
17.
„neťažobné zariadenie“ je zariadenie, ktoré sa nepoužíva na ťažbu ropy alebo zemného plynu;
18.
„verejnosť“ je jeden alebo viacero subjektov a, podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo zvyklostí, ich združenia, organizácie alebo skupiny;
19.
„zariadenie“ je stacionárne nepohyblivé alebo pohyblivé zariadenie alebo kombinácia zariadení trvalo prepojených mostmi alebo inými konštrukciami, ktoré sa používajú na operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori alebo v súvislosti s týmito operáciami. Zariadenia zahŕňajú pohyblivé vrtné jednotky na vŕtanie na mori sem patria, len ak sú upevnené v pobrežných vodách na účely vŕtania, ťažby alebo iných činností súvisiacich s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori;
20.
„ťažobné zariadenie“ je zariadenie používané na ťažbu;
21.
„pripojená infraštruktúra“ je v bezpečnostnej zóne alebo neďalekej zóne viac vzdialenej od zariadenia (podľa vymedzenia daného členského štátu):
a)
akýkoľvek vrt alebo súvisiace konštrukcie, doplnkové jednotky a prístroje pripojené k zariadeniu;
b)
akékoľvek stroje alebo systémy na hlavnej štruktúre zariadenia alebo pripevnené k nej;
c)
akékoľvek pripojené potrubné stroje alebo systémy;
22.
„akceptovanie“ vo vzťahu k správe o závažných nebezpečenstvách je písomné oznámenie príslušného orgánu prevádzkovateľovi alebo vlastníkovi, že správa v prípade, že sa implementuje ako sa v nej ustanovuje, je v súlade s požiadavkami tejto smernice. Akceptovanie nepredstavuje akýkoľvek prenos zodpovednosti za kontrolovanie závažných nehôd na príslušný orgán;
23.
„závažné nebezpečenstvo“ je situácia, ktorá môže vyústiť do závažnej nehody;
24.
„vrtná operácia“ je každá operácia týkajúca sa vrtu, ktorá by mohla viesť k náhodnému úniku materiálov, ktorý môže viesť k závažnej nehode, vrátane vŕtania vrtu, opráv alebo úprav vrtu, pozastavenia vrtných operácií a trvalého ukončenia činností na vrte;
25.
„kombinované operácie“ sú operácie vykonávané zo zariadenia s iným zariadením alebo zariadeniami na účely súvisiace s takýmto iným zariadením (inými zariadeniami), ktorými sa preto podstatne ovplyvňujú riziká bezpečnosti osôb alebo ochrany životného prostredia na niektorom alebo všetkých takýchto zariadeniach;
26.
„bezpečnostná zóna“ je oblasť do vzdialenosti 500 metrov od akejkoľvek časti zariadenia, vymedzená členským štátom;
27.
„vlastník“ je subjekt s právnym nárokom na kontrolu prevádzky neťažobného zariadenia;
28.
„plán internej reakcie na núdzovú situáciu“ je plán, ktorý sa týka opatrení na zabránenie vyhroteniu alebo obmedzenie následkov závažnej nehody súvisiacej s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vypracovaný prevádzkovateľom alebo vlastníkom podľa požiadaviek tejto smernice;
29.
„nezávislé overenie“ je posúdenie a potvrdenie platnosti konkrétnych písomných vyhlásení subjektu alebo organizačnej časti prevádzkovateľa alebo vlastníka, pričom takéto posúdenie a potvrdenie nie je pod kontrolou ani vplyvom subjektu alebo organizačnej časti, ktorá takéto vyhlásenie využíva;
30.
„podstatná zmena“ je:
a)
v prípade správy o závažných nebezpečenstvách zmena akceptovaného základu pôvodnej správy zahŕňajúca okrem iného fyzické úpravy, dostupnosti nových poznatkov alebo technológií a zmeny v riadení prevádzky;
b)
v prípade oznámenia o vrtných operáciách alebo kombinovaných operáciách zmena základu pôvodne predloženého oznámenia zahŕňajúca okrem iného fyzické úpravy, nahradenie jedného zariadenia iným, dostupnosť nových poznatkov alebo technológií a zmeny v riadení prevádzky;
31.
„začatie prevádzky“ je časový bod, keď sa zariadenie alebo pripojená infraštruktúra prvý raz podieľa na operáciách, na ktoré je určená;
32.
„účinnosť reakcie na ropnú škvrnu“ je účinnosť systémov reakcie na ropnú škvrnu pri reagovaní na ropnú škvrnu na základe analýzy frekvencie, trvania a načasovania environmentálnych podmienok, ktoré by bránili reakcii. Posúdenie účinnosti reakcie na ropnú škvrnu sa vyjadrí ako percento času, počas ktorého takéto podmienky nenastávajú, a zahŕňa popis prevádzkových obmedzení, ktoré sa vzťahujú na dotknuté zariadenia na základe tohto posúdenia;
33.
„kritické bezpečnostné a environmentálne prvky“ sú časti zariadenia vrátane počítačových programov, ktorých účelom je predchádzať závažnej nehode alebo obmedziť jej následky alebo ktorých zlyhanie by mohlo spôsobiť závažnú nehodu alebo k nej výrazne prispieť;
34.
„tripartitná konzultácia“ znamená formálne dojednanie na umožnenie dialógu a spolupráce medzi príslušným orgánom, prevádzkovateľmi a vlastníkmi a zástupcami pracovníkov;
35.
„priemyselné odvetvie“ sú subjekty, ktoré sú priamo zapojené do operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, na ktoré sa vzťahuje táto smernica alebo ktorých činnosti s týmito takýmito operáciami úzko súvisia;
36.
„plán externej reakcie na núdzovú situáciu“ je miestna, celoštátna alebo regionálna stratégia na zabránenie vyhroteniu alebo obmedzenie následkov závažnej nehody súvisiacej s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori s využitím všetkých zdrojov, ktoré má prevádzkovateľ k dispozícii a ktoré sú opísané v príslušnom pláne internej reakcie na núdzovú situáciu, a všetkých doplnkových zdrojov, ktoré sprístupnia členské štáty;
37.
„závažná environmentálna udalosť“ je udalosť, ktorá vedie alebo pravdepodobne povedie k významným nepriaznivým účinkom na životné prostredie v súlade so smernicou 2004/35/ES.
KAPITOLA II
PREDCHÁDZANIE ZÁVAŽNÝM NEHODÁM SÚVISIACIM S OPERÁCIAMI PRIESKUMU LOŽÍSK A ŤAŽBY ROPY A ZEMNÉHO PLYNU NA MORI
Článok 3
Všeobecné zásady riadenia rizík pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
1. Členské štáty od prevádzkovateľov požadujú, aby zabezpečili, aby sa prijali všetky vhodné opatrenia na predchádzanie závažným nehodám počas operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
2. Členské štáty zabezpečujú, aby prevádzkovatelia neboli zbavení svojich povinností podľa tejto smernice na základe skutočnosti, že konanie alebo opomenutia vedúce alebo prispievajúce k závažným nehodám vykonali dodávatelia.
3. V prípade závažnej nehody, členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia prijali všetky vhodné opatrenia na obmedzenie jej následkov na ľudské zdravie a životné prostredie.
4. Členské štáty od prevádzkovateľov požadujú, aby zabezpečili, aby sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vykonávali na základe systematického riadenia rizík tak, aby boli reziduálne riziká závažných nehôd pre osoby, životné prostredie a zariadení na mori prijateľné.
Článok 4
Bezpečnostné a environmentálne aspekty povolení
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa pri rozhodovaní o udelení alebo prenose povolení na operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori zohľadňovala spôsobilosť žiadateľa o takéto povolenie splniť požiadavky na operácie v rámci daného povolenia, ako to vyžadujú príslušné ustanovenia právnych predpisov Únie, najmä tejto smernice.
2. Pri posudzovaní technickej a finančnej spôsobilosti žiadateľa o povolenie sa riadnym spôsobom zohľadňujú najmä:
a)
riziká, nebezpečenstvá a všetky ďalšie relevantné informácie súvisiace s dotknutou oblasťou povolenia v príslušných prípadoch vrátane nákladov vyplývajúcich zo zhoršovania stavu morského prostredia, ktoré sa uvádzajú v článku 8 ods. 1 písm. c) smernice 2008/56/ES;
b)
konkrétna fáza operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori;
c)
finančná spôsobilosť žiadateľa vrátane akéhokoľvek finančného zabezpečenia v súvislosti s úhradou záväzkov, ktoré môžu vyplývať z daných činností prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori; vrátane zodpovednosti za prípadné ekonomické škody, pokiaľ takáto zodpovednosť vyplýva z vnútroštátneho práva;
d)
dostupné informácie o bezpečnostnej a environmentálnej výkonnosti žiadateľa, a to aj v súvislosti so závažnými nehodami v závislosti od operácií, na ktoré sa vzťahuje žiadosť o povolenie.
Povoľujúci orgán pred udelením alebo prenesením povolenia na výkon operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v prípade vhodnosti konzultuje príslušný orgán.
3. Členské štáty zabezpečia, aby povoľujúci orgán povolenie neudelil, kým sa nepresvedčí, že žiadateľ predložil dôkazy o tom, že na základe dojednaní, o ktorých rozhodnú členské štáty, zabezpečil, aby sa pokryli záväzky potenciálne vyplývajúce z jeho operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Takéto zabezpečenie musí byť platné a účinné od začatia operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Členské štáty zabezpečia, aby žiadatelia primeraným spôsobom predložili dôkazy o technickej a finančnej spôsobilosti a všetky ďalšie relevantné informácie súvisiace s oblasťou pokrytou povolením a konkrétnou fázou operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
Členské štáty posudzujú primeranosť ustanovení uvedených v prvom pododseku s cieľom stanoviť, či žiadateľ mal dostatočné finančné zdroje na okamžité zavedenie a nepretržité pokračovanie vykonávania všetkých opatrení potrebných na účinnú núdzovú reakciu a následnú nápravu.
Členské štáty uľahčujú zavedenie a využívanie udržateľných finančných nástrojov a iných opatrení s cieľom pomôcť žiadateľom o povolenie pri dokazovaní ich finančnej spôsobilosti podľa prvého pododseku.
Členské štáty ustanovia postupy minimálne na zabezpečenie rýchleho a primeraného vybavovania žiadostí o náhradu, a to aj pokiaľ ide o platby náhrad za cezhraničné incidenty.
Členské štáty od držiteľa povolenia vyžadujú, aby si udržiaval dostatočnú spôsobilosť na plnenie svojich finančných povinností vyplývajúcich zo záväzkov v súvislosti s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
4. Povoľujúci orgán alebo držiteľ povolenia vymenujú prevádzkovateľa. Ak má prevádzkovateľa určiť držiteľ povolenia, povoľujúcemu orgánu sa to vopred oznámi. V takýchto prípadoch povoľujúci orgán, v prípade potreby po porade s príslušným orgánom, môže voči určeniu prevádzkovateľa namietať. Ak sa takáto námietka vznesie, členské štáty zabezpečia, aby držiteľ povolenia určil vhodného náhradného prevádzkovateľa alebo prevzal zodpovednosť prevádzkovateľa podľa tejto smernice na seba.
5. Povoľujúce postupy pre operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori týkajúce sa danej oblasti povolenia sa zorganizujú tak, aby informácie zozbierané na základe prieskumnej činnosti mohol členský štát posúdiť pred začatím ťažby.
6. Pri posudzovaní technickej a finančnej spôsobilosti žiadateľa o povolenie sa osobitná pozornosť venuje každému z environmentálneho hľadiska citlivému morskému a pobrežnému prostrediu a predovšetkým ekosystémom, ktoré zohrávajú dôležitú úlohu pri zmierňovaní dôsledkov zmeny klímy a adaptácii na ne, akými sú slaniská a oblasti výskytu morských rias, ako aj chráneným morským oblastiam, ako sú osobitné chránené oblasti podľa smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (21), osobitne chránené územia podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (22) a chránené morské oblasti schválené Úniou alebo dotknutými členskými štátmi v rámci medzinárodných alebo regionálnych dohôd, ktorých zmluvnými stranami sú.
Článok 5
Účasť verejnosti súvisiaca s vplyvom plánovaných operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na životné prostredie
1. Vŕtanie prieskumného vrtu z neťažobného zariadenia nemôže začať, kým príslušné orgány členského štátu nezabezpečia včasnú a skutočnú účasť verejnosti v súvislosti s možnými následkami plánovaných operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na životné prostredie podľa iných právnych aktov Únie, najmä smernice 2001/42/ES alebo smernice 2011/92/EÚ.
2. Ak k účasti verejnosti nedošlo v súlade s článkom 1, členské štáty zabezpečia prijatie týchto opatrení:
a)
verejnosť sa verejným oznámením alebo inými primeranými prostriedkami ako napr. elektronickými médiami informuje o mieste plánovaných prieskumných operácií;
b)
určí sa dotknutá verejnosť vrátane verejnosti, ktorú rozhodnutie o povolení prieskumných operácií postihne alebo by ju mohlo postihnúť, alebo verejnosti, ktorá má záujem na takomto rozhodnutí, a to aj vrátane príslušných mimovládnych organizácií, akými sú mimovládne organizácie podporujúce ochranu životného prostredia, a iných relevantných organizácií;
c)
zverejnia sa relevantné informácie o takýchto plánovaných operáciách vrátane okrem iného informácií o práve zúčastniť sa na rozhodovacom procese a o tom, kde možno vznášať pripomienky alebo klásť otázky;
d)
verejnosť je oprávnená vyjadriť pripomienky a stanoviská v čase, keď sú ešte pred prijatím rozhodnutí o žiadostiach o povolení prieskumu všetky možnosti otvorené;
e)
pri prijímaní rozhodnutí podľa písmena d) sa výsledky účasti verejnosti riadne zohľadnia a
f)
po preskúmaní pripomienok a stanovísk vyjadrených verejnosťou členský štát bezodkladne informuje verejnosť o prijatých rozhodnutiach a o dôvodoch a úvahách, na ktorých sa tieto rozhodnutia zakladajú, vrátane informácií o procese účasti verejnosti.
Ustanovia sa primerané lehoty, ktorými sa pre každú etapu účasti verejnosti vyhradí dostatok času.
3. Tento článok sa nevzťahuje na oblasti, pre ktoré bolo povolenie vydané pred 18. júlom 2013.
Článok 6
Operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v oblastiach povolenia
1. Členské štáty zabezpečia, aby ťažobné zariadenia a pripojenú infraštruktúru prevádzkovali výhradne v oblastiach povolenia a výhradne prevádzkovatelia určení na tento účel podľa článku 4 ods. 4.
2. Členské štáty zabezpečia, aby držiteľ povolenia zaistil, aby bol prevádzkovateľ spôsobilý plniť požiadavky na konkrétne operácie v rámci povolenia.
3. Členské štáty v priebehu všetkých operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori zabezpečia, aby držitelia povolenia vykonali všetky primerané opatrenia na zaistenie toho, aby prevádzkovateľ plnil požiadavky a vykonával svoje funkcie a povinnosti podľa tejto smernice.
4. Ak príslušný orgán zistí, že prevádzkovateľ stratil spôsobilosť plniť príslušné požiadavky podľa tejto smernice, informuje o tom povoľujúci orgán. Povoľujúci orgán to následne oznámi držiteľovi povolenia a držiteľ povolenia prevezme zodpovednosť za výkon dotknutých povinností a bezodkladne navrhne povoľujúcemu orgánu náhradného prevádzkovateľa.
5. Členské štáty zabezpečia, aby operácie súvisiace s ťažobnými a neťažobnými zariadeniami nezačali alebo nepokračovali bez toho, aby príslušný orgán akceptoval správu o závažných nebezpečenstvách v súlade s touto smernicou.
6. Členské štáty zabezpečia, aby vrtné alebo kombinované operácie nezačali alebo nepokračovali, pokiaľ sa v súlade s touto smernicou neakceptovala správa o závažných nebezpečenstvách hroziacich dotknutým zariadeniam. Okrem toho sa s takýmito operáciami nezačne alebo sa v nich nepokračuje, ak sa príslušnému orgánu nepredložilo oznámenie o vrtných operáciách alebo oznámenie o kombinovaných operáciách podľa článku 11 ods. 1 písm. h) alebo i), alebo ak príslušný orgán vzniesol k obsahu oznámenia námietky.
7. Členské štáty zabezpečia, aby sa v okolí zariadenia zriadila bezpečnostná zóna a aby plavidlá mali zakázaný vstup do nej alebo zotrvávanie v nej.
Tento zákaz však neplatí pre plavidlo, ktoré do bezpečnostnej zóny vstupuje alebo v nej zotrváva:
a)
v súvislosti s kladením, inšpekciou, testovaním, opravou, údržbou, úpravou, obnovou alebo odstraňovaním akéhokoľvek podmorského kábla alebo potrubia v blízkosti bezpečnostnej zóny;
b)
na účely poskytovania služieb pre ktorékoľvek zariadenie v bezpečnostnej zóne alebo prepravy osôb alebo tovaru na takéto zariadenie alebo z neho;
c)
na účely inšpekcie akéhokoľvek zariadenia alebo spojovacej infraštruktúry v uvedenej bezpečnostnej zóne v rámci právomoci členského štátu;
d)
v súvislosti so záchranou alebo pokusom o záchranu života alebo majetku;
e)
pre nepriaznivé počasie;
f)
pre vlastnú núdzovú situáciu alebo
g)
so súhlasom prevádzkovateľa, vlastníka alebo členského štátu, v ktorom sa bezpečnostná zóna nachádza.
8. Členské štáty vytvoria mechanizmus na účinné zapojenie sa do tripartitnej konzultácie medzi príslušným orgánom, prevádzkovateľmi a vlastníkmi a zástupcami pracovníkov pri formulácii noriem a politík, ktoré sa zaoberajú predchádzaním závažným nehodám.
Článok 7
Zodpovednosť za poškodenie životného prostredia
Bez toho, aby bol dotknutý súčasný rozsah zodpovednosti súvisiacej s prevenciou a odstraňovaním environmentálnych škôd podľa smernice 2004/35/ES, členské štáty zabezpečia, aby bol držiteľ povolenia finančne zodpovedný za predchádzanie poškodeniu životného prostredia a nápravu takéhoto poškodenia podľa uvedenej smernice spôsobeného operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vykonávanými držiteľom povolenia alebo prevádzkovateľom alebo v ich mene.
Článok 8
Určenie príslušného orgánu
1. Členské štáty určia príslušný orgán zodpovedný za tieto regulačné funkcie:
a)
posudzovanie a akceptovanie správ o závažných nebezpečenstvách, posudzovanie oznámení o technickom riešení a posudzovanie oznámení o vrtných operáciách alebo kombinovaných operáciách, ako aj podobných dokumentov, ktoré mu sú predložené;
b)
dohľad nad dodržiavaním tejto smernice zo strany prevádzkovateľov a vlastníkov vrátane inšpekcií, vyšetrovaní a presadzovacích opatrení;
c)
poskytovanie poradenstva iným orgánom alebo subjektom vrátane povoľujúceho orgánu;
d)
vypracúvanie ročných plánov podľa článku 21;
e)
vypracúvanie správ;
f)
spolupráca s príslušnými orgánmi alebo s kontaktnými miestami podľa článku 27.
2. Členské štáty za každých okolností zabezpečujú nezávislosť a objektivitu príslušného orgánu pri vykonávaní jeho regulačných funkcií, a to najmä pokiaľ ide o odsek 1 písm. a), b) a c). Predchádza sa preto konfliktom záujmov medzi regulačnými funkciami príslušného orgánu na jednej strane a regulačnými funkciami týkajúcimi sa hospodárskeho rozvoja morských prírodných zdrojov a udeľovania povolení na operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v danom členskom štáte a výberu a správy príjmov z týchto operácií na strane druhej.
3. Členské štáty na dosiahnutie cieľov stanovených v odseku 2 vyžadujú, aby sa regulačné funkcie príslušného orgánu vykonávali v rámci orgánu, ktorý je nezávislý od akýchkoľvek funkcií členského štátu týkajúcich sa hospodárskeho rozvoja morských prírodných zdrojov a udeľovania povolení na operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori z týchto operácií.
Ak je však celkový počet zariadení, na ktorých normálne pracuje personál, nižší ako šesť, dotknutý členský štát sa môže rozhodnúť, že prvý pododsek nebude uplatňovať. Takýmto rozhodnutím nie sú dotknuté jeho povinnosti podľa odseku 2.
4. Členské štáty sprístupnia verejnosti opis organizácie príslušného orgánu vrátane dôvodu, prečo príslušný orgán zriadili daným spôsobom, ako aj spôsobu, akým zabezpečili výkon regulačných funkcií ustanovených v odseku 1 a dodržiavanie záväzkov ustanovených v odseku 2.
5. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán disponoval primeranými ľudskými a finančnými zdrojmi na výkon svojich úloh podľa tejto smernice. Tieto zdroje zodpovedajú rozsahu operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v dotknutých členských štátoch.
6. Členské štáty môžu uzatvárať formálne dohody s príslušných agentúr Únie alebo prípadne iných vhodných subjektov zamerané na poskytovanie špecializovaných odborných znalostí na podporu príslušného orgánu pri vykonávaní svojich regulačných funkcií. Na účely tohto odseku sa subjekt nepovažuje za vhodný, ak jeho objektivita môže byť ohrozená konfliktom záujmov.
7. Členské štáty môžu zaviesť mechanizmy na pokrytie finančných nákladov príslušného orgánu na výkon svojich úloh podľa tejto smernice z poplatkov držiteľov povolení, prevádzkovateľov alebo vlastníkov.
8. Ak sa príslušný orgán skladá z viacerých subjektov, členské štáty v čo najväčšej miere predchádzajú zdvojovaniu ich regulačných funkcií. Členské štáty môžu jeden z takýchto subjektov určiť za hlavný subjekt so zodpovednosťou za koordináciu regulačných funkcií podľa tejto smernice a podávanie správ Komisii.
9. Členské štáty skúmajú činnosť príslušného orgánu a prijímajú potrebné opatrenia na zlepšenie jeho efektívnosti pri vykonávaní regulačných funkcií stanovených v odseku 1.
Článok 9
Fungovanie príslušného orgánu
Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán:
a)
konal nezávisle od politík, regulačných rozhodnutí alebo iných okolností, ktoré nesúvisia s jeho úlohami podľa tejto smernice;
b)
jasne uviedol rozsah svojich zodpovedností a zodpovedností prevádzkovateľa a vlastníka za kontrolu rizík závažných nehôd podľa tejto smernice;
c)
vypracoval politiku, proces a postupy na dôsledné posudzovanie správ o závažných nebezpečenstvách a oznámení predložených podľa článku 11, ako aj na dohľad nad dodržiavaním tejto smernice v rámci právomoci členského štátu, vrátane inšpekcie, vyšetrovania a opatrení na presadzovanie;
d)
sprístupnil politiku, proces a postupy podľa písmena c) prevádzkovateľom a vlastníkom a v súhrnnej podobe aj verejnosti;
e)
v prípade potreby pripravil a vykonával koordinované alebo spoločné postupy s ostatnými orgánmi v členskom štáte na účely výkonu úloh podľa tejto smernice, a
f)
vychádzal pri svojich politických, organizačných a pracovných postupoch zo zásad ustanovených v prílohe III.
Článok 10
Úlohy Európskej námornej bezpečnostnej agentúry
1. Európska námorná bezpečnostná agentúra (EMSA, ďalej len „agentúra“) poskytuje členským štátom a Komisii technické a vedecké poradenstvo v súlade so svojím mandátom podľa nariadenia (ES) č. 1406/2002.
2. Agentúra v rámci svojho mandátu:
a)
pomáha Komisii a postihnutému členskému štátu na jeho žiadosť pri zisťovaní a monitorovaní rozsahu ropnej škvrny alebo úniku zemného plynu;
b)
pomáha členským štátom na ich žiadosť s prípravou a realizáciou externých núdzových plánov, predovšetkým ak ide o cezhraničný dosah v rámci pobrežných vôd členských štátov a mimo nich;
c)
na základe externých a interných núdzových plánov členských štátov vypracúva spolu s členskými štátmi a prevádzkovateľmi katalóg dostupného núdzového zariadenia a služieb.
3. Agentúra môže na žiadosť:
a)
pomáhať Komisii pri posudzovaní plánov externej reakcie na núdzovú situáciu členských štátov s cieľom skontrolovať, či sú v súlade s touto smernicou;
b)
preskúmať cvičenia zamerané na testovanie cezhraničných mechanizmov a mechanizmov Únie pre núdzové situácie.
KAPITOLA III
PRÍPRAVA OPERÁCIÍ PRIESKUMU LOŽÍSK A ŤAŽBY ROPY A ZEMNÉHO PLYNU NA MORI A ICH VYKONÁVANIE
Článok 11
Dokumenty, ktoré sa predkladajú na účely vykonávania operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ alebo vlastník predložili príslušnému orgánu tieto dokumenty:
a)
podnikovú politiku predchádzania závažným nehodám alebo jej primeraný opis v súlade s článkom 19 ods. 1 a 5;
b)
systém riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia vzťahujúci sa na zariadenie, alebo jeho primeraný opis, v súlade s článkom 19 ods. 3 a 5;
c)
v prípade plánovaného ťažobného zariadenia oznámenie technického riešenia v súlade s požiadavkami časti 1 prílohy I;
d)
opis systému nezávislého overovania v súlade s článkom 17;
e)
správu o závažných nebezpečenstvách v súlade s článkami 12 a 13;
f)
v prípade podstatnej zmeny alebo demontáže zariadenia upravenú správu o závažných nebezpečenstvách v súlade s článkami 12 a 13;
g)
plán internej reakcie na núdzovú situáciu alebo jeho primeraný opis v súlade s článkami 14 a 28;
h)
v prípade vrtnej operácie oznámenie o uvedenej vrtnej operácii a informácie o nej v súlade s článkom 15;
i)
v prípade kombinovanej operácie oznámenie o kombinovaných operáciách v súlade s článkom 16;
j)
v prípade existujúceho ťažobného zariadenia, ktoré sa má premiestniť na nové ťažobné miesto, kde sa má prevádzkovať, oznámenie o premiestnení v súlade s časťou 1 prílohy I;
k)
akékoľvek iné relevantné dokumenty vyžiadané príslušným orgánom.
2. Dokumenty predložené podľa odseku 1 písm. a), b), d) a g) sa začleňujú do správy o závažných nebezpečenstvách podľa odseku 1 písm. e). Podniková politika prevádzkovateľa vrtu predchádzania závažným nehodám by mala byť zahrnutá v oznámení o vrtných operáciách predloženom podľa odseku 1 písm. h), ak nebola predložená predtým.
3. Oznámenie o technickom riešení požadovanom podľa odseku 1 písm. c) sa príslušnému orgánu predkladá v lehote stanovenej príslušným orgánom pred zamýšľaným predložením správy o závažných nebezpečenstvách pre plánovanú operáciu. Príslušný orgán reaguje na oznámenie o technickom riešení pripomienkami, ktoré sa majú zohľadniť v správe o závažných nebezpečenstvách.
4. Ak má existujúce ťažobné zariadenie vstúpiť do pobrežných vôd členského štátu alebo ich opustiť, prevádzkovateľ o tom písomne informuje príslušný orgán pred dátumom takéhoto vstupu alebo opustenia pobrežných vôd členského štátu.
5. Príslušnému orgánu sa musí oznámenie o premiestnení požadované podľa odseku 1 písm. j) predložiť v dostatočne skorej fáze navrhovaného vývoja, aby prevádzkovateľ mohol akékoľvek pripomienky príslušného orgánu zohľadniť počas prípravy správy o závažných nebezpečenstvách.
6. Ak došlo k podstatnej zmene, ktorá má vplyv na oznámenie o technickom riešení alebo na oznámenie o premiestnení pred predložením správy o závažných nebezpečenstvách, príslušný orgán sa o uvedenej zmene informuje čo najskôr.
7. Správa o závažných nebezpečenstvách požadovaná podľa odseku 1 písm. e) sa príslušnému orgánu predkladá v lehote, ktorú tento orgán určí, a to pred plánovaným začatím operácií.
Článok 12
Správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ pripravil správu o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie, ktorá sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. e). Uvedená správa obsahuje informácie uvedené v prílohe I časti 2 a 5 a aktualizuje sa vždy, keď je to potrebné alebo keď to vyžaduje príslušný orgán.
2. Členské štáty zabezpečia, aby sa v relevantných fázach prípravy správy o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie konzultovalo so zástupcami pracovníkov a aby sa táto skutočnosť preukázala podľa prílohy I časti 2 bodu 3.
3. Na základe súhlasu príslušného orgánu je správu o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie možné vypracovať pre skupinu zariadení.
4. Ak sú na akceptovanie správy o závažných nebezpečenstvách potrebné ďalšie informácie, členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ na žiadosť príslušného orgánu tieto informácie poskytol a predloží všetky potrebné zmeny správy o závažných nebezpečenstvách.
5. V prípade, že sa má ťažobné zariadenie upraviť tak, že dôjde k jeho podstatnej zmene, alebo sa zamýšľa demontáž nepohyblivého ťažobného zariadenia, prevádzkovateľ v lehote stanovenej príslušným orgánom pripraví upravenú správu o závažných nebezpečenstvách, ktorá sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. f), a to v súlade s časťou 6 prílohy I.
6. Členské štáty zabezpečia, aby sa plánované úpravy nezačali využívať alebo aby sa s demontážou nezačalo, pokiaľ príslušný orgán neakceptuje upravenú správu o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie.
7. Správa o závažných nebezpečenstvách pre ťažobné zariadenie podlieha dôkladnému pravidelnému preskúmaniu prevádzkovateľom najmenej raz za päť rokov alebo skôr na žiadosť príslušného orgánu. Výsledky preskúmania sa oznámia príslušnému orgánu.
Článok 13
Správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie
1. Členské štáty zabezpečia, aby vlastník pripravil správu o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie, ktorá sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. e). Uvedená správa obsahuje informácie uvedené v prílohe I častiach 3 a 5 a aktualizuje sa vždy, keď je to potrebné alebo keď to vyžaduje príslušný orgán.
2. Členské štáty zabezpečia, aby sa v relevantných fázach prípravy správy o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie konzultovalo so zástupcami pracovníkov a aby sa táto skutočnosť preukázala podľa prílohy I časti 3 bodu 2.
3. Ak sú na akceptovanie správy o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie potrebné ďalšie informácie, členské štáty zabezpečia, aby vlastník na žiadosť príslušného orgánu takéto informácie poskytol a vykonal potrebné zmeny k predloženej správe o závažných nebezpečenstvách.
4. V prípade, že sa má neťažobné zariadenie upraviť tak, že dôjde k jeho podstatnej zmene, alebo sa zamýšľa demontáž nepohyblivého neťažobného zariadenia, vlastník v lehote stanovenej príslušným orgánom pripraví upravenú správu o závažných nebezpečenstvách, ktorá sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. f), a to v súlade s prílohou I časťou 6, bodmi 1, 2 a 3.
5. Členské štáty zabezpečia, aby sa plánované úpravy pre nepohyblivé neťažobné zariadenie nezačali využívať alebo aby sa s demontážou nezačalo, pokiaľ príslušný orgán neakceptuje upravenú správu o závažných nebezpečenstvách pre nepohyblivé neťažobné zariadenie.
6. Členské štáty zabezpečia, aby sa plánované úpravy pre pohyblivé neťažobné zariadenie nezačali využívať, kým príslušný orgán neakceptuje upravenú správu o závažných nebezpečenstvách pre pohyblivé neťažobné zariadenie.
7. Správa o závažných nebezpečenstvách pre neťažobné zariadenie podlieha dôkladnému pravidelnému preskúmaniu vlastníkom najmenej raz za 5 rokov alebo skôr na žiadosť príslušného orgánu. Výsledky preskúmania sa oznámia príslušnému orgánu.
Článok 14
Plány internej reakcie na núdzovú situáciu
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia, alebo podľa vhodnosti vlastníci, vypracovali plány internej reakcie na núdzovú situáciu, ktoré sa majú predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. g). Plány sa musia pripraviť v súlade s článkom 28 a zohľadnia pritom posúdenie rizík závažných nehôd realizované počas vypracovania najnovšej správy o závažných nebezpečenstvách. Plán zahŕňa analýzu účinnosti reakcie na ropnú škvrnu.
2. V prípade, že pohyblivé neťažobné zariadenie sa má použiť na vykonávanie vrtných operácií sa v pláne internej reakcie na núdzovú situáciu zariadenia zohľadní posúdenie rizík realizované počas vypracovania oznámenia o vrtných operáciách, ktoré sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. h). Ak sa plán internej reakcie na núdzovú situáciu musí upraviť vzhľadom na osobitnú povahu alebo umiestnenie vrtu, členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ vrtu predložil upravený plán internej reakcie na núdzovú situáciu alebo jeho primeraný opis príslušnému orgánu na doplnenie príslušného oznámenia o vrtných operáciách.
3. Ak sa má neťažobné zariadenie použiť na vykonávanie kombinovaných operácií, plán internej reakcie na núdzovú situáciu sa musí upraviť tak, aby takéto operácie obsahoval, a predloží sa príslušnému orgánu na doplnenie príslušného oznámenia o kombinovaných operáciách.
Článok 15
Oznámenie o vrtných operáciách a informácie o nich
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ vrtu pripravil oznámenie, ktoré sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. h) príslušnému orgánu. Toto oznámenie sa predloží v lehote, ktorú tento orgán stanoví pred začatím vrtnej operácie. Toto oznámenie o vrtnej operácii obsahuje podrobnosti o technickom riešení vrtu a navrhovaných vrtných operáciách v súlade s časťou 4 prílohy I. Zahŕňa to analýzu účinnosti reakcie na ropnú škvrnu.
2. Príslušný orgán dané oznámenie posúdi a ak to považuje za potrebné, podnikne pred začatím vrtných operácií vhodné kroky, medzi ktoré môže patriť aj zákaz začatia operácie.
3. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ vrtu začlenil do plánovania a prípravy podstatnej zmeny predloženého oznámenia o vrtných operáciách nezávislého overovateľa podľa článku 17 ods. 4 písm. b) a aby o akejkoľvek podstatnej zmene predloženého oznámenia o vrtných operáciách bezodkladne informoval príslušný orgán. Príslušný orgán tieto zmeny posúdi a v prípade potreby podnikne vhodné kroky.
4. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ vrtu predložil správy o vrtných operáciách príslušnému orgánu v súlade s požiadavkami prílohy II. Správy sa predkladajú v týždenných intervaloch, počnúc dňom začatia vrtných operácií, alebo v intervaloch určených príslušným orgánom.
Článok 16
Oznámenie o kombinovaných operáciách
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci, ktorí sa podieľajú na kombinovanej operácii, spoločne vypracovali oznámenie, ktoré sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. i). Oznámenie obsahuje informácie bližšie uvedené v prílohe I časti 7. Členské štáty zabezpečia, aby jeden z prevádzkovateľov alebo jeden z vlastníkov dotknutých neťažobných zariadení predložil oznámenie o kombinovaných operáciách príslušnému orgánu. Oznámenie sa predloží v lehote, ktorú určí príslušný orgán pred začatím kombinovaných operácií.
2. Príslušný orgán dané oznámenie posúdi a ak to považuje za potrebné, podnikne pred začatím kombinovaných operácií vhodné kroky, medzi ktoré môže patriť aj zákaz začatia operácií.
3. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ, ktorý predložil oznámenie, bezodkladne informoval príslušný orgán o akejkoľvek podstatnej zmene v predloženom oznámení. Príslušný orgán tieto zmeny posúdi a v prípade potreby podnikne vhodné kroky.
Článok 17
Nezávislé overovanie
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci zriadili systémy nezávislého overovania a že pripravia opis takýchto systémov, ktoré sa majú predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. d) v rámci systému riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia predloženého podľa článku 11 ods. 1 písm. b). Opis obsahuje informácie bližšie uvedené v prílohe I časti 5.
2. Výsledky nezávislého overovania nemajú vplyv na zodpovednosť prevádzkovateľa alebo vlastníka za správne a bezpečné fungovanie overovaného vybavenia a systémov.
3. Výber nezávislého overovateľa a koncepcia systémov nezávislého overovania spĺňa kritériá uvedené v prílohe V.
4. Systémy na nezávislé overovanie sa zriadia:
a)
v súvislosti so zariadeniami s cieľom poskytnúť nezávislú záruku, že kritické bezpečnostné a environmentálne prvky určené v rámci posúdenia rizík zariadenia, ako sú opísané v správe o závažných nebezpečenstvách, sú vhodné a že harmonogram prehliadok a testov kritických bezpečnostných a environmentálnych prvkov je vhodný, aktuálny a funguje tak, ako sa zamýšľalo;
b)
v súvislosti s oznámeniami o vrtných operáciách s cieľom poskytnúť nezávislú záruku, že technické riešenie a opatrenia na kontrolu vrtu sú z hľadiska očakávaných podmienok vrtu po celý čas vhodné.
5. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci reagovali na rady nezávislého overovateľa a prijali na ich základe potrebné opatrenia.
6. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci zabezpečili, aby sa rada nezávislého overovateľa podľa odseku 4 písm. a) a záznamy o vykonanom opatrení na základe takejto rady sprístupnili príslušnému orgánu a aby ich prevádzkovateľ alebo vlastník uchovával po dobu šiestich mesiacov po dokončení operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, na ktoré sa vzťahujú.
7. Členské štáty od prevádzkovateľov vrtov požadujú, aby zabezpečili, aby sa zistenia a pripomienky nezávislého overovateľa podľa odseku 4 písm. b) tohto článku a ich opatrenia ako reakcie na tieto zistenia a pripomienky predložili v oznámení o vrtných operáciách pripravenom v súlade s článkom 15.
8. Systém overovania pre ťažobné zariadenie sa musí vytvoriť pred dokončením technického riešenia. Pre neťažobné zariadenie sa systém musí vytvoriť pred začatím operácií v pobrežných vodách členských štátov.
Článok 18
Právomoc príslušného orgánu vo vzťahu k operáciám na zariadeniach
Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán:
a)
zakázal prevádzku alebo začatie operácií akéhokoľvek zariadenia alebo akejkoľvek pripojenej infraštruktúry, ak sa opatrenia navrhované v správe o závažných nebezpečenstvách zamerané na predchádzanie závažným nehodám alebo oznámenia o vrtných operáciách alebo kombinovaných operáciách predložené podľa článku 11 ods. 1 písm. h) alebo i) považujú za nevyhovujúce pre splnenie požiadaviek ustanovených v tejto smernici;
b)
vo výnimočných situáciách a keď sa nazdáva, že sa tým neohrozí bezpečnosť a ochrana životného prostredia, skráti časový interval medzi predložením správy o závažných nebezpečenstvách alebo iných dokumentov podľa článku 11 a začatím operácií;
c)
od prevádzkovateľa požadoval prijatie takých primeraných opatrení, ktoré príslušný orgán považuje za potrebné na zabezpečenie súladu s článkom 3 ods. 1;
d)
v prípade opísanom v článku 6 ods. 4 prijal primerané opatrenia na zabezpečenie nepretržitej bezpečnosti operácií;
e)
bol oprávnený vyžadovať zlepšenie akéhokoľvek zariadenia alebo jeho časti alebo akejkoľvek pripojenej infraštruktúry a v prípade potreby zakázať pokračovanie ich prevádzky, ak sa výsledkami inšpekcie, zisteniami podľa článku 6 ods. 4, pravidelným preskúmaním správy o závažných nebezpečenstvách predloženej podľa článku 11 ods. 1 písm. e), alebo zmenami v oznámeniach predloženými podľa článku 11, preukázalo, že požiadavky tejto smernice sa neplnia alebo že existujú odôvodnené obavy o bezpečnosť operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori alebo zariadení.
KAPITOLA IV
POLITIKA PREVENCIE
Článok 19
Predchádzanie závažným nehodám zo strany prevádzkovateľov a vlastníkov
1. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľov a vlastníkov, aby vypracovali dokument o svojej podnikovej politike predchádzania závažným nehodám, ktorý sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. a) a zabezpečili jej realizáciu v rámci svojich operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, a to aj prijatím primeraných monitorovacích opatrení na zabezpečenie účinnosti politiky. Dokument obsahuje informácie bližšie uvedené v prílohe I časti 8.
2. V podnikovej politike predchádzania závažným nehodám musí byť zohľadnená primárna zodpovednosť prevádzkovateľa za, okrem iného, kontrolu rizík závažnej nehody, ktorá vznikla v dôsledku jeho operácií, a za neustále zlepšovanie kontroly takýchto rizík s cieľom zabezpečiť nepretržitú vysokú úroveň ochrany.
3. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci pripravili dokument, ktorým ustanovujú ich systém riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia a ktorý sa má predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. b). Uvedený dokument obsahuje opis:
a)
organizačných opatrení na kontrolu závažných nebezpečenstiev;
b)
opatrení na vypracovanie a predkladanie správ o závažných nebezpečenstvách a prípadne iných dokumentov podľa tejto smernice a
c)
systémov nezávislého overovania zriadených podľa článku 17.
4. Členské štáty pre prevádzkovateľov a vlastníkov vytvoria príležitosti prispievať k mechanizmom na účinné tripartitné konzultácie podľa článku 6 ods. 8. Záväzok prevádzkovateľa a vlastníka voči takýmto mechanizmom možno v príslušných prípadoch načrtnúť v podnikovej politike predchádzania závažným nehodám.
5. Podniková politika predchádzania závažným nehodám a systém riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia sa vypracúvajú v súlade s prílohou I časťami 8 a 9 a prílohou IV. Platia pritom tieto podmienky:
a)
podniková politika predchádzania závažným nehodám sa vypracúva písomne a určujú sa ňou celkové ciele a postupy kontrolovania rizika nebezpečenstiev závažných nehôd a spôsob, akým sa tieto ciele dosiahnu a opatrenia budú realizovať na podnikovej úrovni;
b)
systém riadenia bezpečnosti a ochrany životného prostredia je integrovaný do celkového systému riadenia prevádzkovateľa alebo vlastníka a obsahuje organizačnú štruktúru, zodpovednosti, prax, postupy, procesy a zdroje na určenie a vykonávanie podnikovej politiky predchádzania závažným nehodám.
6. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci vypracovali a udržiavali kompletný súpis vybavenia pre núdzové situácie, pokiaľ ide o ich operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
7. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci po porade s príslušným orgánom a s využitím výmeny vedomostí, informácií a skúseností, ako sa stanovuje v článku 27 ods. 1 vypracovali a revidovali normy a usmernenia pre najlepšie postupy týkajúce sa kontroly závažných nebezpečenstiev počas návrhu technického riešenia a prevádzkového životného cyklu operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a aby ako minimum zohľadnili prílohu VI.
8. Členské štáty vyžadujú, aby prevádzkovatelia a vlastníci zabezpečili, aby dokument o svojej podnikovej politike predchádzania závažným nehodám, ktorý sa uvádza v odseku 1, sa vzťahoval aj na ich ťažobné a neťažobné zariadenia mimo Únie.
9. Ak činnosť prevádzkovateľa alebo vlastníka predstavuje bezprostredné nebezpečenstvo pre ľudské zdravie alebo sa ňou výrazne zvyšuje riziko závažnej nehody, členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ alebo vlastník prijal vhodné opatrenia vrátane prípadného pozastavenia danej činnosti, pokým sa nebezpečenstvo alebo riziko nedostane pod primeranú kontrolu. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ alebo vlastník v prípade prijímania takýchto opatrení o tom bezodkladne a najneskôr do 24 hodín od prijatia takýchto opatrení informoval príslušný orgán.
10. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci podľa potreby prijali vhodné opatrenia na používanie vhodných technických prostriedkov alebo postupov na účely zlepšenia spoľahlivosti zhromažďovania a zaznamenávania príslušných údajov o vrtných parametroch a zabránenia manipulácii s nimi.
Článok 20
Operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori vykonávané mimo Únie
1. Členské štáty vyžadujú od spoločností, ktoré sú zaregistrované na ich území a vykonávajú, či už samotné alebo prostredníctvom dcérskych spoločností, operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori mimo Únie ako držitelia povolení alebo prevádzkovatelia, aby im na ich žiadosť podávali správy o okolnostiach všetkých závažných nehôd, ktorých boli účastníkmi.
2. Členské štáty v žiadosti o správu podľa odseku 1 tohto článku uvedú podrobnosti o požadovaných informáciách. Takéto správy sa vymieňajú v súlade s článkom 27 ods. 1. Členské štáty, ktoré nemajú príslušný orgán ani kontaktné miesto, predkladajú obdržané správy Komisii.
Článok 21
Zabezpečenie súladu s regulačným rámcom pre predchádzanie závažným nehodám
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci dodržiavali opatrenia uvedené v správe o závažných nebezpečenstvách a v plánoch, na ktoré sa odkazuje v oznámení o vrtných operáciách a oznámení o kombinovaných operáciách predložených v súlade s článkom 11 ods. 1 písm. e), h) a i).
2. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci poskytli príslušnému orgánu alebo akýmkoľvek iným osobám konajúcim pod vedením príslušného orgánu dopravu na zariadenie alebo plavidlo spojené s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu a späť, vrátane prepravy ich vybavenia, a to kedykoľvek v primeranom čase, spolu s ubytovaním a stravou, ako aj ďalšiu podporu v súvislosti s návštevami zariadení, aby sa príslušnému orgánu uľahčil dohľad nad dodržiavaním tejto smernice vrátane inšpekcií, vyšetrovania a presadzovania takéhoto dodržiavania.
3. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán vypracoval ročné plány účinného dohľadu, vrátane inšpekcií, nad závažnými nebezpečenstvami na základe riadenia rizika a s osobitným zreteľom na súlad so správou o závažných nebezpečenstvách a iné dokumenty predložené podľa článku 11. Účinnosť týchto plánov sa pravidelne skúma a príslušný orgán prijíma všetky potrebné opatrenia na ich zlepšenie.
Článok 22
Dôverné nahlasovanie obáv o bezpečnosť
1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán zaviedol mechanizmy:
a)
dôverného nahlasovania bezpečnostných a environmentálnych obáv súvisiacich s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori z akéhokoľvek zdroja a
b)
na vyšetrenie takýchto hlásení bez toho, aby sa porušila anonymita dotknutých osôb.
2. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľov a vlastníkov, aby oznamovali podrobnosti o vnútroštátnych opatreniach pre mechanizmy uvedené v odseku 1 svojim zamestnancom a dodávateľom, ktorí sú zapojení do prevádzky, a ich zamestnancom a aby zabezpečili, že informácia o dôvernom nahlasovaní bude súčasťou relevantnej odbornej prípravy a oznámení.
KAPITOLA V
TRANSPARENTNOSŤ A SPOLOČNÉ VYUŽÍVANIE INFORMÁCÍ
Článok 23
Spoločné využívanie informácií
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci poskytli príslušnému orgánu aspoň informácie opísané v prílohe IX.
2. Komisia prostredníctvom vykonávacieho aktu určí spoločný formát nahlasovania údajov a podrobnosti o informáciách, ktoré sa majú dávať k dispozícii na spoločné využívanie. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s poradným postupom uvedeným v článku 37 ods. 2.
Článok 24
Transparentnosť
1. Členské štáty informácie uvedené v prílohe IX sprístupnia verejnosti.
2. Komisia prostredníctvom vykonávacieho aktu určí spoločný publikačný formát, ktorý umožní jednoduché cezhraničné porovnávanie údajov. Tento vykonávací akt sa prijme v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 37 ods. 2. Spoločný publikačný formát umožní spoľahlivé porovnávanie vnútroštátnych postupov podľa tohto článku a článku 25.
Článok 25
Správy o vplyve na bezpečnosť a ochranu životného prostredia
1. Členské štáty predkladajú Komisii výročnú správu s informáciami uvedenými v prílohe IX bode 3.
2. Členské štáty určia orgán zodpovedný za výmenu informácií podľa článku 23 a uverejňovanie informácií podľa článku 24.
3. Komisia uverejňuje výročnú správu založenú na informáciách nahlásených členskými štátmi podľa odseku 1.
Článok 26
Vyšetrovanie po závažnej nehode
1. Členské štáty iniciujú dôsledné vyšetrovania závažných nehôd, ktoré sa vyskytnú v rámci ich právomoci.
2. Zhrnutie zistení podľa odseku 1 sa poskytne Komisii buď po ukončení vyšetrovania alebo prípadne po ukončení súdneho konania. Členské štáty zverejnia zistenia, z ktorých vypustia dôverné informácie.
3. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán po vyšetrovaní podľa odseku 1 vykonal všetky odporúčania, ktoré z neho vyplývajú a na ktoré sa vzťahuje jeho právomoc konať.
KAPITOLA VI
SPOLUPRÁCA
Článok 27
Spolupráca medzi členskými štátmi
1. Každý členský štát zabezpečí, aby si jeho príslušný orgán pravidelne vymieňal poznatky, informácie a skúsenosti s ostatnými príslušnými orgánmi okrem iného prostredníctvom Skupiny orgánov Európskej únie pre prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori (EUOAG) a aby sa zapájal do konzultácií o uplatňovaní relevantných vnútroštátnych právnych rámcov a práva Únie s predstaviteľmi priemyselného odvetvia, inými zainteresovanými stranami a Komisiou.
Pokiaľ ide o členské štáty, do ktorých právomoci nepatria operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, informácie uvedené v prvom pododseku prijmú kontaktnými miestami podľa článku 32 ods. 1.
2. Poznatky, informácie a skúsenosti vymieňané podľa odseku 1 sa týkajú najmä fungovania opatrení na riadenie rizík, predchádzania vážnym nehodám, overovania súladu a reakcie na núdzovú situáciu súvisiacich s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v Únii, prípadne aj mimo Únie.
3. Každý členský štát zabezpečí, aby sa jeho príslušný orgán zúčastňoval na určovaní jasných spoločných priorít prípravy a aktualizácie noriem a usmernení, aby sa stanovili najlepšie postupy pri operáciách prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a zjednodušilo ich zavádzanie a konzistentné uplatňovanie.
4. Komisia do 19. júla 2014 predloží členským štátom správu o primeranosti národných expertných zdrojov na spĺňanie regulačných funkcií podľa tejto smernice, do ktorej v prípade potreby zahrnie návrhy na zabezpečenie toho, aby všetky členské štáty mali prístup k primeraným expertným zdrojom.
5. Členské štáty do 19. júla 2016 oznámia Komisii, aké vnútroštátne opatrenia zaviedli v súvislosti s prístupom k znalostiam, prostriedkom a expertným zdrojom, vrátane formálnych dohôd a v súlade s článkom 8 ods. 6.
KAPITOLA VII
PRIPRAVENOSŤ A REAKCIA NA NÚDZOVÚ SITUÁCIU
Článok 28
Požiadavky na plány internej reakcie na núdzovú situáciu
1. Členské štáty zabezpečia, aby plány internej reakcie na núdzovú situáciu, ktoré sa majú pripraviť prevádzkovateľom alebo vlastníkom v súlade s článkom 14 a predložiť podľa článku 11 ods. 1 písm. g):
a)
sa bezodkladne zavedú ako reakcia na akúkoľvek závažnú nehodu alebo situáciu, kde je bezprostredné riziko vzniku závažnej nehody, a
b)
sú v súlade s plánom externej reakcie na núdzovú situáciu uvedeným v článku 29.
2. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ a vlastník mal vybavenie a odborné znalosti súvisiace s plánom internej reakcie na núdzovú situáciu pre uvedené vybavenie a odborné znalosti v poriadku a vždy k dispozícii, podľa potreby aj pre orgány zodpovedné za vykonávanie plánu externej reakcie na núdzovú situáciu členského štátu, na ktorý sa vzťahuje plán internej reakcie na núdzovú situáciu.
3. Plán internej reakcie na núdzovú situáciu sa vypracuje v súlade s prílohou I časťou 10 a aktualizuje po akýchkoľvek podstatných zmenách v správe o závažných nebezpečenstvách alebo v oznámeniach predkladaných podľa článku 11. Všetky takéto aktualizácie sa predkladajú príslušnému orgánu podľa článku 11 ods. 1 písm. g) a oznamujú sa orgánu alebo orgánom zodpovedným za prípravu plánov externej reakcie na núdzovú situáciu pre dotknutú oblasť.
4. Plán internej reakcie na núdzovú situáciu sa integruje s ostatnými opatreniami týkajúcimi sa ochrany a záchrany personálu z postihnutého zariadenia, aby sa zabezpečili dobré vyhliadky na osobnú bezpečnosť a prežitie.
Článok 29
Plány externej reakcie na núdzovú situáciu a pripravenosť na núdzovú situáciu
1. Členské štáty vypracujú plány externej reakcie na núdzovú situáciu, ktoré sa vzťahujú na všetky zariadenia na ťažbu ropy a zemného plynu na mori alebo pripojenú infraštruktúru a potenciálne postihnuté oblasti v ich jurisdikcii. Členské štáty v plánoch externej reakcie na núdzovú situáciu uvedú úlohu a finančné záväzky držiteľov povolení a prevádzkovateľov.
2. Plány externej reakcie na núdzovú situáciu vypracujú členské štáty v spolupráci s príslušnými prevádzkovateľmi a vlastníkmi prípadne držiteľmi licencie a príslušným orgánom, pričom zohľadňujú najaktuálnejšiu verziu plánov internej reakcie na núdzovú situáciu existujúcich alebo plánovaných zariadení či pripojenej infraštuktúry v oblasti, na ktorú sa vzťahuje plán externej reakcie na núdzovú situáciu. Zohľadňujú sa aj aktualizácie plánov internej reakcie na núdzovú situáciu, ktoré vykonal prevádzkovateľ.
3. Plány externej reakcie na núdzovú situáciu sa vypracúvajú v súlade s prílohou VII a sprístupňujú sa Komisii, ostatným potenciálne postihnutým členským štátom a verejnosti. Členské štáty pri sprístupňovaní svojich plánov externej reakcie na núdzovú situáciu zabezpečia, aby sa zverejnenými informáciami neohrozila bezpečnosť a ochrana zariadení na ťažbu ropy a zemného plynu na mori a ich prevádzky, hospodárske záujmy členských štátov, ani osobná bezpečnosť a životné podmienky úradníkov členských štátov.
4. Členské štáty prijímajú vhodné opatrenia na dosiahnutie vysokej úrovne zlučiteľnosti a interoperability vybavenia na reakciu na núdzovú situáciu a odborných znalostí medzi všetkými členskými štátmi v danej geografickej oblasti, v prípade potreby i mimo nej. Členské štáty nabádajú priemyselné odvetvie k vývoju vybavenia a služieb na základe zmluvného vzťahu v oblasti reakcie na núdzovú situáciu, ktoré sú zlučiteľné a schopné spolupráce v rámci geografického regiónu.
5. Členské štáty uchovávajú záznamy o vybavení a službách v oblasti reakcie na núdzovú situáciu v súlade s prílohou VIII bodom 1. Tieto záznamy sa sprístupňujú ostatným potenciálne postihnutým členským štátom a Komisii a na recipročnom základe susediacim tretím krajinám.
6. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia a vlastníci pravidelne testovali svoju pripravenosť na účinnú reakciu na závažné nehody v úzkej spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov.
7. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány alebo v prípade potreby kontaktné miesta vypracovali scenáre spolupráce v núdzových situáciách. Tieto scenáre sa pravidelne posudzujú a podľa potreby aktualizujú.
Článok 30
Reakcia na núdzovú situáciu
1. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ alebo podľa vhodnosti vlastník bezodkladne oznámil príslušným orgánom závažnú nehodu alebo situáciu, v ktorej vznik závažnej nehody bezprostredne hrozí. Uvedené oznámenie opisuje okolnosti podľa možnosti vrátane informácií o jej vzniku, potenciálnom vplyve na životné prostredie a potenciálnych závažných následkoch.
2. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ alebo vlastník v prípade závažnej nehody podnikol všetky vhodné opatrenia na to, aby sa predišlo jej vyhroteniu a aby sa obmedzili jej následky. Relevantné orgány členských štátov môžu prevádzkovateľovi alebo vlastníkovi pomáhať vrátane zabezpečenia dodatočných zdrojov.
3. V priebehu reakcie na núdzovú situáciu členský štát zhromažďuje informácie potrebné na dôkladné vyšetrenie nehody podľa článku 26 ods. 1.
KAPITOLA VIII
CEZHRANIČNÉ ÚČINKY
Článok 31
Cezhraničná pripravenosť na núdzové situácie a reakcia členských štátov, v ktorých jurisdikcii sa vykonávajú operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
1. Ak sa členský štát domnieva, že závažné nebezpečenstvo týkajúce sa operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, ktoré sa majú uskutočniť v jeho právomoci môže mať významný vplyv na životné prostredie v inom členskom štáte, postúpi ešte pred začiatkom operácií relevantné informácie uvedenému členskému štátu a usiluje sa spolu s ním o prijatie opatrení na predídenie škodám.
Členské štáty, ktoré sa nazdávajú, že môžu byť postihnuté, môžu požiadať členský štát, v jurisdikcii ktorého sa operácia prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori má vykonávať, aby im zaslal všetky relevantné informácie. Uvedené členské štáty môžu spolu posúdiť účinnosť opatrení bez toho, aby boli dotknuté regulačné funkcie príslušného orgánu s právomocou pre dotknutú operáciu podľa článku 8 ods. 1 písm. a), b) a c).
2. Závažné nebezpečenstvá identifikované podľa odseku 1 sa zohľadňujú v plánoch internej a externej reakcie na núdzovú situáciu, aby sa zjednodušila spoločná účinná reakcia na závažnú nehodu.
3. Keď existuje riziko, že predvídateľné cezhraničné účinky závažných nehôd budú mať vplyv na tretie krajiny, členské štáty im sprístupnia informácie na recipročnom základe.
4. Členské štáty medzi sebou koordinujú opatrenia súvisiace s oblasťami mimo Únie, aby sa predišlo možným nepriaznivým vplyvom operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori.
5. Členské štáty pravidelne testujú svoju pripravenosť účinne reagovať na závažné nehody v spolupráci s potenciálne postihnutými členskými štátmi, relevantnými agentúrami Únie a, na recipročnom základe, potenciálne postihnutými tretími krajinami. Komisia môže prispievať k cvičeniam zameraným na testovanie cezhraničných mechanizmov pre núdzové situácie.
6. V prípade závažnej nehody alebo bezprostrednej hrozby závažnej nehody, ktorá má alebo môže mať cezhraničné účinky, členský štát, v ktorého jurisdikcii sa situácia vyskytla, to bezodkladne oznámi Komisii a členským štátom alebo tretím krajinám, ktoré môžu byť touto situáciou postihnuté, a nepretržite im poskytuje informácie relevantné z hľadiska reakcie na núdzovú situáciu.
Článok 32
Cezhraničná pripravenosť na núdzové situácie a reakcia členských štátov, v ktorých jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú
1. Členské štáty, v ktorých jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú, vymenujú na účely výmeny informácií s relevantnými priľahlými členskými štátmi kontaktné miesto.
2. Členské štáty, v ktorých jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú, uplatňujú článok 29 ods. 4 a 7, aby zabezpečili primerané kapacity na reakciu v prípade, že budú postihnuté závažnou nehodou.
3. Členské štáty, v ktorých jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú, koordinujú svoje vnútroštátne plánovanie pre prípad nepredvídaných udalostí v morskom prostredí s ostatnými relevantnými členskými štátmi v rozsahu, ktorý je potrebný na zabezpečenie čo najúčinnejšej reakcie na závažnú nehodu.
4. Ak je členský štát, v ktorého jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú, postihnutý závažnou nehodou, tento členský štát:
a)
prijme všetky vhodné opatrenia v súlade s vnútroštátne plánovaním pre prípad nepredvídaných udalostí uvedeným v odseku 3;
b)
zabezpečia, aby sa všetky informácie, ktoré majú pod kontrolou a k dispozícii v ich jurisdikcii a ktoré môžu byť relevantné pre úplné vyšetrenie závažnej nehody, na žiadosť poskytli alebo sprístupnili členskému štátu, ktorý vedie vyšetrovanie podľa článku 26.
Článok 33
Koordinovaný prístup k bezpečnosti operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na medzinárodnej úrovni
1. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi a bez toho, aby boli dotknuté relevantné medzinárodné dohody, podporuje spoluprácu s tretími krajinami, ktoré vykonávajú operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v tých istých morských regiónoch ako členské štáty.
2. Komisia uľahčuje výmenu informácií medzi členskými štátmi s operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a priľahlými tretími krajinami s podobnými operáciami, aby sa podporovali preventívne opatrenia a regionálne plány reakcie na núdzovú situáciu.
3. Komisia presadzuje vysokú úroveň bezpečnostných noriem operácií prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori na medzinárodnej úrovni na relevantných globálnych a regionálnych fórach vrátane tých, ktoré súvisia s arktickými vodami.
KAPITOLA IX
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 34
Sankcie
Členské štáty ustanovia pravidlá týkajúce sa sankcií uplatniteľných na porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia tieto ustanovenia Komisii do 19. júla 2015 a oznámia jej bez zbytočného odkladu akúkoľvek následnú zmenu a doplnenie, ktoré sa ich dotýkajú.
Článok 35
Delegované právomoci Komisie
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 36 prijať delegované akty na účely úpravy príloh I, II, VI a VII, aby sa do nich začlenili dodatočné informácie, ktoré sa stanú potrebné vzhľadom na technický pokrok. Výsledkom takýchto úprav nesmú byť podstatné zmeny povinností ustanovené v tejto smernici.
Článok 36
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 35 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 18. júla 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr štyri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 35 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 35 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 37
Výbor
1. Komisii pomáha výbor. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 38
Zmena smernice 2004/35/ES
1. V článku 2 ods. 1 smernice 2004/35/ES sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
‚škodu na vode‘, ktorou je akákoľvek škoda, ktorá má závažné nepriaznivé účinky:
i)
na ekologický, chemický alebo kvantitatívny stav alebo ekologický potenciál príslušných vôd, ako je definovaný v smernici 2000/60/ES, s výnimkou nepriaznivých účinkov, na ktoré sa vzťahuje článok 4 ods. 7 uvedenej smernice, alebo
ii)
na environmentálny stav dotknutých morských vôd, ako je vymedzený v smernici 2008/56/ES, ak nie sú konkrétne aspekty environmentálneho stavu morského prostredia už upravené smernicou 2000/60/ES;“.
2. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s odsekom 1 do 19. júla 2015. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Článok 39
Správy Európskemu parlamentu a Rade
1. Komisia do 31. decembra 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o dostupnosti nástrojov finančného zabezpečenia a o vybavovaní žiadostí o náhradu, podľa potreby doplnenú o návrhy.
2. Komisia do 19. júla 2015 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o svojom posúdení účinnosti systémov zodpovednosti v Únie, pokiaľ ide o škody spôsobené operáciami prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori. Táto správa obsahuje posúdenie primeranosti rozšírenia ustanovení o zodpovednosti. Správa sa v prípade potreby doplní návrhmi.
3. Komisia preskúma, či je vhodné, aby isté konanie vedúce k závažnej nehode spadalo do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/99/ES z 19. novembra 2008 o ochrane životného prostredia prostredníctvom trestného práva (23). Komisia podá o svojich zisteniach do 31. decembra 2014 správu Európskemu parlamentu a Rade, ktorú podľa potreby doplní o legislatívne návrhy, pod podmienkou, že členské štáty sprístupnia potrebné informácie.
Článok 40
Správa a preskúmanie
1. Najneskôr 19. júla 2019 Komisia vyhodnotí skúsenosti z implementácie tejto smernice, pričom riadne zohľadní úsilie a skúsenosti príslušných orgánov.
2. Komisia predloží správu Európskemu parlamentu a Rade spolu s výsledkami tohto hodnotenia. Správa obsahuje všetky vhodné návrhy na zmenu a doplnenie tejto smernice.
Článok 41
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 19. júla 2015.
Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
3. Odchylne od prvého pododseku odseku 1 a s výhradou odseku 5 prímorské členské štáty, v ktorých jurisdikcii sa operácie prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori nevykonávajú a ktoré neplánujú takéto operácie povoľovať, informujú o tom Komisiu a sú povinné do 19. júla 2015 uviesť do účinnosti tie opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie súladu s článkami 20, 32 a 34. Takéto členské štáty nemôžu takéto operácie povoľovať, kým netransponujú a nevykonajú ostávajúce ustanovenia tejto smernice a neoznámia túto skutočnosť Komisii.
4. Odchylne od prvého pododseku odseku 1 a s výhradou odseku 5 vnútrozemské členské štáty sú povinné do 19. júla 2015 uviesť do účinnosti len tie opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie dodržiavania článku 20.
5. Ak v členskom štáte nie je zaregistrovaná žiadna spoločnosť vykonávajúca operácie, na ktoré sa vzťahuje článok 20, na ktorú sa 18. júla 2013 vzťahuje odsek 3 alebo 4, uvedený členský štát má povinnosť uviesť do účinnosti tie opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie súladu s článkom 20, 12 mesiacov po akejkoľvek neskoršej registrácii spoločnosti v uvedenom členskom štáte alebo do 19. júla 2015, podľa toho, ktorý dátum je neskorší.
Článok 42
Prechodné ustanovenia
1. Pokiaľ ide o vlastníkov, prevádzkovateľov plánovaných ťažobných zariadení a prevádzkovateľov plánujúcich alebo uskutočňujúcich vrtné operácie, členské štáty uplatňujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia prijaté podľa článku 41 do 19. júla 2016.
2. Pokiaľ ide o existujúce zariadenia, členské štáty uplatňujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia prijaté podľa článku 41 odo dňa naplánovaného regulačného preskúmania dokumentácie o posudzovaní rizík, najneskôr však do 19. júla 2018.
Článok 43
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 44
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 12. júna 2013