NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 134/2014
ze dne 16. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky, a mění příloha V uvedeného nařízení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 23 odst. 12, čl. 24 odst. 3 a článek 74 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a lehká čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní čtyřkolky a quadrimobily.
(2)
Nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví možnost uplatnění předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK OSN“) pro účely EU schvalování typu celého vozidla. Podle uvedeného nařízení se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, jejichž použití je povinné, považuje za EU schválení typu.
(3)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“), k níž Unie přistoupila rozhodnutím Rady 97/836/ES (2), čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie. Předpisy EHK OSN, jež byly dosud vydány, jsou však buď zastaralé, nebo neexistují, a proto jsou podrobeny přezkumu a upraveny v souladu s technickým pokrokem.
(4)
Z tohoto důvodu je nařízením (EU) č. 168/2013 stanoveno zrušení několika směrnic, které se týkají schvalování vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pro účely EU schvalování typu by tyto směrnice měly být nahrazeny nejprve ustanoveními tohoto nařízení. V dlouhodobém horizontu, až bude proces přezkumu na úrovni OSN dokončen, budou k dispozici rovnocenné předpisy EHK OSN, které pak umožní nahradit znění tohoto nařízení odkazy na tyto předpisy EHK OSN.
(5)
S ohledem na technický pokrok byl v roce 2011 aktualizován zejména předpis EHK OSN č. 41 o emisích hluku motocyklů kategorií L3e a L4e. Proto by měl být předpis EHK OSN č. 41 učiněn závazným v rámci právních předpisů o EU schválení typu a měl by nahradit přílohu III kapitoly 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES (3), tak aby motocykly musely splňovat pouze jeden soubor požadavků na hladinu akustického tlaku u motocyklů, které jsou celosvětově uznávány smluvními stranami revidované dohody z roku 1958. Ze stejného důvodu, tedy za účelem dosažení vzájemného uznání mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, by v oblasti požadavků týkajících se výkonnosti pohonné jednotky v případě elektromotorů měl být učiněn závazným i předpis EHK OSN č. 85 o měření netto výkonu elektromotorů.
(6)
Úrovně normy Euro 4 a 5 jsou opatřeními, jejichž cílem je snížit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky. Pro zlepšení kvality ovzduší a dosažení toho, aby výfukový systém, jemuž bylo uděleno schválení typu systému, splňoval mezní hodnoty znečištění, je třeba podstatně snížit emise uhlovodíků z vozidel kategorie L, což by nejen přímo výrazně snížilo u těchto vozidel neúměrně vysoké emise uhlovodíků z výfuku a emise uhlovodíků způsobené vypařováním, ale také by to pomohlo snížit v městských oblastech úrovně těkavých částic a možná i smogu.
(7)
Jedno z opatření proti nadměrným emisím uhlovodíků z vozidel kategorie L spočívá v omezení emisí způsobených vypařováním na hmotnostní limity uhlovodíků stanovené v příloze VI části C nařízení (EU) č. 168/2013. Za tímto účelem musí být při schvalování typu provedena zkouška typu IV, kterou se měří emise vozidla způsobené vypařováním. Jedním z požadavků zkoušky typu IV (Sealed House evaporative Emission Determination (SHED)) je, aby byla buď namontována rychle opotřebovaná nádobka s aktivním uhlím, nebo aby byl použit aditivní faktor zhoršení v případě, kdy je namontována nádobka s aktivním uhlím, která prošla záběhem. Zda je použití tohoto faktoru zhoršení jako alternativy k reprezentativní a rychle opotřebované nádobce s aktivním uhlím nákladově efektivní, bude prozkoumáno ve studii o dopadech na životní prostředí podle čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) č. 168/2013. Prokáže-li výsledek studie, že tato metoda není nákladově efektivní, bude v dohledné době následovat návrh na zrušení této alternativy, který by měl platit od úrovně Euro 5 výše.
(8)
Aby mezi členskými státy nevznikaly žádné technické překážky obchodu a aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace, je zapotřebí standardizované metody měření energetické účinnosti vozidel (spotřeby paliva nebo energie, emisí oxidu uhličitého a rovněž akčního dosahu na elektřinu).
(9)
Metody měření výkonnosti pohonné jednotky, včetně maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního točivého momentu a maximálního trvalého celkového výkonu vozidel kategorie L, mohou být v jednotlivých členských státech odlišné, což by mohlo být překážkou obchodu v rámci Unie. Proto je třeba vypracovat harmonizované požadavky na metody měření výkonnosti pohonné jednotky vozidel kategorie L s cílem umožnit schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které mají být použity pro každý typ takového vozidla.
(10)
Požadavky na funkční bezpečnost nebo na vliv na životní prostředí vyžadují omezit možnosti neoprávněných úprav určitých typů vozidel kategorie L. Aby tato omezení nebránila majitelům vozidel v provádění údržby, měla by se týkat výhradně neoprávněných úprav, které významně škodlivým způsobem ovlivňují vliv vozidla na životní prostředí a výkonnost jeho pohonné jednotky a funkční bezpečnost. Jelikož škodlivé neoprávněné úpravy hnacího ústrojí vozidla mají dopad na vliv vozidla na životní prostředí i na jeho funkční bezpečnost, mělo by být na podrobné požadavky týkající se výkonnosti pohonné jednotky a systému omezování hluku stanovené v tomto nařízení odkazováno i pro účely prosazování ochrany proti neoprávněným úpravám hnacího ústrojí.
(11)
V příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se odkazuje na osm druhů zkoušek pro posouzení vlivu na životní prostředí u vozidla kategorie L, které má být schváleno. Je vhodné stanovit v tomto aktu v přenesené pravomoci podrobné požadavky na zkoušky, jakož i změnit přílohu V část A nařízení (EU) č. 168/2013, a to tak, že u zkušebních limitů schválených Radou a Evropským parlamentem se uvedou odkazy na podrobné zkušební postupy a technické požadavky stanovené v tomto nařízení. Odkaz na podrobné zkušební postupy a požadavky stanovené v tomto nařízení by měl být vložen do přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 prostřednictvím změn stanovených v příloze XII tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádějí podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky u vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„fází 1 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (4), který se od roku 2006 používá u typů motocyklů kategorie L3e jako cyklus zkoušek emisí typu I alternativní k evropskému jízdnímu cyklu;
(2)
„fází 2 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (5), který se používá jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel (pod)kategorií L3e, L4e, Ll5e-A a Ll7e-A splňujících normu Euro 4;
(3)
„fází 3 WMTC“ se rozumí revidovaný WMTC uvedený v příloze VI části A nařízení (EU) č. 168/2013, který odpovídá celosvětově harmonizovanému zkušebnímu cyklu pro motocykly stanovenému v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (6) a který je přizpůsoben pro vozidla s nízkou maximální konstrukční rychlostí a používá se jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel kategorie L splňujících normu Euro 5;
(4)
„maximální konstrukční rychlostí vozidla“ se rozumí maximální rychlost vozidla stanovená v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
(5)
„emisemi výfukových plynů“ se rozumí výfukové emise plynných znečišťujících látek a částic;
(6)
„filtrem částic“ se rozumí filtrovací zařízení namontované ve výfukovém systému vozidla za účelem snížení množství částic ve výfukových plynech;
(7)
„řádně udržovaným a užívaným“ se při výběru zkušebního vozidla rozumí, že dané zkušební vozidlo splňuje kritéria pro přijetí, pokud jde o dobrou úroveň údržby a běžné používání podle doporučení výrobce;
(8)
„požadavkem motoru na palivo“ se rozumí druh paliva běžně používaný pro daný motor:
a)
benzin (E5);
b)
zkapalněný zemní plyn (LPG);
c)
NG/biomethan (zemní plyn);
d)
benzin (E5), nebo LPG;
e)
benzin (E5), nebo NG/biomethan;
f)
motorová nafta (B5);
g)
směs etanolu (E85) a benzinu (E5) - flex fuel;
h)
směs bionafty a motorové nafty (B5) - flex fuel;
i)
vodík (H2) nebo směs (H2NG) NG/biomethanu a vodíku;
j)
benzin (E5), nebo vodík - bi-fuel;
(9)
„schválením typu s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na tyto podmínky:
a)
soulad s ustanoveními přílohy V částí A a B nařízení (EU) č. 168/2013;
b)
příslušnost k jedné rodině podle pohonu na základě kritérií stanovených v příloze XI;
(10)
„typem vozidla s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí soubor vozidel kategorie L, která se neliší v těchto hlediscích:
a)
ekvivalentní setrvačná hmotnost stanovená ve vztahu k referenční hmotnosti v souladu s dodatky 5, 7 nebo 8 přílohy II;
b)
vlastnosti pohonu podle přílohy XI týkající se rodiny podle pohonu;
(11)
„periodicky se regenerujícím systémem“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek, jako např. katalyzátor, filtr částic nebo jakékoli jiné zařízení k regulaci znečišťujících látek, které potřebuje periodický regenerační proces v intervalech kratších než 4 000 km normálního provozu vozidla;
(12)
„vozidlem poháněným alternativním palivem“ se rozumí vozidlo určené k provozu s nejméně jedním typem paliva, které je buď plynné za atmosférické teploty a tlaku, nebo je z podstatné části získáváno z neminerálních olejů;
(13)
„vozidlem flex fuel H2NG“ se rozumí vozidlo flex fuel určené k provozu s různými směsmi vodíku a zemního plynu nebo biomethanu;
(14)
„kmenovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které je představitelem rodiny podle pohonu stanovené v příloze XI;
(15)
„typem zařízení k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí kategorie zařízení k regulaci znečišťujících látek, která se používají k regulaci emisí znečišťujících látek a která se neliší ve svých zásadních vlastnostech týkajících se vlivu na životní prostředí a konstrukce;
(16)
„katalyzátorem“ se rozumí zařízení k regulaci emisí znečišťujících látek, které přeměňuje toxické vedlejší produkty spalování ve výfukových plynech motoru na méně toxické látky pomocí katalyzovaných chemických reakcí;
(17)
„typem katalyzátoru“ se rozumí kategorie katalyzátorů, které se neliší v těchto hlediscích:
a)
počet nasycených nosičů, struktura a materiál;
b)
druh katalytické činnosti (oxidační, třícestná, nebo jiný druh katalytické činnosti);
c)
objem, poměr čelního průřezu a délky nosiče;
d)
obsah katalytického materiálu;
e)
poměr katalytických materiálů;
f)
hustota kanálků;
g)
rozměry a tvar;
h)
tepelná ochrana;
i)
neoddělitelné sběrné výfukové potrubí, katalyzátor a tlumič hluku zabudované do výfukového systému vozidla nebo oddělitelné a vyměnitelné jednotky výfukového systému;
(18)
„referenční hmotností“ se rozumí hmotnost vozidla kategorie L v provozním stavu stanovená v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 168/2013, zvýšená o hmotnost řidiče (75 kg) a případně o hmotnost pohonné baterie;
(19)
„poháněcí soustavou“ se rozumí část hnacího ústrojí následující za výstupem pohonné jednotky (pohonných jednotek), kterou případně tvoří spojky s měničem momentu, převodovka a její ovládání, buď hnací hřídel, nebo řemenový či řetězový převod, diferenciály, koncový převod a pneumatiky poháněných kol (rádius);
(20)
„systémem stop-start“ se rozumí automatické zastavení a nastartování pohonné jednotky za účelem omezení chodu motoru na volnoběžné otáčky, aby se tak u vozidla snížila spotřeba paliva a emise znečišťujících látek a CO2;
(21)
„softwarem hnacího ústrojí“ se rozumí soubor algoritmů týkajících se procesu zpracování dat v řídících jednotkách hnacího ústrojí, řídících jednotkách pohonu nebo řídících jednotkách poháněcí soustavy, který obsahuje uspořádanou posloupnost příkazů měnících stav těchto řídících jednotek;
(22)
„kalibrací hnacího ústrojí“ se rozumí použití konkrétního souboru datových map a parametrů, které používá software řídící jednotky k vyladění řízení jednotky (jednotek) hnacího ústrojí, pohonné jednotky (pohonných jednotek) nebo jednotky (jednotek) poháněcí soustavy;
(23)
„řídicí jednotkou hnacího ústrojí“ se rozumí kombinovaná řídící jednotka spalovacího motoru (motorů), elektrických trakčních motorů nebo systémů jednotky poháněcí soustavy včetně převodovky nebo spojky;
(24)
„řídicí jednotkou motoru“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí motor nebo motory vozidla;
(25)
„řídicí jednotkou poháněcí soustavy“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí poháněcí soustavu vozidla;
(26)
„čidlem“ se rozumí zařízení, které měří fyzikální veličinu nebo stav a přeměňuje je na elektrický signál, který slouží jako vstup do řídicí jednotky;
(27)
„aktuátorem“ se rozumí zařízení, které mění výstupní signál z řídicí jednotky na pohyb, teplo nebo jiný fyzikální stav za účelem ovládání hnacího ústrojí / motoru (motorů) nebo poháněcí soustavy;
(28)
„karburátorem“ se rozumí zařízení, které vytváří směs paliva a vzduchu, kterou lze spalovat ve spalovacím motoru;
(29)
„přepouštěcím kanálem“ se rozumí spojení mezi klikovou skříní a spalovací komorou dvoudobého motoru, kterým do spalovací komory vstupuje čerstvá směs vzduchu, paliva a mazacího oleje;
(30)
„systémem sání vzduchu“ se rozumí systém, který sestává z konstrukčních částí umožňujících vstup čerstvého vzduchu nebo směsi vzduchu a paliva do motoru, a zahrnuje případně vzduchový filtr, sací trubky, rezonátor (rezonátory), skříň škrticí klapky a sběrné sací potrubí motoru;
(31)
„turbodmychadlem“ se rozumí odstředivý kompresor, jehož pohonnou jednotku tvoří turbína poháněná výfukovými plyny a který zvyšuje množství vzduchu vstupujícího do spalovacího motoru, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(32)
„přeplňovacím kompresorem“ se rozumí kompresor nasávaného vzduchu, který slouží k plnění spalovacího motoru pod tlakem, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(33)
„palivovým článkem“ se rozumí zařízení, které přeměňuje chemickou energii z vodíku na elektrickou energii k pohonu vozidla;
(34)
„klikovou skříní“ se rozumějí prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny s olejovou vanou vnitřními nebo vnějšími kanály, kterými mohou unikat plyny a páry;
(35)
„zkouškou propustnosti“ se rozumí testování ztrát stěnami nekovové palivové nádrže a stabilizace materiálu nekovové palivové nádrže před zkouškou zásobníku paliva v souladu s přílohou II částí C č. 8 nařízení (EU) č. 168/2013;
(36)
„propouštěním“ se rozumí ztráty stěnami systémů uložení a rozvodu paliva, které se obecně zkouší zjišťováním úbytku hmotnosti;
(37)
„vypařováním“ se rozumí ztráty výdechem z palivové nádrže, ze systému rozvodu paliva nebo z jiných zdrojů, ze kterých unikají uhlovodíky do ovzduší;
(38)
„kilometrovým nájezdem“ se rozumí ujetí předem určené vzdálenosti reprezentativním zkušebním vozidlem nebo vozovým parkem reprezentativních zkušebních vozidel, jak je stanoveno v čl. 23 odst. 3 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 168/2013 v souladu s požadavky na zkoušky uvedenými v příloze VI tohoto nařízení;
(39)
„elektrickým hnacím ústrojím“ se rozumí systém, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jako jsou baterie, elektromechanické setrvačníky, superkondenzátory apod., jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
(40)
„akčním dosahem na elektřinu“ se rozumí vzdálenost, kterou mohou vozidla poháněná pouze elektrickým hnacím ústrojím nebo hybridním elektrickým hnacím ústrojím s externím nabíjením ujet na elektřinu z jedné plně nabité baterie nebo jiného zásobníku elektrické energie, přičemž vzdálenost se měří postupem uvedeným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(41)
„akčním dosahem OVC“ se rozumí celková vzdálenost, kterou vozidlo ujede během úplné jízdní zkoušky s kombinovanými cykly, a to až do vyčerpání energie z baterie (nebo z jiného zásobníku elektrické energie) nabité z externího zdroje, přičemž vzdálenost se měří postupem popsaným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(42)
„maximální třicetiminutovou rychlostí“ vozidla se rozumí maximální dosažitelná rychlost vozidla měřená během 30 minut jako výsledek třicetiminutového výkonu podle předpisu EHK OSN č. 85;
(43)
„schválením typu s ohledem na výkonnost pohonné jednotky“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na výkonnost pohonných jednotek, pokud jde o tyto podmínky:
(a)
maximální konstrukční rychlost (rychlosti) vozidla;
(b)
maximální trvalý jmenovitý točivý moment nebo maximální netto točivý moment;
(c)
maximální trvalý jmenovitý výkon nebo maximální netto výkon;
(d)
maximální celkový točivý moment a výkon v případě vozidla s hybridní technologií;
(44)
„typem pohonu“ se rozumí pohonné jednotky, jejichž vlastnosti se podstatně neliší z hlediska maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního netto výkonu, maximálního trvalého jmenovitého výkonu a maximálního točivého momentu;
(45)
„netto výkonem“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné konstrukční části pohonné jednotky při otáčkách naměřených výrobcem při schvalování typu, spolu s příslušenstvím uvedeným v tabulkách Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 dodatku 2 k příloze X, a s ohledem na účinnost převodovky, jestliže lze netto výkon měřit pouze s namontovanou převodovkou;
(46)
„maximálním netto výkonem“ se rozumí maximální netto výkon pohonných jednotek, které zahrnují jeden nebo více spalovacích motorů, a to při plném zatížení motoru;
(47)
„maximálním točivým momentem“ se rozumí maximální hodnota točivého momentu měřená při plném zatížení motoru;
(48)
„příslušenstvím“ se rozumějí všechny přístroje a zařízení uvedené v tabulce Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 v příloze X.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCE TÝKAJÍCÍ SE VLIVU VOZIDEL NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Výrobce vybaví vozidla kategorie L takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na vliv vozidla na životní prostředí, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce bylo v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy podle tohoto nařízení.
2. Výrobce prokáže prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu těchto vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v článcích 5 až 15.
3. Pokud výrobce změní vlastnosti systému omezování emisí nebo výkonnost kterékoli z konstrukčních částí ovlivňujících emise poté, co byl daný typ vozidla schválený s ohledem na jeho vliv na životní prostředí uveden na trh, musí tuto skutečnost bez prodlení oznámit schvalovacímu orgánu. Výrobce musí schvalovacímu orgánu prokázat, že změněné vlastnosti systému omezování emisí nebo dané konstrukční části nemají za následek horší vliv na životní prostředí, než který byl prokázán při schválení typu.
4. Výrobce musí zajistit, aby náhradní díly a zařízení, které jsou dodány na trh nebo uvedeny do provozu v Unii, byly v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky a mezní hodnoty výkonnosti jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 a článcích 23 a 24 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
5. Výrobce musí zajistit, aby byly dodržovány postupy schvalování typu pro ověření shodnosti výroby, pokud jde o podrobné požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky stanovené v článku 33 nařízení (EU) č. 168/2013 a v jeho příloze II části C č. 3.
6. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů regulujících vliv na životní prostředí a výkonnost pohonné jednotky v souladu s přílohou II částí C č. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
7. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start musí výrobce do vozidla nainstalovat „servisní režim“, jenž umožní nepřetržitý chod motoru spotřebovávajícího palivo pro účely zkoušky nebo kontroly vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pokud provedení takové kontroly nebo zkoušky vyžaduje speciální postup, musí to být upřesněno v návodu na údržbu (nebo v rovnocenném dokumentu). Tento speciální postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního zařízení, než jaké je ve výbavě vozidla.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechny příslušné požadavky předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
3. Odkazy na vozidla kategorií L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorií L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných podkategorií.
Článek 5
Technické specifikace, požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je k tomu oprávněná schvalovacím orgánem. Výrobce vybere reprezentativní kmenové vozidlo, aby ke spokojenosti schvalovacího orgánu prokázal, že vozidla kategorie L splňují požadavky týkající se vlivu na životní prostředí, v souladu s požadavky přílohy XI.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu podle čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
4. Schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí, pokud jde o zkoušky typu I, II, III, IV, V, VII a VIII, se rozšíří na různé varianty a verze vozidla a typy a rodiny pohonu, jestliže parametry verze vozidla, pohonu nebo systému k regulaci znečišťujících látek stanovené v příloze XI jsou identické nebo se pohybují v mezích předepsané a deklarované tolerance, které jsou stanoveny v uvedené příloze.
5. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start se zkoušky provádějí za chodu motoru spotřebovávajícího palivo, pokud tak zkušební postup stanoví.
Článek 6
Požadavky na zkoušku typu I: výfukové emise po studeném startu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu I týkající se výfukových emisí po studeném startu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na zkoušku typu II: výfukové emise při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu II týkající se výfukových emisí při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na zkoušku typu III: emise plynů z klikové skříně
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu III týkající se emisí plynů z klikové skříně podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na zkoušku typu IV: emise způsobené vypařováním
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IV týkající se emisí způsobených vypařováním podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zkoušku typu V: životnost zařízení k regulaci znečišťujících látek
Zkušební postupy a požadavky na zkoušení životnosti zařízení k regulaci znečišťujících látek v rámci zkoušky typu V, uvedené příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zkoušku typu VII: emise CO2, spotřeba paliva, spotřeba elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VII týkající se energetické účinnosti s ohledem na emise CO2, spotřebu paliva, spotřebu elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na zkoušku typu VIII: environmentální zkoušky systému OBD
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VIII týkající se environmentální části palubní diagnostiky (OBD) podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na zkoušku typu IX: hladina akustického tlaku
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IX týkající se hladiny akustického tlaku podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI VÝROBCŮ TÝKAJÍCÍ SE VÝKONNOSTI POHONU VOZIDEL
Článek 14
Obecné povinnosti
1. Před dodáním vozidla kategorie L na trh musí výrobce schvalovacímu orgánu prokázat výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Při dodání vozidla kategorie L na trh nebo při jeho registraci nebo před jeho uvedením do provozu musí výrobce zajistit, aby výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L nebyla vyšší než výkonnost pohonné jednotky, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci podle článku 27 nařízení (EU) č. 168/2013.
3. Výkonnost pohonné jednotky vozidla, které bylo vybaveno náhradním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, nesmí být vyšší než výkonnost pohonu vozidla, které je vybaveno původním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem.
Článek 15
Požadavky na výkonnost pohonu
Zkušební postupy a požadavky na výkonnost pohonné jednotky uvedené v příloze II části A č. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 16
Schvalování typu vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud o to výrobce požádá, nesmějí vnitrostátní orgány odmítnout z důvodů týkajících se vlivu vozidla na životní prostředí udělit schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky nebo vnitrostátní schválení nového typu vozidla nebo zakázat dodávání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, jejich registraci nebo uvedení do provozu, pokud dotčené vozidlo splňuje ustanovení nařízení (EU) č. 168/2013 a podrobné zkušební požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. S účinkem od dat stanovených v příloze IV nařízení (EU) č. 168/2013 musí vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nesplňují úroveň Euro 4 stanovenou v příloze VI částech A1, B1, C1 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013 nebo úroveň Euro 5 stanovenou v příloze VI částech A2, B2, C2 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013, považovat prohlášení o shodě obsahující předchozí hodnoty environmentálních limitů za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se emisí, spotřeby paliva nebo energie nebo příslušných požadavků na funkční bezpečnost nebo konstrukci vozidla zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
3. V případě použití ustanovení čl. 77 odst. 5 nařízení (EU) č. 168/2013 vnitrostátní orgány klasifikují schválený typ vozidla v souladu s přílohou I uvedeného nařízení.
Článek 17
Schválení typu náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
1. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh nových náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek určených k montáži do vozidla nebo jejich montáž do vozidla, pokud nejsou typu, kterému bylo v souladu s čl. 23 odst. 10 nařízení (EU) č. 168/2013 a s tímto nařízením uděleno schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky.
2. Vnitrostátní orgány mohou nadále udělovat rozšíření EU schválení typu podle článku 35 nařízení (EU) č. 168/2013 pro náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu spadajícího do oblasti působnosti směrnice 2002/24/ES, a to za podmínek, které platily původně. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh takového typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo jeho montáž do vozidla, pokud není typu, který byl schválen.
3. Typ náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek určený k montáži do vozidla, jenž byl schválen jako typ v souladu s tímto nařízením, se zkouší v souladu s dodatkem 10 k příloze II a s přílohou VI.
4. Originální náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu, na nějž se vztahuje toto nařízení, a která jsou určena k montáži do vozidla, na které se vztahuje příslušný dokument o schválení typu celého vozidla, nemusí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v dodatku 10 k příloze II, jestliže splňují požadavky bodu 4 uvedeného dodatku.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Změna přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013
Část A přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013 se mění v souladu s přílohou XII.
Článek 19
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2013.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 134/2014
zo 16. decembra 2013,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 168/2013, pokiaľ ide o požiadavky na environmentálne vlastnosti a výkon pohonnej jednotky dvoj- alebo trojkolesových vozidiel a štvorkoliek, a ktorým sa mení jeho príloha V
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 168/2013 z 15. Januára 2013 o schvaľovaní a dohľade nad trhom dvoj- alebo trojkolesových vozidiel a štvorkoliek (1), a najmä na jeho článok 18 ods. 3, článok 23 ods. 12, článok 24 ods. 3 a článok 74,
keďže:
(1)
Termín „vozidlá kategórie L“ zahŕňa široký rozsah typov ľahkých vozidiel s dvomi, tromi alebo štyrmi kolesami, napr. dvojkolesové a trojkolesové mopedy, dvojkolesové a trojkolesové motocykle, motocykle s postrannými vozíkmi a ľahké štvorkolesové vozidlá (štvorkolky), ako sú napríklad cestné štvorkolky, terénne štvorkolky a ťažké štvorkolesové vozidlá.
(2)
V nariadení (EÚ) č. 168/2013 sa stanovuje možnosť uplatňovať predpisy Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) na účely typového schvaľovania vozidiel v celej EÚ. Podľa tohto nariadenia sa typové schvaľovanie v súlade s predpismi EHK OSN, ktoré sa uplatňujú na povinnom základe, považuje za typové schvaľovanie.
(3)
Pomocou povinného uplatňovania predpisov EHK OSN sa predíde nielen zdvojeniu technických požiadaviek, ale aj postupov osvedčovania a administratívnych postupov. Okrem toho, typové schválenie, ktoré sa priamo zakladá na medzinárodne dohodnutých normách, môže zjednodušiť prístup na trhy v tretích krajinách, predovšetkým v tých, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskej hospodárskej komisii Organizácie Spojených národov, ktorá sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktoré sa môžu namontovať alebo používať na kolesových vozidlách, a podmienok vzájomného uznávania schválení udelených na základe týchto predpisov (ďalej len „revidovaná dohoda z roku 1958“), ku ktorej Únia pristúpila na základe rozhodnutia 97/836/ES (2), čím sa zvýši konkurencieschopnosť priemyselného odvetvia Únie. K dnešnému dňu sú však dostupné právne predpisy EHK OSN buď zastarané alebo nie sú k dispozícii a preto je ich potrebné prepracovať a aktualizovať v súlade s technickým pokrokom.
(4)
Z tohto dôvodu sa v nariadení (EÚ) č. 168/2013 stanovuje zrušenie niekoľkých smerníc týkajúcich sa typového schvaľovania vozidiel kategórie L, ich systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá v oblastiach požiadaviek na environmentálne vlastnosti a výkon pohonnej jednotky. Na účely typového schvaľovania EÚ by sa uvedené smernice mali najprv nahradiť ustanoveniami tohto nariadenia. Keď sa z dlhodobého hľadiska proces prepracovania na úrovni OSN ukončí, k dispozícii budú rovnocenné predpisy EHK OSN, ktorými bude možné nahradiť znenie tohto nariadenia uvedením odkazov na príslušné predpisy EHK OSN.
(5)
V roku 2011 bol v súlade s technickým pokrokom aktualizovaný predpis EHK OSN č. 41 o emisiách hluku motocyklov kategórie L3e a L4e. Predpis EHK OSN č. 41 by sa mal stať povinnou súčasťou právnych predpisov EÚ o typovom schvaľovaní a mal by nahradiť prílohu III ku kapitole 9 smernice 97/24/ES (3) s cieľom zosúladiť vozidlá s jedným súborom požiadaviek na zvuk motocyklov, ktoré na celom svete akceptujú zmluvné strany revidovanej dohody z roku 1958. Predpis EHK OSN č. 85 týkajúci sa merania čistého výkonu elektrických motorov by sa mal tiež stať povinným s rovnakým cieľom vzájomného uznávania medzi zmluvnými stranami revidovanej dohody z roku 1958 v oblasti požiadaviek na výkon pohonnej jednotky elektrických motorov.
(6)
Environmentálne opatrenia Euro 4 a Euro 5 sú opatrenia určené na znižovanie emisií tuhých častíc a ozónových prekurzorov, ako sú oxidy dusíka a uhľovodíky. Na zlepšenie kvality ovzdušia a dodržiavanie limitných hodnôt znečistenia je potrebné podstatne znížiť emisie uhľovodíkov z vozidiel kategórie L nielen priamo, s cieľom výrazne znížiť výfukové emisie s neúmerne vysokým obsahom uhľovodíkov a emisie z odparovania v prípade týchto vozidiel, ale aj s cieľom pomôcť pri znížení hladín prchavých častíc v mestských oblastiach a prípadne aj smogu.
(7)
Jedno z opatrení voči nadmerným emisiám uhľovodíkov vozidiel kategórie L má za cieľ obmedziť emisie z odparovania voči hmotnostným limitom pre uhľovodíky stanovených v časti C prílohy VI k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013. S cieľom zmerať emisie vozidla z odparovania sa v rámci typového schvaľovania musí vykonať na tieto účely skúška typu IV. Jedno z požiadaviek skúšky typu IV pre určenie emisií z odparovania zo vzduchotesného priestoru (SHED) je buď, že sa namontuje rýchlo starnúca nádoba s aktívnym uhlím alebo sa pri namontovaní použitej nádoby s aktívnym uhlím uplatní pridaný faktor zhoršenia. Jej preskúmaním v rámci štúdie o vplyvoch na životné prostredie uvedenej v článku 23 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 168/2013 sa zistí, či je nákladovo efektívne zachovať tento faktor zhoršenia ako alternatívu k montovaniu rýchlo starnúcej nádoby s aktívnym uhlím. Ak výsledok štúdie ukáže, že táto metóda nie je nákladovo efektívna, v stanovenom čase bude predložený návrh na odstránenie tejto možnosti a mala by sa uplatňovať po nadobudnutí účinnosti normy Euro 5.
(8)
Štandardizovaná metóda merania energetickej účinnosti vozidiel (spotreby paliva alebo energie, emisií oxidu uhličitého, ako aj elektrického jazdného dosahu) je potrebná preto, aby v oblasti obchodu medzi členskými štátmi nevznikali technické prekážky, ako aj preto, aby zákazníci a používatelia dostávali objektívne a presné informácie.
(9)
Spôsoby merania výkonu pohonnej jednotky vrátane maximálnej konštrukčnej rýchlosti, maximálneho krútiaceho momentu a maximálneho trvalého celkového výkonu vozidiel kategórie L sa v jednotlivých členských štátoch môžu odlišovať, takže môžu predstavovať prekážky pre obchod v Únii. Preto je potrebné vypracovať harmonizované požiadavky zamerané na spôsoby merania výkonu pohonnej jednotky vozidiel kategórie L s cieľom umožniť schvaľovanie vozidiel, systémov, komponentov alebo samostatných technických jednotiek, ktoré sa má uplatňovať na každý typ takéhoto vozidla.
(10)
Požiadavky na funkčnú bezpečnosť alebo environmentálne vlastnosti si vyžadujú obmedzenie úmyselných zásahov do niektorých typov vozidiel kategórie L. Kým sa nepreukáže, že tieto obmedzenia predstavujú pre majiteľov vozidiel prekážku pri servise a údržbe, mali by sa prísne obmedziť na úmyselné zásahy, ktoré škodlivým spôsobom výrazne menia environmentálne vlastnosti a výkon pohonnej jednotky vozidla a funkčnú bezpečnosť vozidla. Keďže škodlivý zásah do hnacej sústavy vozidla ovplyvňuje environmentálne vlastnosti aj funkčnú bezpečnosť, podrobné požiadavky týkajúce sa výkonu pohonnej jednotky a predchádzania manipulácii s cieľom znížiť hluk uvedené v tomto nariadení by sa mali použiť ako odkaz pri presadzovaní prevencie v oblasti úmyselných zásahov do hnacej sústavy.
(11)
V časti A prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 sa uvádza odkaz na 8 typov skúšok, ktoré umožňujú posúdiť environmentálne vlastnosti vozidla kategórie L určeného na schválenie. V tomto delegovanom akte je vhodné vymedziť podrobné skúšobné požiadavky, ako aj zmenu časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 prepojením skúšobných limitných hodnôt, ktoré odsúhlasila Rada a Európsky parlament, s podrobnými skúšobnými postupmi a technickými požiadavkami stanovenými v tomto nariadení. Prostredníctvom zmien uvedených v prílohe XII k tomuto nariadeniu by sa do časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 mal vložiť odkaz na podrobné skúšobné postupy a požiadavky uvedené v tomto nariadení,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy
V tomto nariadení sú stanovené podrobné technické požiadavky a skúšobné postupy týkajúce sa environmentálnych vlastností a výkonu pohonnej jednotky pre schvaľovanie vozidiel kategórie L a systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá v súlade s nariadením (EÚ) č. 168/2013 a vymedzený zoznam predpisov EHK OSN a ich zmien.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Uplatňujú sa vymedzenia pojmov uvedené v nariadení (EÚ) č. 168/2013. Okrem toho sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„1. etapa WMTC“ sa vzťahuje na celosvetový harmonizovaný skúšobný cyklus pre motocykle stanovený v globálnom technickom predpise EHK OSN č. 2 (4), ktorý sa používa ako alternatívny skúšobný cyklus pre emisie typu I k európskemu jazdnému cyklu z roku 2006 pre typy motocyklov kategórie L3e;
2.
„2. etapa WMTC“ sa vzťahuje na celosvetový harmonizovaný skúšobný cyklus pre motocykle stanovený v zmenenom globálnom technickom predpise EHK OSN č. 2 (5), ktorý sa používa ako povinný skúšobný cyklus pre emisie typu I pri schvaľovaní vozidiel (pod-)kategórií L3e, L4e, L5e-A a L7e-A spĺňajúcich úroveň Euro 4;
3.
„3. etapa WMTC“ sa vzťahuje na revidovaný WMTC uvedený v prílohe VI časť A k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 a zodpovedá celosvetovému harmonizovanému skúšobnému cyklu pre motocykle, stanovenému v zmenenom globálnom technickom predpise EHK OSN č. 2 (6) a prispôsobenému na vozidlá s nízkou maximálnou konštrukčnou rýchlosťou vozidla, ktorý sa používa ako povinný skúšobný cyklus pre emisie typu I pri schvaľovaní vozidiel kategórie L spĺňajúcich úroveň Euro 5;
4.
„maximálna konštrukčná rýchlosť vozidla“ je maximálna rýchlosť vozidla určená v súlade s článkom 15 tohto nariadenia;
5.
„emisie výfukových plynov“ sú výfukové emisie plynných znečisťujúcich látok a tuhých častíc;
6.
„filter tuhých častíc“ je filtrovacie zariadenie namontované do výfukového systému na zníženie emisií tuhých častíc z prúdu výfukových plynov;
7.
„riadne udržiavané a používané“ znamená, že ak vyberieme skúšobné vozidlo, spĺňa kritériá týkajúce sa správnej úrovne údržby a bežného používania v súlade s odporúčaniami výrobcu vozidla na schválenie takéhoto skúšobného vozidla;
8.
„požiadavka motora na palivo“ je motorom bežne používaný druh paliva:
a)
benzín (E5);
b)
skvapalnený ropný plyn (LPG);
c)
zemný plyn (NG)/biometán;
d)
buď benzín (E5) alebo LPG;
e)
buď benzín (E5) alebo NG/biometán;
f)
motorová nafta (B5);
g)
zmes etanolu (E85) a benzínu (E5) (flexibilné palivo);
h)
zmes bionafty a motorovej nafty (B5) (flexibilné palivo);
i)
vodík (H2) alebo zmes (H2NG) zemného plynu (NG)/biometánu a vodíka;
j)
buď benzín (E5) alebo vodík (dvojpalivové);
9.
„typové schválenie environmentálnych vlastností“ vozidla je schválenie typu, variantu alebo verzie vozidla so zreteľom na tieto podmienky:
a)
zhoda s časťami A a B prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013,
b)
zaradenie do jedného radu pohonov podľa kritérií stanovených v prílohe XI;
10.
„typ vozidla so zreteľom na environmentálne vlastnosti“ je súbor vozidiel kategórie L, ktoré sa nelíšia v týchto znakoch:
a)
ekvivalentná zotrvačná hmotnosť stanovená vo vzťahu k referenčnej hmotnosti v súlade s doplnkami 5, 7 alebo 8 k prílohe II;
b)
pohonné vlastnosti vymedzené v prílohe XI týkajúcej sa radu pohonov;
11.
„systém periodickej regenerácie“ je zariadenie na reguláciu znečistenia, ako napríklad katalyzátor výfukových splodín, filter tuhých častíc alebo akékoľvek iné zariadenie na reguláciu znečisťovania, ktoré si vyžaduje proces periodickej regenerácie do 4 000 km bežnej prevádzky vozidla;
12.
„vozidlo na alternatívne palivo“ je vozidlo skonštruované tak, aby používalo aspoň jeden druh paliva, ktoré je pri atmosférickej teplote a tlaku buď v plynnom skupenstve alebo z väčšej časti pochádza z iných ako minerálnych olejov;
13.
„vozidlo na flexibilné palivo H2NG“ je vozidlo na flexibilné palivo skonštruované tak, aby ho poháňali rôzne zmesi vodíka a zemného plynu alebo biometánu;
14.
„základné vozidlo“ je vozidlo, ktoré je reprezentatívne pre rad pohonov vymedzený v prílohe XI;
15.
„typ zariadenia na reguláciu znečistenia“ je kategória zariadení na reguláciu znečistenia, ktoré sa používajú na reguláciu emisií znečisťujúcich látok a ktoré sa neodlišujú v základných environmentálnych vlastnostiach a konštrukčných charakteristikách;
16.
„katalyzátor výfukových splodín“ je zariadenie na reguláciu znečistenia, ktoré mení toxické vedľajšie produkty spaľovania vo výfuku motora na menej toxické látky pomocou katalyzačných chemických reakcií;
17.
„typ katalyzátora výfukových splodín“ je kategória katalyzátora výfukových plynov, ktorá sa nelíši v týchto znakoch:
a)
počet pokrytých substrátov, štruktúra a materiál;
b)
typ katalytickej činnosti (oxidačná, trojcestná alebo iný typ katalytickej činnosti);
c)
objem, pomer čelných plôch a dĺžka substrátu;
d)
obsah materiálov katalyzátora;
e)
pomer materiálov katalyzátora;
f)
hustota komôrok;
g)
rozmery a tvar;
h)
tepelná ochrana;
i)
neoddeliteľné výfukové potrubie, katalyzátor výfukových splodín a tlmič integrovaný vo výfukovom systéme vozidla alebo oddeliteľné jednotky výfukového systému, ktoré možno vymeniť;
18.
„referenčná hmotnosť“ je hmotnosť vozidla kategórie L v pohotovostnom stave, určená v súlade s článkom 5 nariadenia (EÚ) č. 168/2013, zvýšená o hmotnosť vodiča (75 kg) a prípadne plus hmotnosť pohonnej batérie;
19.
„hnacia jednotka“ je časť hnacej sústavy za výstupom pohonnej jednotky (jednotiek), ktorá sa prípadne skladá z meniča krútiaceho momentu, spojok, prevodovky a jej ovládania hnacím hriadeľom, remeňovým pohonom alebo reťazovým pohonom, diferenciálmi, koncovým prevodom a pneumatikou hnaného kolesa (polomer);
20.
„systém zastavenia/štartu“ znamená automatické zastavenie a štart pohonnej jednotky s cieľom znížiť počet voľnobežných otáčok, a tým aj spotrebu paliva, znečisťujúcich látok a emisií CO2 vozidla;
21.
„softvér hnacej sústavy“ je súbor algoritmov upravujúcich prevádzku spracovania údajov v regulátoroch hnacích sústav, regulátoroch pohonných jednotiek alebo regulátoroch hnacích jednotiek, obsahujúci usporiadaný sled pokynov, ktoré menia stav regulátorov jednotiek;
22.
„kalibrácia“ hnacej sústavy/motora alebo regulátora hnacej jednotky znamená použitie osobitného súboru údajových máp a parametrov používaných softvérom regulátora na vyladenie hnacej sústavy/motora alebo hnacej jednotky vozidla;
23.
„regulátor hnacej sústavy“ je kombinovaná riadiaca jednotka spaľovacieho(-ích) motora(-ov), elektrických trakčných motorov alebo systémov hnacích jednotiek vrátane prevodovky alebo spojky;
24.
„riadiaca jednotka motora“ je palubný počítač, ktorý sčasti alebo vcelku riadi motor alebo motory vozidla;
25.
„regulátor hnacej jednotky“ je palubný počítač, ktorý sčasti alebo vcelku riadi hnaciu jednotku vozidla;
26.
„snímač“ je menič, ktorý meria fyzikálne množstvo alebo stav a mení ho na elektrický signál, ktorý sa používa ako vstup do regulátora;
27.
„ovládač“ je menič výstupného signálu z regulátora na pohyb, teplo alebo iný fyzikálny stav, ktorý riadi hnaciu sústavu, motor(-y) alebo hnaciu jednotku;
28.
„karburátor“ je zariadenie, v ktorom sa palivo mieša so vzduchom na zmes, ktorá môže byť spaľovaná v spaľovacom motore;
29.
„vyplachovací kanál“ je spojovací článok medzi kľukovou skriňou a spaľovacou komorou dvojtaktného motora, cez ktorý prúdi čerstvý plniaci vzduch, palivo a zmes mazacích olejov do spaľovacej komory;
30.
„systém nasávania vzduchu“ je systém zložený z komponentov, ktoré umožňujú prúdenie čerstvého plniaceho vzduchu alebo zmesi vzduchu a paliva do motora, a zahŕňa vzduchový filter, sacie rúrky, rezonátor(-y), teleso škrtiacej klapky a sacie potrubie motora, ak sú namontované;
31.
„turbodúchadlo“ je turbínou poháňaný odstredivý kompresor výfukového plynu, ktorý zvyšuje množstvo plniaceho vzduchu vháňané do spaľovacieho motora, čím zlepšuje výkon pohonnej jednotky;
32.
„plniace dúchadlo“ je kompresor nasávaného vzduchu používaný na nútenú indukciu spaľovacieho motora, čím zvyšuje výkon pohonnej jednotky;
33.
„palivový článok“ je menič chemickej energie z vodíka na elektrickú energiu, ktorá poháňa vozidlo;
34.
„kľuková skriňa“ sú priestory vo vnútri alebo mimo motora, ktoré sú spojené s olejovou nádržou vnútornými alebo vonkajšími kanálmi, ktorými môžu unikať plyny alebo pary;
35.
„skúška priepustnosti“ je skúšanie únikov cez steny nekovového zásobníka paliva a predkondicionovanie nekovového materiálu zásobníka paliva pred skúškou zásobníka paliva v súlade s časťou C8 prílohy II k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013;
36.
„priepustnosť“ znamená straty spôsobené únikmi cez steny zásobníka paliva a vstrekovacie systémy, ktorá sa zvyčajne skúša určením strát hmotnosti;
37.
„odparovanie“ znamená straty pri odvzdušňovaní zásobníka paliva, systému vstrekovania paliva alebo iných zdrojov, z ktorých unikajú uhľovodíky do atmosféry;
38.
„počet najazdených kilometrov“ je jazda reprezentatívneho skúšobného vozidla alebo vozového parku reprezentatívnych skúšobných vozidiel na vopred stanovenú vzdialenosť, ako sa uvádza v článku 23 ods. 3 písm. a) alebo b) nariadenia (EÚ) č. 168/2013 v súlade so skúšobnými požiadavkami prílohy VI k tomuto nariadeniu;
39.
„elektrická hnacia sústava“ je systém pozostávajúci z jedného zásobníka alebo z viacerých zásobníkov elektrickej energie, ako napríklad batéria, elektromechanické zotrvačníky, veľkokapacitné kondenzátory alebo iné zásobníky, jedného alebo viacerých elektrických kondicionovacích zariadení a z jedného alebo viacerých elektrických zariadení, ktoré menia elektrickú energiu uloženú v zásobníku na mechanickú energiu prenášanú na kolesá na účely pohonu vozidla;
40.
„elektrický jazdný dosah“ je vzdialenosť, ktorú vozidlá poháňané elektrickou hnacou sústavou alebo hybridnou elektrickou hnacou sústavou s nabíjaním mimo vozidla môžu prejsť na elektrický pohon jednej plne nabitej batérie alebo iného zásobníka elektrickej energie, meranú v súlade s postupom stanoveným v doplnku 3.3 k prílohe VII;
41.
„dojazd na batériu nabitú mimo vozidla (OVC)“ je celková najazdená vzdialenosť počas celých kombinovaných cyklov až do vyčerpania energie dodávanej batériou nabitou mimo vozidla (alebo iného zásobníka elektrickej energie), meraná v súlade s postupom opísaným v doplnku 3.3 k prílohe VII;
42.
„maximálna tridsaťminútová rýchlosť“ vozidla je najvyššia dosiahnuteľná rýchlosť vozidla meraná počas 30 minút ako výsledok 30-minútového výkonu stanoveného v predpise EHK OSN č. 85;
43.
„typové schválenie výkonu pohonnej jednotky“ vozidla znamená schválenie typu, variantu alebo verzie vozidla, pokiaľ ide o výkon pohonných jednotiek so zreteľom na tieto podmienky:
a)
maximálna(-e) konštrukčná(-é) rýchlosť(-ti) vozidla;
b)
maximálny trvalý menovitý krútiaci moment alebo maximálny čistý krútiaci moment;
c)
maximálny trvalý menovitý výkon alebo maximálny čistý výkon;
d)
maximálny celkový krútiaci moment a výkon v prípade hybridnej aplikácie;
44.
„typ pohonu“ znamená pohonné jednotky, ktorých charakteristiky sa zásadne neodlišujú, pokiaľ ide o maximálnu konštrukčnú rýchlosť vozidla, maximálny čistý výkon, maximálny trvalý menovitý výkonu a maximálny krútiaci moment;
45.
„čistý výkon“ je výkon dostupný na skúšobnom zariadení na konci kľukovej skrine alebo rovnocenného komponentu pohonnej jednotky pri otáčkach motora nameraných výrobcom spolu s príslušenstvom uvedeným v tabuľke Ap2.1-1 alebo tabuľke Ap2.2-1 doplnku 2 k prílohe X, a zohľadňujúci účinnosť prevodovky, ak čistý výkon možno merať len s prevodovkou namontovanou na pohon;
46.
„maximálny čistý výkon“ je výstup maximálneho čistého výkonu z pohonných jednotiek, ktorý zahŕňa jeden alebo viac spaľovacích motorov pri plnom zaťažení bežiaceho motora;
47.
„maximálny krútiaci moment“ je maximálna hodnota krútiaceho momentu meraná pri plnom zaťažení bežiaceho motora;
48.
„príslušenstvo“ znamená všetky prístroje a zariadenia uvedené v tabuľke Ap2.1-1 alebo tabuľke Ap2.2-1 prílohy X.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCU, POKIAĽ IDE O ENVIRONMENTÁLNE VLASTNOSTI VOZIDIEL
Článok 3
Požiadavky na montáž a preukazovanie týkajúce sa environmentálnych vlastností vozidiel kategórie L
1. Výrobca vybaví vozidlá kategórie L systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami ovplyvňujúcimi environmentálne vlastnosti vozidla, ktoré sú navrhnuté, skonštruované a zmontované tak, aby vozidlo pri bežnom používaní a údržbe podľa predpisov výrobcu spĺňalo podrobné technické požiadavky a skúšobné postupy tohto nariadenia.
2. Výrobca prostredníctvom fyzickej skúšky preukážu schvaľovaciemu orgánu, že vozidlá kategórie L sprístupnené na trhu, registrované alebo uvedené do prevádzky v Únii spĺňajú podrobné technické požiadavky a skúšobné postupy týkajúce sa environmentálnych vlastností týchto vozidiel, ako je stanovené v článkoch 5 až 15.
3. Ak výrobca upraví charakteristiky systému znižovania emisií alebo vlastnosti ktoréhokoľvek komponentu súvisiaceho s emisiami po uvedení schváleného typu vozidla na trh so zreteľom na environmentálne vlastnosti, bezodkladne to oznámi schvaľovaciemu orgánu. Výrobca poskytne schvaľovaciemu orgánu dôkaz, že zmenený systém znižovania emisií alebo zmenené charakteristiky komponentu nespôsobujú zhoršenie environmentálnych vlastností, ako sú tie, ktoré preukázal pri typovom schvaľovaní.
4. Výrobca zabezpečí, aby náhradné diely a vybavenie sprístupnené na trhu alebo uvádzané do prevádzky v Únii spĺňali podrobné technické požiadavky a skúšobné postupy s ohľadom na environmentálne vlastnosti vozidiel uvedené v tomto nariadení. Schválené vozidlo kategórie L vybavené takýmito náhradnými dielmi alebo vybavením musí spĺňať rovnaké skúšobné požiadavky a limitné hodnoty vlastností ako vozidlo vybavené pôvodnými dielmi alebo vybavením, ktoré spĺňa požiadavky na životnosť vrátane požiadaviek stanovených v článku 22 ods. 2, článku 23 a v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 168/2013.
5. Výrobca zabezpečí dodržiavanie postupov typového schvaľovania pri overovaní zhody výroby, pokiaľ ide o podrobné požiadavky na environmentálne vlastnosti a výkon pohonnej jednotky, ktoré sú stanovené v článku 33 nariadenia (EÚ) č. 168/2013 a časti C3 prílohy k II.
6. Výrobca predloží schvaľovaciemu orgánu opis opatrení prijatých s cieľom zabrániť úmyselnému zasahovaniu do systému riadenia hnacej sústavy vrátane počítačov regulujúcich environmentálne vlastnosti a výkon pohonnej jednotky v súlade s časťou C1 prílohy II k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013.
7. Pokiaľ ide o hybridné aplikácie alebo aplikácie vybavené systémom zastavenia/štartu, výrobca vo vozidle namontuje „prevádzkový režim“, ktorý na základe skúšok environmentálnych vlastností a výkonu pohonnej jednotky alebo prehliadky vozidla umožňuje nepretržitý chod spaľovacieho motora. Ak si táto kontrola alebo vykonanie skúšky vyžaduje špeciálny postup, tento sa podrobne uvedie v servisnej príručke (alebo ekvivalentnom médiu). Tento špeciálny postup si nevyžaduje použitie iného osobitného vybavenia, než sa dodáva s vozidlom.
Článok 4
Uplatňovanie predpisov EHK OSN
1. Predpisy EHK OSN a ich zmeny uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu sa uplatňujú na typové schvaľovanie environmentálnych vlastností a výkon pohonnej jednotky.
2. Vozidlá s maximálnou konštrukčnou rýchlosťou ≤ 25 km/h musia spĺňať všetky príslušné požiadavky predpisov EHK OSN uplatňované na vozidlá s maximálnou konštrukčnou rýchlosťou 25 km/h.
3. Odkazy na kategórie vozidiel L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v predpisoch EHK OSN sa vykladajú ako odkazy na kategórie vozidiel L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e vrátane všetkých podkategórií podľa tohto nariadenia.
Článok 5
Technické špecifikácie pre environmentálne požiadavky a skúšobné postupy s ohľadom na environmentálne vlastnosti vozidiel kategórie L
1. Postupy skúšok environmentálnych vlastností a výkonu pohonnej jednotky sa vykonávajú v súlade so skúšobnými postupmi stanovenými v tomto nariadení.
2. Skúšobné postupy vykonáva alebo osvedčuje schvaľovací orgán alebo technická služba, ak ju poveril schvaľovací orgán. Výrobca na preukázanie zhody environmentálnych vlastností vozidiel kategórie L k spokojnosti schvaľovacieho orgánu vyberie reprezentatívne základné vozidlo, ktoré spĺňa požiadavky prílohy XI.
3. Metódy merania a výsledky skúšok sa oznamujú schvaľovaciemu orgánu vo formáte skúšobného protokolu podľa článku 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 168/2013.
4. Typové schvaľovanie environmentálnych vlastností, na ktoré sa vzťahujú skúšky typu I, II, III, IV, V, VII a VIII, sa rozširuje o rôzne varianty vozidiel, verzie a typy, a rady pohonov za predpokladu, že verzia vozidla, pohon a/alebo parametre systému regulácie znečistenia uvedené v prílohe XI sú totožné alebo zostávajú v rámci predpísaných a deklarovaných tolerancií v uvedenej prílohe.
5. Hybridné aplikácie alebo aplikácie vybavené systémom zastavenia/štartu sa skúšajú s bežiacim spaľovacím motorom, ak je špecifikovaný v skúšobnom postupe.
Článok 6
Požiadavky na skúšky typu I: výfukové emisie po studenom štarte
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu I pre výfukové emisie po studenom štarte, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou II k tomuto nariadeniu.
Článok 7
Požiadavky na skúšky typu II: výfukové emisie (pri zvýšených) voľnobežných otáčkach a voľnej akcelerácii
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu II pre výfukové emisie (pri zvýšených voľnobežných otáčkach) a skúšky voľnej akcelerácie, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou III k tomuto nariadeniu.
Článok 8
Požiadavky na skúšky typu III: plynné emisie kľukovej skrine
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu III pre plynné emisie kľukovej skrine, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou IV k tomuto nariadeniu.
Článok 9
Požiadavky na skúšky typu IV: emisie z odparovania
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu IV pre emisie z odparovania, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou V k tomuto nariadeniu.
Článok 10
Požiadavky na skúšky typu V: životnosť zariadení na reguláciu znečistenia
Skúšobné postupy a požiadavky na skúšky typu V pre životnosť zariadení na reguláciu znečistenia, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou VI k tomuto nariadeniu.
Článok 11
Požiadavky na skúšky typu VII: emisie CO2, spotreba paliva, spotreba elektrickej energie a elektrický jazdný dosah
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu VII pre energetickú účinnosť s ohľadom na emisie CO2, spotrebu paliva, spotrebu elektrickej energie a elektrický jazdný dosah, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou VII k tomuto nariadeniu.
Článok 12
Požiadavky na skúšky typu VIII: skúšky environmentálnej palubnej diagnostiky (OBD)
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu VIII pre environmentálnu časť palubnej diagnostiky (OBD), uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou VIII k tomuto nariadeniu.
Článok 13
Požiadavky na skúšky typu IX: hladiny zvuku
Skúšobné postupy a požiadavky vzťahujúce sa na skúšky typu IX pre hladinu zvuku, uvedené v časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou IX k tomuto nariadeniu.
KAPITOLA III
POVINNOSTI VÝROBCOV TÝKAJÚCE SA VÝKONU POHONNEJ JEDNOTKY VOZIDIEL
Článok 14
Všeobecné povinnosti
1. Pred uvedením vozidla kategórie L na trh výrobca preukáže výkon pohonnej jednotky typu vozidla kategórie L schvaľovaciemu orgánu v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto nariadení.
2. Pri uvádzaní vozidla kategórie L na trh alebo pri jeho registrácii alebo pred jeho uvedením do prevádzky výrobca zabezpečí, aby výkon pohonnej jednotky typu vozidla kategórie L nebol vyšší ako výkon oznámený schvaľovaciemu orgánu v informačnej zložke stanovenej v článku 27 nariadenia (EÚ) č. 168/2013.
3. Výkon pohonnej jednotky vozidla vybaveného náhradným systémom, komponentom alebo samostatnou technickou jednotkou nesmie prekračovať výkon vozidla vybaveného pôvodnými systémami, komponentmi alebo samostatnými technickými jednotkami.
Článok 15
Požiadavky na výkon pohonnej jednotky
Skúšobné postupy a požiadavky na výkon pohonnej jednotky uvedené v časti A2 prílohy II k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 sa vykonávajú a overujú v súlade s prílohou X k tomuto nariadeniu.
KAPITOLA IV
POVINNOSTI ČLENSKÝCH ŠTÁTOV
Článok 16
Typové schválenie vozidiel kategórie L, ich systémov, komponentov alebo samostatných technických jednotiek
1. Ak to výrobca požaduje, vnútroštátne orgány nesmú z dôvodov týkajúcich sa environmentálnych vlastností vozidla odmietnuť udeliť typové schválenie environmentálnych vlastností a výkonu pohonnej jednotky alebo vnútroštátne schválenie nového typu vozidla, ani zakázať uviesť na trh, zaregistrovať alebo uviesť do prevádzky vozidlo, systém, komponent alebo samostatnú technickú jednotku, ak je príslušné vozidlo v súlade s nariadením (EÚ) č. 168/2013 a podrobnými skúšobnými požiadavkami stanovenými v tomto nariadení.
2. S účinnosťou od dátumov uvedených v prílohe IV k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 vnútroštátne orgány v prípade nových vozidiel, ktoré nespĺňajú environmentálnu normu Euro 4 uvedenú v častiach A1, B1, C1 a D prílohy VI a v prílohe VII k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 alebo environmentálnu normu Euro 5 uvedenú v častiach A2, B2, C2 a D prílohy VI a v prílohe VII k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013, považujú osvedčenia o zhode obsahujúce predchádzajúce limitné environmentálne hodnoty za neplatné na účely článku 43 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 168/2013 a z dôvodov súvisiacich s emisiami, spotrebou paliva či energie, alebo uplatniteľných požiadaviek na funkčnú bezpečnosť alebo konštrukciu vozidla zakážu uvedenie takýchto vozidiel na trh, ich registráciu alebo uvedenie do prevádzky.
3. Ak sa uplatňuje článok 77 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 168/2013, vnútroštátne orgány klasifikujú schválený typ vozidla v súlade s prílohou I k tomuto nariadeniu.
Článok 17
Typové schválenie náhradných zariadení na reguláciu znečistenia
1. Vnútroštátne orgány zakážu uvedenie na trh alebo inštaláciu na vozidlo nových náhradných zariadení na reguláciu znečistenia určených na montáž na vozidlá schválené podľa tohto nariadenia, ak nie sú takého typu, v súvislosti s ktorým bolo udelené typové schválenie environmentálnych vlastností a výkonu pohonnej jednotky v súlade s článkom 23 ods. 10 nariadenia (EÚ) č. 168/2013 a s týmto nariadením.
2. Vnútroštátne orgány môžu naďalej udeľovať rozšírenie typových schválení EÚ, ako je uvedené v článku 35 nariadenia (EÚ) č. 168/2013 pre náhradné zariadenia na reguláciu znečistenia, ktoré patri k typu v rozsahu pôsobnosti smernice 2002/24/ES, za podmienok, ktoré sa pôvodne uplatňovali. Vnútroštátne orgány zakážu uvedenie tohto typu náhradných zariadení na reguláciu znečistenia na trh alebo ich inštaláciu na vozidlo, pokiaľ nie sú takého typu, v súvislosti s ktorým bolo udelené príslušné typové schválenie.
3. Typ náhradného zariadenia na reguláciu znečistenia určeného na montáž do typovo schváleného vozidla v súlade s týmto nariadením sa odskúša v súlade s doplnkom 10 k prílohe II a s prílohou VI.
4. Náhradné zariadenia na reguláciu znečistenia v pôvodnej výbave, ktoré sú príslušného typu patriace ho do pôsobnosti tohto nariadenia a ktoré sú určené na montáž do vozidla a na ktoré sa vzťahuje celý príslušný dokument typového schválenia vozidla, nemusia spĺňať skúšobné požiadavky doplnku 10 k prílohe II za predpokladu, že spĺňajú požiadavky bodu 4 tejto prílohy.
KAPITOLA V
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 18
Zmena časti A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013
Časť A prílohy V k nariadeniu (EÚ) č. 168/2013 sa mení v súlade s prílohou XII.
Článok 19
Nadobudnutie účinnosti
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Uplatňuje sa od 1. januára 2016.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 16. decembra 2013