SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/35/EU
ze dne 26. června 2013
o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (elektromagnetickými poli) (dvacátá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) a o zrušení směrnice 2004/40/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 153 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle Smlouvy může Evropský parlament a Rada pomocí směrnic přijímat minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí tak, aby bylo chráněno zdraví a bezpečnost pracovníků. Tyto směrnice by neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.
(2)
Čl. 31 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie stanoví, že každý pracovník má právo na pracovní podmínky respektující jeho zdraví, bezpečnost a důstojnost.
(3)
Po vstupu v platnost směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/40/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (elektromagnetickými poli) (osmnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (3) vyjádřily zúčastněné subjekty, zejména z řad lékařů, vážné obavy, pokud jde o potenciální dopad provádění uvedené směrnice na používání lékařských postupů založených na lékařském zobrazování. Byly rovněž vyjádřeny obavy týkající se dopadu směrnice na některé průmyslové činnosti.
(4)
Komise argumenty předložené zúčastněnými stranami pečlivě přezkoumala a po několika konzultacích se na základě nových vědeckých poznatků mezinárodně uznávaných odborníků rozhodla důkladně přehodnotit některá ustanovení směrnice 2004/40/ES.
(5)
Směrnice 2004/40/ES byla změněna směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/46/ES (4), důsledkem čehož je odložení lhůty pro provedení směrnice 2004/40/ES o čtyři roky, a následně směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2012/11/EU (5), důsledkem čehož je odložení této lhůty pro provedení do dne 31. října 2013. To umožní Komisi předložit nový návrh a oběma zákonodárcům přijmout novou směrnici založenou na aktuálnějších a pádnějších důkazech.
(6)
Směrnice 2004/40/ES by měla být zrušena a měla by být zavedena vhodnější a přiměřenější opatření na ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s elektromagnetickými poli. Uvedená směrnice se nezabývala dlouhodobými účinky, včetně případných karcinogenních účinků, v důsledku expozice časově proměnným elektrickým, magnetickým a elektromagnetickým polím, pro něž v současné době neexistují spolehlivé vědecké důkazy ukazující příčinnou souvislost. Záměr této směrnice spočívá v řešení všech známých přímých biofyzikálních i nepřímých účinků elektromagnetických polí, a to nejen s cílem zajistit zdraví a bezpečnost každého zaměstnance jako jednotlivce, ale též vytvořit minimální základ ochrany pro všechny zaměstnance v Unii, který zabrání případnému narušení hospodářské soutěže.
(7)
Tato směrnice se nevztahuje na navrhované dlouhodobé účinky expozice elektromagnetickým polím, protože v současné době neexistují podložené vědecké důkazy ukazující příčinnou souvislost. Pokud se však takové podložené vědecké důkazy objeví, měla by Komise zvážit nejvhodnější prostředky, jak k nim přistupovat, a měla by prostřednictvím své zprávy o praktickém provádění této směrnice informovat v tomto směru Evropský parlament a Radu. V takovém případě by měla Komise spolu s příslušnými informacemi získanými od členských států zohlednit nejnovější dostupný výzkum a nové vědecké poznatky vyplývající z údajů v této oblasti.
(8)
Je třeba stanovit minimální požadavky, a umožnit tak členským státům zachovat nebo přijmout příznivější ustanovení na ochranu zaměstnanců, zejména stanovit u elektromagnetických polí nižší referenční hodnoty nebo nejvyšší přípustné hodnoty. Prováděním této směrnice by však nemělo být odůvodňováno jakékoli zhoršení oproti stavu, který již v členském státě existuje.
(9)
Systém ochrany před elektromagnetickými poli by se měl bez zbytečných podrobností omezit na vymezení cílů, jichž je třeba dosáhnout, zásad, které mají být dodržovány, a základních hodnot, jež mají být použity, aby umožňoval členským státům uplatňovat minimální požadavky jednotným způsobem.
(10)
Za účelem ochrany zaměstnanců vystavených elektromagnetickým polím je nezbytné provést efektivní a účinné hodnocení rizik. Nicméně tato povinnost by měla být přiměřená situaci na pracovišti. Proto je vhodné určit ochranný systém, který jednoduchým, odstupňovaným a srozumitelným způsobem klasifikuje různá rizika. Z tohoto důvodu může být pro zaměstnavatele při plnění jejich povinností užitečný odkaz na řadu ukazatelů a standardních situací, který bude poskytnut formou praktických příruček.
(11)
Nežádoucí účinky na lidské tělo jsou závislé na frekvenci elektromagnetického pole nebo záření, kterým je vystaveno. Proto je pro zajištění odpovídající ochrany zaměstnanců vystavených elektromagnetickým polím třeba, aby systémy omezení expozice závisely na charakteru expozice a frekvence.
(12)
Úroveň expozice elektromagnetickým polím lze s větší účinností snížit začleněním preventivních opatření již do návrhů pracovních míst pracovišť a výběrem pracovního vybavení, postupů a metod pro snížení rizik u zdroje. Opatření týkající se pracovního vybavení a metod tak přispívají k ochraně zaměstnanců, kteří je používají. Je však třeba zabránit zdvojení hodnocení v případech, kdy pracovní vybavení splňuje požadavky příslušných právních předpisů Unie týkajících se výrobků, které stanoví přísnější úrovně bezpečnosti, než jsou úrovně stanovené touto směrnicí. To umožní zjednodušené hodnocení v celé řadě případů.
(13)
Zaměstnavatelé by se měli přizpůsobit technickému pokroku a vědeckým poznatkům o rizicích spojených s expozicí elektromagnetickým polím s cílem zlepšovat bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců.
(14)
Jelikož je tato směrnice samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (6), vztahuje se uvedená směrnice 89/391/EHS na expozici zaměstnanců elektromagnetickým polím, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
(15)
Fyzikální veličiny, nejvyšší přípustné hodnoty expozice a referenční hodnoty stanovené v této směrnici vycházejí z doporučení Mezinárodní komise pro ochranu před neionizujícím zářením (ICNIRP) a měly by být používány v souladu s jejími koncepcemi, kromě případů, kdy tato směrnice stanoví jinak.
(16)
S cílem zajistit aktuálnost této směrnice by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o čistě technické změny, příloh této směrnice, aby se zohlednilo přijímání nařízení a směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace a v důsledku technického pokroku, změn v nejrelevantnějších normách nebo specifikacích a nových vědeckých poznatků týkajících se rizik, které představují elektromagnetická pole, jakož i k přizpůsobování referenčních hodnot. Je obzvláště důležité, aby Komise během svých přípravných prací vedla náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni. Komise musí při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci zajistit současné, včasné a adekvátní postoupení příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(17)
Pokud bude nutné provádět změny příloh čistě technické povahy; v takovém případě by Komise měla vždy postupovat v úzké spolupráci s Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci zřízeným rozhodnutím Rady ze dne 22. července 2003 (7).
(18)
Ve výjimečných případech, kdy existují závažné naléhavé důvody, jako například bezprostřední riziko pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců vyplývající z jejich expozice elektromagnetickým polím, by mělo být umožněno použít u aktů přijatých Komisí v přenesené pravomoci zrychlený postup.
(19)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (8) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(20)
Systém zahrnující nejvyšší přípustné hodnoty a referenční hodnoty by měl být ve všech vhodných případech považován za prostředek k zajištění vysoké úrovně ochrany proti nežádoucím zdravotním účinkům a bezpečnostním rizikům, která mohou být důsledkem expozice elektromagnetickým polím. Takový systém však může být v rozporu se specifickými podmínkami u některých činností, jako je používání metody magnetické rezonance ve zdravotnictví. Je proto nezbytné vzít tyto zvláštní podmínky v úvahu.
(21)
Vzhledem ke specifickým rysům ozbrojených sil a v zájmu jejich efektivního fungování a součinnosti, a to i v rámci společných mezinárodních vojenských cvičení, by členské státy měly mít možnost uplatňovat rovnocenné nebo specifičtěji zaměřené systémy ochrany, jako jsou mezinárodně dohodnuté standardy, např. standardy NATO, přičemž však nesmí docházet k poškození zdraví a ohrožení bezpečnosti.
(22)
Zaměstnavatelé by měli mít povinnost zajistit, aby byla rizika způsobená elektromagnetickými poli při práci odstraněna nebo snížena na minimum. Ve zvláštních případech a za řádně odůvodněných okolností mohou být nejvyšší přípustné hodnoty stanovené v této směrnici překročeny, ovšem pouze dočasně. V takovém případě by měli být zaměstnavatelé povinni přijmout nezbytná opatření s cílem co nejdříve opětovně zajistit dodržování nejvyšších přípustných hodnot.
(23)
Systém zajišťující vysokou úroveň ochrany s ohledem na nežádoucí zdravotní účinky a bezpečnostní rizika, která mohou být důsledkem expozice elektromagnetickým polím, by měl zohledňovat zvláštní skupiny mimořádně ohrožených zaměstnanců a vyloučit vznik obtíží spojených s interferencí se zdravotnickými pomůckami, jakými jsou například kovové protézy, kardiostimulátory a defibrilátory, kochleární a jiné implantáty nebo zdravotnické prostředky nošené na těle, a narušení funkce těchto pomůcek. Obtíže spojené s interferencí, zejména u kardiostimulátorů, se mohou vyskytnout při úrovních, které jsou nižší než referenční hodnoty, a měly by být proto předmětem přiměřených preventivních a ochranných opatření,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice, jež je dvacátou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců před riziky pro jejich zdraví a bezpečnost, které při jejich práci vznikají nebo by mohly vzniknout v důsledku expozice elektromagnetickým polím.
2. Tato směrnice se vztahuje na všechny známé přímé biofyzikální účinky a nepřímé účinky způsobené elektromagnetickými poli.
3. Nejvyšší přípustné hodnoty stanovené v této směrnici se vztahují pouze na vědecky prokázané souvislosti mezi krátkodobými přímými biofyzikálními účinky a expozicí elektromagnetickým polím.
4. Tato směrnice neupravuje navrhované dlouhodobé účinky expozice.
Komise sleduje nejnovější vědecký vývoj. Budou-li k dispozici podložené vědecké důkazy o navrhovaných dlouhodobých účincích, zváží vhodnou politickou reakci, zahrnující případně předložení legislativního návrhu na řešení takových účinků. Komise prostřednictvím své zprávy o praktickém provádění této směrnice podle článku 15 pravidelně informuje v tomto směru Evropský parlament a Radu.
5. Tato směrnice neupravuje rizika spojená s dotykem vodičů pod napětím.
6. Aniž jsou dotčeny přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice, směrnice 89/391/EHS se nadále vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„elektromagnetickými poli“ statická elektrická, statická magnetická a časově proměnná elektrická, magnetická a elektromagnetická pole s frekvencemi do 300 GHz;
b)
„přímými biofyzikálními účinky“ účinky na lidské tělo přímo způsobené jeho přítomností v elektromagnetickém poli, včetně:
i)
tepelných účinků, jako je zahřívání tkání v důsledku absorpce energie z elektromagnetických polí v tkáni,
ii)
netepelných účinků, jako je stimulace svalů, nervů nebo smyslových orgánů. Tyto účinky mohou mít škodlivý vliv na duševní a fyzický stav zaměstnanců, kteří jim jsou vystaveni. Stimulace smyslových orgánů může navíc vyvolat přechodné příznaky, jako jsou závratě nebo fosfeny. Tyto příznaky mohou způsobit dočasné obtíže nebo mít vliv na kognitivní či jiné mozkové nebo svalové funkce, a mohou tak ovlivnit schopnost pracovníka bezpečně vykonávat pracovní činnost (tj. bezpečnostní rizika), a
iii)
proud končetinami;
c)
„nepřímými účinky“ účinky způsobené přítomností předmětu v elektromagnetickém poli, což se může stát příčinou bezpečnostního nebo zdravotního rizika, jako jsou:
i)
interference s elektronickými zdravotnickými zařízeními a prostředky (včetně kardiostimulátorů a jiných implantátů či zdravotnických prostředků nošených na těle),
ii)
riziko spojené s urychlováním feromagnetických předmětů působením statických magnetických polí,
iii)
zážeh elektroexplozivních zařízení (detonátory),
iv)
požáry a exploze v důsledku zapálení hořlavých materiálů jiskrami způsobenými indukovanými poli, kontaktními proudy nebo jiskrovými výboji,
v)
kontaktní proudy;
d)
„nejvyššími přípustnými hodnotami“ hodnoty stanovené na základě údajů o biofyzikálním a biologickém působení, a to zejména o vědecky prokázaných krátkodobých a akutních přímých účincích, tj. tepelných účincích a elektrické stimulaci tkání;
e)
„nejvyššími přípustnými hodnotami pro účinky na zdraví“ nejvyšší přípustné hodnoty, při jejichž překročení by u zaměstnanců mohlo dojít k nepříznivým účinkům na zdraví, jako je zahřátí či stimulace nervové a svalové tkáně;
f)
„nejvyššími přípustnými hodnotami pro smyslové účinky“ nejvyšší přípustné hodnoty expozice, při jejichž překročení by u zaměstnanců mohlo dojít k přechodnému narušení účinků na smyslové vnímání a drobným změnám mozkových funkcí;
g)
„referenčními hodnotami“ operační hodnoty stanovené s cílem zjednodušit postup, jak prokázat dodržování příslušných nejvyšších přípustných hodnot, nebo v případě potřeby s cílem přijmout příslušná ochranná či preventivní opatření stanovená v této směrnici.
V příloze II je použita tato terminologie týkající se referenčních hodnot:
i)
u elektrických polí se „nízkými referenčními hodnotami“ a „vysokými referenčními hodnotami“ rozumí úrovně, které se vztahují ke zvláštním ochranným nebo preventivním opatřením stanoveným v této směrnici,
ii)
u magnetických polí se „nízkými referenčními hodnotami“ rozumí hodnoty, které se vztahují k nejvyšším přípustným hodnotám pro účinky na smyslové vnímání, a „vysokými referenčními hodnotami“ hodnoty, které se vztahují k nejvyšším přípustným hodnotám pro účinky na zdraví.
Článek 3
Nejvyšší přípustné hodnoty a referenční hodnoty
1. Fyzikální veličiny týkající se expozice elektromagnetickým polím jsou uvedeny v příloze I. Nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví a nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání a referenční hodnoty jsou stanoveny v přílohách II a III.
2. Členské státy stanoví povinnost zaměstnavatelů zajistit, aby expozice zaměstnanců elektromagnetickým polím byla omezena na nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví a nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání uvedené v příloze II v případě netepelných účinků a v příloze III v případě tepelných účinků. Dodržení nejvyšších přípustných hodnot pro účinky na zdraví a nejvyšších přípustných hodnot pro účinky na smyslové vnímání je nutno prokázat za použití příslušných postupů pro hodnocení expozice uvedených v článku 4. Pokud expozice zaměstnanců elektromagnetickým polím překročí nejvyšší přípustné hodnoty, zaměstnavatel přijme okamžitá opatření v souladu s čl. 5 odst. 8.
3. Pro účely této směrnice se má za to, že zaměstnavatel dodržuje nejvyšší přípustné hodnoty pro zdravotní účinky a nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání, pokud se prokáže, že nejsou překročeny příslušné referenční hodnoty stanovené v příloze II a III. Pokud expozice referenční hodnoty překročí, zaměstnavatel jedná v souladu s čl. 5 odst. 2, s výjimkou případů, kdy se na základě hodnocení provedeného v souladu s čl. 4 odst. 1, 2 a 3 prokáže, že nejsou překročeny příslušné nejvyšší přípustné hodnoty a že je možné vyloučit bezpečnostní rizika.
Bez ohledu na tento odstavec může nicméně expozice překročit:
a)
nízké referenční hodnoty pro elektrická pole (příloha II, tabulka B1) v případech odůvodněných příslušnými zvyklostmi nebo postupem, pokud buď nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání (příloha II, tabulka A3), nebo
i)
nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví (příloha II, tabulka A2),
ii)
je prostřednictvím zvláštních ochranných opatření uvedených v čl. 5 odst. 6 zabráněno nadměrným jiskrovým výbojům a kontaktním proudům (příloha II, tabulka B3), a
iii)
zaměstnancům byly poskytnuty informace týkající se situací uvedených v čl. 6 písm. f);
b)
nízké referenční hodnoty pro magnetická pole (příloha II, tabulka B2) v případech odůvodněných příslušnými zvyklostmi nebo postupem, a to i v případě hlavy a trupu, během pracovní směny, pokud nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání (příloha II, tabulka A3), nebo
i)
je překročení uvedených hodnot pouze dočasné,
ii)
nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví (příloha II, tabulka A2),
iii)
jsou přijata opatření v souladu s čl. 5 odst. 9 při výskytu přechodných příznaků vyjmenovaných v písmeni a) tohoto odstavce, a
iv)
zaměstnancům byly poskytnuty informace týkající se situací uvedených v čl. 6 písm. f).
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 může expozice překročit:
a)
nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání (příloha II, tabulka A1) během pracovní směny v případech odůvodněných příslušnými zvyklostmi nebo postupem, pokud:
i)
je překročení uvedených hodnot pouze dočasné,
ii)
nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví (příloha II, tabulka A1),
iii)
byla přijata zvláštní preventivní opatření v souladu s čl. 5 odst. 7,
iv)
jsou přijata opatření v souladu s čl. 5 odst. 9 při výskytu přechodných příznaků vyjmenovaných v písmeni b) tohoto odstavce, a
v)
zaměstnancům byly poskytnuty informace týkající se situací uvedených v čl. 6 písm. f);
b)
nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání (příloha II, tabulka A3 a příloha III, tabulka A2) během pracovní směny v případech odůvodněných příslušnými zvyklostmi nebo postupem, pokud:
i)
je překročení uvedených hodnot pouze dočasné,
ii)
nejsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví (příloha II, tabulka A2 a příloha III, tabulka A1 a tabulka A3),
iii)
jsou při výskytu přechodných příznaků podle písmena a) tohoto odstavce přijata opatření v souladu s čl. 5 odst. 9, a
iv)
zaměstnancům byly poskytnuty informace týkající se situací uvedených v čl. 6 písm. f).
KAPITOLA II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮ
Článek 4
Hodnocení rizik a určení expozice
1. Při plnění povinností stanovených v čl. 6 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 směrnice 89/391/EHS zaměstnavatel vyhodnotí veškerá rizika pro zaměstnance způsobená elektromagnetickými poli na pracovišti a podle potřeby změří nebo vypočítá úrovně elektromagnetických polí, jimž jsou zaměstnanci vystaveni.
Aniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS a článek 6 této směrnice, toto hodnocení lze na požádání zveřejnit v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy. Zejména v případě zpracování osobních údajů zaměstnanců v průběhu takového hodnocení musí být jakékoli zveřejnění v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9) a s vnitrostátními právními předpisy členských států provádějícími tuto směrnici. Kromě případu, kdy by bylo zveřejnění ve veřejném zájmu, mohou veřejné orgány, které mají kopii tohoto hodnocení, žádost o přístup k němu nebo žádost o jeho zveřejnění odmítnout, pokud by zpřístupnění vedlo k porušení ochrany obchodních zájmů zaměstnavatele, včetně těch, které se týkají duševního vlastnictví, neexistuje-li převažující veřejný zájem na zpřístupnění. Zaměstnavatelé mohou odmítnout zveřejnit hodnocení nebo může hodnocení zveřejnit za stejných podmínek v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy.
2. Pro účely hodnocení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku zaměstnavatel určí a vyhodnotí elektromagnetická pole na pracovišti a zohlední přitom příslušné praktické pokyny stanovené v článku 14 a jiné příslušné normy nebo pokyny vydané členskými státy, včetně databází expozic. Bez ohledu na povinnosti zaměstnavatele podle tohoto článku je zaměstnavatel, pokud je to vhodné, rovněž oprávněn zohlednit úrovně emisí a další relevantní bezpečnostní údaje, které k zařízení poskytl výrobce nebo distributor v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, včetně hodnocení rizik, jsou-li použitelné na expoziční podmínky na pracovišti nebo v místě instalace.
3. Pokud není dodržení nejvyšších přípustných hodnot možno spolehlivě stanovit na základě snadno dostupných informací, hodnocení expozice se provede na základě měření nebo výpočtů. V takovém případě se při hodnocení zohlední možné nepřesnosti týkající se měření nebo výpočtů, jako jsou numerické chyby, modelování zdrojů, fantomová geometrie a elektrické vlastnosti tkání a materiálů určené v souladu s příslušnými osvědčenými postupy.
4. Hodnocení, měření a výpočty zmíněné v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku plánují a provádějí ve vhodných intervalech odborně způsobilé služby nebo osoby s přihlédnutím k pokynům stanoveným v této směrnici, a zejména s přihlédnutím k článkům 7 a 11 směrnice 89/391/EHS týkajícím se nezbytných odborně způsobilých služeb nebo osob a projednání se zaměstnanci a jejich účasti. Údaje získané hodnocením, měřením nebo výpočty se uchovávají ve vhodné a zjistitelné formě, která umožňuje do nich později nahlížet, a to v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
5. Při posuzování rizika podle čl. 6 odst. 3 směrnice 89/391/EHS musí zaměstnavatel věnovat zvláštní pozornost:
a)
nejvyšším přípustným hodnotám pro účinky na zdraví, nejvyšším přípustným hodnotám pro účinky na smyslové vnímání a referenčním hodnotám podle článku 3 a příloh II a III této směrnice;
b)
frekvenci, intenzitě, trvání a typu expozice, včetně rozložení v těle zaměstnance a v prostoru pracoviště;
c)
všem přímým biofyzikálním účinkům;
d)
všem účinkům na zdraví a bezpečnost zvláště ohrožených zaměstnanců, zejména zaměstnanců s aktivními nebo pasivními implantovanými zdravotnickými prostředky, jako jsou např. kardiostimulátory, zaměstnanců se zdravotnickými prostředky nošenými na těle, jako jsou např. inzulinové pumpy, a těhotných zaměstnankyň;
e)
všem nepřímým účinkům;
f)
existenci jiného zařízení způsobujícího nižší expozici elektromagnetickým polím;
g)
odpovídajícím informacím získaným ze zdravotního dohledu uvedeného v článku 8;
h)
informacím poskytnutým výrobcem zařízení;
i)
dalším relevantním informacím týkajícím se zdraví a bezpečnosti;
j)
expozici z několika zdrojů;
k)
současné expozici polím s různými frekvencemi.
6. Na veřejně přístupných pracovištích není nutné provádět hodnocení expozice, pokud již bylo provedeno hodnocení v souladu s ustanoveními týkajícími se omezení expozice veřejnosti elektromagnetickým polím, jsou dodržovány mezní hodnoty stanovené v těchto ustanoveních, pokud jde o zaměstnance, a jsou vyloučena zdravotní a bezpečnostní rizika. Pokud je zařízení, jež je určeno pro veřejnost, používáno určeným způsobem a je v souladu s právem Unie týkajícím se výrobků, které stanoví přísnější úrovně bezpečnosti, než jsou úrovně stanovené touto směrnicí a nepoužívá se žádné jiné zařízení, považují se tyto podmínky za splněné.
7. Zaměstnavatel musí mít k dispozici hodnocení rizik v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice 89/391/EHS a musí určit opatření, která mají být přijata v souladu s článkem 5 této směrnice. Hodnocení rizik může zahrnovat zdůvodnění zaměstnavatele, proč není z důvodů povahy a rozsahu rizik v souvislosti s elektromagnetickými poli nutné podrobnější hodnocení rizik. Hodnocení rizik je pravidelně aktualizováno, zejména dojde-li k podstatným změnám, kvůli nimž by již mohlo být zastaralé, nebo pokud se to na základě výsledků zdravotního dohledu uvedeného v článku 8 jeví jako nezbytné.
Článek 5
Ustanovení zaměřená na odstranění nebo snížení rizik
1. S přihlédnutím k technickému pokroku a dostupnosti prostředků pro řízení vyzařování elektromagnetického pole ze zdroje přijme zaměstnavatel opatření nezbytná k tomu, aby byla rizika způsobená elektromagnetickými poli na pracovišti odstraněna nebo snížena na minimum.
Snížení rizik vznikajících expozicí elektromagnetickým polím se zakládá na obecných zásadách prevence stanovených v čl. 6 odst. 2 směrnice 89/391/EHS.
2. Pokud dojde k překročení příslušných referenčních hodnot uvedených v článku 3 a přílohách II a III a pokud šetření provedené podle čl. 4 odst. 1, 2 a 3 nepřinese důkaz o tom, že nejsou překročeny příslušné nejvyšší přípustné hodnoty a že je možné vyloučit všechna bezpečnostní rizika, je zaměstnavatel na základě hodnocení rizik podle článku 4 povinen vypracovat a provádět akční plán zahrnující technická nebo organizační opatření určená k zamezení expozic, které překračují nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví a nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání, s přihlédnutím zejména k:
a)
jiným pracovním metodám, které vyžadují menší expozici elektromagnetickým polím;
b)
volbě zařízení, které při dané práci vyzařuje slabší elektromagnetické pole;
c)
technickým opatřením zaměřeným na snížení expozice elektromagnetickým polím, které zahrnují blokovací zařízení, stínění nebo podobné ochranné pomůcky;
d)
vhodným opatřením spočívajícím ve vymezení pracovního prostoru jako jsou např. značky, štítky, označení na podlaze, překážky k omezení nebo kontrole přístupu;
e)
v případě expozice elektrickým polím opatřením a postupům řízení jiskrových výbojů a kontaktních proudů za pomoci technických prostředků a školení zaměstnanců;
f)
vhodným programům údržby pracovního vybavení, pracoviště a systémů na pracovišti;
g)
návrhu a dispozici pracovišť a pracovních míst;
h)
omezení trvání a intenzity expozice polím;
i)
dostupnosti přiměřených osobních ochranných prostředků.
3. Zaměstnavatel je na základě hodnocení rizik podle článku 4 povinen vypracovat a provádět akční plán zahrnující technická nebo organizační opatření určená k odstranění veškerých rizik pro zvláště ohrožené zaměstnance a rizik v důsledku nepřímých účinků podle článku 4.
4. Kromě poskytování informací stanovených v článku 6 této směrnice zaměstnavatel na základě článku 15 směrnice 89/391/EHS přizpůsobí opatření uvedená v tomto článku požadavkům zvláště ohrožených zaměstnanců a, je-li to vhodné, individuálním hodnocením rizik, a to zejména v případě zaměstnanců, kteří nahlásili, že používají aktivní nebo pasivní implantované zdravotnické prostředky, jako jsou např. kardiostimulátory, nebo zdravotnické prostředky nošené na těle, jako např. inzulinové pumpy, nebo v případě těhotných zaměstnankyň, které informovaly zaměstnavatele o svém těhotenství.
5. Pracoviště, na kterých je pravděpodobné, že zaměstnanci budou vystaveni elektromagnetickým polím, jež překračují referenční hodnoty, se na základě hodnocení rizik podle článku 4 opatřují vhodnou značkou podle příloh II a III a směrnice Rady 92/58/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnostní nebo zdravotní značky na pracovišti (devátá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (10). Dotyčná místa musí být v případě potřeby ohraničena a přístup k nim omezen. Pokud je přístup k těmto místům náležitým způsobem omezen z jiných důvodů a pokud jsou zaměstnanci informováni o rizicích spojených s elektromagnetickými poli, nejsou značky a omezení přístupu související s elektromagnetickými poli vyžadovány.
6. V případě použití čl. 3 odst. 3 písm. a) se přijmou zvláštní ochranná opatření, jako jsou školení zaměstnanců v souladu s článkem 6 a využití technických prostředků a osobní ochrany, jako například uzemnění pracovních předmětů, ochranné spojení zaměstnanců s pracovními předměty (ochranné spojení a vyrovnání potenciálu) a ve vhodných případech a v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 89/656/EHS ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání osobních ochranných prostředků zaměstnanci při práci (třetí samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (11) použití izolační obuvi, rukavic a ochranných oděvů.
7. V případě použití čl. 3 odst. 4 písm. a) se přijmou zvláštní ochranná opatření, jako je kontrola pohybu.
8. Expozice zaměstnanců nesmí překročit nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na zdraví a nejvyšší přípustné hodnoty pro účinky na smyslové vnímání, s výjimkou případů, kdy jsou splněny podmínky stanovené buď v čl. 10 odst. 1 písm. a) nebo c) nebo čl. 3 odst. 3 nebo v článku 4. Jsou-li navzdory opatřením přijatým zaměstnavatelem k dosažení souladu s touto směrnicí nejvyšší přípustné hodnoty expozice pro účinky na zdraví a nejvyšší přípustné hodnoty expozice pro účinky na smyslové vnímání překročeny, musí zaměstnavatel neprodleně přijmout opatření k jejímu snížení pod nejvyšší přípustné hodnoty. Zjistí a zaznamená příčiny překročení nejvyšších přípustných hodnot pro účinky na zdraví a nejvyšších přípustných hodnot pro účinky na smyslové vnímání a podle toho změní ochranná a preventivní opatření, aby zabránil jejich opětovnému překročení. Změněná ochranná a preventivní opatření se uchovávají ve vhodné a zjistitelné formě, která umožňuje do nich později nahlížet, a to v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
9. V případě použití čl. 3 odst. 3 a 4 a v případě, že zaměstnanec nahlásí výskyt přechodných příznaků, zaměstnavatel v případě potřeby aktualizuje hodnocení rizik a preventivní opatření. Přechodné příznaky mohou souviset s:
a)
smyslovými vjemy a účinky na funkci centrální nervové soustavy v hlavě, které jsou vyvolány časově proměnnými magnetickými poli;
b)
účinky statických magnetických polí, jako jsou závratě a nauzea.
Článek 6
Informování a školení zaměstnanců
Aniž jsou dotčeny články 10 a 12 směrnice 89/391/EHS, zajistí zaměstnavatel, aby zaměstnanci, u nichž je pravděpodobné, že budou při práci vystaveni elektromagnetickým polím, nebo jejich zástupci obdrželi veškeré nezbytné informace a školení o výsledku hodnocení rizik podle článku 4 této směrnice, týkající se zejména:
a)
opatření přijatých při uplatňování této směrnice;
b)
hodnot a pojmů nejvyšších přípustných hodnot a referenčních hodnot, jakož i možných rizik, která jsou s nimi spojena, a přijatých preventivních opatření;
c)
možných nepřímých účinků expozice;
d)
výsledků hodnocení, měření nebo výpočtů úrovní expozice elektromagnetickým polím provedených podle článku 4 této směrnice;
e)
způsobů, jak rozpoznat zdraví škodlivé účinky expozice polím a jak je ohlašovat;
f)
možnosti přechodných příznaků a vjemů souvisejících s účinky na centrální nebo periferní nervovou soustavu;
g)
okolností, za nichž mají zaměstnanci nárok na zdravotní dohled;
h)
bezpečných pracovních postupů k minimalizaci rizik vyplývajících z expozice;
i)
zvláště ohrožených zaměstnanců, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 5 písm. d) a čl. 5 odst. 3 a 4 této směrnice.
Článek 7
Konzultace se zaměstnanci a jejich účast
Konzultace se zaměstnanci nebo jejich zástupci a jejich účast probíhají v souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS.
KAPITOLA III
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Zdravotní dohled
1. V zájmu prevence a včasného rozpoznání všech nepříznivých účinků na zdraví vyvolaných expozicí elektromagnetickým polím je v souladu s článkem 14 směrnice 89/391/EHS zajišťován vhodný zdravotní dohled. Zdravotní záznamy a jejich dostupnost je zajišťována v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi.
2. V souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi se výsledky zdravotního dohledu uchovávají ve vhodné podobě umožňující, aby do nich bylo později možné nahlížet, přičemž se dbá na jejich důvěrnou povahu. Zaměstnanci mají na svou žádost přístup ke svým osobním zdravotním záznamům.
Pokud zaměstnanec nahlásí jakýkoli nežádoucí nebo neočekávaný účinek na zdraví nebo vždy, kdy je zjištěna expozice přesahující nejvyšší přípustné hodnoty, musí zaměstnavatel zajistit, aby se dotčenému pracovníku dostalo odpovídajícího lékařského vyšetření nebo lékařského dohledu v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
Tato vyšetření nebo dohled se zajišťují v době, kterou zvolí zaměstnanec, a žádné náklady s nimi spojené zaměstnanec nehradí.
Článek 9
Sankce
Členské státy stanoví vhodné sankce, které se uloží v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých v souladu s tuto směrnicí. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 10
Odchylky
1. Odchylně od článku 3, avšak aniž je dotčen čl. 5 odst. 1:
a)
může expozice překročit nejvyšší přípustné hodnoty, pokud expozice souvisí s montáží, testováním, používáním, vývojem, údržbou nebo výzkumem zařízení pro zobrazování na principu magnetické rezonance (dále jen „MRI“) určených pacientům ve zdravotnictví, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
i)
hodnocení rizik provedené podle článku 4 ukázalo, že jsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty,
ii)
byla uplatněna veškerá technická nebo organizační opatření odpovídající současnému stavu vývoje,
iii)
okolnosti řádně odůvodňují překročení expozice,
iv)
zohlednily se charakteristické rysy pracoviště, pracovního vybavení nebo pracovních postupů,
v)
zaměstnavatel prokáže, že jsou zaměstnanci nadále chráněni proti nepříznivým účinkům na zdraví a bezpečnostním rizikům, přičemž mimo jiné zajistí, aby byly dodržovány pokyny pro bezpečné používání poskytnuté výrobcem v souladu se směrnicí Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (12);
b)
mohou členské státy povolit, aby byl pro potřeby pracovníků působících v operačních vojenských zařízeních nebo zapojených do vojenských činností, a to i v rámci společných mezinárodních vojenských cvičení, uplatňován rovnocenný nebo specifičtěji zaměřený systémy ochrany, přičemž však nesmí docházet k poškození zdraví a ohrožení bezpečnosti;
c)
mohou členské státy za řádně odůvodněných okolností a pouze po dobu trvání těchto okolností povolit, aby byly nejvyšší přípustné hodnoty dočasně překročeny v konkrétních odvětvích nebo v případě konkrétních činností mimo oblast působnosti písmen a) a b). Pro účely tohoto písmene se „řádně odůvodněnými okolnostmi“ rozumí okolnosti, při nichž jsou splněny tyto podmínky:
i)
na základě hodnocení rizik provedeného podle článku 4 se ukázalo, že jsou překročeny nejvyšší přípustné hodnoty,
ii)
byla uplatněna veškerá technická nebo organizační opatření odpovídající současnému stavu vývoje,
iii)
byly zohledněny zvláštní charakteristické rysy pracoviště, pracovního vybavení nebo pracovních postupů,
iv)
zaměstnavatel prokáže, že zaměstnanci jsou nadále chráněni proti nepříznivým účinkům na zdraví a bezpečnostním rizikům, přičemž jsou mimo jiné uplatňovány srovnatelné, specifičtěji zaměřené a mezinárodně uznávané normy a pokyny.
2. Členské státy prostřednictvím zprávy uvedené v článku 15 uvědomí Komisi o každé výjimce podle odstavce 1 písm. a) a b) a uvedou důvody odůvodňující tyto výjimky.
Článek 11
Technické úpravy příloh
1. Komisi se svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 12 za účelem provádění změn příloh čistě technické povahy, jejichž cílem je:
a)
zohlednit přijetí nařízení a směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace týkajících se navrhování, stavby, výroby nebo konstrukce pracovního vybavení nebo pracovišť;
b)
zohlednit technický rozvoj, změny nejdůležitějších norem nebo specifikací a nové vědecké poznatky týkající se elektromagnetických polí;
c)
přizpůsobit referenční hodnoty v případě, že existují nové vědecké poznatky za předpokladu, že jsou zaměstnavatelé nadále vázáni dodržením stávajících nejvyšších přípustných hodnot uvedených v přílohách II a III.
2. Komise přijme akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12, kterým vloží do přílohy II pokyny ICNIRP pro omezení expozice elektrickým polím indukovaným pohybem lidského těla ve statickém magnetickém poli a časově proměnným magnetickým polem s frekvencemi do 1 Hz, jakmile budou k dispozici.
3. Pokud je to v případě změn uvedených v odstavcích 1 a 2 vzhledem k závažným naléhavým důvodům nutné, použije se na akty v přenesené pravomoci přijaté na základě tohoto článku postup stanovený v článku 13.
Článek 12
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 11 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 29. června 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitky nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 11 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 11 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky, nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada Komisi uvědomí, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 13
Zrychlený postup
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka podle odstavce 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití zrychleného postupu týkajícího se zdraví a ochrany zaměstnanců.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 12 odst. 5. V takovém případě po oznámení rozhodnutí Evropského parlamentu nebo Rady vyslovit námitku Komise dotyčný akt neprodleně zruší.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Praktické pokyny
Za účelem usnadnění provádění této směrnice poskytne Komise nejpozději šest měsíců před 1. červencem 2016 nezávazné praktické pokyny. Tyto praktické pokyny se týkající zejména:
a)
určení expozice s přihlédnutím k odpovídajícím evropským nebo mezinárodním normám, včetně:
-
metod výpočtu pro účely hodnocení nejvyšších přípustných hodnot,
-
prostorovému průměrování vnějších elektrických a magnetických polí vztažených na prostorovou jednotku,
-
pokynů pro zohledňování nejistoty měření a výpočtů;
b)
pokynů pro prokazování dodržení nejvyšších přípustných či referenčních hodnot v případě specifických druhů nehomogenní expozice, a to na základě zavedené dozimetrie;
c)
popisu „metody filtrace v časové oblasti“ pro nízkofrekvenční pole a popisu „součtu multifrekvenčních polí“ pro vysokofrekvenční pole;
d)
způsobu provádění hodnocení rizik a pokud možno zajištění zjednodušených metod, zejména s ohledem na potřeby malých a středních podniků;
e)
opatření zaměřených na odstranění nebo snížení rizik, včetně zvláštních preventivních opatření závislých na úrovni expozice a charakteristických rysech pracoviště;
f)
stanovení zdokumentovaných pracovních postupů, jakož i specifických opatření v oblasti informování a školení, která jsou určena zaměstnancům vystaveným elektromagnetickým polím během činností souvisejících s MRI, na něž se vztahuje čl. 10 odst. 1 písm. a);
g)
hodnocení expozice ve frekvenčním pásmu od 100 kHz do 10 MHz v případech, kdy je nutno vzít v úvahu tepelné i netepelné účinky;
h)
pokynů pro lékařské vyšetření a zdravotní dohled, které zajistí zaměstnavatel v souladu s čl. 8 odst. 2.
Komise úzce spolupracuje s Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci. Evropský parlament je pravidelně informován.
Článek 15
Přezkum a podávání zpráv
S ohledem na čl. 1 odst. 4 se zpráva o praktickém provedení této směrnice vypracuje podle čl. 17 písm. a) směrnice 89/391/EHS.
Článek 16
Provádění
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Zrušovací ustanovení
1. Směrnice 2004/40/ES se zrušuje ode dne 29. června 2013.
2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 18
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. června 2013.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/35/EÚ
z 26. júna 2013
o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách týkajúcich sa vystavenia pracovníkov rizikám vyplývajúcim z fyzikálnych činidiel (elektromagnetické polia) (20. samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) a o zrušení smernice 2004/40/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 153 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Podľa zmluvy môžu Európsky parlament a Rada prostredníctvom smerníc prijať minimálne požiadavky na podporu zlepšovania najmä pracovného prostredia, aby sa zaručila vyššia úroveň ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov. Takéto smernice nemajú ukladať administratívne, finančné ani právne obmedzenia, ktoré by bránili vzniku a rozvoju malých a stredných podnikov.
(2)
V článku 31 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie sa stanovuje, že každý pracovník má právo na pracovné podmienky, ktoré zohľadňujú jeho zdravie, bezpečnosť a dôstojnosť.
(3)
Po nadobudnutí účinnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/40/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách týkajúcich sa vystavenia pracovníkov rizikám vyplývajúcim z fyzikálnych činidiel (elektromagnetické polia) (18. individuálna smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (3) vyjadrili zúčastnené strany predovšetkým z lekárskej komunity vážne obavy týkajúce sa možného vplyvu vykonávania tejto smernice na používanie lekárskych postupov založených na lekárskom zobrazovaní. Boli vyjadrené aj obavy týkajúce sa vplyvu smernice na niektoré priemyselné činnosti.
(4)
Komisia pozorne preskúmala argumenty, ktoré predložili zúčastnené strany, a po viacerých konzultáciách sa rozhodla opätovne dôkladne zvážiť niektoré ustanovenia smernice 2004/40/ES na základe nových vedeckých informácií od medzinárodne uznávaných expertov.
(5)
Smernica 2004/40/ES bola zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/46/ES (4), na základe ktorej sa lehota na transpozíciu smernice 2004/40/ES predĺžila o štyri roky, a následne smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2012/11/EÚ (5), na základe ktorej sa lehota na transpozíciu predĺžila do 31. októbra 2013. Malo sa tým umožniť Komisii predložiť nový návrh a zákonodarcom prijať novú smernicu na základe novších a spoľahlivejších dôkazov.
(6)
Smernica 2004/40/ES by sa mala zrušiť a mali by sa zaviesť vhodnejšie a primeranejšie opatrenia na ochranu pracovníkov pred rizikami spojenými s elektromagnetickými poľami. Uvedená smernica nerieši dlhodobé účinky vrátane možných karcinogénnych účinkov vystavenia časovo premenným elektrickým, magnetickým a elektromagnetickým poliam, pre ktoré v súčasnej dobe neexistuje presvedčivý vedecký dôkaz zistenia príčinnej súvislosti. Táto smernica je určená na riešenie všetkých známych priamych biofyzikálnych účinkov a nepriamych účinkov elektromagnetických polí s cieľom nielen zabezpečiť ochranu zdravia a bezpečnosti každého pracovníka jednotlivo, ale aj vytvoriť minimálny základ ochrany pre všetkých pracovníkov v Únii, pričom sa obmedzia možné narušenia hospodárskej súťaže.
(7)
Táto smernica nerieši navrhované dlhodobé účinky vystavenia elektromagnetickým poliam, pretože v súčasnosti nejestvuje vedecky potvrdený dôkaz príčinnej súvislosti. Ak sa však takýto dobre podložený vedecký dôkaz nájde, Komisia by mala zvážiť najvhodnejšie opatrenia na riešenie takýchto účinkov a mala by prostredníctvom svojej správy o praktickom využití tejto smernice informovať Európsky parlament a Radu v tomto ohľade. Komisia by pritom mala okrem primeraných informácií, ktoré dostane od členských štátov zohľadniť najnovší dostupný vedecký výskum a nové vedecké poznatky vyplývajúce z údajov v tejto oblasti.
(8)
Mali by sa ustanoviť minimálne požiadavky, čím sa členským štátom dáva možnosť zachovať alebo prijať priaznivejšie ustanovenia na ochranu pracovníkov, najmä stanovením nižších hodnôt pre akčné úrovne (AÚ) alebo limitných hodnôt vystavenia (LHV) pre elektromagnetické polia. Vykonávanie tejto smernice by však nemalo slúžiť na odôvodnenie akéhokoľvek zhoršenia situácie, ktorá už existuje v každom členskom štáte.
(9)
Systém ochrany pred elektromagnetickými poľami by mal byť obmedzený, bez prílišných podrobností, na vymedzenie cieľov, ktoré sa majú dosiahnuť, zásad, ktoré sa majú dodržiavať, a základných hodnôt, ktoré sa majú uplatňovať, aby sa členským štátom umožnilo uplatňovať minimálne požiadavky ekvivalentným spôsobom.
(10)
Na ochranu pracovníkov vystavených elektromagnetickým poliam je nevyhnutné vykonať účinné a efektívne posúdenie rizík. Táto povinnosť by však mala byť primeraná situácii existujúcej na pracovisku. Je preto vhodné určiť systém ochrany, ktorý klasifikuje rôzne riziká jednoduchým, odstupňovaným a ľahko pochopiteľným spôsobom. Odkaz na rad ukazovateľov a štandardné situácie, ktoré sa poskytnú v praktickej príručke, môže preto užitočným spôsobom pomáhať zamestnávateľom pri plnení ich povinností.
(11)
Nežiaduce účinky na ľudský organizmus závisia od frekvencie elektromagnetického poľa alebo žiarenia, ktorému je vystavený. Preto ak majú systémy obmedzenia vystavenia primerane chrániť pracovníkov vystavených elektromagnetickým poliam, musia zohľadňovať spôsob vystavenia a frekvenciu.
(12)
Úroveň vystavenia elektromagnetickým poliam sa môže účinnejšie znížiť začlenením preventívnych opatrení do projektovania pracovísk a pri výbere pracovných zariadení, postupov a metód uprednostňovaním znižovania rizík pri zdroji. Ustanovenia súvisiace s pracovnými zariadeniami a metódami týmto prispievajú k ochrane dotknutých pracovníkov. Treba však predísť duplicite posúdení, ak pracovné zariadenia spĺňajú požiadavky príslušných právnych predpisov Únie o výrobkoch, ktorými sa stanovujú prísnejšie bezpečnostné úrovne než úrovne stanovené v tejto smernici. Umožňuje sa tým zjednodušené posúdenie vo veľkom počte prípadov.
(13)
Zamestnávatelia by mali urobiť úpravy s ohľadom na technický pokrok a vedecké poznatky, pokiaľ ide o riziká spojené s vystavením elektromagnetickým poliam na účely zlepšenia ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov.
(14)
Keďže táto smernica je samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice Rady 89/391 EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (6), z toho vyplýva, že uvedená smernica 89/391/EHS sa uplatňuje na vystavenie pracovníkov elektromagnetickým poliam bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici.
(15)
Fyzikálne veličiny, LHV a AÚ stanovené v tejto smernici sa zakladajú na odporúčaniach Medzinárodnej komisie pre ochranu pred neionizačným žiarením (ICNIRP) a mali by sa zvažovať v súlade s koncepciou ICNIRP, okrem prípadov, ak táto smernica nestanovuje inak.
(16)
S cieľom zabezpečiť aktuálnosť tejto smernice právomoc prijímať právne akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie by sa mala zveriť Komisii pokiaľ ide o výhradne technické zmeny príloh, aby sa zohľadnilo prijatie nariadení a smerníc v oblasti technickej harmonizácie a normalizácie, technický pokrok, zmeny najvýznamnejších noriem alebo špecifikácií a nových vedeckých poznatkov týkajúcich sa hrozieb, ktoré predstavujú elektromagnetické polia, a takisto s cieľom upraviť AÚ. Je veľmi dôležité, aby Komisia uskutočnila riadne konzultácie počas prípravných prác, a to aj na úrovni odborníkov. Komisia by pri príprave a vypracúvaní delegovaných právnych aktov mala zaručiť súbežné, včasné a primerané postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(17)
Ak bude nevyhnutné vykonanie zmien príloh čisto technickej povahy, Komisia by mala úzko spolupracovať s Poradným výborom pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci zriadený rozhodnutím Rady z 22. júla 2003 (7).
(18)
Vo výnimočných prípadoch, keď sa to vyžaduje zo závažných naliehavých dôvodov, ako napríklad možné bezprostredné riziko ohrozenia zdravia a bezpečnosti pracovníkov v dôsledku ich vystavenia elektromagnetickým poliam, by sa mala poskytnúť možnosť použiť naliehavý postup na delegované právne akty prijaté Komisiou.
(19)
V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom (8), sa členské štáty podujali v oprávnených prípadoch priložiť k oznámeniu o svojich transpozičných opatreniach jeden alebo viac dokumentov vysvetľujúcich súvislosť zložiek smernice a zodpovedajúcich častí vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V prípade tejto smernice považuje zákonodarca predloženie takýchto dokumentov za odôvodnené.
(20)
Systém zahŕňajúci LHV a AÚ, ak sa uplatňujú, je potrebné vnímať ako prostriedok na uľahčenie zabezpečenia vysokej úrovne ochrany proti škodlivým účinkom a rizikám na zdravie a bezpečnosť, ktoré môžu vyplývať z vystavenia elektromagnetickým poliam. Tento systém však môže byť v rozpore s osobitnými podmienkami pri určitých činnostiach, akými sú napríklad používanie techniky magnetickej rezonancie v zdravotníctve. Je preto nevyhnutné, aby sa zohľadnili tieto konkrétne podmienky.
(21)
Vzhľadom na osobitosti ozbrojených síl a s cieľom umožniť im účinné fungovanie a interoperabilitu, okrem iného aj v rámci spoločných medzinárodných vojenských cvičení, by mali mať členské štáty možnosť uplatňovať rovnocenné alebo špecifickejšie systémy ochrany, akými sú medzinárodne schválené normy, napríklad normy NATO, za predpokladu, že predchádzajú škodlivým účinkom na zdravie a bezpečnostným rizikám.
(22)
Zamestnávatelia by mali byť povinní zabezpečiť, aby sa riziká vyplývajúce z elektromagnetických polí pri práci odstránili alebo znížili na minimum. Napriek tomu je v osobitných prípadoch a za náležite odôvodnených okolností možné len dočasné prekročenie LHV stanovených v tejto smernici. V takom prípade by sa od zamestnávateľov malo požadovať, aby prijali potrebné opatrenia s cieľom čo najskoršieho návratu k dodržiavaniu LHV.
(23)
V rámci systému zabezpečujúceho vysokú úroveň ochrany, pokiaľ ide o škodlivé účinky a riziká pre zdravie a bezpečnosť, ktoré môžu vyplynúť z vystavenia elektromagnetickým poliam, by sa mali riadne zohľadniť špecifické skupiny osobitne ohrozených pracovníkov a malo by sa zabrániť problémom interferencie so zdravotníckymi pomôckami, akými sú kovové protézy, kardiostimulátory a defibrilátory, kochleárne implantáty a iné implantáty či zdravotnícke pomôcky, ktoré sa nosia na tele, alebo účinkom na ich fungovanie. Problémy interferencie, najmä s kardiostimulátormi, môžu vzniknúť na úrovniach nižších, ako sú AÚ, a preto by mali byť predmetom primeraných preventívnych a ochranných opatrení,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. V tejto smernici, ktorá je 20. samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS, sa stanovujú minimálne požiadavky na ochranu pracovníkov pred rizikami pre ich zdravie a bezpečnosť, ktoré vznikajú alebo by mohli vzniknúť z vystavenia elektromagnetickým poliam pri ich práci.
2. Táto smernica sa týka všetkých známych priamych biofyzických účinkov a nepriamych účinkov zapríčinených elektromagnetickými poľami.
3. Limitné hodnoty vystavenia (LHV) stanovené v tejto smernici sa týkajú iba vedecky potvrdených vzťahov medzi krátkodobými priamymi biofyzickými účinkami a vystavením elektromagnetickým poliam.
4. Táto smernica sa netýka predpokladaných dlhodobých účinkov.
Komisia prehodnocuje najnovší vedecký vývoj. Ak sa nájde vedecky potvrdený dôkaz o predpokladaných dlhodobých účinkoch, Komisia zváži vhodnú politickú reakciu vrátane, ak je to vhodné, predloženia legislatívneho návrhu na riešenie takýchto účinkov. Komisia prostredníctvom svojej správy uvedenej v článku 15 informuje Európsky parlament a Radu v tomto ohľade.
5. Táto smernica sa netýka rizík vyplývajúcich z kontaktu so živými vodičmi.
6. Bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie alebo špecifickejšie ustanovenia tejto smernice, smernica 89/391/EHS sa naďalej v plnom rozsahu uplatňuje na celú oblasť uvedenú v odseku 1.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„elektromagnetické polia“ sú statické elektrické, statické magnetické a časovo premenné elektrické, magnetické a elektromagnetické polia s frekvenciami až do 300 GHz;
b)
„priame biofyzické účinky“ sú účinky priamo spôsobené ľudskému telu jeho prítomnosťou v elektromagnetickom poli, vrátane:
i)
tepelných účinkov, ako napríklad prehriatie tkaniva absorpciou energie z elektromagnetických polí v tkanive;
ii)
netepelné účinky, ako napríklad stimulácia svalov, nervov alebo zmyslových orgánov. Tieto účinky môžu mať škodlivý vplyv na duševné a fyzické zdravie vystavených pracovníkov. Okrem toho môže stimulácia zmyslových orgánov viesť k prechodným symptómom, ako sú závrate alebo fosfény. Tieto účinky môžu spôsobiť dočasné podráždenie alebo ovplyvniť kognitívne alebo iné mozgové alebo svalové funkcie, čo môže mať vplyv na schopnosť pracovníka pracovať bezpečne, t. j. bezpečnostné riziká, a
iii)
končatinové prúdy;
c)
„nepriame účinky“ sú účinky spôsobené prítomnosťou predmetu v elektromagnetickom poli, čo môže byť príčinou ohrozenia bezpečnosti alebo zdravia, ako napríklad:
i)
interferencia so zdravotníckymi elektronickými zariadeniami a prístrojmi, vrátane kardiostimulátorov a iných implantátov alebo zdravotníckych prístrojov nosených na tele);
ii)
riziko vymrštenia feromagnetických objektov v statických magnetických poliach;
iii)
iniciácia elektroexplozívnych zariadení (detonátory);
iv)
požiare a explózie v dôsledku zapálenia horľavých materiálov iskrami spôsobenými indukovanými poľami, kontaktnými prúdmi alebo iskrovými výbojmi, a
v)
kontaktný prúd;
d)
„limitné hodnoty vystavenia (LHV)“ sú hodnoty stanovené na základe biofyzických a biologických faktorov, najmä na základe vedecky potvrdených krátkodobých a akútnych priamych účinkov, t. j. tepelných účinkov a elektrickej stimulácie tkanív;
e)
„LHV pre zdravotné účinky“ sú také LHV, pri ktorých prekročení sa u pracovníkov môžu vyskytnúť škodlivé účinky na zdravie, ako napríklad prehriatie alebo stimulácia nervových a svalových tkanív;
f)
„LHV pre zmyslové účinky“ sú také LHV, pri ktorých prekročení môže u pracovníkov dôjsť k prechodne narušenému zmyslovému vnímaniu a miernym zmenám mozgových funkcií;
g)
„akčné úrovne (AÚ)“ sú prevádzkové úrovne stanovené na účely zjednodušenia preukazovania dodržiavania príslušných LHV, prípadne na účely prijatia príslušných ochranných alebo preventívnych opatrení ustanovených v tejto smernici.
V prílohe II sa používajú tieto pojmy AÚ:
i)
pre elektrické polia, „dolné AÚ“ a „horné AÚ“ sú úrovne súvisiace s konkrétnymi ochrannými alebo preventívnymi opatreniami ustanovenými v tejto smernici a
ii)
pre magnetické polia, „nízke AÚ“ sú úrovne súvisiace s LHV pre zmyslové účinky a „vysoké AÚ“ sú úrovne súvisiace s LHV pre zdravotné účinky.
Článok 3
Limitné hodnoty vystavenia a akčné úrovne
1. Fyzikálne veličiny týkajúce sa vystavenia elektromagnetickým poliam sú stanovené v prílohe I. LHV pre zdravotné účinky, LHV pre zmyslové účinky a AÚ sú stanovené v prílohách II a III.
2. Členské štáty požadujú od zamestnávateľov, aby zabezpečili obmedzenie vystavenia pracovníkov elektromagnetickým poliam na LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky, stanovené v prílohe II pre netepelné účinky a v prílohe III pre tepelné účinky. Dodržiavane LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky sa musí preukázať pomocou príslušných postupov posudzovania vystavenia uvedených v článku 4. Ak vystavenie pracovníkov elektromagnetickým poliam prekročí LHV, zamestnávateľ prijme bezodkladne opatrenia v súlade s článkom 5 ods. 8.
3. Na účely tejto smernice, ak sa preukáže, že nie sú presiahnuté príslušné AÚ stanovené v prílohe II a III, má sa za to, že zamestnávateľ spĺňa LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky. Ak vystavenie presiahne AÚ, zamestnávateľ postupuje v súlade s článkom 5 ods. 2, pokiaľ posúdenie vykonané v súlade s článkom 4 ods. 1, 2 a 3 nepreukáže, že nie sú presiahnuté príslušné LHV a že bezpečnostné riziká možno vylúčiť.
Bez ohľadu na prvý pododsek, vystavenie môže presiahnuť:
a)
dolné AÚ pre elektrické polia (príloha II, tabuľka B1), ak je to odôvodnené praxou alebo procesom a ak nie sú prekročené ani LHV pre zmyslové účinky (príloha II, tabuľka A3), alebo
i)
nie sú prekročené LHV pre zdravotné účinky (príloha II, tabuľka A2);
ii)
ak sa nadmerným iskrovým výbojom a kontaktným prúdom (príloha II, tabuľka B3) zabraňuje špecifickými ochrannými opatreniami stanovenými v článku 5 ods. 6, a
iii)
pracovníkom sa poskytli informácie na situácie uvedené v článku 6 písm. f);
b)
dolné AÚ pre magnetické polia (príloha II, tabuľka B2), ak je to odôvodnené praxou alebo procesom, vrátane na hlave a trupe, počas zmeny, ak nie sú prekročené ani LHV pre zmyslové účinky (príloha II, tabuľka A3), alebo
i)
LHV pre zmyslové účinky sú prekročené len dočasne;
ii)
LHV pre zdravotné účinky (príloha II, tabuľka A2) nie sú prekročené;
iii)
sa prijmú opatrenia v súlade s článkom 5 ods. 9 v prípade prechodných symptómov podľa písmena a) v uvedenom odseku, a
iv)
pracovníkom sa poskytli informácie na situácie uvedené v článku 6 písm. f).
4. Bez ohľadu na odseky 2 a 3, môže vystavenie prekročiť:
a)
LHV pre zmyslové účinky (príloha II, tabuľka A1) počas zmeny, ak je to odôvodnené praxou alebo procesom a ak:
i)
je prekročenie len dočasné;
ii)
LHV pre zdravotné účinky (príloha II, tabuľka A1) nie sú prekročené;
iii)
sa prijali osobitné ochranné opatrenia v súlade s článkom 5 ods. 7;
iv)
sa prijmú opatrenia v súlade s článkom 5 ods. 9 v prípade prechodných symptómov podľa písmena b) uvedeného odseku, a
v)
ak sa pracovníkom poskytli informácie na situácie uvedené v článku 6 písm. f);
b)
LHV pre zmyslové účinky (príloha II, tabuľka A3 a príloha III, tabuľka A2) počas zmeny, ak je to odôvodnené praxou alebo procesom a ak:
i)
je prekročenie len dočasné;
ii)
LHV (príloha II, tabuľka A2 a príloha III, tabuľka A1 a tabuľka A3) pre zdravotné účinky nie sú prekročené;
iii)
sa prijmú opatrenia v súlade s článkom 5 ods. 9 v prípade prechodných symptómov podľa písmena a) v uvedenom odseku, a
iv)
sa pracovníkom poskytli informácie na situácie uvedené v článku 6 písm. f).
KAPITOLA II
POVINNOSTI ZAMESTNÁVATEĽOV
Článok 4
Posúdenie rizík a určenie vystavenia
1. Zamestnávateľ pri plnení povinností ustanovených v článku 6 ods. 3 a v článku 9 ods. 1 smernice 89/391/EHS posudzuje všetky riziká pre pracovníkov vyplývajúce z elektromagnetických polí na pracovisku a v prípade potreby meria alebo vypočítava úrovne elektromagnetických polí, ktorým sú pracovníci vystavení.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 10 smernice 89/391/EHS a článok 6 tejto smernice, sa uvedené posúdenie môže na požiadanie zverejniť v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi. Najmä v prípade spracúvania osobných údajov zamestnancov v priebehu takéhoto posudzovania musia byť všetky zverejnené dokumenty v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (9) a s vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov, ktorými sa uvedená smernica vykonáva. Okrem prípadu, keď by zverejnenie bolo v prevažujúcom verejnom záujme, verejné orgány, ktoré majú k dispozícii kópiu posúdenia, môžu odmietnuť žiadosť o prístup k nemu alebo žiadosť o jeho zverejnenie, ak by takéto zverejnenie narušilo ochranu obchodných záujmov zamestnávateľa, vrátane takých, ktoré sa týkajú duševného vlastníctva. Zamestnávatelia môžu odmietnuť poskytnutie alebo zverejnenie posúdenia za rovnakých podmienok v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi.
2. Na účely posúdenia ustanoveného v odseku 1 tohto článku zamestnávateľ identifikuje a posudzuje elektromagnetické polia na pracovisku, pričom zohľadňuje príslušné pokyny uvedené v článku 14 a iné relevantné normy alebo usmernenia poskytnuté dotknutými členskými štátmi vrátane expozičných databáz. Bez ohľadu na povinnosti zamestnávateľov podľa tohto článku, je zamestnávateľ taktiež oprávnený, ak je to vhodné, zohľadniť úrovne emisií a iné príslušné bezpečnostné údaje, ktoré k zariadeniu poskytol výrobca alebo distribútor v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie, vrátane posúdenia rizík, ak sa vzťahuje na podmienky vystavenia na pracovisku alebo mieste inštalácie.
3. Ak dodržiavanie LHV nemožno spoľahlivo určiť na základe ľahko dostupných informácií, vystavenie sa posúdi na základe meraní alebo výpočtov. V takom prípade sa pri posudzovaní zohľadní miera nepresnosti týkajúca sa meraní alebo výpočtov, ako napríklad numerické chyby, zdrojové modelovanie, fantómová geometria a elektrické vlastnosti tkanív a materiálov, určená v súlade s príslušným osvedčeným postupom.
4. Posúdenie, meranie a výpočty uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku plánujú a vykonávajú príslušné útvary alebo osoby vo vhodných intervaloch, pričom zohľadňujú usmernenia stanovené v tejto smernici a predovšetkým ustanovenia článkov 7 a 11 smernice 89/391/EHS týkajúce sa nevyhnutných príslušných útvarov alebo osôb a konzultácií s pracovníkmi a ich účasti. Údaje získané z posúdenia, merania alebo výpočtov úrovne vystavenia sa uchovávajú vo vhodnej vystopovateľnej forme, aby bolo možné do nich neskôr nahliadnuť, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
5. Pri vykonávaní posudzovania rizika podľa článku 6 ods. 3 smernice 89/391/EHS zamestnávateľ venuje osobitnú pozornosť:
a)
LHV pre zdravotné účinky, LHV pre zmyslové účinky a AÚ uvedeným v článku 3 a prílohách II a III k tejto smernici;
b)
frekvencii, úrovni, trvaniu a druhu vystavenia vrátane rozloženia po tele pracovníka a v priestore pracoviska;
c)
akýmkoľvek priamym biofyzickým účinkom;
d)
akýmkoľvek účinkom na zdravie a bezpečnosť osobitne ohrozených pracovníkov, najmä pracovníkov, ktorí nosia aktívne alebo pasívne implantované zdravotnícke pomôcky, ako napríklad kardiostimulátory, pracovníkov, ktorí na tele nosia zdravotnícku pomôcku, ako napríklad inzulínové pumpy a tehotných žien;
e)
akýmkoľvek nepriamym účinkom;
f)
existencii náhradného zariadenia navrhnutého tak, aby znižovalo úroveň vystavenia elektromagnetickým poliam;
g)
primeraným informáciám získaným z vykonávania zdravotného dozoru uvedeného v článku 8;
h)
informáciám poskytnutým výrobcom zariadenia;
i)
iným relevantným informáciám týkajúcim sa zdravia a bezpečnosti;
j)
viacnásobným zdrojom vystavenia;
k)
súčasným vystaveniam účinkom polí s viacerými frekvenciami.
6. Na pracoviskách otvorených verejnosti nie je nevyhnutné vykonávať posúdenie vystavenia v prípade, ak sa už vykonalo hodnotenie v súlade s ustanoveniami o obmedzení vystavenia širokej verejnosti elektromagnetickým poliam, ak sú dodržané obmedzenia týkajúce sa pracovníkov špecifikované v týchto ustanoveniach a ak sú vylúčené zdravotné a bezpečnostné riziká. Ak sa zariadenie určené pre verejnosť používa určeným spôsobom a je v súlade s právom Únie o výrobkoch, ktorými sa ustanovujú prísnejšie bezpečnostné úrovne ako úrovne ustanovené touto smernicou a nepoužíva sa žiadne iné zariadenie, tieto podmienky sa považujú za splnené.
7. Zamestnávateľ má k dispozícii posúdenie rizík v súlade s článkom 9 ods. 1 písm. a) smernice 89/391/EHS a určuje, aké opatrenia sa musia prijať v súlade s článkom 5 tejto smernice. Posúdenie rizík môže obsahovať zdôvodnenie, prečo sa zamestnávateľ domnieva, že vzhľadom na druh a rozsah rizík súvisiacich s elektromagnetickými poľami nie je potrebné ďalšie podrobné posúdenie rizika. Posúdenie rizika sa pravidelne aktualizuje, najmä ak došlo k významným zmenám, ktoré by spôsobili jeho neaktuálnosť, alebo keď sa na základe výsledkov zdravotného dozoru uvedeného v článku 8 ukáže, že je to nevyhnutné.
Článok 5
Ustanovenia zamerané na odstránenie alebo zníženie rizík
1. Vzhľadom na technický pokrok a dostupnosť opatrení na kontrolu produkcie elektromagnetických polí pri zdroji prijme zamestnávateľ opatrenia potrebné na to, aby sa riziká vyplývajúce z elektromagnetických polí na pracovisku odstránili alebo znížili na minimum.
Zníženie rizík vznikajúcich vystavením elektromagnetickým poliam sa zakladá na všeobecných zásadách prevencie stanovených v článku 6 ods. 2 smernice 89/391/EHS.
2. Na základe posúdenia rizika uvedeného v článku 4, ak sú prekročené príslušné AÚ uvedené v článku 3 a v prílohách II a III a ak sa posúdením vykonaným v súlade s článkom 4 ods. 1, 2 a 3 nepreukáže, že nie sú prekročené príslušné LHV a že sa dajú vylúčiť bezpečnostné riziká, zamestnávateľ vypracúva a realizuje akčný plán, ktorý obsahuje technické a/alebo organizačné opatrenia určené na prevenciu vystavenia presahujúceho LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky, pričom berie do úvahy najmä:
a)
iné pracovné metódy, ktoré majú za následok nižšie vystavenie účinkom elektromagnetických polí;
b)
výber zariadenia emitujúceho menej intenzívne elektromagnetické polia, pričom sa prihliada na prácu, ktorá sa má vykonať;
c)
technické opatrenia na zníženie emisií elektromagnetických polí, v prípade potreby vrátane použitia zabezpečovacích, tieniacich alebo iných podobných mechanizmov na ochranu zdravia;
d)
vhodné opatrenia na ohraničenie a zabránenie prístupu, ako napríklad signály, značky, označenia na podlahe, prekážky, s cieľom obmedziť alebo kontrolovať prístup;
e)
v prípade vystavenia elektrickým poliam opatrenia a postupy na zvládanie iskrových výbojov a kontaktných prúdov technickými prostriedkami a odbornou prípravou pracovníkov;
f)
príslušné programy údržby pracovného zariadenia, pracovísk a systémov pracovných stanovíšť;
g)
návrh a dispozičné riešenie pracovísk a pracovných stanovíšť;
h)
obmedzenie dĺžky trvania a intenzity vystavenia, a
i)
dostupnosť vhodných osobných ochranných prostriedkov.
3. Na základe posúdenia rizika uvedeného v článku 4 zamestnávateľ vypracúva a realizuje akčný plán, ktorý obsahuje technické a/alebo organizačné opatrenia určené na prevenciu akýchkoľvek rizík, ktorým by mohli byť vystavení osobitne ohrození pracovníci, a akýchkoľvek rizík súvisiacich s nepriamymi účinkami uvedenými v článku 4.
4. Okrem poskytovania informácií stanovených v článku 6 tejto smernice, zamestnávateľ podľa článku 15 smernice 89/391/EHS prispôsobí opatrenia uvedené v tomto článku požiadavkám osobitne ohrozených pracovníkov a, v prípade potreby, jednotlivým posúdeniam rizík, najmä pokiaľ ide o pracovníkov, ktorí nahlásili, že používajú aktívne alebo pasívne implantované zdravotnícke pomôcky, ako napríklad kardiostimulátory alebo používajú zdravotnícke pomôcky na tele, ako napríklad inzulínové pumpy alebo tehotné ženy, ktoré informovali svojho zamestnávateľa o svojom stave.
5. Na základe posúdenia rizika uvedeného v článku 4 sa pracoviská, v prípade ktorých je pravdepodobné, že pracovníci sú vystavení účinkom elektromagnetických polí, ktoré presahujú AÚ, označujú vhodnými označeniami v súlade s prílohami II a III a so smernicou Rady 92/58/EHS z 24. júna 1992 o minimálnych požiadavkách na zaistenie bezpečnostných a/alebo zdravotných označení pri práci (9. samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (10). V prípade potreby sa identifikujú príslušné priestory a prístup k nim sa obmedzuje. Ak je prístup do týchto priestorov vhodne obmedzený z iných dôvodov a pracovníci sú informovaní o rizikách súvisiacich s elektromagnetickými poľami, nevyžadujú sa označenia a obmedzenia prístupu špecifické pre elektromagnetické polia.
6. V prípade uplatňovania článku 3 ods. 3 písm. a) sa prijmú osobitné ochranné opatrenia, ako napríklad odborná príprava pracovníkov v súlade s článkom 6 a používanie technických prostriedkov a osobnej ochrany, napríklad uzemnenia pracovných predmetov, vyrovnávania potenciálu, prípadne v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. a) smernice Rady 89/656/EHS z 30. novembra 1989 o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách na používanie osobných ochranných prostriedkov pracovníkmi na pracovisku (tretia samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (11), použitie izolačných topánok, rukavíc a ochranného oblečenia.
7. V prípade uplatňovania článku 3 ods. 4 písm. a) sa prijmú osobitné ochranné opatrenia, ako napríklad kontrola pohybov.
8. Vystavenie pracovníkov nesmie prekročiť LHV pre zmyslové účinky a LHV pre zdravotné účinky, pokiaľ nie sú splnené podmienky buď podľa článku 10 ods. 1 písm. a) alebo písm. c), alebo v článku 3 ods. 3 alebo ods. 4. Ak sú aj napriek opatreniam, ktoré prijal zamestnávateľ prekročené LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky, zamestnávateľ bezodkladne prijme opatrenia na zníženie vystavenia pod tieto LHV. Zamestnávateľ identifikuje a zaznamená dôvody, z ktorých boli LHV pre zdravotné účinky a LHV pre zmyslové účinky prekročené, a zodpovedajúcim spôsobom zmení ochranné a preventívne opatrenia s cieľom predísť ich opätovnému prekročeniu. Zmenené ochranné a preventívne opatrenia sa uchovávajú vo vhodnej vystopovateľnej forme, aby bolo možné do nich neskôr nahliadnuť, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.
9. Ak sa uplatňuje článok 3 ods. 3 a ods. 4 a ak pracovník nahlási výskyt prechodných symptómov, zamestnávateľ v prípade potreby aktualizuje posúdenie rizika a preventívne opatrenia. Prechodné symptómy môžu obsahovať:
a)
zmyslové vnímanie a účinky na fungovanie centrálnej nervovej sústavy v hlave spôsobenými časovo premenlivými magnetickými poľami, a
b)
účinky statických magnetických polí, ako sú závrate či nevoľnosť.
Článok 6
Informovanie a odborná príprava pracovníkov
Bez toho, aby boli dotknuté články 10 a 12 smernice 89/391/EHS, zamestnávateľ zabezpečuje, aby sa pracovníkom, ktorí sú pri práci pravdepodobne vystavení rizikám z elektromagnetických polí, a/alebo ich zástupcom poskytli všetky potrebné informácie a odborná príprava súvisiace s výsledkami posúdenia rizika uvedeného v článku 4 tejto smernice, týkajúce sa najmä:
a)
opatrení prijatých na vykonávanie tejto smernice;
b)
hodnôt a koncepcií LHV a AÚ, súvisiacich možných rizík a prijatých preventívnych opatrení;
c)
možných nepriamych účinkov vystavenia;
d)
výsledkov posúdenia, merania alebo výpočtov úrovní vystavenia elektromagnetickým poliam vykonaných v súlade s článkom 4 tejto smernice;
e)
spôsobov zistenia nepriaznivých účinkov vystavenia na zdravie a spôsobov ich oznamovania;
f)
možnosti prechodných symptómov a pocitov súvisiacich s účinkami na centrálnu alebo periférnu nervovú sústavu;
g)
okolností, za ktorých majú pracovníci právo na zdravotný dozor;
h)
bezpečných pracovných postupov s cieľom minimalizovať riziká vyplývajúce z vystavenia;
i)
osobitne ohrozených pracovníkov, ako sa uvádza v článku 4 ods. 5 písm. d) a v článku 5 ods. 3 a 4 tejto smernice.
Článok 7
Konzultácie s pracovníkmi a ich účasť
Konzultácie s pracovníkmi a/alebo s ich zástupcami a ich účasť prebieha v súlade s článkom 11 smernice 89/391/EHS.
KAPITOLA III
RÔZNE USTANOVENIA
Článok 8
Zdravotný dozor
1. S cieľom predísť akýmkoľvek nepriaznivým zdravotným účinkom spôsobeným vystavením elektromagnetickým poliam a včas ich zistiť sa v súlade s článkom 14 smernice 89/391/EHS vykonáva primeraný zdravotný dozor. Zdravotné záznamy a ich dostupnosť sa zabezpečujú v súlade s vnútroštátnym právnymi poriadkom a/alebo praxou.
2. V súlade s vnútroštátnymi právnym poriadkom a praxou sa výsledky zdravotného dozoru uchovávajú vo vhodnej forme, ktorá umožňuje, aby bolo možné do nich neskôr nahliadnuť, pod podmienkou, že sú splnené požiadavky týkajúce sa dôvernosti. Jednotliví pracovníci majú na požiadanie prístup k svojim osobným zdravotným záznamom.
Ak pracovník ohlási akýkoľvek nežiaduci alebo neočakávaný účinok na zdravie alebo v každom prípade, keď sa zistí vystavenie nad LHV, zamestnávateľ zabezpečí, aby dotknutý pracovník (dotknutí pracovníci) dostal(-i) primeranú lekársku pomoc alebo individuálny lekársky dozor v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom a praxou.
Takéto vyšetrenie alebo dozor sa umožní v čase, ktorý si vyberie zamestnanec, a žiadne náklady s ním spojené nenesie zamestnanec.
Článok 9
Sankcie
Členské štáty stanovujú sankcie uplatniteľné v prípade porušenia vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 10
Výnimky
1. Odchylne od povinností podľa článku 3 a bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 1 sa uplatňujú tieto ustanovenia:
a)
vystavenie môže prekročiť LHV, ak vystavenie súvisí s inštaláciou, testovaním, používaním, vývojom, údržbou alebo výskumom týkajúcich sa zariadení určených na zobrazovanie pomocou magnetickej rezonancie (MRI) pre pacientov v zdravotníctve, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
i)
posúdenie rizika vykonané v súlade s článkom 4 preukázalo prekročenie LHV;
ii)
prijali sa všetky najmodernejšie technické a/alebo organizačné opatrenia;
iii)
okolnosti náležite odôvodňujú prekročenie LHV;
iv)
zohľadnili sa charakteristiky pracoviska, pracovného vybavenia alebo pracovných postupov a
v)
zamestnávateľ preukáže, že pracovníci sú ešte chránení proti nepriaznivým účinkom na zdravie a bezpečnostným rizikám, pričom zabezpečí dodržiavanie pokynov na bezpečné používanie, ktoré poskytol výrobca v súlade so smernicou Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (12);
b)
členské štáty môžu umožniť uplatňovanie rovnocenného alebo špecifickejšieho systému ochrany personálu, ktorý pracuje v operačných vojenských zariadeniach alebo sa zúčastňuje na vojenských činnostiach vrátane spoločných medzinárodných vojenských cvičení, ak je zabezpečená ochrana voči nepriaznivým účinkom na zdravie a bezpečnostným rizikám;
c)
členské štáty môžu za náležite odôvodnených okolností, a len pokým okolnosti zostávajú náležite odôvodnené, umožniť, aby sa LHV dočasne prekročili v určitých odvetviach a určitých činnostiach, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti odsekov písm. a) a b). Na účely tohto písmena sú „náležité odôvodnené okolnosti“ také, ktoré spĺňajú tieto podmienky:
i)
posúdenie rizika vykonané v súlade s článkom 4 preukázalo prekročenie LHV;
ii)
prijali sa všetky najmodernejšie technické a/alebo organizačné opatrenia;
iii)
zohľadnili sa charakteristiky pracoviska, pracovného vybavenia alebo pracovných postupov a
iv)
zamestnávateľ preukáže, že pracovníci sú stále chránení proti nepriaznivým účinkom na zdravie a bezpečnostným rizikám, okrem iného pomocou porovnateľných, špecifickejších a medzinárodne uznávaných noriem a usmernení.
2. Členské štáty informujú Komisiu o každej výnimke podľa písm. b) a c) odseku 1 a uvedú dôvody pre tieto výnimky v správe uvedenej v článku 15.
Článok 11
Technické zmeny príloh
1. Komisia je oprávnená prijímať delegované právne akty v súlade s článkom 12, ktoré výhradne technickým spôsobom menia prílohy, aby sa:
a)
zohľadnilo prijatie nariadení a smerníc v oblasti technickej harmonizácie a normalizácie so zreteľom na návrh, stavbu, výrobu alebo konštrukciu pracovných zariadení alebo pracovísk;
b)
zohľadnil technický pokrok, zmeny najrelevantnejších noriem alebo špecifikácií a nové vedecké zistenia týkajúce sa elektromagnetických polí;
c)
prispôsobili AÚ v prípade, ak existujú nové vedecké dôkazy za predpokladu, že zamestnávatelia sú naďalej viazaní existujúcimi LHV stanovené v prílohách II a III;
2. Komisia prijme delegovaný akt v súlade s článkom 12 na účel vloženia usmernení Medzinárodnej komisie pre ochranu pred neionizujúcim žiarením (ICNIRP) pre limitné vystavenie elektrickým poliam spôsobených pohybom ľudského tela v statickom magnetickom poli a časovo premenlivými magnetickými poľami s kmitočtom menším ako 1 Hz do prílohy II, len čo budú k dispozícii.
3. Ak sa to v prípade zmien uvedených v odsekoch 1 a 2 vyžaduje zo závažných naliehavých dôvodov, uplatňuje sa na delegované právne akty prijaté podľa tohto článku postup stanovený v článku 13.
Článok 12
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované právne akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Delegovanie právomoci uvedené v článku 11 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 29. júna 2013. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 11 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 11 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 13
Postup pre naliehavé prípady
1. Delegované akty prijaté podľa tohto článku nadobúdajú účinnosť okamžite a uplatňujú sa, pokiaľ voči nim nie je v súlade s odsekom 2 vznesená námietka. V oznámení delegovaného aktu Európskemu parlamentu a Rade sa uvedú dôvody použitia postupu pre naliehavé prípady, ktoré súvisia so zdravím a ochranou pracovníkov.
2. Európsky parlament alebo Rada môžu vzniesť voči delegovanému aktu námietku v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 5. V takom prípade Komisia bez odkladu po oznámení rozhodnutia Európskeho parlamentu alebo Rady vzniesť námietku akt zruší.
KAPITOLA IV
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 14
Praktické pokyny
S cieľom uľahčiť vykonávanie tejto smernice Komisia sprístupní nezáväzné praktické pokyny najneskôr šesť mesiacov pred 1. júlom 2016. Tieto praktické pokyny sa týkajú najmä týchto otázkach:
a)
určenie vystavenia s ohľadom na príslušné európske alebo medzinárodné normy, čo zahŕňa:
-
metódy výpočtu na posúdenie LHV,
-
priestorové spriemerovanie vonkajších elektrických a magnetických polí,
-
usmernenia pre riešenie nepresnosti v súvislosti s meraniami a výpočtami,
b)
usmernenia na preukazovanie súladu pri osobitných druhoch nejednotného vystavenia v špecifických situáciách na základe zavedenej dozimetrie;
c)
opis „metódy váženej špičky“ pre nízkofrekvenčné polia a „súčtu multifrekvenčných polí“ pre vysokofrekvenčné polia;
d)
posudzovanie rizík a pokiaľ možno poskytovanie zjednodušených techník najmä s ohľadom na potreby MSP;
e)
opatrenia zamerané na odstránenie alebo zníženie rizík vrátane osobitných preventívnych opatrení, ktoré závisia od úrovne vystavenia a charakteristík pracoviska;
f)
zavedenie dokumentovaných pracovných postupov, ako aj osobitných informačných a školiacich opatrení pre pracovníkov, ktorí sú vystavovaní elektromagnetickým poliam počas činností súvisiacich s MRI podľa článku 10 ods. 1 písm. a);
g)
hodnotenie vystavenia v rozsahu frekvencie od 100 kHz do 10 MHz, keď je potrebné zvážiť tepelné i netepelné účinky;
h)
usmernenie o lekárskom vyšetrení a zdravotnom dozore, ktoré sa má poskytnúť zamestnancovi v súlade s článkom 8 ods. 2.
Komisia úzko spolupracuje s Poradným výborom pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci. Európsky parlament musí byť aj naďalej informovaný.
Článok 15
Preskúmanie a podávanie správ
S prihliadnutím na článok 1 ods. 4 sa v súlade s článkom 17a smernice 89/391/EHS vypracuje správa o vykonávaní tejto smernice v praxi.
Článok 16
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júla 2016.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 17
Zrušenie
1. Smernica 2004/40/ES sa zrušuje od 29. júna 2013.
2. Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a vykladajú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV.
Článok 18
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 19
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 26. júna 2013