NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 481/2014
ze dne 4. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013, pokud jde o zvláštní pravidla způsobilosti výdajů pro programy spolupráce
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosince 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (1), a zejména na čl. 18 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1299/2013 je nezbytné stanovit zvláštní pravidla týkající se způsobilosti výdajů pro programy spolupráce, pokud jde o náklady na zaměstnance, kancelářské a administrativní výdaje, náklady na cestování a ubytování, náklady na externí odborné poradenství a na služby a výdaje na vybavení (dále jen „kategorie výdajů“).
(2)
S cílem umožnit pružné uplatnění pravidel způsobilosti na programy spolupráce by mělo být členským státům účastnícím se daného programu spolupráce umožněno rozhodnout, že se daná kategorie výdajů nevztahuje na konkrétní prioritní osu daného programu spolupráce.
(3)
Je třeba upřesnit, jak se zvláštní pravidla týkající se způsobilosti výdajů pro programy spolupráce stanovená tímto nařízením slučují s obecným právním rámcem pro pravidla způsobilosti platným pro všechny evropské strukturální a investiční fondy a stanoveným v článcích 65 až 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2).
(4)
Pro každou kategorii výdajů by měl být stanoven seznam různých položek výdajů.
(5)
Mělo by být vyjasněno jako obecné pravidlo, že dary jsou nezpůsobilé. Nicméně distribuce malých položek souvisejících s propagací, komunikací, reklamou nebo informováním by měly být způsobilé.
(6)
Měly by být určeny jednotlivé položky nákladů na zaměstnance a pravidla pro výpočet, účtování a úhradu nákladů na zaměstnance obecně, a zejména pro přiřazení zaměstnanců na částečný úvazek a dohody na hodinovém základě.
(7)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky kancelářských a administrativních výdajů spolu s pravidly pro výpočet, účtování a úhradu těchto nákladových prvků buď jako nákladů přímých, nebo nepřímých, zejména pokud jsou kombinovány s paušálními sazbami podle nařízení (EU) č. 1303/2013.
(8)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky nákladů na cestování a ubytování spolu s pravidly pro výpočet, účtování a úhradu bez ohledu na to, zda tyto výdaje vzniknou příjemci nebo přímo jeho zaměstnancům. Vyjasněny by měly být rovněž podmínky, za kterých by se náklady na cestování a ubytování měly účtovat, jsou-li vynaloženy mimo unijní část programové oblasti podle článku 20 nařízení (EU) č. 1299/2013.
(9)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky nákladů na externí odborné poradenství a na služby.
(10)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky výdajů na vybavení spolu s pravidly pro způsobilost použitého vybavení.
(11)
S cílem umožnit co nejrychlejší použití opatření stanovených tímto nařízením by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž jsou dotčena pravidla způsobilosti stanovená články 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo na jejich základě, toto nařízení stanoví zvláštní pravidla způsobilosti výdajů pro programy spolupráce, pokud jde o tyto kategorie výdajů:
a)
náklady na zaměstnance;
b)
kancelářské a administrativní výdaje;
c)
náklady na cestování a ubytování;
d)
náklady na externí odborné poradenství a služby a
e)
výdaje na vybavení.
2. Zúčastněné členské státy se v rámci monitorovacího výboru programu spolupráce mohou dohodnout, že výdaje spadající do jedné nebo více kategorií uvedených v odstavci 1 nejsou způsobilé v rámci jedné nebo více prioritních os.
Článek 2
Obecná ustanovení
1. Veškeré výdaje způsobilé podle tohoto nařízení vynaložené příjemcem nebo z jeho pověření se vztahují na náklady spojené se zahájením nebo se zahájením a prováděním operace nebo části operace.
2. Způsobilé nejsou tyto náklady:
a)
pokuty, finanční sankce a výdaje na právní spory a soudní spory;
b)
náklady na dary, s výjimkou těch, jejichž hodnota nepřesahuje 50 EUR za dar, pokud souvisejí s propagací, komunikací, publicitou nebo informováním;
c)
náklady související s kolísáním směnných kurzů.
Článek 3
Náklady na zaměstnance
1. Výdaje na náklady na zaměstnance se skládají z hrubých mzdových nákladů na zaměstnance zaměstnávané příjemcem jedním z těchto způsobů:
a)
na plný úvazek;
b)
na částečný úvazek s pevně stanoveným procentním podílem odpracované doby za měsíc;
c)
na částečný úvazek s pružným počtem odpracovaných hodin za měsíc, nebo
d)
na hodinovém základě.
2. Výdaje na náklady na zaměstnance jsou omezeny na:
a)
vyplácení platů souvisejících s činnostmi, které by subjekt nevykonával, kdyby příslušná operace nebyla prováděna, stanovenými v pracovní smlouvě/dohodě, rozhodnutí o jmenování (dále jen „doklad o zaměstnání“) nebo zákonem a souvisejícími s odpovědností uvedenou v popisu pracovní náplně příslušného zaměstnance;
b)
jakékoli další náklady přímo spojené s vyplácením platů, vzniklé a vynaložené zaměstnavatelem, jako jsou daně z mezd a příspěvky na sociální zabezpečení, včetně důchodů, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (3), pokud:
i)
jsou stanoveny v dokladu o zaměstnání nebo zákonem,
ii)
jsou v souladu s právními předpisy, na které odkazuje doklad o zaměstnání, a s obvyklými postupy v zemi a/nebo organizaci, kde příslušný zaměstnanec skutečně pracuje, a
iii)
nemohou být zaměstnavateli nahrazeny.
Pokud jde o písmeno a), na platby fyzickým osobám pracujícím pro příjemce na základě jiné smlouvy než pracovní smlouvy/dohody lze pohlížet jako na vyplácení platu a takovou smlouvu lze považovat za doklad o zaměstnání.
3. Náklady na zaměstnance lze uhradit buď:
i)
na základě skutečných nákladů (prokázaných dokladem o zaměstnání a výplatními páskami), nebo
ii)
na základě zjednodušeného vykazování nákladů podle čl. 67 odst. 1 písm. b) až d) nařízení (EU) č. 1303/2013, nebo
iii)
paušálně v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1299/2013.
4. Náklady na zaměstnance vztahující se k jednotlivcům, kteří pracují na dané operaci na částečný úvazek, se vypočítají buď jako:
a)
pevně stanovený procentní podíl hrubých mzdových nákladů v souladu s pevně stanoveným procentním podílem doby odpracované na operaci, bez povinnosti zavést zvláštní systém zaznamenávání pracovní doby, nebo
b)
pružný podíl hrubých mzdových nákladů v souladu s počtem hodin odpracovaných na operaci a měnících se každý měsíc, a to na základě systému zaznamenávání pracovní doby, který pokrývá 100 % pracovní doby zaměstnance.
5. U přiřazení na částečný úvazek podle odst. 4 písm. a) zaměstnavatel vydá pro každého zaměstnance doklad uvádějící procentní podíl pracovní doby, který se má odpracovat na operaci.
6. U přiřazení na částečný úvazek podle odst. 4 písm. b) se úhrada nákladů na zaměstnance vypočítá na základě hodinové sazby, která se stanoví buď:
i)
podílem měsíčních hrubých mzdových nákladů a měsíční pracovní doby stanovené v dokladu o zaměstnání a vyjádřené v hodinách, nebo
ii)
podílem posledních doložených ročních hrubých mzdových nákladů a 1 720 hodin v souladu s čl. 68 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Hodinová sazba se vynásobí počtem hodin skutečně odpracovaných na operaci.
7. Pokud jde o náklady na zaměstnance vztahující se na jednotlivce, kteří podle dokladu o zaměstnání pracují na hodinovém základě, tyto náklady jsou způsobilé, když se počet hodin skutečně odpracovaných na operaci vynásobí hodinovou sazbou dohodnutou v dokladu o zaměstnání, a to na základě systému zaznamenávání pracovní doby.
Článek 4
Kancelářské a administrativní výdaje
Kancelářské a administrativní výdaje jsou omezeny na tyto prvky:
a)
nájem kancelářských prostorů;
b)
pojištění a daně související s budovami, v nichž se nacházejí zaměstnanci, a s vybavením kanceláře (např. pojištění proti požáru, krádeži);
c)
veřejné služby (např. elektřina, topení, voda);
d)
kancelářské potřeby;
e)
všeobecné účetnictví zajišťované uvnitř organizace, která je příjemcem;
f)
archivy;
g)
údržba, úklid a opravy;
h)
bezpečnost;
i)
systémy informačních technologií;
j)
komunikace (např. telefon, fax, internet, poštovní služby, vizitky);
k)
bankovní poplatky za otevření a správu účtu nebo účtů, jestliže provádění operace vyžaduje otevření zvláštního účtu;
l)
poplatky za nadnárodní finanční transakce.
Článek 5
Náklady na cestování a ubytování
1. Výdaje na náklady na cestování a ubytování jsou omezeny na tyto prvky:
a)
náklady na cestování (např. jízdenky, cestovní pojištění a pojištění motorových vozidel, palivo, počet ujetých kilometrů, dálniční poplatky a parkovací poplatky);
b)
náklady na jídlo;
c)
náklady na ubytování;
d)
náklady na víza;
e)
denní příspěvky.
2. Žádné prvky uvedené v odst. 1 písm. a) až d), na něž se vztahuje denní příspěvek, nesmí být hrazeny nad rámec denního příspěvku.
3. Výdaje na cestování a ubytování externích odborníků a poskytovatelů služeb spadají do nákladů na externí odborné poradenství a služby uvedených v článku 6.
4. Přímá platba výdajů podle tohoto článku prostřednictvím zaměstnance příjemce musí být doložena dokladem prokazujícím, že příjemce uhradil výdaje zaměstnanci.
5. U operací, které se týkají technické pomoci nebo propagačních činností a budování kapacit, jsou výdaje vzniklé mimo unijní část programové oblasti způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 3 nařízení (EU) č. 1299/2013.
6. Řídící orgán může uznat náklady na ubytování a jídlo poskytnuté v zařízeních nacházejících se mimo unijní část programové oblasti za způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1299/2013. To platí také pro místní náklady na cestování v místě události nebo akce mimo unijní část programové oblasti.
7. U zaměstnanců příjemců nacházejících se mimo unijní část programové oblasti může řídící orgán uznat náklady uvedené v odstavci 1, včetně nákladů na cestování do a z místa události nebo akce uvnitř unijní části programové oblasti nebo mimo ni, za způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1299/2013.
8. U zaměstnanců příjemců nacházejících se uvnitř unijní části programové oblasti jsou náklady uvedené v odstavci 1, včetně nákladů na cestování do a z místa události nebo akce uvnitř unijní části programové oblasti nebo mimo ni, způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) č. 1299/2013.
Článek 6
Náklady na externí odborné poradenství a služby
Výdaje na externí odborné poradenství a služby jsou omezeny na následující služby a poradenství poskytované subjektem veřejného nebo soukromého práva nebo fyzickou osobou jinou než příjemce operace:
a)
studie nebo šetření (např. hodnocení, strategie, koncepční poznámky, konstrukční výkresy, příručky);
b)
odborná příprava;
c)
překlady;
d)
vývoj, úpravy a aktualizace systémů informačních technologií a internetových stránek;
e)
podpora, komunikace, propagace nebo informování související s operací nebo programem spolupráce jako takovým;
f)
finanční řízení;
g)
služby související s pořádáním a prováděním událostí nebo zasedání (včetně nájmu, stravování nebo tlumočení);
h)
účast na událostech (např. registrační poplatky);
i)
právní poradenství a notářské služby, technické a finanční odborné poradenství, jiné poradenské a účetní služby;
j)
práva duševního vlastnictví;
k)
ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) č. 1299/2013;
l)
náklady na certifikaci a audit výdajů na úrovni programu podle článků 126 a 127 nařízení (EU) č. 1303/2013;
m)
poskytnutí záruk bankou nebo jinou finanční institucí, pokud to vyžadují unijní nebo vnitrostátní právní předpisy nebo programový dokument přijatý monitorovacím výborem;
n)
cestování a ubytování externích odborníků, přednášejících, osob předsedajících zasedáním a poskytovatelů služeb;
o)
jiné specifické odborné poradenství a služby potřebné pro operace.
Článek 7
Výdaje na vybavení
1. Výdaje na financování koupě, pronájmu nebo leasingu vybavení příjemcem operace, a to s výjimkou výdajů, na které se vztahuje článek 4, jsou omezeny na:
a)
kancelářské vybavení;
b)
hardware a software informačních technologií;
c)
nábytek a vybavení;
d)
laboratorní vybavení;
e)
stroje a přístroje;
f)
nástroje nebo zařízení;
g)
vozidla;
h)
jiné specifické vybavení potřebné pro operace.
2. Náklady na nákup použitého vybavení mohou být způsobilé za těchto podmínek:
a)
nebyla na ně obdržena žádná jiná pomoc z evropských strukturálních a investičních fondů;
b)
jeho cena nepřevyšuje obecně přijímanou cenu na daném trhu;
c)
má technické vlastnosti nezbytné pro operaci a splňuje použitelné normy a standardy.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. března 2014.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 481/2014
zo 4. marca 2014,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1299/2013, pokiaľ ide o osobitné pravidlá týkajúce sa oprávnenosti výdavkov na programy spolupráce
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1299/2013 zo 17. decembra 2013 o osobitných ustanoveniach na podporu cieľa Európska územná spolupráca z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (1), a najmä na jeho článok 18 ods. 1,
keďže:
(1)
Podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013 je potrebné stanoviť osobitné pravidlá týkajúce sa oprávnenosti výdavkov na programy spolupráce, pokiaľ ide o náklady na zamestnancov, kancelárske a administratívne výdavky, cestovné náklady a náklady na ubytovanie, náklady na externú expertízu a služby a výdavky na vybavenie (ďalej len „kategórie výdavkov“).
(2)
V snahe umožniť pružnosť pri uplatňovaní pravidiel oprávnenosti pre programy spolupráce by sa členským štátom, ktoré sa zúčastňujú daného programu spolupráce, malo umožniť rozhodnúť, že daná kategória výdavkov sa nevzťahuje na osobitnú prioritnú os daného programu spolupráce.
(3)
Malo by sa stanoviť, akým spôsobom zapadajú osobitné pravidlá týkajúce sa oprávnenosti výdavkov na programy spolupráce stanovené v tomto nariadení do všeobecného právneho rámca, na pravidlá oprávnenosti uplatniteľné na všetky fondy ESI, ako sa stanovuje v článkoch 65 až 71 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (2).
(4)
Pre každú kategóriu výdavkov by sa mal stanoviť zoznam jednotlivých výdavkových položiek.
(5)
Malo by sa objasniť, že existuje všeobecné pravidlo, podľa ktorého sú dary neoprávnené. Distribúcia malých predmetov súvisiacich s propagáciou, komunikáciou, publicitou alebo informovaním by však mala byť oprávnená.
(6)
Mali by sa stanoviť jednotlivé položky nákladov na zamestnancov, spolu s pravidlami týkajúcimi sa výpočtu, účtovníctva a preplácania nákladov na zamestnancov vo všeobecnosti, a najmä práce na čiastočný úväzok alebo na základe zmlúv o poskytnutí služby na hodinovom základe.
(7)
Mali by byť uvedené jednotlivé položky kancelárskych a administratívnych výdavkov, spolu s pravidlami týkajúcimi sa výpočtu, účtovníctva a preplácania týchto nákladových položiek buď ako priamych alebo ako nepriamych nákladov, najmä ak sú kombinované s paušálnymi sadzbami podľa nariadenia (EÚ) č. 1303/2013.
(8)
Mali by byť uvedené jednotlivé položky cestovných nákladov a nákladov na ubytovanie, spolu s pravidlami týkajúcimi sa výpočtu, účtovníctva a preplácania bez ohľadu na to, či tieto výdavky boli vynaložené príjemcom alebo priamo jeho zamestnancami. Mali by sa tiež objasniť podmienky účtovania cestovných nákladov a nákladov na ubytovanie v prípade, že boli vynaložené mimo časti programovej oblasti na území Únie, ako sa stanovuje v článku 20 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013.
(9)
Mali by byť uvedené jednotlivé položky nákladov na externú expertízu a nákladov na služby.
(10)
Mali by byť uvedené jednotlivé položky výdavkov na vybavenie, spolu s pravidlami oprávnenosti použitého vybavenia.
(11)
S cieľom umožniť rýchle začatie uplatňovania opatrení stanovených v tomto nariadení, toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Bez toho, aby boli dotknuté pravidlá oprávnenosti stanovené v článkoch 65 až 71 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013, v tomto nariadení sa stanovujú osobitné pravidlá oprávnenosti výdavkov na programy spolupráce, pokiaľ ide o tieto kategórie výdavkov:
a)
náklady na zamestnancov;
b)
kancelárske a administratívne výdavky;
c)
cestovné náklady a náklady na ubytovanie;
d)
náklady na externú expertízu a náklady na služby a
e)
výdavky na vybavenie.
2. Členské štáty zúčastnené v monitorovacom výbore pre program spolupráce sa môžu dohodnúť, že výdavky patriace do jednej alebo viacerých kategórií uvedených v odseku 1 nie sú oprávnené v rámci jednej alebo viacerých prioritných osí.
Článok 2
Všeobecné ustanovenia
1. Všetky výdavky oprávnené v súlade s týmto nariadením, zaplatené príjemcom alebo v jeho mene, sa vzťahujú na náklady na začatie alebo začatie a vykonávanie operácie alebo časti operácie.
2. Nasledujúce náklady nie sú oprávnené:
a)
pokuty, finančné sankcie a výdavky na právne spory a žaloby;
b)
náklady na dary, okrem tých, ktoré neprevyšujú hodnotu 50 EUR za dar, ak súvisia s propagáciou, komunikáciou, publicitou alebo informovaním.
c)
náklady súvisiace s kolísaním výmenného kurzu.
Článok 3
Náklady na zamestnancov
1. Výdavky na náklady na zamestnancov pozostávajú z hrubých nákladov na vytvorenie pracovných miest v súvislosti so zamestnancami zamestnanými príjemcom jedným z nasledujúcich spôsobov:
a)
na plný úväzok;
b)
na čiastočný úväzok so stanoveným podielom času odpracovaného za mesiac;
c)
na čiastočný úväzok s pružným počtom odpracovaných hodín za mesiac alebo
d)
na hodinovom základe.
2. Výdavky na náklady na zamestnancov sa týkajú týchto nákladov:
a)
vyplácanie miezd v súvislosti s činnosťami, ktoré by subjekt nevykonával, keby nebola vykonaná príslušná operácia, uvedené v pracovnej zmluve, v rozhodnutí o vymenovaní (obidva dokumenty ďalej len „doklad o zamestnaní“) alebo v zákone týkajúcom sa povinností uvedených v opise pracovného miesta príslušného zamestnanca;
b)
všetky ďalšie náklady priamo súvisiace so mzdovými nákladmi vzniknutými a zaplatenými zamestnávateľom, ako sú odvody za zamestnancov a sociálne zabezpečenie vrátane dôchodkov, v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (3), ak:
i)
sú stanovené v doklade o zamestnaní alebo v zákone;
ii)
sú v súlade s právnymi predpismi uvedenými v doklade o zamestnaní a so zvyčajnou praxou v krajine a/alebo organizácii, v ktorej daný zamestnanec v súčasnosti pracuje; a
iii)
nevymáhateľné zamestnávateľom.
Pokiaľ ide o písm. a), vyplácanie miezd fyzickým osobám pracujúcim pre príjemcu na základe inej zmluvy, ako je pracovná zmluva, je možné prispôsobiť vyplácaniu miezd a zmluve, ktorá sa považuje za doklad o zamestnaní.
3. Náklady na zamestnancov sa môžu preplácať buď:
i)
na základe skutočných nákladov (podložených dokladom o zamestnaní a výplatnými páskami) alebo
ii)
v rámci zjednodušeného vykazovania nákladov v súlade s článkom 67 ods. 1 písm. b) až d) nariadenia (EÚ) č. 1303/2013 alebo
iii)
ako paušálna suma v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013.
4. Náklady na zamestnancov spojené s jednotlivcami, ktorí pracujú na operácii na čiastočný úväzok, sa počítajú buď ako:
a)
stanovený percentuálny podiel z hrubých nákladov na vytvorenie pracovných miest v súlade s pevne stanoveným percentuálnym podielom odpracovaného času na operácii bez povinnosti zriadiť osobitný systém zaznamenávania pracovného času alebo
b)
pružný podiel z hrubých nákladov na vytvorenie pracovných miest v súlade s počtom hodín, ktoré sú v jednotlivých mesiacoch odlišné a ktoré boli odpracované na operácii, na základe systému zaznamenávania pracovného času, ktorý zaznamenáva 100 % pracovného času zamestnanca.
5. V prípade čiastočného úväzku podľa ods. 4 písm. a) zamestnávateľ vystavuje doklad pre každého zamestnanca, v ktorom uvedie percentuálny podiel času, ktorý má byť odpracovaný na operácii.
6. V prípade čiastočného úväzku podľa ods. 4 písm. b) sa preplatenie nákladov na zamestnancov počíta na základe hodinovej sadzby stanovenej buď na základe:
i)
vydelenia hrubých mesačných nákladov na vytvorenie pracovných miest mesačným pracovným časom stanoveným v doklade o zamestnaní vyjadreným v dňoch alebo
ii)
vydelenia posledných podložených ročných hrubých nákladov na vytvorenie pracovných miest 1 720 hodinami v súlade s článkom 68 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013.
Hodinová sadzba sa vynásobí počtom skutočne odpracovaných hodín na operácii.
7. Pokiaľ ide o náklady na zamestnancov spojené s jednotlivcami, ktorí podľa dokladu o zamestnaní pracujú na hodinovom základe, takéto náklady sú oprávnené na uplatnenie hodinovej sadzby dohodnutej v doklade o zamestnaní na počet skutočne odpracovaných hodín na operácii na základe systému zaznamenávania pracovného času.
Článok 4
Kancelárske a administratívne výdavky
Kancelárske a administratívne výdavky sa týkajú týchto položiek:
a)
prenájom kancelárie;
b)
poistenie a dane týkajúce sa budov, kde sa nachádzajú zamestnanci, a vybavenia kancelárií (napr. poistenie proti požiaru, krádeži);
c)
verejné služby (napr. elektrina, kúrenie, voda);
d)
kancelárske potreby;
e)
všeobecné účtovníctvo poskytované vo vnútri prijímajúcej organizácie;
f)
archívy;
g)
údržba, upratovanie a opravy;
h)
bezpečnosť;
i)
IT systémy;
j)
komunikácia (napr. telefón, fax, internet, poštové služby, vizitky);
k)
bankové poplatky za otvorenie a vedenie účtu alebo účtov, ak vykonávanie operácie vyžaduje otvorenie osobitného účtu;
l)
poplatky za medzinárodné finančné transakcie;
Článok 5
Cestovné náklady a náklady na ubytovanie
1. Výdavky na cestovné náklady a náklady na ubytovanie sa týkajú týchto položiek:
a)
cestovné výdavky (napr. cestovné lístky, cestovné poistenie a poistenie vozidla, palivo, počet prejdených kilometrov autom, mýto a poplatky za parkovanie);
b)
náklady na jedlo;
c)
náklady na ubytovanie;
d)
náklady na získanie víz;
e)
denné príspevky.
2. Žiadna položka uvedená v ods. 1 písm. a) až d), na ktorú sa vzťahuje denný príspevok, sa neprepláca navyše k dennému príspevku.
3. Cestovné náklady a náklady na ubytovanie, spojené s externými expertmi a poskytovateľmi služieb, patria do nákladov na externú expertízu a nákladov na služby, uvedených v článku 6.
4. Priame platby výdavkov podľa tohto článku uskutočnené zamestnancom príjemcu sa podložia dokladom o preplatení sumy tomuto zamestnancovi príjemcom.
5. V prípade operácií týkajúcich sa technickej pomoci alebo propagačnej činnosti a budovania kapacít, výdavky vynaložené mimo časti programovej oblasti na území Únie sú oprávnené, ak vznikli v súlade s článkom 20 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013.
6. Riadiaci orgán môže uznať náklady na ubytovanie a stravu v zariadeniach, ktoré sa nachádzajú mimo časti programovej oblasti na území Únie, za oprávnené, ak vznikli v súlade s článkom 20 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013. To platí aj pre miestne cestovné náklady na mieste udalosti alebo akcie mimo časti programovej oblasti na území Únie.
7. Pokiaľ ide o zamestnancov, príjemcov nachádzajúcich sa mimo časti programovej oblasti na území Únie, riadiaci orgán môže uznať náklady uvedené v odseku 1 vrátane nákladov na cestovanie do a z miesta podujatia alebo akcie v časti programovej oblasti na území Únie alebo mimo nej za oprávnené, ak vznikli v súlade s článkom 20 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1299/2013.
8. Pokiaľ ide o zamestnancov, príjemcov nachádzajúcich sa v časti programovej oblasti na území Únie, náklady uvedené v odseku 1 vrátane nákladov na cestovanie do a z miesta podujatia alebo akcie v časti programovej oblasti na území Únie alebo mimo nej sa pokladajú za oprávnené, ak vznikli v súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1299/2013.
Článok 6
Náklady na externú expertízu a služby
Výdavky na externú expertízu a náklady na služby sa týkajú nasledujúcich služieb a expertízy poskytnutých verejnoprávnym alebo súkromnoprávnym orgánom alebo fyzickou osobou inou ako príjemca operácie:
a)
štúdie alebo prieskumy (napr. hodnotenia, stratégie, koncepčné poznámky, konštrukčné plány, príručky);
b)
odborná príprava;
c)
preklady;
d)
vývoj, úpravy a aktualizácie webových stránok a IT systémov;
e)
propagácia, komunikácia, publicita alebo informovanie spojené s operáciou alebo programom spolupráce ako takým;
f)
finančné riadenie;
g)
služby týkajúce sa organizácie a realizácie podujatí alebo zasadnutí (vrátanie prenájmu, cateringu alebo tlmočenia);
h)
účasť na podujatiach (napr. registračné poplatky);
i)
právne poradenstvo a notárske služby, technická a finančná expertíza, ostatné poradenské a účtovné služby;
j)
práva duševného vlastníctva;
k)
overenia podľa článku 125 ods. 4 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1303/2013 a článku 23 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1299/2013;
l)
náklady na audit a osvedčovanie na úrovni programu podľa článkov 126 a 127 nariadenia (EÚ) č. 1303/2013;
m)
záruky poskytnuté bankou alebo inou finančnou inštitúciou, ak to vyžaduje Únia alebo vnútroštátne právne predpisy alebo sa to vyžaduje v programovom dokumente prijatom monitorovacím výborom;
n)
cestovné náklady a náklady na ubytovanie, pokiaľ ide o externých expertov, hovorcov, predsedov zasadnutí a poskytovateľov služieb;
o)
iná osobitná expertíza a služby potrebné v súvislosti s operáciami.
Článok 7
Výdavky na vybavenie
1. Výdavky na financovanie vybavenia kúpeného, prenajatého alebo požičaného príjemcom operácie iné, ako sú výdavky, na ktoré sa vzťahuje článok 4, sa týkajú nasledujúcich položiek:
a)
vybavenie kancelárií;
b)
IT hardvér a softvér;
c)
nábytok a inštalácie;
d)
vybavenie laboratórií;
e)
stroje a nástroje;
f)
nástroje a prístroje;
g)
vozidlá;
h)
iné osobitné vybavenie potrebné v súvislosti s operáciami.
2. Náklady na nákup použitého vybavenia môžu byť oprávnené za týchto podmienok:
a)
nezískalo inú podporu z európskych štrukturálnych fondov;
b)
jeho cena neprekračuje všeobecne akceptovanú cenu na príslušnom trhu;
c)
má technické vlastnosti potrebné v súvislosti s operáciou a spĺňa platné normy a štandardy.
Článok 8
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 4. marca 2014