NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 608/2013
ze dne 12. června 2013
o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1383/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve svém usnesení ze dne 25. září 2008 o komplexním evropském plánu boje proti padělání a pirátství Rada požádala, aby bylo přezkoumáno nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (2).
(2)
Uvádění zboží porušujícího práva duševního vlastnictví na trh způsobuje značnou škodu držitelům práv, uživatelům nebo skupinám producentů a výrobcům a obchodníkům, kteří dodržují právní předpisy. Takové uvádění může rovněž klamat spotřebitele a v některých případech by mohlo ohrozit jejich zdraví a bezpečnost. Takovému zboží by měl být pokud možno zamezen přístup na trh Unie a měla by být přijata opatření v zájmu řešení tohoto protiprávního uvádění na trh, aniž by jimi byl ztěžován legitimní obchod.
(3)
Přezkum nařízení (ES) č. 1383/2003 ukázal, že jsou s ohledem na vývoj v hospodářské, obchodní a právní oblasti nezbytná určitá zlepšení právního rámce, která posílí vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a zajistí rovněž dostatečně jasnou právní úpravu.
(4)
Celní orgány by měly mít pravomoc vymáhat práva duševního vlastnictví, pokud jde o zboží, které podle celních předpisů Unie podléhá celnímu dohledu nebo celní kontrole, a provádět odpovídající kontroly tohoto zboží, aby zabránily operacím, které jsou v rozporu s právními předpisy v oblasti duševního vlastnictví. Vymáhání práv duševního vlastnictví na hranicích, bez ohledu na to, kde zboží je nebo by mělo být pod celním dohledem nebo celní kontrolou, je účinným způsobem, jak rychle a účelně poskytnout držiteli práva i uživatelům nebo skupinám producentů právní ochranu. Pokud je propuštění zboží pozastaveno nebo je zboží zadrženo na hranicích celními orgány, mělo by být zapotřebí jen jediné řízení, zatímco u zboží nalezeného na trhu, které bylo rozděleno a doručeno maloobchodníkům, by k dosažení stejné úrovně vymáhání práva mělo být zapotřebí několik oddělených řízení. Měla by být zavedena výjimka pro zboží propuštěné do volného oběhu v režimu konečného použití, protože takové zboží zůstává pod celním dohledem, i když bylo propuštěno do volného oběhu. Toto nařízení by se nemělo vztahovat na zboží v osobních zavazadlech cestujících, pokud je určeno pro jejich vlastní osobní potřebu a nic nenaznačuje, že se jedná o obchodní dopravu.
(5)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 se nevztahuje na některá práva duševního vlastnictví a z oblasti jeho působnosti jsou vyloučena některá porušení. Za účelem posílení vymáhání práv duševního vlastnictví by měl být zásah celních orgánů rozšířen na další druhy porušení, na které se nevztahuje nařízení (ES) č. 1383/2003. Do oblasti působnosti tohoto nařízení by proto měly být zahrnuty kromě práv, která jsou již zahrnuta v nařízení (ES) č. 1383/2003, také obchodní názvy, pokud jsou podle vnitrostátních právních předpisů chráněny jako výlučná vlastnická práva, topografie polovodičových výrobků a užitné vzory a zařízení, jež jsou navržena, vyráběna nebo přizpůsobena především proto, aby umožnila nebo usnadnila obcházení technických opatření.
(6)
Porušení související s takzvaným nelegálním paralelním obchodem a s nadlimitním zbožím („overruns“) jsou z oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1383/2003 vyloučena. Zboží určené pro nelegální paralelní obchod, totiž zboží, které sice bylo vyrobeno se souhlasem držitele práva, ale bylo v Evropském hospodářském prostoru poprvé uvedeno na trh bez jeho souhlasu, a nadlimitní zboží, totiž zboží, které osoba, jež je držitelem práv řádně zmocněna k výrobě určitého množství zboží, vyrobila nad rámec množství dohodnutého mezi touto osobou a držitelem práv, je vyráběno jako pravé zboží, a tudíž není vhodné, aby celní orgány na toto zboží zaměřovaly své úsilí. Nelegální paralelní obchod a nadlimitní zboží by tedy měly být z oblasti působnosti tohoto nařízení rovněž vyloučeny.
(7)
Členské státy ve spolupráci s Komisí by měly za účelem zajištění správného uplatňování tohoto nařízení celním úředníkům poskytovat vhodnou odbornou přípravu.
(8)
Toto nařízení, bude-li plně uplatňováno, dále přispěje k dosažení vnitřního trhu, který zajišťuje účinnější ochranu držitelů práv, podporuje tvořivost a inovace a poskytuje spotřebitelům spolehlivé a vysoce kvalitní výrobky, což by mělo následně posílit přeshraniční transakce mezi spotřebiteli, podniky a obchodníky.
(9)
Členské státy čelí stále omezenějším zdrojům v oblasti celních služeb. Je proto nutné podpořit prosazování nových technologií a strategií řízení rizik, aby byly v maximální míře využity zdroje, jež jsou celním orgánům k dispozici.
(10)
Toto nařízení obsahuje pouze procesní pravidla pro celní orgány. Toto nařízení nezavádí ani žádná kritéria pro zjištění, zda nedošlo k porušení práva duševního vlastnictví.
(11)
Podle „prohlášení o dohodě TRIPS a veřejném zdraví“ přijatého Konferencí ministrů WTO v Dohá dne 14. listopadu 2001, může být a měla by být Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (dále jen „dohoda TRIPS“) vykládána a prováděna tak, aby podporovala právo členů WTO na ochranu veřejného zdraví, a obzvláště právo na podporu přístupu k lékům pro všechny. V souladu s mezinárodními závazky Unie a její politikou v oblasti rozvojové spolupráce a s ohledem na léčivé přípravky v tranzitu přes území Unie v případech, kdy je průchod tímto územím, ať s překládáním, skladováním, rozdělováním nákladu nebo změnami druhu dopravy či dopravních prostředků, či bez těchto úkonů, pouze částí celé cesty začínající i končící mimo území Unie, by proto celní orgány měly při posuzování rizika porušení práv duševního vlastnictví zvážit, zda existuje významná pravděpodobnost, že budou tyto léčivé přípravky přesměrovány na trh Unie.
(12)
Tímto nařízením by neměla být dotčena ustanovení o pravomoci soudů, zejména ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3).
(13)
Osoby, uživatelé nebo skupiny producentů, kteří mohou vlastním jménem zahájit soudní řízení o možném porušení práva duševního vlastnictví, by měli být oprávněni podat žádost.
(14)
Aby bylo zajištěno, že práva duševního vlastnictví budou vymáhána v celé Unii, je třeba stanovit, že se mohou osoby a subjekty domáhající se práva duševního vlastnictví vztahujícího se na celé území Unie obracet se svou žádostí na celní orgány v jednom členském státě. Tito žadatelé by měli mít možnost požádat tyto celní orgány, aby přijaly rozhodnutí požadující přijetí opatření k vymáhání práva duševního vlastnictví jak ve svém členském státě, tak v jakémkoli jiném členském státě.
(15)
Za účelem zajištění rychlého vymáhání práv duševního vlastnictví by mělo být stanoveno, že pokud mají celní orgány na základě dostatečných náznaků podezření, že zboží pod jejich dohledem porušuje práva duševního vlastnictví, mohou buď z vlastního podnětu, nebo na žádost pozastavit propuštění zboží či zboží zadržet, aby osoba nebo subjekt oprávněný podat žádost mohly zahájit řízení o tom, zda bylo právo duševního vlastnictví porušeno.
(16)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 členským státům dovolilo stanovit postup umožňující zničení určitých druhů zboží, aniž by vznikla povinnost zahájit řízení ke zjištění, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví. Jak uvádí usnesení Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2008 o dopadu padělatelství na mezinárodní obchod (4), tento postup se v členských státech, kde je k dispozici, velice osvědčil. Proto by měl být takovýto postup povinný u veškerých porušení práv duševního vlastnictví a měl by se používat, pokud deklarant nebo držitel zboží s tímto zničením souhlasí. Tento postup by kromě toho měl zajistit, aby celní orgány mohly mít za to, že deklarant nebo držitel zboží souhlasí se zničením zboží, jestliže ve stanovené lhůtě nevznesl výslovně proti zničení námitky.
(17)
Za účelem snížení administrativní zátěže a nákladů na minimum by měl být pro malé zásilky padělků nebo nedovolených napodobenin zaveden zvláštní postup, který by umožnil toto zboží zničit bez výslovného souhlasu žadatele v každém jednotlivém případě. Za účelem uplatnění tohoto postupu by se však mělo požadovat, aby žadatel uvedl tento požadavek v žádosti. Celní orgány by rovněž měly mít možnost požadovat, aby žadatel pokryl náklady, které v souvislosti s uplatňováním tohoto postupu vzniknou.
(18)
Z důvodu větší právní jistoty je vhodné pozměnit lhůty pro pozastavení propuštění zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví a podmínky, za kterých by měly celní orgány držitelům práv, uživatelům nebo skupinám producentů předávat informace o zadrženém zboží, stanovené v současnosti v nařízení (ES) č. 1383/2003.
(19)
Při zohlednění prozatímní a preventivní povahy opatření, která celní orgány přijímají při uplatňování tohoto nařízení, a protichůdných zájmů stran dotčených těmito opatřeními by měly být některé aspekty postupů upraveny tak, aby bylo zajištěno bezproblémové provádění tohoto nařízení a aby byla současně dodržována práva dotčených stran. S ohledem na různá oznámení stanovená v tomto nařízení by tedy měly celní orgány zasílat oznámení příslušné osobě, a to na základě dokumentů týkajících se celního zacházení nebo situace, ve které se zboží nachází. Protože z postupu pro zničení zboží vyplývá, že jak deklarant nebo držitel zboží, tak i držitel rozhodnutí by měli sdělit své možné námitky vůči zničení současně, mělo by být mimoto zajištěno, aby držitel rozhodnutí měl možnost reagovat na potenciální námitku vůči zničení, kterou vznese deklarant nebo držitel zboží. Je tudíž potřeba zajistit, aby deklarantu nebo držiteli zboží bylo oznámeno pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení nejpozději téhož dne, kdy toto bylo oznámeno držiteli rozhodnutí.
(20)
Celní orgány a Komise se vyzývají, aby v rámci svých příslušných pravomocí spolupracovaly s Evropským střediskem pro sledování porušování práv duševního vlastnictví.
(21)
S cílem odstranit mezinárodní obchod se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví stanoví dohoda TRIPS, že členové WTO mají podporovat výměnu informací mezi celními orgány týkajících se takového obchodu. V souladu s tím by mělo být možné, aby Komise a celní orgány členských států sdílely informace o podezřeních týkajících se porušování práv duševního vlastnictví s příslušnými orgány třetích zemí, včetně informací o zboží, které je v tranzitu přes území Unie a pochází z těchto třetích zemí, nebo je pro ně určeno.
(22)
V zájmu účinnosti by se mělo použít nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (5).
(23)
Odpovědnost celních orgánů by se měla řídit právními předpisy členských států, avšak schválení žádosti celními orgány by nemělo zakládat nárok držitele rozhodnutí na náhradu škody v případě, že zboží podezřelé z porušování práv duševního vlastnictví není celními orgány odhaleno a je propuštěno nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
(24)
Vzhledem k tomu, že celní orgány po schválení žádosti přijmou opatření, je vhodné stanovit, že držitel rozhodnutí by měl uhradit veškeré náklady, které celním orgánům při přijímání opatření k vymáhání jeho práv duševního vlastnictví vzniknou. To by ovšem držiteli rozhodnutí nemělo bránit v tom, aby požadoval náhradu škody od porušovatele nebo jiných osob, které podle právních předpisů členského státu, v němž bylo zboží nalezeno, mohou být považovány za odpovědné. Mezi tyto osoby mohou patřit případně i zprostředkovatelé. Náklady a škody, jež vzniknou osobám jiným než celním orgánům v důsledku opatření celních orgánů, při nichž je pozastaveno propuštění zboží nebo je zboží zadrženo na základě nároku třetí osoby vycházejícího z duševního vlastnictví, by se měly řídit zvláštními právními předpisy použitelnými na každý jednotlivý případ.
(25)
Toto nařízení zavádí pro celní orgány možnost povolit, aby zboží, které má být zničeno, bylo přepraveno pod celním dohledem mezi různými místy na celním území Unie. Celní orgány mohou navíc rozhodnout, že toto zboží propustí do volného oběhu za účelem další recyklace nebo vyřazení mimo obchodní toky, mimo jiné i za účelem zvyšování povědomí, odborné přípravy a vzdělávání.
(26)
Vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány vyžaduje výměnu údajů o rozhodnutích týkajících se žádostí. Takové zpracování údajů zahrnuje také osobní údaje, a mělo by proto probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoví zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7).
(27)
Informace týkající se rozhodnutí o žádostech a opatření celních orgánů by měly být vyměňovány prostřednictvím ústřední databáze. Je třeba definovat subjekt, který bude kontrolovat a řídit databázi, a subjekty odpovědné za zajištění bezpečnosti zpracovávání údajů, jež databáze obsahuje. Zavedení všech druhů možné interoperability nebo výměn by mělo být v první řadě v souladu se zásadou omezení účelu, konkrétně by údaje měly být použity pro účely, pro které databáze byla vytvořena, a neměla by být povolena žádná další výměna nebo propojení nad rámec tohoto účelu.
(28)
Aby mohla být upravena definice malých zásilek, pokud se ukáže jako nepraktická, při zohlednění potřeby zajistit účinné fungování postupu nebo případně zabránit jakémukoli obcházení tohoto postupu, pokud jde o složení zásilek, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny jiných než podstatných prvků definice malých zásilek, zejména určitých množství stanovených v uvedené definici. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(29)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení ustanovení ohledně definování prvků praktických opatření pro výměnu údajů se třetími zeměmi a ustanovení týkajících se formulářů žádosti a formulářů žádosti o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, zejména za účelem definování těchto prvků praktických opatření a zavedení příslušných formulářů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (8). Přestože předmět ustanovení tohoto nařízení, která se mají provést, spadá do působnosti společné obchodní politiky, měl by být vzhledem k povaze a účinkům těchto prováděcích aktů pro zavedení standardních formulářů použit při jejich přijímání poradní postup, jelikož veškeré podrobnosti ohledně toho, které informace mají být ve formulářích uvedeny, přímo vyplývají ze znění tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty tudíž zavedou pouze vzor a strukturu formuláře a na společnou obchodní politiku Unie nebudou mít žádný další dopad.
(30)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 by mělo být zrušeno.
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal stanovisko dne 12. října 2011 (9),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví podmínky a postupy, za kterých celní orgány přijímají opatření, pokud zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví podléhá nebo by mělo podléhat na celním území Unie celnímu dohledu nebo celní kontrole podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), zejména jedná-li se o zboží v těchto situacích:
a)
pokud je v celním prohlášení navrženo k propuštění do volného oběhu, k vývozu nebo zpětnému vývozu;
b)
pokud vstupuje na celní území Unie nebo je opouští;
c)
pokud je umístěno do režimu s podmíněným osvobozením od cla nebo do svobodného pásma či svobodného skladu.
2. Ohledně zboží podléhajícího celnímu dohledu nebo celní kontrole, a aniž jsou dotčeny články 17 a 18, provádějí celní orgány vhodné celní kontroly a přijímají přiměřená opatření k identifikaci zboží, jak je stanoveno v čl. 13 odst. 1 a v článku 72 nařízení (EHS) č. 2913/92, v souladu s kritérii analýzy rizik s cílem zabránit jednání, které je v rozporu s právními předpisy v oblasti práva duševního vlastnictví platnými na území Unie, a s cílem spolupracovat se třetími zeměmi na prosazování práv duševního vlastnictví.
3. Toto nařízení se nevztahuje na zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v režimu konečného použití.
4. Toto nařízení se nevztahuje na zboží neobchodní povahy v osobních zavazadlech cestujících.
5. Toto nařízení se nevztahuje na zboží, které bylo vyrobeno se souhlasem držitele práva, a ani na zboží, které osoba, jež je držitelem práva řádně zmocněna k výrobě určitého množství zboží, vyrobila nad rámec množství dohodnutého mezi touto osobou a držitelem práva.
6. Tímto nařízením není dotčeno vnitrostátní právo ani právo Unie týkající se práv duševního vlastnictví a ani právní předpisy členských států upravující trestní řízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„právem duševního vlastnictví“:
a)
ochranná známka;
b)
(průmyslový) vzor;
c)
autorské právo nebo jakékoli související právo stanovené vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
d)
zeměpisné označení;
e)
patent stanovený vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
f)
dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (11);
g)
dodatkové ochranné osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin (12);
h)
odrůdové právo Společenství stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (13);
i)
odrůdové právo stanovené vnitrostátními právními předpisy;
j)
topografie polovodičového výrobku stanovená vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
k)
užitný vzor, pokud je vnitrostátními nebo unijními právními předpisy chráněn jako právo duševního vlastnictví;
l)
obchodní název, pokud je vnitrostátními nebo unijními předpisy chráněn jako výlučné právo duševního vlastnictví;
2)
„ochrannou známkou“:
a)
ochranná známka Společenství stanovená v nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (14);
b)
ochranná známka zapsaná v členském státě nebo v případě Belgie, Lucemburska či Nizozemska u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví;
c)
ochranná známka zapsaná na základě mezinárodní přihlášky s účinky pro členský stát nebo Unii;
3)
„(průmyslovým) vzorem“:
a)
průmyslový vzor Společenství stanovený v nařízení (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (15);
b)
průmyslový vzor zapsaný v členském státě nebo v případě Belgie, Lucemburska či Nizozemska u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví;
c)
průmyslový vzor zapsaný na základě mezinárodní přihlášky s účinky pro členský stát nebo Unii;
4)
„zeměpisným označením“:
a)
zeměpisné označení nebo chráněné označení původu zemědělských produktů a potravin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (16);
b)
označení původu nebo zeměpisné označení vína stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (17);
c)
zeměpisné označení aromatizovaných vinných nápojů stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 ze dne 10. června 1991, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných, vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (18);
d)
zeměpisné označení lihovin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin (19);
e)
zeměpisné označení produktů, na něž se nevztahují písmena a) až d), pokud je vnitrostátními nebo unijními právními předpisy stanoveno jako výlučné právo duševního vlastnictví;
f)
zeměpisné označení stanovené v dohodách mezi Unií a třetími zeměmi, které je v těchto dohodách uvedeno;
5)
„padělky“:
a)
zboží, které je předmětem činu porušujícího práva k ochranné známce v členském státě, kde se zboží nachází, a nese neoprávněně značku, která je totožná s ochrannou známkou platně zapsanou pro stejný druh zboží nebo která nemůže být od této ochranné známky ve svých podstatných znacích odlišena;
b)
zboží, které je předmětem činu porušujícího práva k zeměpisnému označení v členském státě, kde se zboží nachází, a je označené nebo popsané názvem nebo výrazem chráněným ve vztahu k danému zeměpisnému označení;
c)
jakýkoli obal, etiketa, nálepka, leták, návod k použití, doklad o záruce nebo jiná podobná věc, i když je předkládána samostatně, která je předmětem činu porušujícího ochrannou známku nebo zeměpisné označení a která obsahuje značku, název nebo výraz totožný s platně zapsanou ochrannou známkou nebo chráněným zeměpisným označením nebo která nemůže být ve svých podstatných znacích odlišena od této ochranné známky nebo zeměpisného označení a jež může být použita pro stejný druh zboží, jako je ten, pro nějž byly ochranná známka nebo zeměpisné označení zapsány;
6)
„nedovolenými napodobeninami“ zboží, které je v členském státě, v němž se zboží nachází, předmětem činu porušujícího autorské právo nebo právo s ním související nebo (průmyslový) vzor a které představuje nebo obsahuje kopie pořízené bez souhlasu držitele autorského práva nebo práva s ním souvisejícího nebo (průmyslového) vzoru, nebo bez souhlasu osoby oprávněné tímto držitelem v zemi výroby;
7)
„zbožím podezřelým z porušení práva duševního vlastnictví“ zboží, u něhož existují dostatečné náznaky, že v členském státě, ve kterém se zboží nachází, představuje prima facie:
a)
zboží, které je předmětem činu porušujícího právo duševního vlastnictví v daném členském státě;
b)
zařízení, výrobky nebo součástky, jež jsou primárně navrženy, vyráběny nebo přizpůsobeny především proto, aby umožnily nebo usnadnily obcházení jakékoli technologie, zařízení nebo součástky, jež při své obvyklé funkci zamezuje nebo omezuje úkony ve vztahu k dílům, ke kterým nebylo uděleno svolení držitele jakéhokoli autorského práva nebo práva s ním souvisejícího, a jež souvisejí s některým z činů porušujících v daném členském státě tato práva;
c)
jakoukoli formu nebo matrici, které jsou zvláště určeny nebo přizpůsobeny pro výrobu zboží, jež představuje porušení práva duševního vlastnictví, pokud tato forma nebo matrice souvisejí s některým z činů porušujících v daném členském státě právo duševního vlastnictví;
8)
„držitelem práv“ držitel některého práva duševního vlastnictví;
9)
„žádostí“ žádost o přijetí opatření celních orgánů ve vztahu ke zboží podezřelému z porušení práva duševního vlastnictví podaná příslušnému celnímu útvaru;
10)
„vnitrostátní žádostí“ žádost, ve které se od celních orgánů členského státu požaduje, aby přijaly opatření v tomto členském státě;
11)
„unijní žádostí“ žádost podaná v jednom členském státě, ve které se požaduje, aby celní orgány tohoto členského státu a jednoho nebo více jiných členských států přijaly opatření v příslušných členských státech;
12)
„žadatelem“ osoba nebo subjekt, jehož jménem je žádost podána;
13)
„držitelem rozhodnutí“ držitel rozhodnutí o schválení žádosti;
14)
„držitelem zboží“ osoba, která je vlastníkem zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví nebo která má podobné právo nakládat s tímto zbožím nebo má nad ním fyzickou kontrolu;
15)
„deklarantem“ deklarant ve smyslu čl. 4 bodu 18 nařízení (EHS) č. 2913/92;
16)
„zničením“ fyzické zničení, recyklace nebo vyřazení zboží z obchodních toků tak, aby se zabránilo způsobení škody držiteli rozhodnutí;
17)
„celním územím Unie“ celní území Společenství ve smyslu článku 3 nařízení (EHS) č. 2913/92;
18)
„propuštěním zboží“ propuštěním zboží ve smyslu čl. 4 bodu 20 nařízení (EHS) č. 2913/92;
19)
„malou zásilkou“ poštovní zásilka nebo expresní zásilka doručovaná kurýrní službou, která:
a)
neobsahuje více než tři jednotky
nebo
b)
má hrubou hmotnost nižší než dva kilogramy.
Pro účely písmene a) se „jednotkou“ rozumí zboží klasifikované podle kombinované nomenklatury v souladu s přílohou I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (20), pokud je nebalené, nebo balíček takového zboží určeného pro maloobchodní prodej konečnému spotřebiteli.
Pro účely této definice se samostatné zboží spadající pod tentýž kód kombinované nomenklatury považuje za různé jednotky a zboží uváděné jako sady klasifikované v rámci jednoho kódu kombinované nomenklatury se považuje za jednu jednotku;
20)
„zbožím podléhajícím zkáze“ jakékoli zboží, o kterém se celní orgány domnívají, že by se při skladování kratším než 20 dní ode dne pozastavení propuštění nebo zadržení znehodnotilo;
21)
„výlučnou licencí“ licence (ať již všeobecná, nebo omezená), na jejímž základě je nabyvatel licence oprávněn užívat právo duševního vlastnictví způsobem, který licence povoluje, s vyloučením všech ostatních osob, včetně osoby udělující licenci.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI
ODDÍL 1
Podávání žádostí
Článek 3
Oprávnění podat žádost
Následující osoby a subjekty jsou oprávněny v rozsahu, v jakém jsou oprávněny zahájit řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, v členském státě nebo členských státech, kde mají celní orgány přijmout opatření, podat:
1)
vnitrostátní nebo unijní žádost:
a)
držitelé práv;
b)
kolektivní správci práv duševního vlastnictví podle čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o vymáhání práv duševního vlastnictví (21);
c)
profesní subjekty ochrany práv podle čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 2004/48/ES;
d)
seskupení ve smyslu čl. 3 bodu 2 a čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, skupiny výrobců ve smyslu článku 118e nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo podobné skupiny producentů uvedené v právních předpisech Unie o zeměpisných označeních, zejména v nařízeních (EHS) č. 1601/91 a (ES) č. 110/2008, které zastupují producenty produktů používajících zeměpisná označení, nebo zástupci takovýchto skupin, a hospodářské subjekty oprávněné používat zeměpisné označení, jakož i kontrolní subjekty nebo orgány příslušné pro takové zeměpisné označení;
2)
vnitrostátní žádost:
a)
osoby nebo subjekty, které mají oprávnění užívat práva duševního vlastnictví a které držitel práva formálně zmocnil k podání návrhu na zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)
skupiny producentů stanovené v právních přepisech členských států o zeměpisných označeních, které zastupují producenty produktů používajících zeměpisná označení, nebo zástupci takovýchto skupin, a hospodářské subjekty oprávněné používat zeměpisné označení, jakož i kontrolní subjekty nebo orgány příslušné pro takové zeměpisné označení.
3)
unijní žádost: držitelé výlučné licence vztahující se na celé území dvou nebo více členských států, pokud je držitel práva formálně zmocnil v těchto členských státech k podání návrhu na zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
Článek 4
Práva duševního vlastnictví, kterých se může týkat unijní žádost
Unijní žádost může být podána pouze ve vztahu k právům duševního vlastnictví založeným na právních předpisech Unie majících účinky v celé Unii.
Článek 5
Podávání žádostí
1. Každý členský stát určí celní útvar příslušný k přijímaní a vyřizování žádostí („příslušný celní útvar“). Členský stát o tom náležitě uvědomí Komisi, která zveřejní seznam příslušných celních útvarů určených členskými státy.
2. Žádosti se podávají u příslušného celního útvaru. Žádost se podává na formuláři uvedeném v článku 6 a musí obsahovat informace požadované v uvedeném článku.
3. Je-li žádost podána po oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží v souladu s čl. 18 odst. 3, musí splňovat tyto požadavky:
a)
je podána příslušnému celnímu útvaru do čtyř pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží;
b)
jedná se o vnitrostátní žádost;
c)
obsahuje informace podle čl. 6 odst. 3. Žadatel však nemusí vždy uvádět údaje podle písmen g) až i) uvedeného odstavce.
4. S výjimkou případů uvedených v čl. 3 bodu 3 může být podána za každý členský stát na totéž právo duševního vlastnictví chráněné v daném členském státě pouze jedna vnitrostátní žádost a jedna unijní žádost. V případech uvedených v čl. 3 bodu 3 je možné podat více než jednu unijní žádost.
5. Pokud je schválena unijní žádost pro členský stát, na který se již vztahuje jiná schválená unijní žádost týkající se téhož žadatele a stejného práva duševního vlastnictví, přijmou celní orgány tohoto členského státu opatření na základě prvně schválené unijní žádosti. O tom informují příslušný celní útvar členského státu, v němž byla schválena jakákoli následná unijní žádost, a ten toto rozhodnutí o schválení této následné unijní žádosti změní nebo zruší.
6. Jsou-li pro účely přijímání a vyřizování žádostí k dispozici počítačové systémy, podávají se žádosti i přílohy pomocí postupů elektronického zpracování údajů. Členské státy a Komise tyto systémy vytvoří, udržují a využívají v souladu s víceletým strategickým plánem uvedeným v čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (22).
Článek 6
Formulář žádosti
1. Formulář žádosti stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Formulář žádosti obsahuje informace, které musí být poskytnuty subjektu údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a s vnitrostátními právními předpisy provádějícími směrnici 95/46/ES.
3. Komise zajistí, aby se ve formuláři od žadatele vyžadovalo:
a)
údaje o žadateli;
b)
postavení žadatele ve smyslu článku 3;
c)
dokumenty, které příslušnému celnímu útvaru přesvědčivě doloží, že žadatel je oprávněn žádost podat;
d)
pokud žadatel podává žádost prostřednictvím zástupce, podrobné údaje o osobě, která jej zastupuje, a doklad o jejím zmocnění jednat jako zástupce v souladu s právními předpisy členského státu, v němž je žádost podávána;
e)
právo nebo práva duševního vlastnictví, která se mají vymáhat;
f)
v případě unijní žádosti členské státy, ve kterých má být podle žádosti přijato opatření celních orgánů;
g)
zvláštní a technické údaje o pravém zboží, v příslušných případech včetně značení, jako je například čárový kód, a vyobrazení;
h)
informace potřebné k tomu, aby celní orgány dotyčné zboží snadno rozpoznaly;
i)
informace nezbytné pro celní orgány k tomu, aby mohly provést analýzu a posouzení rizika porušení dotčeného práva nebo práv duševního vlastnictví, jako jsou například informace o oprávněných distributorech;
j)
sdělení, zda informace poskytované podle písmen g), h) nebo i) tohoto odstavce mají v souladu s čl. 31 odst. 5 podléhat pouze omezenému použití;
k)
údaje o zástupcích žadatele, keré žadatel zmocnil k právním a technickým záležitostem;
l)
závazek žadatele oznámit příslušnému celnímu útvaru kteroukoli ze situací uvedených v článku 15;
m)
závazek žadatele předat a aktualizovat veškeré informace nezbytné pro celní orgány k tomu, aby mohly provést analýzu a posouzení rizika porušení dotčených práv duševního vlastnictví;
n)
závazek žadatele převzít odpovědnost za podmínek stanovených v článku 28;
o)
závazek žadatele, že ponese náklady uvedené v článku 29 za podmínek stanovených v témže článku;
p)
souhlas žadatele, že údaje, které poskytl, může zpracovávat Komise a členské státy;
q)
sdělení, zda žadatel požaduje, aby byl použit postup uvedený v článku 26, a zda, pokud to celní orgány požadují, souhlasí s tím, že uhradí náklady spojené se zničením zboží v rámci tohoto postupu.
ODDÍL 2
Rozhodnutí o žádostech
Článek 7
Vyřizování neúplných žádostí
1. Jestliže příslušný celní útvar po obdržení žádosti shledá, že žádost neobsahuje všechny požadované informace podle čl. 6 odst. 3, vyzve žadatele, aby chybějící informace doplnil do 10 pracovních dní ode dne oznámení této výzvy.
V těchto případech se běh lhůty uvedené v čl. 9 odst. 1 pozastaví do doby, než jsou příslušné informace obdrženy.
2. Pokud žadatel ve lhůtě uvedené v odst. 1 prvním pododstavci chybějící informace neposkytne, příslušný celní útvar žádost zamítne.
Článek 8
Poplatky
Žadateli se neukládá poplatek za účelem úhrady správních nákladů na vyřízení žádosti.
Článek 9
Oznamování rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádostí
1. Příslušný celní útvar oznámí žadateli své rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti do 30 pracovních dní od jejího obdržení. V případě zamítnutí žádosti příslušný celní útvar své rozhodnutí odůvodní a uvede poučení o postupu pro podání odvolání.
2. Pokud bylo žadateli oznámeno pozastavení propuštění nebo zadržení zboží celními orgány před podáním žádosti, příslušný celní útvar své rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti žadateli oznámí do dvou pracovních dní od obdržení žádosti.
Článek 10
Rozhodnutí o žádostech
1. Rozhodnutí o schválení vnitrostátní žádosti a rozhodnutí o jeho zrušení nebo změně nabývají v členském státě, v němž byla vnitrostátní žádost podána, účinku dnem následujícím po dni jejich přijetí.
Rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, nabývají v členském státě, ve kterém byla vnitrostátní žádost podána, účinku dnem následujícím po dni uplynutí lhůty, která má být prodloužena.
2. Rozhodnutí o schválení unijní žádosti a rozhodnutí o jeho zrušení nebo změně nabývají účinku takto:
a)
v členském státě, ve kterém byla žádost podána, dnem následujícím po dni jejich přijetí;
b)
ve všech ostatních členských státech, v nichž se požaduje přijetí opatření celních orgánů, dnem následujícím po dni, kdy celní orgány obdrží oznámení podle čl. 14 odst. 2, a za předpokladu, že držitel rozhodnutí splnil své povinnosti podle čl. 29 odst. 3 ohledně nákladů na překlad.
Rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, nabývají účinku v členském státě, ve kterém byla unijní žádost podána, a ve všech ostatních členských státech, v nichž se požaduje přijetí opatření celních orgánů, dnem následujícím po dni uplynutí lhůty, která má být prodloužena.
Článek 11
Lhůta, ve které mají celní orgány přijmout opatření
1. Pokud příslušný celní útvar žádost schválí, stanoví lhůtu, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
Tato lhůta začíná běžet dnem, kdy nabývá účinku rozhodnutí o schválení žádosti podle článku 10, a její délka nepřekročí jeden rok ode dne následujícího po dni přijetí.
2. Pokud žádost podaná po oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží podle čl. 18 odst. 3 neobsahuje údaje uvedené v čl. 6 odst. 3 písm. g) až i), schválí se pouze pro účely pozastavení propuštění nebo zadržení uvedeného zboží, ledaže jsou tyto údaje poskytnuty do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
3. Pokud právo duševního vlastnictví pozbude účinku nebo pokud žadatel z jiných důvodů přestane být oprávněn podat žádost, nepřijmou celní orgány žádné opatření. Příslušný celní útvar, který vydal rozhodnutí o schválení žádosti, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem změní.
Článek 12
Prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření
1. Po uplynutí lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, a za podmínky, že držitel rozhodnutí předtím uhradil veškeré dluhy, které měl vůči celním orgánům podle tohoto nařízení, může příslušný celní útvar, jenž přijal původní rozhodnutí, tuto lhůtu na žádost držitele rozhodnutí prodloužit.
2. Pokud příslušný celní útvar obdržel žádost o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, méně než 30 pracovních dní před uplynutím lhůty, která má být prodloužena, může tuto žádost zamítnout.
3. Příslušný celní útvar oznámí své rozhodnutí o prodloužení lhůty držiteli rozhodnutí do 30 pracovních dní od obdržení této žádosti uvedené v odstavci 1. Příslušný celní útvar stanoví lhůtu, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
4. Prodloužená lhůta, ve které mají celní orgány přijmout opatření, začne běžet dnem následujícím po dni, kdy uplyne předchozí lhůta, a její délka nepřekročí jeden rok.
5. Pokud právo duševního vlastnictví pozbude účinku nebo pokud žadatel z jiných důvodů přestane být osobou oprávněnou podat žádost, nepřijmou celní orgány žádné opatření. Příslušný celní útvar, který vydal rozhodnutí o prodloužení lhůty, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem změní.
6. Držiteli rozhodnutí se neukládá poplatek za účelem úhrady správních nákladů na vyřízení žádosti o prodloužení.
7. Formulář žádosti o prodloužení stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Změna rozhodnutí, která se týká práv duševního vlastnictví
Příslušný celní útvar, který přijal rozhodnutí o schválení žádosti, může na žádost držitele tohoto rozhodnutí změnit seznam práv duševního vlastnictví, jenž je v tomto rozhodnutí uveden.
Pokud má být doplněno nové právo duševního vlastnictví, musí žádost obsahovat informace uvedené v čl. 6 odst. 3 písm. c), e), g), h) a i).
V případě rozhodnutí o schválení unijní žádosti se jakékoli změny spočívající v doplnění práv duševního vlastnictví mohou týkat pouze práv duševního vlastnictví, na která se vztahuje článek 4.
Článek 14
Oznamovací povinnosti příslušného celního útvaru
1. Příslušný celní útvar, u kterého byla podána vnitrostátní žádost, předá celním úřadům svého členského státu neprodleně po jejich přijetí tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti;
b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
2. Příslušný celní útvar, u kterého byla podána unijní žádost, předá příslušnému celnímu útvaru členského státu nebo příslušným celním útvarům členských států uvedených v unijní žádosti neprodleně po jejich přijetí tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti;
b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
Příslušný celní útvar členského státu nebo příslušné celní útvary členských států uvedených v unijní žádosti předají uvedená rozhodnutí neprodleně po jejich obdržení svým celním úřadům.
3. Příslušný celní útvar členského státu nebo členských států uvedených v unijní žádosti může požádat příslušný celní útvar, který přijal rozhodnutí o schválení žádosti, o poskytnutí dodatečných informací, jež považuje za nezbytné k provedení tohoto rozhodnutí.
4. Příslušný celní útvar předá své rozhodnutí o pozastavení opatření celních orgánů podle čl. 16 odst. 1 písm. b) a čl. 16 odst. 2 celním úřadům svého členského státu neprodleně po jeho přijetí.
Článek 15
Oznamovací povinnosti držitele rozhodnutí
Držitel rozhodnutí neprodleně oznámí příslušnému celnímu útvaru, který schválil žádost:
a)
že právo duševního vlastnictví, na které se žádost vztahuje, pozbývá účinku;
b)
že držitel rozhodnutí z jiných důvodů přestává být oprávněn podat žádost;
c)
změny v informacích uvedených v čl. 6 odst. 3.
Článek 16
Neplnění povinností ze strany držitele rozhodnutí
1. Jestliže držitel rozhodnutí použije informace, které mu byly poskytnuty celními orgány, jinak než pro účely stanovené v článku 21, může příslušný celní útvar členského státu, ve kterém byly informace poskytnuty nebo zneužity:
a)
zrušit jakékoli rozhodnutí, které přijal ohledně schválení vnitrostátní žádosti podané držitelem rozhodnutí, a zamítnout prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření;
b)
pozastavit na svém území během lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, jakékoli rozhodnutí o schválení unijní žádosti podané držitelem rozhodnutí.
2. Příslušný celní útvar může rozhodnout o pozastavení platnosti opatření celních orgánů ve lhůtě, ve které mají tyto orgány přijmout opatření, pokud držitel rozhodnutí:
a)
neplní oznamovací povinnosti podle článku 15;
b)
nesplnil povinnosti podle čl. 19 odst. 3, pokud jde o vracení vzorků;
c)
neplní povinnosti podle čl. 29 odst. 1 a 3 týkající se nákladů a překladů;
d)
bez závažného důvodu nezahájí řízení stanovená v čl. 23 odst. 3 nebo čl. 26 odst. 9.
V případě unijní žádosti vyvolává rozhodnutí o pozastavení platnosti opatření celních orgánů účinky pouze v členském státě, ve kterém bylo toto rozhodnutí přijato.
KAPITOLA III
OPATŘENÍ CELNÍCH ORGÁNŮ
ODDÍL 1
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví
Článek 17
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží po schválení žádosti
1. Pokud celní orgány identifikují zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, na které se vztahuje rozhodnutí o schválení žádosti, pozastaví propuštění tohoto zboží nebo je zadrží.
2. Před pozastavením propuštění nebo zadržením zboží mohou celní orgány požádat držitele rozhodnutí o veškeré důležité informace týkající se zboží. Celní orgány mohou rovněž držiteli rozhodnutí poskytnout informace o skutečném nebo předpokládaném množství zboží a jeho skutečné nebo domnělé povaze, případně jeho vyobrazení.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
Pokud se celní orgány rozhodnou provést oznámení držiteli zboží a za držitele zboží se považuje více osob, nejsou celní orgány povinny provést oznámení více než jedné osobě.
Celní orgány oznámí pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení držiteli rozhodnutí téhož dne, nebo bezodkladně poté, co bylo oznámeno deklarantovi nebo držiteli zboží.
Oznámení musí obsahovat informace o postupech stanovených v článku 23.
4. U zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, informují celní orgány držitele rozhodnutí, jakož i deklaranta nebo držitele zboží, o skutečném nebo předpokládaném množství zboží a jeho skutečné nebo domnělé povaze, případně včetně jeho dostupných vyobrazení. Celní orgány rovněž sdělí držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
Článek 18
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží před schválením žádosti
1. Pokud celní orgány identifikují zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, na které se nevztahuje rozhodnutí o schválení žádosti, mohou, s výjimkou zboží podléhajícího zkáze, pozastavit propuštění tohoto zboží nebo je mohou zadržet.
2. Před pozastavením propuštění nebo zadržením zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví mohou celní orgány, aniž sdělí jakékoli informace kromě skutečného nebo předpokládaného množství zboží, jeho skutečné nebo domnělé povahy a případně jeho vyobrazení, požádat jakoukoli osobu nebo subjekt, které by mohly být potenciálně oprávněny podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví, o veškeré důležité informace.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
Pokud se celní orgány rozhodnou provést oznámení držiteli zboží a za držitele zboží se považuje více osob, nejsou celní orgány povinny provést oznámení více než jedné osobě.
Celní orgány oznámí osobám nebo subjektům oprávněným podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení téhož dne, nebo bezodkladně poté, co bylo oznámeno deklarantovi nebo držiteli zboží.
Celní orgány mohou za účelem zjištění osob nebo subjektů oprávněných podat žádost konzultovat příslušné veřejné orgány.
Oznámení musí obsahovat informace o postupech stanovených v článku 23.
4. Celní orgány schválí propuštění zboží nebo ukončí jeho zadržení ihned poté, co jsou splněny všechny celní formality:
a)
pokud se nepodaří určit osobu oprávněnou podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění nebo zadržení zboží;
b)
pokud neobdrží žádost podle čl. 5 odst. 3 nebo pokud takovou žádost zamítnou.
5. Pokud byla žádost schválena, sdělí celní orgány držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
Článek 19
Kontrola a odběr vzorků zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo
1. Celní orgány umožní držiteli rozhodnutí a deklarantovi nebo držiteli zboží, aby zkontrolovali zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo.
2. Celní orgány mohou odebrat reprezentativní vzorky zboží. Tyto vzorky mohou předat nebo zaslat držiteli rozhodnutí, pokud o to požádá, a to výhradně za účelem analýzy a pro usnadnění dalšího postupu ve vztahu k padělkům či nedovoleným napodobeninám. Každá analýza těchto vzorků se provede na výhradní odpovědnost držitele rozhodnutí.
3. Držitel rozhodnutí, pokud to okolnosti dovolí, vrátí vzorky uvedené v odstavci 2 po dokončení technické analýzy celním orgánům, a to nejpozději předtím, než je zboží propuštěno nebo jeho zadržení ukončeno.
Článek 20
Podmínky skladování
Podmínky skladování zboží během doby pozastavení propuštění nebo zadržení stanoví celní orgány.
Článek 21
Dovolené použití určitých informací držitelem rozhodnutí
Pokud držitel rozhodnutí obdržel informace uvedené v čl. 17 odst. 4, čl. 18 odst. 5, článku 19 nebo čl. 26 odst. 8, může tyto informace sdělit nebo použít pouze pro tyto účely:
a)
k zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, a k uplatnění v rámci takového řízení;
b)
v souvislosti s vyšetřováním trestných činů týkajících se porušení práva duševního vlastnictví, které vedou orgány veřejné moci v členském státě, v němž se zboží nachází;
c)
k zahájení trestního řízení a k uplatnění v rámci takového řízení;
d)
k uplatnění nároků na náhradu škody vůči porušovateli nebo jiným osobám;
e)
k dosažení dohody s deklarantem nebo držitelem zboží o tom, že zboží může být zničeno podle čl. 23 odst. 1;
f)
k dosažení dohody s deklarantem nebo držitelem zboží o výši jistoty podle čl. 24 odst. 2 písm. a).
Článek 22
Sdílení informací a údajů mezi celními orgány
1. Aniž jsou dotčena příslušná ustanovení o ochraně údajů v Unii a s cílem přispět k zamezení mezinárodnímu obchodu se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví, mohou Komise a celní orgány členských států sdílet určité údaje a informace, které mají k dispozici, s příslušnými orgány třetích zemí v souladu s praktickými opatřeními podle odstavce 3.
2. Údaje a informace uvedené v odstavci 1 se vyměňují takovým způsobem, aby bylo možné rychle zasáhnout proti zásilkám zboží porušujícího právo duševního vlastnictví. Tyto údaje a informace se mohou týkat zajištění, trendů a informací o obecných rizicích, včetně informací o zboží, které je v tranzitu přes území Unie a pochází z území třetích zemí, nebo je pro toto území určeno. Tyto údaje a informace mohou případně zahrnovat:
a)
povahu a množství zboží;
b)
domněle porušená práva duševního vlastnictví;
c)
původ zboží, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení zboží;
d)
informace o pohybu dopravních prostředků, zejména:
i)
název plavidla nebo registrační značku dopravního prostředku,
ii)
referenční čísla nákladního listu nebo jiného přepravního dokladu,
iii)
počet kontejnerů,
iv)
hmotnost nákladu,
v)
popis nebo kód zboží,
vi)
číslo rezervace,
vii)
číslo pečeti,
viii)
místo první nakládky,
ix)
místo poslední vykládky,
x)
místa překládky,
xi)
předpokládané datum příjezdu na místo poslední vykládky;
e)
informace o pohybu kontejnerů, zejména:
i)
číslo kontejneru,
ii)
stav ložení kontejneru,
iii)
datum pohybu,
iv)
druh pohybu (naložený, vyložený, přeložený, vstup, výstup atd.),
v)
název plavidla nebo registrační značku dopravního prostředku,
vi)
číslo cesty,
vii)
místo,
viii)
nákladní list nebo jiný přepravní doklad.
3. Komise přijme prováděcí akty definující prvky praktických opatření nezbytných k výměně údajů a informací podle odstavců 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 3.
ODDÍL 2
Zničení zboží, zahájení řízení a okamžité propuštění zboží
Článek 23
Zničení zboží a zahájení řízení
1. Zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví může být zničeno pod celní kontrolou, aniž je nutné rozhodnout o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví podle právních předpisů členského státu, ve kterém se zboží nachází, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
držitel rozhodnutí celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení, že podle jeho přesvědčení bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)
držitel rozhodnutí celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení svůj souhlas se zničením zboží;
c)
deklarant nebo držitel zboží celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení, svůj souhlas se zničením zboží. Pokud deklarant nebo držitel zboží celním orgánům nepotvrdí svůj souhlas se zničením zboží ani jim neoznámí svůj nesouhlas se zničením v uvedených lhůtách, mohou mít celní orgány za to, že deklarant nebo držitel zboží potvrdil svůj souhlas se zničením zboží.
Celní orgány zboží propustí, nebo ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit, pokud ve lhůtách uvedených v prvním pododstavci písmenech a) a b) neobdrží jak písemné potvrzení od držitele rozhodnutí, že podle jeho přesvědčení bylo příslušné právo duševního vlastnictví porušeno, tak jeho souhlas se zničením zboží, ledaže tyto orgány byly náležitě informovány o zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
2. Zničení zboží se provede pod celní kontrolou a na odpovědnost držitele rozhodnutí, nestanoví-li jinak právní předpisy členského státu, kde se zničení zboží provádí. Před zničením zboží mohou příslušné orgány odebrat vzorky. Vzorky odebrané před zničením zboží mohou být použity ke vzdělávacím účelům.
3. Pokud ve lhůtách stanovených v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) deklarant nebo držitel zboží písemně nepotvrdí svůj souhlas se zničením zboží a pokud se v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) nemá za to, že deklarant nebo držitel zboží svůj souhlas se zničením zboží potvrdil, oznámí celní orgány tuto skutečnost neprodleně držiteli rozhodnutí. Držitel rozhodnutí do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení zahájí řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
4. Ve vhodných případech na řádně odůvodněnou žádost držitele rozhodnutí, a pokud se nejedná o zboží podléhající zkáze, mohou celní orgány prodloužit lhůtu uvedenou v odstavci 3, a to nanejvýš o 10 pracovních dní.
5. Celní orgány zboží propustí, případně ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit, pokud jim ve lhůtách uvedených v odstavcích 3 a 4 nebylo náležitě oznámeno v souladu s odstavcem 3 zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno příslušné právo duševního vlastnictví.
Článek 24
Okamžité propuštění zboží
1. Pokud bylo celním orgánům oznámeno zahájení řízení o tom, zda došlo k porušení (průmyslového) vzoru, patentu, užitného vzoru, topografie polovodičového výrobku nebo odrůdového práva, může deklarant nebo držitel zboží celní orgány požádat, aby zboží propustily nebo ukončily jeho zadržení před skončením tohoto řízení.
2. Celní orgány zboží propustí nebo ukončí jeho zadržení, pouze pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
deklarant nebo držitel zboží složil jistotu, která je dostatečně vysoká, aby chránila práva držitele rozhodnutí;
b)
orgán příslušný k určení, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, nenařídil předběžná opatření;
c)
byly splněny všechny celní formality.
3. Složením jistoty uvedené v odst. 2 písm. a) nejsou dotčeny ostatní nástroje právní ochrany, které má držitel rozhodnutí k dispozici.
Článek 25
Zboží určené ke zničení
1. Zboží, které má být zničeno podle článků 23 nebo 26, nesmí být:
a)
propuštěno do volného oběhu, ledaže celní orgány se souhlasem držitele rozhodnutí rozhodnou, že je to nezbytné, pokud má být zboží recyklováno nebo vyřazeno z obchodních toků, včetně použití pro osvětové účely, odbornou přípravu a vzdělávání. Podmínky, za kterých může být zboží propuštěno do volného oběhu, stanoví celní orgány;
b)
přepraveno mimo celní území Unie;
c)
vyvezeno;
d)
zpětně vyvezeno;
e)
propuštěno do režimu s podmíněným osvobozením od cla;
f)
umístěno do svobodného pásma nebo svobodného skladu.
2. Celní orgány mohou povolit, aby zboží uvedené v odstavci 1 bylo přepraveno pod celním dohledem mezi různými místy na celním území Unie za účelem jeho zničení pod celní kontrolou.
Článek 26
Postup pro zničení zboží v malých zásilkách
1. Tento článek se na zboží použije, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
u zboží existuje podezření, že jde o padělky nebo nedovolené napodobeniny;
b)
nejedná se o zboží podléhající zkáze;
c)
na zboží se vztahuje rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
držitel rozhodnutí v žádosti požádal o využití postupu uvedeného v tomto článku;
e)
zboží je přepravováno v malých zásilkách.
2. Použije-li se postup podle tohoto článku, čl. 17 odst. 3 a 4 a čl. 19 odst. 2 a 3 se nepoužijí.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení. Oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení obsahuje tyto informace:
a)
zda celní orgány zamýšlejí zboží zničit;
b)
práva deklaranta nebo držitele zboží podle odstavců 4, 5 a 6.
4. Deklarant nebo držitel zboží musí mít možnost vyjádřit své stanovisko do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
5. Dotčené zboží může být zničeno, pokud deklarant nebo držitel zboží do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení potvrdí celním orgánům svůj souhlas se zničením zboží.
6. Pokud deklarant nebo držitel zboží ve lhůtě uvedené v odstavci 5 nepotvrdí celním orgánům svůj souhlas se zničením zboží ani jim neoznámí svůj nesouhlas se zničením zboží, mohou mít celní orgány za to, že deklarant nebo držitel zboží potvrdil svůj souhlas se zničením zboží.
7. Zničení se provede pod celní kontrolou. Celní orgány poskytnou držiteli rozhodnutí, pokud o to požádá a pokud je to vhodné, informace o skutečném či odhadovaném množství zničeného zboží a o jeho povaze.
8. Pokud deklarant nebo držitel zboží nepotvrdil svůj souhlas se zničením zboží a pokud se podle odstavce 6 nemá za to, že deklarant nebo držitel zboží takový souhlas potvrdil, celní orgány neprodleně oznámí držiteli rozhodnutí tuto skutečnost, jakož i množství zboží a jeho povahu, případně včetně jeho vyobrazení. Celní orgány rovněž sdělí držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
9. Celní orgány zboží propustí, nebo ukončí jeho zadržení ihned poté, co jsou splněny všechny celní formality, pokud od držitele rozhodnutí do 10 pracovních dní od oznámení podle odstavce 8 neobdrží informaci o zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
10. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35, kterými se mění množství v definici malých zásilek, jestliže se uvedená definice vzhledem k potřebě zajistit účinné fungování postupu stanoveného v tomto článku ukáže jako nepraktická nebo je-li třeba zabránit jakémukoli obcházení tohoto postupu, pokud jde o složení zásilek.
KAPITOLA IV
ODPOVĚDNOST, NÁKLADY A SANKCE
Článek 27
Odpovědnost celních orgánů
Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, nezakládá rozhodnutí o schválení žádosti pro jeho držitele nárok na náhradu škody v případě, že zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví není celním úřadem odhaleno a je propuštěno nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
Článek 28
Odpovědnost držitele rozhodnutí
Pokud je postup řádně zahájený podle tohoto nařízení zastaven v důsledku jednání nebo opomenutí držitele rozhodnutí, pokud vzorky odebrané podle čl. 19 odst. 2 nejsou vráceny nebo jsou poškozeny a jsou nepoužitelné v důsledku jednání nebo opomenutí držitele rozhodnutí nebo pokud se následně zjistí, že dotyčné zboží neporušuje právo duševního vlastnictví, je držitel rozhodnutí odpovědný v souladu se zvláštními právními předpisy za škodu způsobenou držiteli zboží nebo deklarantovi.
Článek 29
Náklady
1. Na žádost celních orgánů uhradí držitel rozhodnutí náklady, které vznikly celním orgánům nebo jiným subjektům jednajícím jménem celních orgánů od okamžiku zadržení zboží nebo pozastavení jeho propuštění, včetně nákladů na skladování zboží a manipulaci s ním, v souladu s čl. 17 odst. 1, čl. 18 odst. 1 a čl. 19 odst. 2 a 3, nebo v důsledku použití nápravných opatření, jako je například zničení zboží podle článků 23 a 26.
Držiteli zboží, kterému bylo oznámeno pozastavení propuštění nebo zadržení zboží, poskytnou celní orgány na jeho žádost informace o tom, kde a jakým způsobem je toto zboží skladováno a jaké jsou odhadované náklady na skladování podle tohoto odstavce. Informaci o odhadovaných nákladech lze vyjádřit časem, výrobky, objemem, hmotností nebo službou, v závislosti na způsobu skladování a povaze zboží.
2. Tímto článkem není dotčeno právo držitele rozhodnutí dovolávat se náhrady škody od porušovatele nebo jiných osob v souladu s příslušnými právními předpisy.
3. Držitel rozhodnutí o schválení unijní žádosti zajistí a zaplatí veškeré překlady vyžadované příslušným celním útvarem nebo celními orgány, které mají přijmout opatření týkající se zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví.
Článek 30
Sankce
Členské státy zajistí, aby držitelé rozhodnutí plnili povinnosti stanovené tímto nařízením, a to i stanovením vhodných sankcí. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy Komisi neprodleně oznámí takto stanovené sankce a jakékoli následné související změny.
KAPITOLA V
VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 31
Výměna údajů o rozhodnutích týkajících se žádostí a zadržení mezi členskými státy a Komisí
1. Příslušné celní útvary neprodleně Komisi oznámí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti, včetně žádosti a jejích příloh;
b)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, a rozhodnutí o zrušení nebo změně rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
veškerá pozastavení platnosti rozhodnutí o schválení žádosti.
2. Aniž je dotčen čl. 24 písm. g) nařízení (ES) č. 515/97, celní orgány v případě pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení předají Komisi veškeré důležité informace, kromě osobních údajů, včetně informací o počtu a druhu zboží, jeho hodnotě, právech duševního vlastnictví, celních režimech, o zemi, odkud bylo zboží dovezeno, zemi původu a určení a o dopravních trasách a prostředcích.
3. Předávání informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku a všechny výměny údajů týkající se rozhodnutí o žádostech podle článku 14 mezi celními orgány členských států se uskutečňují prostřednictvím ústřední databáze Komise. Informace a údaje se ukládají do této databáze.
4. Pro účely zajištění zpracování informací uvedeného v odstavcích 1 až 3 se ústřední databáze uvedená v odstavci 3 zřídí v elektronické formě. Ústřední databáze obsahuje informace, včetně osobních údajů, uvedené v čl. 6 odst. 3, článku 14 a v tomto článku.
5. Celní orgány členských států a Komise mají přístup k informacím obsaženým v ústřední databázi pro účely plnění svých povinností podle tohoto nařízení. Přístup k informacím označeným podle čl. 6 odst. 3 jako informace pro omezené použití je vyhrazen celním orgánům členských států, v nichž se požaduje přijetí opatření. Pokud je to pro uplatňování tohoto nařízení naprosto nezbytné, mohou celní orgány členských států umožnit Komisi na její odůvodněnou žádost přístup k těmto informacím.
6. Celní orgány vloží do ústřední databáze informace týkající se žádostí podaných příslušnému celnímu útvaru. Celní orgány, které vložily informace do ústřední databáze, tyto informace případně pozmění, doplní, opraví nebo odstraní. Každý celní orgán, který informace do ústřední databáze vložil, je odpovědný za jejich přesnost, přiměřenost a relevanci.
7. Komise přijme a provádí vhodná technická a organizační opatření k zajištění spolehlivého a bezpečného fungování ústřední databáze. Celní orgány členských států přijmou a provádějí vhodná technická a organizační opatření k zajištění důvěrnosti a bezpečnosti zpracování informací, pokud jde o zpracování prováděné jejich celními orgány a o terminály ústřední databáze umístěné na území daného členského státu.
Článek 32
Zřízení ústřední databáze
Komise zřídí ústřední databázi uvedenou v článku 31. Tato databáze bude zprovozněna co nejdříve, nejpozději 1. ledna 2015.
Článek 33
Ustanovení o ochraně údajů
1. Zpracování osobních údajů v ústřední databázi Komise se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů.
2. Zpracování osobních údajů příslušnými orgány v členských státech se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES a pod dohledem nezávislého veřejného orgánu členského státu uvedeného v článku 28 uvedené směrnice.
3. Osobní údaje jsou shromažďovány a používány výhradně pro účely tohoto nařízení. Takto shromážděné osobní údaje musí být přesné a musí být aktualizovány.
4. Každý celní orgán, který vložil osobní údaje do ústřední databáze, provádí dohled nad jejich zpracováním.
5. Subjekt údajů má právo na přístup k osobním údajům, jež se ho týkají a jež jsou zpracovávány prostřednictvím ústřední databáze, a případně i právo na opravu, vymazání či zablokování těchto údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 či s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
6. Všechny žádosti o využití práva na přístup k údajům a na jejich opravu, vymazání či zablokování se podávají celním orgánům, které je zpracují. Pokud subjekt údajů předložil žádost o využití tohoto práva Komisi, postoupí Komise tuto žádost příslušným celním orgánům.
7. Osobní údaje se uchovávají nejdéle po dobu šesti měsíců ode dne, kdy bylo zrušeno příslušné rozhodnutí o schválení žádosti, nebo ode dne, kdy uplynulo příslušné období, během nějž měly celní orgány přijmout opatření.
8. Pokud držitel rozhodnutí zahájil řízení podle čl. 23 odst. 3 nebo čl. 26 odst. 9 a oznámil zahájení tohoto řízení celním orgánům, uchovávají se osobní údaje po dobu šesti měsíců ode dne, kdy bylo v rámci tohoto řízení s konečnou platností rozhodnuto o tom, zda bylo právo duševního vlastnictví porušeno.
KAPITOLA VI
VÝBOR, PŘENESENÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený články 247a a 248a nařízení (EHS) č. 2913/92. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 26 odst. 10 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem 19. července 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 26 odst. 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 26 odst. 10 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 36
Vzájemná správní pomoc
Na toto nařízení se použije obdobně nařízení (ES) č. 515/97.
Článek 37
Zprávy
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení do 31. prosince 2016. V případě potřeby se zpráva doplní vhodnými doporučeními.
Ve zprávě se uvedou veškeré příslušné případy týkající se léčivých přípravků v tranzitu přes celní území Unie, ke kterým může dojít podle tohoto nařízení, včetně posouzení jeho možného dopadu na závazky Unie v oblasti přístupu k léčivým přípravkům podle „prohlášení o dohodě TRIPS a veřejném zdraví“ přijatého Konferencí ministrů WTO v Dohá dne 14. listopadu 2001, a opatření přijatá k vyřešení jakékoli situace, která by v tomto ohledu vyvolala nepříznivě účinky.
Článek 38
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1383/2003 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 39
Přechodná ustanovení
Žádosti schválené v souladu s nařízením (ES) č. 1383/2003 zůstávají v platnosti po dobu stanovenou v rozhodnutí o schválení žádosti, během níž mají celní orgány přijmout opatření a která nebude prodloužena.
Článek 40
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou:
a)
článku 6, čl. 12 odst. 7 a čl. 22 odst. 3, které se použijí ode dne 19. července 2013;
b)
čl. 31 odst. 1 a 3 až 7 a článku 33, které se použijí ode dne zprovoznění ústřední databáze uvedené v článku 32. Komise datum tohoto zprovoznění zveřejní.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 12. června 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 608/2013
z 12. júna 2013
o presadzovaní práv duševného vlastníctva colnými orgánmi a zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1383/2003
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Rada požiadala vo svojom uznesení z 25. septembra 2008 o všeobecnom európskom pláne pre boj proti falšovaniu a autorskému pirátstvu, aby sa preskúmalo nariadenie Rady (ES) č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili (2).
(2)
Uvádzanie tovaru, ktorým sa porušujú práva duševného vlastníctva, na trh značne poškodzuje držiteľov práv, používateľov alebo skupiny výrobcov, a výrobcov a obchodníkov, ktorí dodržiavajú zákony. Takéto uvádzanie tovaru na trh by tiež mohlo zavádzať spotrebiteľov a v určitých prípadoch by mohlo viesť k ohrozeniu ich zdravia a bezpečnosti. Podľa možnosti by sa takýto tovar vôbec nemal dostať na trh Únie a mali by sa prijať opatrenia na riešenie takéhoto nedovoleného uvádzania na trh bez toho, aby sa obmedzil legálny obchod.
(3)
Z preskúmania nariadenia (ES) č. 1383/2003 vyplynulo, že s ohľadom na vývoj v hospodárskej, obchodnej a právnej oblasti sú v záujme posilnenia presadzovania práv duševného vlastníctva colnými orgánmi a zabezpečenia primeranej právnej istoty potrebné určité vylepšenia právneho rámca.
(4)
Colné orgány by mali mať právomoci na presadzovanie práv duševného vlastníctva v súvislosti s tovarom, ktorý v súlade s colnými predpismi Únie podlieha colnému dohľadu alebo colnej kontrole, a na vykonávanie primeraných kontrol takéhoto tovaru s cieľom zabrániť činnostiam v rozpore so zákonmi o právach duševného vlastníctva. Presadzovanie práv duševného vlastníctva na hranici vždy, keď sa vykonáva alebo by sa mal vykonávať colný dohľad alebo colná kontrola, je účinným spôsobom rýchleho a účinného poskytnutia právnej ochrany držiteľovi práv, ako aj používateľom a skupinám výrobcov. Ak colné orgány pozastavia prepustenie tovaru alebo zaistia tovar na hranici, malo by byť potrebné len jedno právne konanie, zatiaľ čo na dosiahnutie tej istej úrovne presadzovania v prípade tovaru nachádzajúceho sa na trhu, ktorý bol rozdelený a dodaný maloobchodníkom, by malo byť potrebných niekoľko samostatných konaní. Výnimka by sa mala urobiť v prípade tovaru prepusteného do voľného obehu v dôsledku jeho konečného použitia, keďže takýto tovar zostáva pod colným dohľadom, aj keď bol prepustený do voľného obehu. Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na tovar, ktorý prenášajú cestujúci vo svojej osobnej batožine, ak je tento tovar určený na ich osobné použitie a neexistujú žiadne náznaky, že ide o komerčnú prepravu.
(5)
Nariadenie (ES) č. 1383/2003 sa nevzťahuje na niektoré práva duševného vlastníctva a z jeho rozsahu pôsobnosti sú vylúčené niektoré porušenia. S cieľom posilniť presadzovanie práv duševného vlastníctva by sa mali zásahy colných orgánov rozšíriť na ďalšie druhy porušení, na ktoré sa nevzťahuje nariadenie (ES) č. 1383/2003. Toto nariadenie by preto malo zahrnúť do rozsahu pôsobnosti popri právach, na ktoré sa už vzťahuje nariadenie (ES) č. 1383/2003, aj obchodné mená, pokiaľ sú chránené výhradnými právami podľa vnútroštátneho práva, topografie polovodičových výrobkov a úžitkové vzory a zariadenia, ktoré sú navrhnuté, vyrobené alebo prispôsobené v prvom rade s cieľom umožniť alebo uľahčiť obchádzanie technologických opatrení.
(6)
Porušenia vyplývajúce z tzv. protiprávneho paralelného obchodu a prebytkov sú z rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 1383/2003 vylúčené. Tovar, ktorý je predmetom protiprávneho paralelného obchodu, konkrétne tovar, ktorý sa vyrobil so súhlasom držiteľa práv, ale po prvýkrát sa uviedol na trh v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru bez jeho súhlasu, a prebytky, konkrétne tovar, ktorý osoba riadne splnomocnená držiteľom práv vyrobiť určité množstvo tovaru vyrába nad toto dohodnuté množstvo, sa vyrábajú ako pravý tovar, a preto nie je vhodné, aby naň colné orgány zameriavali svoju pozornosť. Protiprávny paralelný obchod a prebytky by sa preto mali vylúčiť aj z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia.
(7)
Členské štáty by mali v spolupráci s Komisiou poskytnúť colným úradníkom primeranú odbornú prípravu s cieľom zabezpečiť riadne vykonávanie tohto nariadenia.
(8)
Toto nariadenie pri plnom vykonávaní ďalej prispeje k vnútornému trhu, čím sa zabezpečí účinnejšia ochrana držiteľov práv, podnieti tvorivosť a inovácia a spotrebiteľom sa poskytnú spoľahlivé a vysoko kvalitné výrobky, v dôsledku čoho by sa zas mali zintenzívniť cezhraničné transakcie medzi spotrebiteľmi, podnikmi a obchodníkmi.
(9)
Členské štáty majú čoraz obmedzenejšie zdroje v oblasti colníctva. Preto by sa malo podporiť presadzovanie technológií a stratégií riadenia rizika v záujme maximálneho využívania zdrojov, ktoré sú dostupné colným orgánom.
(10)
Toto nariadenie obsahuje výlučne procedurálne pravidlá pre colné orgány. Preto sa týmto nariadením nestanovujú žiadne kritériá na overenie toho, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
(11)
Na základe „vyhlásenia o dohode TRIPS a verejnom zdraví“, ktoré sa prijalo na ministerskej konferencii WTO 14. novembra 2001 v Dauhe, sa Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (ďalej len „dohoda TRIPS“) môže a mala by sa vykladať a uplatňovať spôsobom, ktorý bude podporovať právo členov WTO na ochranu verejného zdravia, a najmä na podporu prístupu k liekom pre všetkých. V nadväznosti na to v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie a jej politikou rozvojovej spolupráce v prípade liekov, ktorých prechod cez colné územie Únie s prekládkou alebo bez prekládky, so skladovaním alebo bez neho, s rozdeľovaním tovaru alebo bez neho, alebo so zmenou spôsobu dopravy alebo dopravného prostriedku, alebo bez nej, je len časťou celkovej cesty, ktorá sa začína a končí mimo územia Únie, by colné orgány mali pri posudzovaní rizika porušenia práv duševného vlastníctva zohľadňovať každú významnú pravdepodobnosť presmerovania takýchto liekov na trh Únie.
(12)
Týmto nariadením by nemali byť dotknuté ustanovenia o príslušnosti súdov, najmä ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (3).
(13)
Osoby, používatelia, orgány alebo skupiny výrobcov, ktorí môžu podať návrh na začatie právneho konania vo svojom mene v súvislosti s možným porušením práva duševného vlastníctva, by mala byť oprávnená podať žiadosť.
(14)
S cieľom zabezpečiť presadzovanie práv duševného vlastníctva v celej Únii je vhodné umožniť osobám alebo subjektom, ktorí žiadajú o presadenie práv platných na celom území Únie, aby podali žiadosť colným orgánom jedného členského štátu. Na základe takýchto žiadostí by malo byť možné, aby tieto orgány rozhodli, že sa má prijať opatrenie na presadenie práva duševného vlastníctva v ich členskom štáte a v ktoromkoľvek inom členskom štáte.
(15)
S cieľom zabezpečiť rýchle presadenie práv duševného vlastníctva by sa malo ustanoviť, že colné orgány môžu v prípade, ak majú na základe dostatočných náznakov podozrenie, že tovar pod ich dohľadom porušuje práva duševného vlastníctva, pozastaviť prepustenie tovaru alebo ho zaistiť z vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti s cieľom umožniť, aby osoba alebo subjekt oprávnený podať žiadosť podali návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
(16)
V nariadení (ES) č. 1383/2003 sa členským štátom umožnilo ustanoviť postup, ktorý umožňuje zničenie určitého tovaru bez povinnosti podať návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva. Ako sa uznáva v uznesení Európskeho parlamentu z 18. decembra 2008 o vplyve falšovania na medzinárodný obchod (4), takýto postup bol v tých členských štátoch, v ktorých je k dispozícii, dokázateľne veľmi úspešný. Z tohto dôvodu by mal byť postup povinný vo vzťahu ku všetkým porušeniam práv duševného vlastníctva a mal by sa uplatňovať, ak deklarant alebo držiteľ tovaru súhlasí so zničením tovaru. Okrem toho by sa v rámci postupu malo zabezpečiť, že colné orgány môžu považovať správanie, keď deklarant alebo držiteľ tovaru v predpísanej lehote nevznesie výslovne námietku voči zničeniu tovaru, za ich súhlas so zničením tovaru.
(17)
S cieľom znížiť administratívne zaťaženie a náklady na minimum by sa mal zaviesť osobitný postup pre malé zásielky falšovaného a pirátskeho tovaru, ktorým by sa umožnilo zničiť takýto tovar bez výslovného súhlasu žiadateľa v každom prípade. Na uplatnenie tohto postupu by sa však malo požadovať, aby žiadateľ podal všeobecnú žiadosť. Okrem toho by colné orgány mali mať možnosť požadovať od žiadateľa, aby znášal náklady súvisiace s uplatnením tohto postupu.
(18)
Na zabezpečenie vyššej právnej istoty je vhodné upraviť lehoty pre pozastavenie prepustenia alebo zaistenia tovaru podozrivého z porušovania práva duševného vlastníctva a podmienky, za ktorých colné orgány postupujú informácie o zaistenom tovare dotknutým osobám a subjektom ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 1383/2003.
(19)
Vzhľadom na dočasný a preventívny charakter opatrení prijímaných colnými orgánmi pri uplatňovaní tohto nariadenia, ako aj na protikladné záujmy strán dotknutých týmito opatreniami by sa na zabezpečenie bezproblémového uplatňovania tohto nariadenia mali prispôsobiť niektoré aspekty postupov, pričom sa zároveň dodržia práva dotknutých strán. V súvislosti s rôznymi oznámeniami, ktoré sa predpokladajú v tomto nariadení, by teda colné orgány mali príslušnú osobu informovať na základe dokladov týkajúcich sa colne schváleného určenia tovaru alebo situácie, v ktorej sa tovar nachádza. Okrem toho, keďže sa v rámci postupu zničenia tovaru predpokladá, že aj deklarant alebo držiteľ tovaru, aj držiteľ rozhodnutia by mali súbežne oznámiť svoje prípadné námietky voči zničeniu tovaru, je potrebné zabezpečiť, aby mal držiteľ rozhodnutia možnosť reagovať na prípadnú námietku voči zničeniu zo strany deklaranta alebo držiteľa tovaru. Z tohto dôvodu by sa malo zabezpečiť, aby sa deklarantovi alebo držiteľovi tovaru oznámilo pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie pred tým, ako sa to oznámi držiteľovi rozhodnutia, alebo v ten istý deň.
(20)
Colné orgány a Komisia sa vyzývajú, aby v rámci svojich príslušných právomocí spolupracovali s Európskym strediskom pre sledovanie porušovania práv duševného vlastníctva.
(21)
V záujme odstránenia medzinárodného obchodu s tovarom porušujúcim práva duševného vlastníctva sa v dohode TRIPS ustanovuje, že členovia WTO majú podporovať výmenu informácií medzi colnými orgánmi týkajúcich sa takéhoto obchodu. Na základe toho by teda Komisia a colné orgány členských štátov mali mať možnosť vymieňať si informácie o podozreniach z porušenia práv duševného vlastníctva s príslušnými orgánmi tretích krajín vrátane informácií o tovare v režime tranzit cez územie Únie, ktorý má pôvod alebo miesto určenia v týchto tretích krajinách.
(22)
V záujme účinnosti by sa mali uplatňovať ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 515/97 z 13. marca 1997 o vzájomnej pomoci medzi správnymi orgánmi členských štátov a o spolupráci medzi správnymi orgánmi členských štátov a Komisiou pri zabezpečovaní riadneho uplatňovania predpisov o colných a poľnohospodárskych záležitostiach (5).
(23)
Zodpovednosť colných orgánov by sa mala upravovať právnymi predpismi členských štátov, hoci schválenie žiadosti zo strany colných orgánov by nemalo držiteľa rozhodnutia oprávňovať na náhradu, ak colné orgány nezistia tovar podozrivý z porušovania práva duševného vlastníctva, a tovar prepustia alebo ak sa neprijme žiadne opatrenie na jeho zaistenie.
(24)
Vzhľadom na to, že colné orgány prijímajú opatrenia na základe žiadosti, je vhodné ustanoviť, že držiteľ rozhodnutia by mal nahradiť všetky náklady, ktoré vzniknú colným orgánom v súvislosti s prijatím opatrenia na presadenie jeho práv duševného vlastníctva. To by však držiteľovi rozhodnutia nemalo brániť žiadať náhradu od porušovateľa alebo od iných osôb, ktoré by mohli byť považované za zodpovedné podľa právnych predpisov členského štátu, v ktorom sa tovar nachádzal. Takýmito osobami môžu byť prípadne aj sprostredkovatelia. Náklady a škody, ktoré vznikli iným osobám ako colným orgánom v dôsledku opatrenia colných orgánov, keď sa prepustenie tovaru pozastaví alebo sa tovar zaistí na základe nároku tretej strany založenom na duševnom vlastníctve, by sa mali upravovať osobitnými právnymi predpismi uplatniteľnými v každom jednotlivom prípade.
(25)
V tomto nariadení sa pre colné orgány zavádza možnosť povoliť, aby sa tovar, ktorý sa má zničiť, premiestnil pod colným dohľadom medzi rôznymi miestami na colnom území Únie. Colné orgány môžu ďalej rozhodnúť o prepustení takéhoto tovaru do voľného obehu na účely ďalšej recyklácie alebo na nakladanie mimo obchodných kanálov, a to aj na účely zvyšovania povedomia, odbornej prípravy a vzdelávania.
(26)
Presadzovanie práv duševného vlastníctva colnými orgánmi si vyžaduje výmenu informácií o rozhodnutiach týkajúcich sa žiadostí. Takéto spracovanie údajov zahŕňa aj osobné údaje a malo by sa vykonávať v súlade s právom Únie, ako sa uvádza v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (6) a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (7).
(27)
Výmena informácií týkajúcich sa rozhodnutí o žiadostiach a opatrení colných orgánov by sa mala uskutočňovať prostredníctvom centrálnej elektronickej databázy. Mal by sa vymedziť subjekt, ktorý bude kontrolovať a spravovať túto databázu a subjekty zodpovedné za zaistenie bezpečnosti spracovania údajov obsiahnutých v databáze. Pri zavedení akéhokoľvek typu možnej interoperability alebo výmeny by sa malo v prvom rade zabezpečiť, aby sa dodržala zásada obmedzenia na základe účelu, a teda že údaje by sa mali použiť na účel, na ktorý bola databáza vytvorená, pričom na iný účel nie je možná žiadna ďalšia výmena ani vzájomné prepojenie.
(28)
S cieľom zabezpečiť, aby bolo možné prispôsobiť vymedzenie malých zásielok v prípade, že sa ukáže ako nepraktické, a zohľadňujúc nevyhnutnosť zabezpečiť účinné fungovanie príslušného postupu alebo podľa potreby zabrániť obchádzaniu tohto postupu, pokiaľ ide o zloženie zásielky, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať všeobecne záväzné nelegislatívne akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti so zmenou a doplnením nepodstatných prvkov vymedzenia malých zásielok, a to konkrétne pokiaľ ide o presné množstvá stanovené v danom vymedzení. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočnila náležité konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Komisia by pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov mala zabezpečiť súbežné, včasné a primerané postúpenie príslušných dokladov Európskemu parlamentu a Rade.
(29)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania ustanovení týkajúcich sa vymedzenia prvkov praktických dohôd o výmene údajov s tretími krajinami a ustanovení týkajúcich sa formulárov žiadostí a formulárov žiadostí o predĺženie lehoty, v ktorej majú colné orgány konať, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci, a to konkrétne právomoc vymedziť tieto prvky praktických dohôd a vytvoriť štandardné formuláre. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (8). Napriek tomu, že predmet ustanovení tohto nariadenia, ktoré sa majú vykonávať, nepatrí do rozsahu spoločnej obchodnej politiky, vzhľadom na povahu a dôsledky týchto vykonávacích aktov by sa na účely zavedenia štandardných formulárov mal na ich prijatie použiť konzultačný postup, pretože všetky podrobnosti týkajúce sa typu informácií, ktoré sa majú uviesť vo formulároch, vyplývajú priamo zo znenia tohto nariadenia. V týchto vykonávacích aktoch sa teda zavedie len formát a štruktúra formulára a tieto vykonávacie akty nebudú mať žiadne ďalšie dôsledky na spoločnú obchodnú politiku Únie.
(30)
Nariadenie (ES) č. 1383/2003 by sa malo zrušiť.
(31)
Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov bol konzultovaný v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia (ES) č. 45/2001 a 12. októbra 2011 vydal stanovisko (9),
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. V tomto nariadení sa stanovujú podmienky a postupy pre prijatie opatrenia colnými orgánmi, ak tovar podozrivý z porušenia práv duševného vlastníctva podlieha alebo by mal podliehať podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (10) colnému dohľadu alebo colnej kontrole na colnom území Únie, a to predovšetkým tovar v týchto situáciách:
a)
ak je navrhovaný na prepustenie do voľného obehu, vývoz alebo spätný vývoz;
b)
ak vstupuje na colné územie Únie alebo vystupuje z tohto územia;
c)
ak je umiestnený do colného režimu s podmienečným oslobodením alebo umiestnený do slobodného pásma alebo do slobodného skladu.
2. V súvislosti s tovarom podliehajúcim colnému dohľadu alebo colnej kontrole a bez toho, aby boli dotknuté články 17 a 18, colné orgány vykonávajú primerané colné kontroly a prijímajú primerané opatrenia na účely identifikácie, ako sa ustanovuje v článku 13 ods. 1 a článku 72 nariadenia (EHS) č. 2913/92 v súlade s kritériami analýzy rizika s cieľom zabrániť konaniam porušujúcim zákony v oblasti duševného vlastníctva uplatniteľné na území Únie a s cieľom spolupracovať s tretími krajinami pri presadzovaní práv duševného vlastníctva.
3. Toto nariadenie sa nevzťahuje na tovar, ktorý bol prepustený do voľného obehu v dôsledku jeho konečného použitia.
4. Toto nariadenie sa nevzťahuje na tovar neobchodnej povahy, ktorý sa nachádza v osobnej batožine cestujúcich.
5. Toto nariadenie sa nevzťahuje na tovar, ktorý bol vyrobený so súhlasom držiteľa práv ani na tovar, ktorý osoba riadne splnomocnená držiteľom práv vyrobiť určité množstvo tovaru vyrobila nad dohodnuté množstvo.
6. Týmto nariadením nie je dotknuté vnútroštátne právo alebo právo Únie týkajúce sa duševného vlastníctva, ani právne predpisy členských štátov súvisiace s trestným konaním.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia:
1.
„práva duševného vlastníctva“ sú:
a)
ochranná známka;
b)
dizajn;
c)
autorské právo alebo akékoľvek súvisiace právo, ako sa ustanovuje vo vnútroštátnom práve alebo v práve Únie;
d)
zemepisné označenie;
e)
patent, ako sa ustanovuje vo vnútroštátnom práve alebo v práve Únie;
f)
dodatkové ochranné osvedčenie pre liečivá, ako sa ustanovuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (11);
g)
doplnkový ochranný certifikát pre výrobky na ochranu rastlín, ako sa ustanovuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 z 23. júla 1996 o vytvorení doplnkového ochranného certifikátu pre výrobky na ochranu rastlín (12);
h)
právo Spoločenstva k odrodám rastlín, ako sa ustanovuje v nariadení Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach Spoločenstva k odrodám rastlín (13);
i)
právo k odrodám rastlín, ako sa ustanovuje vo vnútroštátnom práve;
j)
topografia polovodičového výrobku, ako sa ustanovuje vo vnútroštátnom práve alebo v práve Únie;
k)
úžitkový vzor, ak je chránený ako právo duševného vlastníctva podľa vnútroštátneho práva alebo práva Únie;
l)
obchodné meno, ak je chránené ako výhradné právo duševného vlastníctva podľa vnútroštátneho práva alebo práva Únie;
2.
„ochranná známka“ je:
a)
ochranná známka Spoločenstva, ako sa ustanovuje v nariadení Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (14);
b)
ochranná známka registrovaná v členskom štáte alebo - v prípade Belgicka, Luxemburska alebo Holandska - na Úrade Beneluxu pre ochranu duševného vlastníctva;
c)
ochranná známka registrovaná podľa medzinárodných dohôd, ktorá je platná v členskom štáte alebo v Únii;
3.
„dizajn“ je:
a)
dizajn Spoločenstva, ako sa ustanovuje v nariadení Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva (15);
b)
dizajn registrovaný v členskom štáte alebo - v prípade Belgicka, Luxemburska alebo Holandska - na Úrade Beneluxu pre ochranu duševného vlastníctva;
c)
dizajn registrovaný podľa medzinárodných dohôd, ktorý je platný v členskom štáte alebo v Únii;
4.
„zemepisné označenie“ je:
a)
chránené zemepisné označenie alebo označenie pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ako sa ustanovuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (16);
b)
označenie pôvodu alebo zemepisné označenie vína, ako sa ustanovuje v nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (17);
c)
zemepisné označenie aromatizovaných nápojov na báze vína, ako sa ustanovuje v nariadení Rady (EHS) č. 1601/91 z 10. júna 1991, ktorým sa stanovujú všeobecné pravidlá definície, opisu a ponuky aromatizovaných vín, aromatizovaných nápojov na báze vína a aromatizovaných kokteilov z aromatizovaných vínnych produktov (18);
d)
zemepisné označenie liehovín, ako sa ustanovuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 z 15. januára 2008 o definovaní, popise, prezentácii, označovaní a ochrane zemepisných označení liehovín (19);
e)
zemepisné označenie výrobkov, ktoré nepatria do písmen a) až d), pokiaľ sa ako výhradné právo duševného vlastníctva ustanovuje vo vnútroštátnom práve alebo v práve Únie;
f)
zemepisné označenie, ako sa ustanovuje v dohodách medzi Úniou a tretími krajinami a ako také sa v týchto dohodách uvádza;
5.
„falšovaný tovar“ je:
a)
tovar, ktorý je predmetom konania porušujúceho ochrannú známku v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, a ktorý je bez povolenia označený ochrannou známkou, ktorá je zhodná s ochrannou známkou riadne zapísanou v súvislosti s rovnakým druhom tovaru alebo ktorú nie je možné v jej podstatných aspektoch odlíšiť od takejto ochrannej známky;
b)
tovar, ktorý je predmetom konania porušujúceho zemepisné označenie v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, a ktorý je označený alebo opísaný názvom alebo výrazom chráneným v súvislosti s týmto zemepisným označením;
c)
akýkoľvek obal, etiketa, nálepka, brožúra, návody na použitie, záručný list alebo iný podobný predmet, aj keď existuje samostatne, ktorý je predmetom konania porušujúceho ochrannú známku alebo zemepisné označenie, obsahuje znak, názov alebo výraz, ktorý je zhodný s riadne zapísanou ochrannou známkou alebo chráneným zemepisným označením alebo ktorý nie je možné v jeho podstatných aspektoch odlíšiť od takejto ochrannej známky alebo zemepisného označenia, a ktorý možno použiť pre rovnaký druh tovaru, ako je tovar, v súvislosti s ktorým boli obchodná známka alebo zemepisné označenie zapísané;
6.
„pirátsky tovar“ je tovar, ktorý je predmetom konania porušujúceho autorské právo alebo súvisiace právo alebo dizajn v členskom štáte, v ktorom sa tovar nachádza, a ktorý je kópiou alebo obsahuje kópie vyrobené bez súhlasu držiteľa autorského práva alebo súvisiaceho práva, alebo práva k dizajnu, alebo bez súhlasu osoby oprávnenej týmto držiteľom v krajine výroby;
7.
„tovar podozrivý z porušovania práva duševného vlastníctva“ je tovar, v súvislosti s ktorým existuje dostatok náznakov, že v členskom štáte, v ktorom sa tento tovar nachádza, predstavuje prima facie:
a)
tovar, ktorý je predmetom konania porušujúceho právo duševného vlastníctva v danom členskom štáte;
b)
zariadenia, výrobky alebo komponenty, ktoré sú navrhnuté, vyrobené alebo prispôsobené v prvom rade tak, aby umožňovali alebo uľahčovali obchádzanie akejkoľvek technológie, zariadenia alebo komponentu, ktorý pri bežnom fungovaní zabraňuje konaniu alebo znemožňuje konanie v súvislosti s dielami, ktoré nie sú povolené držiteľom akéhokoľvek autorského práva alebo akéhokoľvek práva súvisiaceho s autorským právom a ktoré súvisia s konaním porušujúcim tieto práva v uvedenom členskom štáte;
c)
akákoľvek forma alebo matrica, ktorá je osobitne určená alebo prispôsobená na výrobu tovaru porušujúceho právo duševného vlastníctva, ak takéto formy alebo matrice súvisia s konaním porušujúcim právo duševného vlastníctva v uvedenom členskom štáte;
8.
„držiteľ práva“ je držiteľ práva duševného vlastníctva;
9.
„žiadosť“ je žiadosť o prijatie opatrenia podaná príslušnému colnému útvaru colných orgánov, ak existuje podozrenie, že tovar porušuje právo duševného vlastníctva;
10.
„vnútroštátna žiadosť“ je žiadosť, v ktorej sa žiada, aby colné orgány členského štátu prijali opatrenie v danom členskom štáte;
11.
„žiadosť na úrovni Únie“ je žiadosť podaná v jednom členskom štáte, v ktorej sa žiada, aby colné orgány daného členského štátu a jedného alebo viacerých ďalších členských štátov prijali opatrenie vo svojich príslušných členských štátoch;
12.
„žiadateľ“ je osoba alebo subjekt, v ktorých mene sa žiadosť podáva;
13.
„držiteľ rozhodnutia“ je držiteľ rozhodnutia, ktorým sa schválila žiadosť;
14.
„držiteľ tovaru“ je osoba, ktorá je majiteľom tovaru podozrivého z porušenia práva duševného vlastníctva alebo ktorá má podobné právo disponovať tovarom, alebo ktorá má nad takým tovarom fyzickú kontrolu;
15.
„deklarant“ je deklarant podľa článku 4 bodu 18 nariadenia (EHS) č. 2913/92;
16.
„zničenie“ je fyzické zničenie, recyklácia alebo nakladanie s tovarom mimo obchodných kanálov spôsobom, ktorý bráni spôsobeniu škody držiteľovi rozhodnutia;
17.
„colné územie Únie“ je colné územie Spoločenstva podľa článku 3 nariadenia (EHS) č. 2913/92;
18.
„prepustenie tovaru“ je prepustenie tovaru podľa článku 4 bodu 20 nariadenia (EHS) č. 2913/92;
19.
„malá zásielka“ je poštová zásielka alebo expresná zásielka doručovaná kuriérom, ktorá:
a)
obsahuje tri položky alebo menej,
alebo
b)
má hrubú hmotnosť menej ako dva kilogramy.
Na účely písmena a) „položka“ je tovarom podľa zatriedenia v rámci kombinovanej nomenklatúry v súlade s prílohou I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (20), ak je nezabalená alebo je balením takéhoto tovaru určeným na maloobchodný predaj konečnému spotrebiteľovi.
Na účely tohto vymedzenia sa samostatný tovar patriaci do toho istého číselného znaku kombinovanej nomenklatúry považuje za odlišné jednotky a tovar uvádzaný ako súpravy zatriedené do jedného číselného znaku kombinovanej nomenklatúry sa považujú za jednu položku;
20.
„tovar podliehajúci rýchlej skaze“ je tovar, o ktorom sa colné orgány domnievajú, že sa znehodnotí pri skladovaní kratšom ako 20 dní od dátumu jeho pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia;
21.
„výhradná licencia“ je licencia (v neobmedzenom alebo obmedzenom rozsahu), ktorou sa držiteľovi licencie udeľuje výhradné právo vylučujúce všetky ďalšie osoby vrátane osoby udeľujúcej licenciu používať právo duševného vlastníctva spôsobom, ktorý sa v takejto licencii povoľuje.
KAPITOLA II
ŽIADOSTI
ODDIEL 1
Podávanie žiadostí
Článok 3
Oprávnenie podať žiadosť
Nasledujúce osoby a subjekty sú v rozsahu, v akom sú oprávnené podať návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva, v členskom štáte alebo členských štátoch, v ktorých sa od colných orgánov požaduje prijať opatrenie, oprávnené podať:
1.
vnútroštátnu žiadosť alebo žiadosť na úrovni Únie:
a)
držitelia práva;
b)
organizácie kolektívnej správy práv duševného vlastníctva ako sa uvádza v článku 4 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (21);
c)
subjekty, ktoré sa profesionálne zaoberajú obhajobou ako sa uvádza v článku 4 ods. 1 písm. d) smernice 2004/48/ES;
d)
skupiny v zmysle článku 3 bodu 2 a článku 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, skupiny výrobcov v zmysle článku 118e nariadenia (ES) č. 1234/2007 alebo podobné skupiny výrobcov ustanovené v práve Únie o zemepisných označeniach zastupujúce výrobcov výrobkov so zemepisným označením alebo zástupcovia takýchto skupín, predovšetkým ako sa uvádza v nariadeniach (EHS) č. 1601/91 a (ES) č. 110/2008 a subjekty oprávnené používať zemepisné označenie; ako aj kontrolné subjekty alebo orgány príslušné pre takéto zemepisné označenie;
2.
vnútroštátnu žiadosť:
a)
osoby alebo subjekty oprávnené využívať práva duševného vlastníctva, ktorým držiteľ práva formálne povolil podať návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva;
b)
skupiny výrobcov ustanovené v právnych predpisoch členských štátov o zemepisných označeniach zastupujúce výrobcov výrobkov so zemepisným označením alebo zástupcovia takýchto skupín a subjekty oprávnené používať zemepisné označenie, ako aj kontrolné subjekty alebo orgány príslušné pre takéto zemepisné označenie;
3.
žiadosť na úrovni Únie: držitelia výhradných licencií vzťahujúcich sa na celé územie dvoch alebo viacerých členských štátov, keď týmto držiteľom licencie držiteľ práva formálne povolil v týchto členských štátoch podať návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
Článok 4
Práva duševného vlastníctva, na ktoré sa vzťahujú žiadosti na úrovni Únie
Žiadosť na úrovni Únie je možné podať len v súvislosti s právami duševného vlastníctva vychádzajúcimi z práva Únie s dôsledkami na území Únie.
Článok 5
Podanie žiadostí
1. Každý členský štát určí colný útvar príslušný na prijímanie a spracúvanie žiadostí (ďalej len „príslušný colný útvar“). Členský štát o tom informuje Komisiu a Komisia zverejní zoznam príslušných colných útvarov určených členskými štátmi.
2. Žiadosti sa predkladajú príslušnému colnému útvaru. Žiadosti sa podávajú prostredníctvom formulára uvedeného v článku 6 a musia obsahovať informácie, ktoré sa v ňom vyžadujú.
3. Ak sa žiadosť podá po tom, ako colné orgány oznámili pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie v súlade s článkom 18 ods. 3, musí spĺňať tieto požiadavky:
a)
podáva sa príslušnému colnému útvaru do štyroch pracovných dní odo dňa oznámenia o pozastavení prepustenia tovaru alebo o jeho zaistení;
b)
je vnútroštátnou žiadosťou;
c)
obsahuje informácie uvedené v článku 6 ods. 3. Žiadateľ však môže vynechať informácie uvedené písmenách g), h) alebo i) uvedeného odseku.
4. S výnimkou okolností uvedených v článku 3 bode 3 možno podať len jednu vnútroštátnu žiadosť a jednu žiadosť na úrovni Únie za členský štát v prípade toho istého práva duševného vlastníctva chráneného v danom členskom štáte. V prípade okolností uvedených v článku 3 bode 3 je povolená viac ako jedna žiadosť na úrovni Únie.
5. Ak sa žiadosť na úrovni Únie schválila pre členský štát, na ktorý sa už vzťahuje iná schválená žiadosť na úrovni Únie podaná tým istým žiadateľom a v súvislosti s tým istým právom duševného vlastníctva, colné orgány daného členského štátu konajú na základe žiadosti na úrovni Únie, ktorá bola schválená ako prvá. Informujú o tom príslušný colný útvar členského štátu, v ktorom bola schválená akákoľvek ďalšia žiadosť na úrovni Únie, a tento colný útvar rozhodnutie o schválení tejto ďalšej žiadosti na úrovni Únie zmení alebo zruší.
6. Ak sú na účely prijímania a spracúvania žiadostí k dispozícii počítačové systémy, žiadosti a prílohy sa podávajú prostredníctvom techník elektronického spracúvania údajov. Členské štáty a Komisia vytvoria, zavedú a udržiavajú takéto systémy v súlade s viacročným strategickým plánom uvedeným v článku 8 ods. 2 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 70/2008/ES z 15. januára 2008 o colnom a obchodnom prostredí bez dokladov v papierovej forme (22).
Článok 6
Formulár žiadosti
1. Komisia ustanoví formulár žiadosti prostredníctvom vykonávacích aktov. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 34 ods. 2.
2. Formulár žiadosti špecifikuje informácie, ktoré sa dotknutej osobe majú poskytnúť podľa nariadenia (ES) č. 45/2001 a vnútroštátnych zákonov, ktorými sa vykonáva smernica 95/46/ES.
3. Komisia zabezpečí, aby sa vo formulári žiadosti od žiadateľa požadovali tieto informácie:
a)
údaje o žiadateľovi;
b)
status žiadateľa v zmysle článku 3;
c)
doklady poskytujúce príslušnému colnému útvaru dôkaz, že žiadateľ je oprávnený podať žiadosť;
d)
ak žiadateľ podáva žiadosť prostredníctvom zástupcu, údaje o osobe, ktorá ho zastupuje, a doklad o oprávnení tejto osoby vystupovať ako zástupca v súlade s právnymi predpismi členského štátu, v ktorom sa žiadosť podáva;
e)
právo alebo práva duševného vlastníctva, ktoré sa majú presadzovať;
f)
v prípade žiadosti na úrovni Únie členské štáty, v ktorých sa požaduje prijatie opatrenia colnými orgánmi;
g)
špecifické a technické údaje o pravom tovare, podľa potreby aj vrátane označovania, napr. čiarových kódov a obrázkov;
h)
informácie nevyhnutné na to, aby colné orgány mohli ľahko identifikovať predmetný tovar;
i)
informácie dôležité pre colné orgány na analýzu a posúdenie rizika porušenia práva duševného vlastníctva alebo práv duševného vlastníctva, ako sú napríklad informácie o autorizovaných distribútoroch;
j)
či sa informácie poskytnuté v súlade s písmenami g), h) alebo i) tohto odseku majú označiť ako dôverné v súlade s článkom 31 ods. 5;
k)
údaje o zástupcovi určenom žiadateľom zodpovednom za právne a technické záležitosti;
l)
záväzok žiadateľa informovať príslušný colný útvar o ktorejkoľvek zo situácií stanovených v článku 15;
m)
záväzok žiadateľa postúpiť a aktualizovať akékoľvek údaje dôležité pre colné orgány na analýzu a posúdenie rizika porušenia dotknutého práva (práv) duševného vlastníctva;
n)
záväzok žiadateľa prevziať zodpovednosť za podmienok ustanovených v článku 28;
o)
záväzok žiadateľa znášať náklady uvedené v článku 29 za podmienok ustanovených v uvedenom článku;
p)
súhlas žiadateľa s tým, že údaje, ktoré poskytne, môže spracúvať Komisia a členské štáty;
q)
či žiadateľ požaduje využitie postupu uvedeného v článku 26 a či súhlasí s tým, že bude znášať náklady súvisiace so zničením tovaru podliehajúceho tomuto postupu v prípade, že ho o to colné orgány požiadajú.
ODDIEL 2
Rozhodnutia o žiadostiach
Článok 7
Spracovanie neúplných žiadostí
1. Ak sa po doručení žiadosti príslušný colný útvar domnieva, že žiadosť neobsahuje všetky informácie požadované v článku 6 ods. 3, požiada žiadateľa o poskytnutie chýbajúcich informácií do desiatich pracovných dní odo dňa oznámenia tejto požiadavky.
V takýchto prípadoch sa lehota uvedená v článku 9 ods. 1 pozastaví až do doručenia príslušných informácií.
2. Ak žiadateľ neposkytne chýbajúce informácie v lehote uvedenej v prvom pododseku odseku 1, príslušný colný útvar žiadosť zamietne.
Článok 8
Poplatky
Žiadateľovi sa neúčtuje poplatok na úhradu administratívnych nákladov spojených so spracovaním žiadosti.
Článok 9
Oznámenie rozhodnutí o schválení alebo zamietnutí žiadostí
1. Príslušný colný útvar do tridsiatich pracovných dní od doručenia žiadosti oznámi žiadateľovi svoje rozhodnutie o schválení alebo zamietnutí žiadosti. V prípade zamietnutia uvedie príslušný colný útvar dôvody svojho rozhodnutia i informácie o odvolacom konaní.
2. Ak sa však žiadateľovi oznámilo pozastavenie prepustenia alebo zaistenie tovaru colnými orgánmi už pred podaním žiadosti, príslušný colný útvar oznámi žiadateľovi svoje rozhodnutie o schválení alebo zamietnutí žiadosti do dvoch pracovných dní od doručenia žiadosti.
Článok 10
Rozhodnutia o žiadostiach
1. Rozhodnutie o schválení vnútroštátnej žiadosti a rozhodnutie o jeho zrušení alebo zmene nadobúdajú účinnosť v členskom štáte, v ktorom bola vnútroštátna žiadosť podaná, dňom nasledujúcim po dátume prijatia.
Rozhodnutie o predĺžení lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, nadobúda účinnosť v členskom štáte, v ktorom bola vnútroštátna žiadosť podaná, dňom nasledujúcim po dátume, ku ktorému uplynie lehota, ktorá sa má predĺžiť.
2. Rozhodnutie o schválení žiadosti na úrovni Únie a rozhodnutie o ich zrušení alebo zmene nadobúdajú účinnosť takto:
a)
v členskom štáte, v ktorom bola podaná žiadosť, dňom nasledujúcim po dátume ich prijatia;
b)
vo všetkých ostatných členských štátoch, v ktorých sa od colných orgánov požaduje prijatie opatrenia, dňom nasledujúcim po dátume, ku ktorému sa táto skutočnosť oznámila colným orgánom v súlade s článkom 14 ods. 2 za predpokladu, že držiteľ rozhodnutia splnil svoje povinnosti podľa článku 29 ods. 3 ohľadne nákladov na preklad.
Rozhodnutie o predĺžení lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, nadobúdajú účinnosť v členskom štáte, v ktorom bola žiadosť na úrovni Únie podaná, a vo všetkých ostatných členských štátoch, v ktorých sa od colných orgánov požaduje prijatie opatrenia, dňom nasledujúcim po dátume, ku ktorému uplynie lehota, ktorá sa má predĺžiť.
Článok 11
Lehota, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie
1. Príslušný colný útvar pri schvaľovaní žiadosti určí lehotu, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie.
Táto lehota začína plynúť dňom, ktorým nadobúda účinnosť rozhodnutie o schválení žiadosti podľa článku 10, a jej trvanie neprekročí jeden rok odo dňa nasledujúceho po dátume prijatia.
2. Ak žiadosť podaná po oznámení pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia colnými orgánmi v súlade s článkom 18 ods. 3 neobsahuje informácie uvedené v článku 6 ods. 3 písm. g), h) alebo i), schváli sa len na pozastavenie prepustenia tohto tovaru alebo na jeho zaistenie, ak sa tieto informácie neposkytnú do desiatich pracovných dní po oznámení pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia.
3. Ak právo duševného vlastníctva stratí platnosť alebo ak žiadateľ prestane byť z iných dôvodov oprávneným podať žiadosť, colné orgány opatrenie neprijmú. Príslušný colný útvar, ktorý schválil rozhodnutie o schválení žiadosti, toto rozhodnutie zruší alebo ho zodpovedajúcim spôsobom zmení.
Článok 12
Predĺženie lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie
1. Po uplynutí lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, a s výhradou predchádzajúcej úhrady akéhokoľvek dlhu držiteľa rozhodnutia voči colným orgánom podľa tohto nariadenia, môže príslušný colný útvar, ktorý prijal prvotné rozhodnutie, na žiadosť držiteľa rozhodnutia túto lehotu predĺžiť.
2. Ak je žiadosť o predĺženie lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, doručená príslušnému colnému útvaru skôr ako 30 pracovných dní pred uplynutím lehoty, ktorá sa má predĺžiť, príslušný colný útvar môže túto žiadosť odmietnuť.
3. Príslušný colný útvar oznámi svoje rozhodnutie o predĺžení držiteľovi rozhodnutia do 30 pracovných dní od doručenia žiadosti uvedenej v odseku 1. Príslušný colný útvar určí lehotu, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie.
4. Predĺžená lehota, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, začína plynúť dňom nasledujúcim po dátume uplynutia predchádzajúcej lehoty a neprekročí jeden rok.
5. Ak právo duševného vlastníctva stratí platnosť alebo ak žiadateľ prestane byť z iných dôvodov oprávnený podať žiadosť, colné orgány opatrenie neprijmú. Príslušný colný útvar, ktorý schválil rozhodnutie o predĺžení, toto rozhodnutie zruší alebo ho zodpovedajúcim spôsobom zmení.
6. Držiteľovi rozhodnutia sa neúčtuje poplatok na pokrytie administratívnych nákladov spojených so spracovaním žiadosti o predĺženie.
7. Komisia stanoví formulár žiadosti o predĺženie prostredníctvom vykonávacích aktov. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 34 ods. 2.
Článok 13
Zmena rozhodnutia v súvislosti s právami duševného vlastníctva
Príslušný colný útvar, ktorý prijal rozhodnutie o schválení žiadosti, môže na žiadosť držiteľa tohto rozhodnutia upraviť zoznam práv duševného vlastníctva v uvedenom rozhodnutí.
V prípade doplnenia nového práva duševného vlastníctva musí žiadosť obsahovať informácie uvedené v článku 6 ods. 3 písm. c), e), g), h) a i).
V prípade rozhodnutia o schválení žiadosti na úrovni Únie sa každá úprava spočívajúca v doplnení práv duševného vlastníctva obmedzuje na práva duševného vlastníctva, na ktoré sa vzťahuje článok 4.
Článok 14
Oznamovacie povinnosti príslušného colného útvaru
1. Príslušný colný útvar, ktorému bola podaná vnútroštátna žiadosť, zašle colným úradom svojho členského štátu tieto rozhodnutia, a to bezodkladne po ich prijatí:
a)
rozhodnutia o schválení žiadosti;
b)
rozhodnutia o zrušení rozhodnutí o schválení žiadosti;
c)
rozhodnutia o zmene rozhodnutí o schválení žiadosti;
d)
rozhodnutia o predĺžení lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie.
2. Príslušný colný útvar, ktorému bola podaná žiadosť na úrovni Únie, postúpi príslušnému colnému útvaru členského štátu alebo členských štátov uvedených v žiadosti na úrovni Únie tieto rozhodnutia, a to bezodkladne po ich prijatí:
a)
rozhodnutia o schválení žiadosti;
b)
rozhodnutia o zrušení rozhodnutí o schválení žiadosti;
c)
rozhodnutia o zmene rozhodnutí o schválení žiadosti;
d)
rozhodnutia o predĺžení lehoty, počas ktorej majú colné orgány konať.
Príslušný colný útvar členského štátu alebo členských štátov uvedených v žiadosti na úrovni Únie bezodkladne po prijatí týchto rozhodnutí ich postúpi svojim colným úradom.
3. Príslušný colný útvar členského štátu alebo členských štátov uvedených v žiadosti na úrovni Únie môže požadovať od príslušného colného útvaru, ktorý rozhodnutie o schválení žiadosti prijal, aby mu poskytol dodatočné informácie, ktoré považuje za nevyhnutné na vykonanie tohto rozhodnutia.
4. Príslušný colný útvar postúpi svoje rozhodnutie o pozastavení prijatia opatrenia colnými orgánmi podľa článku 16 ods. 1 písm. b) a článku 16 ods. 2 colným úradom svojho členského štátu bezodkladne po jeho prijatí.
Článok 15
Oznamovacie povinnosti držiteľa rozhodnutia
Držiteľ rozhodnutia bezodkladne oznámi príslušnému colnému útvaru, ktorý schválil žiadosť, ktorúkoľvek z týchto skutočností:
a)
právo duševného vlastníctva, ktoré je predmetom žiadosti, stratilo platnosť;
b)
držiteľ rozhodnutia prestal byť z iných dôvodov oprávnený podať žiadosť;
c)
úpravy informácií uvedených v článku 6 ods. 3.
Článok 16
Nesplnenie povinností držiteľa rozhodnutia
1. Ak držiteľ rozhodnutia použije informácie poskytnuté colnými orgánmi na iné účely, ako sú účely ustanovené v článku 21, príslušný colný útvar členského štátu, v ktorom boli informácie poskytnuté alebo zneužité, môže:
a)
zrušiť akékoľvek rozhodnutie o schválení vnútroštátnej žiadosti pre tohto držiteľa rozhodnutia, ktoré prijal, a môže odmietnuť predĺženie lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie;
b)
na svojom území pozastaviť platnosť akéhokoľvek rozhodnutia o schválení žiadosti na úrovni Únie pre tohto držiteľa rozhodnutia, a to počas lehoty, v rámci ktorej majú colné orgány prijať opatrenie.
2. Príslušný colný útvar môže rozhodnúť o pozastavení prijatia opatrenia colnými orgánmi až do uplynutia lehoty, počas ktorej majú tieto orgány prijať opatrenie, ak držiteľ rozhodnutia:
a)
nesplní oznamovacie povinnosti stanovené v článku 15;
b)
nesplní povinnosť vrátiť vzorky stanovené v článku 19 ods. 3;
c)
nesplní svoje povinnosti podľa článku 29 ods. 1 a 3 v súvislosti s nákladmi a prekladom;
d)
bez relevantného dôvodu nepodá návrh na začatie konania, ako sa ustanovuje v článku 23 ods. 3 alebo v článku 26 ods. 9.
V prípade žiadosti na úrovni Únie bude rozhodnutie o pozastavení prijatia opatrenia colnými orgánmi účinné len v členskom štáte, v ktorom sa takéto rozhodnutie prijalo.
KAPITOLA III
PRIJATIE OPATRENIA COLNÝMI ORGÁNMI
ODDIEL 1
Pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru podozrivého z porušovania práv duševného vlastníctva
Článok 17
Pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru v nadväznosti na schválenie žiadosti
1. Ak colné orgány zistia tovar podozrivý z porušovania práva duševného vlastníctva, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie o schválení žiadosti, pozastavia prepustenie tovaru alebo ho zaistia.
2. Colné orgány môžu pred pozastavením prepustenia tovaru alebo jeho zaistením požiadať držiteľa rozhodnutia, aby im poskytol všetky príslušné informácie týkajúce sa tohto tovaru. Colné orgány môžu držiteľovi rozhodnutia taktiež poskytnúť informácie o skutočnom alebo predpokladanom množstve tovaru, jeho skutočnej alebo predpokladanej povahe a podľa potreby jeho obrázky.
3. Colné orgány deklarantovi alebo držiteľovi tovaru oznámia pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru do jedného pracovného dňa od tohto pozastavenia prepustenia tovaru alebo zaistenia.
Ak sa colné orgány rozhodnú oznámiť pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru držiteľovi tovaru a dve alebo viaceré osoby sú považované za držiteľa tovaru, colné orgány nie sú povinné oznámiť tieto skutočnosti viac ako jednej z týchto osôb.
Colné orgány oznámia držiteľovi rozhodnutia pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie ihneď po tom, ako to oznámia deklarantovi alebo držiteľovi tovaru, alebo v ten istý deň.
Oznámenia obsahujú informácie o postupe stanovenom v článku 23.
4. Colné orgány informujú držiteľa rozhodnutia a deklaranta alebo držiteľa tovaru o skutočnom alebo odhadovanom množstve a skutočnej alebo predpokladanej povahe tovaru, a podľa potreby im poskytnú aj dostupné obrázky tovaru, ktorého prepustenie sa pozastavilo alebo ktorý bol zaistený. Colné orgány poskytnú držiteľovi rozhodnutia na požiadanie, a ak ich majú k dispozícii, mená a adresy príjemcu, odosielateľa a deklaranta alebo držiteľa tovaru, a informácie o colnom režime a pôvode, proveniencii a mieste určenia tovaru, ktorého prepustenie bolo pozastavené alebo ktorý bol zaistený.
Článok 18
Pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru pred schválením žiadosti
1. Ak colné orgány zistia tovar podozrivý z porušovania práva duševného vlastníctva, ktorý nie je zahrnutý v rozhodnutí o schválení žiadosti, môžu, okrem prípadu tovaru podliehajúceho rýchlej skaze, pozastaviť prepustenie tohto tovaru alebo zaistiť tento tovar.
2. Colné orgány môžu pred pozastavením prepustenia tovaru podozrivého z porušenia práva duševného vlastníctva alebo pred jeho zaistením požiadať ktorúkoľvek osobu, ktorá môže byť oprávnená podať žiadosť týkajúcu sa údajného porušenia práv duševného vlastníctva, aby im poskytla všetky relevantné informácie, a to bez toho, aby poskytli iné informácie okrem informácií o skutočnom alebo odhadovanom množstve tovaru, jeho skutočnej alebo predpokladanej povahe a podľa potreby jeho obrázkov.
3. Colné orgány oznámia deklarantovi alebo držiteľovi tovaru pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie do jedného pracovného dňa od tohto pozastavenia alebo zaistenia.
Ak sa colné orgány rozhodnú oznámiť pozastavenie prepustenia tovaru alebo zaistenie tovaru držiteľovi tovaru a dve alebo viaceré osoby sú považované za držiteľa tovaru, colné orgány nie sú povinné oznámiť tieto skutočnosti viac ako jednej z týchto osôb.
Colné orgány oznámia osobám alebo subjektom oprávneným podať žiadosť v súvislosti s údajným porušením práv duševného vlastníctva pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie v ten istý deň alebo ihneď po tom, ako to oznámia deklarantovi alebo držiteľovi tovaru.
Colné orgány môžu konzultovať s príslušnými orgánmi verejnej moci s cieľom zistiť osoby alebo subjekty oprávnené predložiť žiadosť.
Oznámenia obsahujú informácie o postupe stanovenom v článku 23.
4. Colné orgány bezodkladne schvália prepustenie tovaru alebo ukončia jeho zaistenie po ukončení všetkých colných formalít v týchto prípadoch:
a)
ak do jedného pracovného dňa od pozastavenia prepustenia tovaru alebo zaistenia tovaru nezistili žiadnu osobu alebo subjekt oprávnený podať žiadosť týkajúcu sa údajného porušenia práv duševného vlastníctva;
b)
ak sa im nedoručila žiadosť v súlade s článkom 5 ods. 3 alebo ak takúto žiadosť zamietli.
5. Ak sa žiadosť schválila, colné orgány na požiadanie a podľa potreby poskytnú držiteľovi rozhodnutia mená a adresy príjemcu, odosielateľa a deklaranta alebo držiteľa tovaru, informácie o colnom režime a pôvode, proveniencii a mieste určenia tovaru, ktorého prepustenie bolo pozastavené alebo ktorý bol zaistený.
Článok 19
Kontrola a odber vzoriek tovaru, ktorého prepustenie bolo pozastavené alebo ktorý bol zaistený
1. Colné orgány poskytnú držiteľovi rozhodnutia a deklarantovi alebo držiteľovi tovaru príležitosť skontrolovať tovar, ktorého prepustenie bolo pozastavené alebo ktorý bol zaistený.
2. Colné orgány môžu odobrať reprezentatívne vzorky tovaru. Takéto vzorky môžu poskytnúť alebo poslať držiteľovi rozhodnutia na žiadosť držiteľa a výlučne na účely analýzy a na uľahčenie následného konania v súvislosti s falšovaným a pirátskym tovarom. Analýza týchto vzoriek sa vykoná v rámci výlučnej zodpovednosti držiteľa rozhodnutia.
3. Držiteľ rozhodnutia okrem situácií, keď to okolnosti znemožňujú, vráti vzorky uvedené v odseku 2 colným orgánom na účely ukončenia analýzy, a to najneskôr pred tým, ako sa tovar prepustí alebo ako sa ukončí jeho zaistenie.
Článok 20
Podmienky skladovania
Podmienky skladovania tovaru počas obdobia pozastavenia prepustenia alebo počas zaistenia určia colné orgány.
Článok 21
Povolené použitie určitých informácií držiteľom rozhodnutia
Ak držiteľ rozhodnutia dostal informácie uvedené v článku 17 ods. 4, článku 18 ods. 5, článku 19 alebo v článku 26 ods. 8, môže tieto informácie zverejniť alebo použiť výlučne na tieto účely:
a)
s cieľom podať návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva, a v priebehu takéhoto konania;
b)
v súvislosti s vyšetrovaním trestných činov spojených s porušením práva duševného vlastníctva, ktoré vedú orgány verejnej moci v členskom štáte, v ktorom sa tovar nachádza;
c)
s cieľom začať trestné konanie alebo v priebehu takéhoto konania;
d)
s cieľom získať náhradu od porušovateľa alebo ďalších osôb;
e)
s cieľom dohodnúť sa s deklarantom alebo držiteľom tovaru, že sa tovar zničí v súlade s článkom 23 ods. 1;
f)
s cieľom dohodnúť sa s deklarantom alebo držiteľom tovaru o výške záruky uvedenej v článku 24 ods. 2.
Článok 22
Výmena informácií a údajov medzi colnými orgánmi
1. Bez toho, aby boli dotknuté uplatniteľné ustanovenia o ochrane údajov v Únii, a s cieľom prispieť k odstráneniu medzinárodného obchodovania s tovarom porušujúcim práva duševného vlastníctva si Komisia a colné orgány členských štátov môžu vymieňať určité údaje a informácie, ktoré majú k dispozícii, s príslušnými orgánmi v tretích krajinách v súlade s praktickými dohodami uvedenými v odseku 3.
2. Údaje a informácie uvedené v odseku 1 sa vymieňajú s cieľom urýchlene umožniť účinné presadzovanie práva v prípade zásielok tovaru porušujúceho právo duševného vlastníctva. Takéto údaje a informácie sa môžu týkať zhabania, trendov a všeobecného rizika, a to aj v súvislosti s tovarom v režime tranzit cez územie Únie a ktorý má pôvod na území dotknutých colných orgánov alebo ktorého miestom určenia je územie dotknutých tretích krajín. Takéto údaje a informácie môžu podľa potreby zahŕňať:
a)
povahu a množstvo tovaru;
b)
právo duševného vlastníctva, v súvislosti s ktorým existuje podozrenie z porušenia;
c)
pôvod, provenienciu a miesto určenia tovaru;
d)
informácie o pohybe dopravného prostriedku, konkrétne:
i)
názov plavidla alebo poznávacia značka dopravného prostriedku;
ii)
referenčné čísla nákladného listu alebo iného prepravného dokladu;
iii)
počet kontajnerov;
iv)
hmotnosť nákladu;
v)
opis a/alebo kód tovaru;
vi)
číslo rezervácie;
vii)
číslo colných uzáver;
viii)
miesto prvého naloženia tovaru;
ix)
miesto konečného vyloženia tovaru;
x)
miesto prekládky;
xi)
predpokladaný dátum príchodu na miesto konečného vyloženia tovaru;
e)
informácie o pohybe kontajnerov, konkrétne:
i)
číslo kontajneru;
ii)
stav naloženia kontajneru;
iii)
dátum začatia prepravy;
iv)
typ prepravy (naložený, vyložený, preložený, vstúpil na územie, vystúpil atď.);
v)
názov plavidla alebo poznávacia značka dopravného prostriedku;
vi)
číslo prepravy;
vii)
miesto;
viii)
nákladný list alebo iný prepravný doklad.
3. Komisia prijme vykonávacie akty, v ktorých vymedzí nevyhnutné prvky praktických dohôd pre výmenu údajov a informácií uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 34 ods. 3.
ODDIEL 2
Zničenie tovaru, návrh na začatie konania a skoršie prepustenie tovaru
Článok 23
Zničenie tovaru a návrh na začatie konania
1. Tovar podozrivý z porušovania práva duševného vlastníctva sa môže zničiť pod colným dohľadom bez toho, aby bolo akokoľvek potrebné určiť, či sa porušilo právo duševného vlastníctva podľa práva členského štátu, v ktorom sa tento tovar nachádza, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
držiteľ rozhodnutia colným orgánom písomne potvrdil, a to v lehote 10 pracovných dní alebo v prípade tovaru podliehajúceho rýchlej skaze v lehote troch pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo zaistenia tovaru, že je presvedčený, že právo duševného vlastníctva bolo porušené;
b)
držiteľ rozhodnutia colným orgánom písomne potvrdil svoj súhlas so zničením tovaru, a to v lehote desiatich pracovných dní alebo v prípade tovaru podliehajúceho rýchlej skaze v lehote troch pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo zaistenia tovaru;
c)
deklarant alebo držiteľ tovaru colným orgánom písomne potvrdil svoj súhlas so zničením tovaru, a to v lehote desiatich pracovných dní alebo v prípade tovaru podliehajúceho rýchlej skaze v lehote troch pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia. Ak deklarant alebo držiteľ tvaru colným orgánom nepotvrdil svoj súhlas so zničením tovaru ani neoznámil svoje námietky v tejto súvislosti v týchto lehotách, môžu colné orgány takéto konanie chápať ako potvrdenie súhlasu zo strany deklaranta alebo držiteľa tovaru so zničením tovaru.
Colné orgány povolia prepustenie tovaru alebo ukončia jeho zaistenie bezodkladne po ukončení všetkých colných formalít, ak v lehote uvedenej v prvom pododseku písm. a) a b) im nie je doručené písomné potvrdenie držiteľa rozhodnutia, že podľa jeho presvedčenia bolo príslušné právo duševného vlastníctva porušené, a jeho súhlas so zničením, a to okrem prípadu, keď boli tieto orgány riadne informované o návrhu na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
2. Tovar sa zničí pod colným dohľadom a v rámci zodpovednosti držiteľa rozhodnutia, ak sa vo vnútroštátnom práve členského štátu, v ktorom sa vykonáva zničenie tovaru, neuvádza inak. Pred zničením tovaru môžu príslušné orgány odobrať vzorky. Vzorky odobraté pred zničením sa môžu využiť na vzdelávacie účely.
3. Ak deklarant alebo držiteľ tovaru písomne nepotvrdil svoj súhlas so zničením tovaru a ak sa takéto konanie nechápe ako potvrdenie súhlasu zo strany deklaranta alebo držiteľa tovaru so zničením tovaru v súlade s odsekom 1 prvým pododsekom písm. c) v lehotách v ňom uvedených, colné orgány o tom bezodkladne informujú držiteľa rozhodnutia. Držiteľ rozhodnutia v lehote desiatich pracovných dní alebo v prípade tovaru podliehajúceho rýchlej skaze v lehote troch pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia podá návrh na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
4. Okrem prípadu tovaru podliehajúcemu rýchlej skaze môžu colné orgány v náležitých prípadoch na požiadanie držiteľa rozhodnutia predĺžiť lehotu uvedenú v odseku 3 maximálne o 10 pracovných dní.
5. Colné orgány schvália prepustenie tovaru alebo ukončia jeho zaistenie bezodkladne po ukončení všetkých colných formalít, ak sa im v lehotách uvedených v odsekoch 3 a 4 riadne neoznámilo v súlade s odsekom 3 podanie návrhu na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo príslušné právo duševného vlastníctva.
Článok 24
Skoršie prepustenie tovaru
1. Ak sa colným orgánom oznámilo podanie návrhu na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo k dizajnu, patentu, úžitkovému vzoru, topografii polovodičového výrobku alebo k odrodám rastlín, môže deklarant alebo držiteľ tovaru požiadať colné orgány o prepustenie tovaru alebo ukončenie jeho zaistenia pred ukončením tohto konania.
2. Colné orgány prepustia tovar alebo ukončia jeho zaistenie len v prípade, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
deklarant alebo držiteľ tovaru poskytol záruku, ktorá predstavuje sumu postačujúcu na ochranu záujmov držiteľa rozhodnutia;
b)
orgán oprávnený určiť, či sa porušilo právo duševného vlastníctva, neschválil predbežné opatrenia;
c)
všetky colné formality sa ukončili.
3. Poskytnutie záruky uvedenej v odseku 2 písm. a) nemá vplyv na ostatné opravné prostriedky, ktoré má k dispozícii držiteľ rozhodnutia.
Článok 25
Tovar na zničenie
1. Tovar, ktorý sa má zničiť podľa článku 23 alebo článku 26:
a)
sa neprepustí do voľného obehu, okrem prípadu, keď colné orgány so súhlasom držiteľa rozhodnutia rozhodnú, že je nevyhnutné, aby sa tovar recykloval alebo sa s ním nakladalo mimo obchodných kanálov, a to aj na účely zvyšovania povedomia, odbornej prípravy a vzdelávania. Podmienky, za ktorých sa tovar môže prepustiť do voľného obehu, určia colné orgány;
b)
nevystúpi z colného územia Únie;
c)
sa nevyvezie;
d)
sa spätne nevyvezie;
e)
nebude prepustený do colného režimu s podmienečným oslobodením;
f)
sa neumiestni do slobodného pásma ani do slobodného skladu.
2. Colné orgány môžu povoliť, aby sa tovar uvedený v odseku 1 premiestnil pod colným dohľadom medzi rôznymi miestami na colnom území Únie na účely jeho zničenia pod colným dohľadom.
Článok 26
Postup zničenia tovaru v malých zásielkach
1. Tento článok sa vzťahuje na tovar, ktorý spĺňa všetky tieto podmienky:
a)
tovar, pri ktorom existuje podozrenie, že ide o falšovaný alebo pirátsky tovar;
b)
tovar, ktorý nie je tovarom podliehajúcim rýchlej skaze;
c)
tovar, na ktorý sa vzťahuje rozhodnutie o schválení žiadosti;
d)
držiteľ rozhodnutia vo svojej žiadosti požiadal o použitie postupu uvedeného v tomto článku;
e)
tovar sa prepravuje v malých zásielkach.
2. V prípadoch, keď sa uplatňuje postup stanovený v tomto článku, článok 17 ods. 3 a 4 a článok 19 ods. 2 a 3 sa neuplatňujú.
3. Colné orgány deklarantovi alebo držiteľovi tovaru oznámia pozastavenie prepustenia tovaru alebo jeho zaistenie do jedného pracovného dňa od pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia. Oznámenie o pozastavení prepustenia tovaru alebo o jeho zaistení obsahuje tieto informácie:
a)
zámer colných orgánov zničiť tovar;
b)
práva deklaranta alebo držiteľa tovaru podľa odsekov 4, 5 a 6.
4. Deklarantovi alebo držiteľovi tovaru sa poskytne príležitosť vyjadriť svoj názor do desiatich pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia.
5. Dotknutý tovar sa môže zničiť, ak deklarant alebo držiteľ tovaru do desiatich pracovných dní od oznámenia pozastavenia prepustenia tovaru alebo jeho zaistenia potvrdí colným orgánom svoj súhlas so zničením tovaru.
6. Ak deklarant alebo držiteľ tovaru svoj súhlas so zničením tovaru colným orgánom nepotvrdí, ani im neoznámi svoje námietky v tejto súvislosti, a to v lehote uvedenej v odseku 5, môžu colné orgány takéto konanie považovať za potvrdenie súhlasu zo strany deklaranta alebo držiteľa tovaru so zničením tovaru.
7. Zničenie sa vykoná pod colným dohľadom. Colné orgány na požiadanie a podľa potreby držiteľovi rozhodnutia poskytnú informácie o skutočnom alebo odhadovanom množstve zničeného tovaru a jeho povahe.
8. Ak deklarant alebo držiteľ tovaru svoj súhlas so zničením tovaru nepotvrdil a ak sa takéto konanie deklaranta alebo držiteľa tovaru nepovažuje za potvrdenie takéhoto súhlasu v súlade s odsekom 6, colné orgány túto skutočnosť, ako aj množstve tovaru a jeho povahu, prípadne aj vrátane obrázkov tohto tovaru, bezodkladne oznámia držiteľovi rozhodnutia. Colné orgány poskytnú držiteľovi rozhodnutia na požiadanie, a ak sú k dispozícii, mená a adresy príjemcu, odosielateľa a deklaranta alebo držiteľa tovaru, a informácie o colnom režime a pôvode, proveniencii a mieste určenia tovaru, ktorého prepustenie bolo pozastavené alebo ktorý bol zaistený.
9. Colné orgány schvália prepustenie tovaru alebo ukončia jeho zaistenie bezodkladne po ukončení všetkých colných formalít, ak v lehote desiatich pracovných dní od oznámenia uvedeného v odseku 8, nedostali od držiteľa rozhodnutia informáciu o podaní návrhu na začatie konania vo veci určenia, či sa porušilo právo duševného vlastníctva.
10. Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 35 prijať delegované akty týkajúce sa úpravy množstiev vo vymedzení malých zásielok v prípade, ak sa toto vymedzenie ukáže ako nepraktické z hľadiska potreby zabezpečiť efektívne fungovanie postupu uvedeného v tomto článku alebo ak je to potrebné s cieľom zabrániť obchádzaniu tohto postupu, pokiaľ ide o zloženie zásielok.
KAPITOLA IV
ZODPOVEDNOSŤ, NÁKLADY A SANKCIE
Článok 27
Zodpovednosť colných orgánov
Bez toho, aby bolo dotknuté vnútroštátne právo, rozhodnutie o schválení žiadosti neoprávňuje držiteľa tohto rozhodnutia na náhradu v prípade, že colný úrad nezistí tovar podozrivý z porušenia práva duševného vlastníctva a prepustí ho alebo sa neprijme žiadne opatrenie na jeho zaistenie.
Článok 28
Zodpovednosť držiteľa rozhodnutia
Ak sa postup, ktorý sa riadne začal podľa tohto nariadenia, preruší v dôsledku konania alebo zanedbania zo strany držiteľa rozhodnutia, ak sa vzorky odobraté podľa článku 19 ods. 2 nevrátia alebo sa poškodia a znehodnotia v dôsledku konania alebo zanedbania zo strany držiteľa rozhodnutia alebo ak sa následne zistí, že dotknutým tovarom sa právo duševného vlastníctva neporušuje, nesie držiteľ rozhodnutia zodpovednosť vo vzťahu k držiteľovi tovaru alebo deklarantovi, ktorý bol v tomto ohľade poškodený v súlade s osobitnými platnými právnymi predpismi.
Článok 29
Náklady
1. Držiteľ rozhodnutia na žiadosť colných orgánov uhradí náklady, ktoré vznikli colným orgánom alebo iným zúčastneným stranám konajúcim v mene colných orgánov od okamihu zaistenia alebo pozastavenia prepustenia tovaru vrátane uskladnenia a zaobchádzania s tovarom v súlade s článkom17 ods. 1, článkom 18 ods. 1 a článkom 19 ods. 2 a 3 a pri uplatnení nápravných opatrení, ako je napríklad zničenie tovaru v súlade s článkami 23 a 26.
Držiteľa rozhodnutia, ktorému sa oznámilo pozastavenie prepustenia alebo zaistenie tovaru, colné orgány na požiadanie informujú o tom, kde a ako je tento tovar uskladnený, a o odhadovaných nákladoch na uskladnenie, ako sa uvádza v tomto odseku. Odhadované náklady sa môžu vyjadriť ako čas, výrobky, objem, hmotnosť alebo služby v závislosti od okolností uskladnenia a povahy tovaru.
2. Týmto článkom nie je dotknuté právo držiteľa rozhodnutia požadovať náhradu od porušovateľa alebo iných osôb v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi.
3. Držiteľ rozhodnutia o schválení žiadosti na úrovni Únie zabezpečí a uhradí preklad požadovaný príslušným colným útvarom alebo colnými orgánmi, ktoré majú prijať opatrenie v súvislosti s tovarom podozrivým z porušovania práva duševného vlastníctva.
Článok 30
Sankcie
Členské štáty zabezpečia splnenie povinností zo strany držiteľov rozhodnutí, ako sa uvádzajú v tomto nariadení, a to prípadne aj prostredníctvom ustanovenia sankcií. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Členské štáty bezodkladne informujú Komisiu o týchto ustanoveniach a akýchkoľvek dodatočných zmenách a doplneniach, ktoré majú na tieto ustanovenia vplyv.
KAPITOLA V
VÝMENA INFORMÁCIÍ
Článok 31
Výmena údajov medzi členskými štátmi a Komisiou o rozhodnutiach týkajúcich sa žiadostí a zaistení
1. Príslušné colné útvary Komisii bezodkladne oznamujú:
a)
rozhodnutia o schválení žiadostí vrátane žiadosti a jej príloh;
b)
rozhodnutia o predĺžení lehoty, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, alebo rozhodnutia o zrušení rozhodnutia o schválení žiadosti alebo o jeho zmene;
c)
pozastavenie platnosti rozhodnutia o schválení žiadosti.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 24 písm. g) nariadenia (ES) č. 515/97, ak je prepustenie tovaru pozastavené alebo je tovar zaistený, colné orgány zašlú Komisii všetky príslušné informácie s výnimkou osobných údajov, a to vrátane informácií o množstve tovaru a o type tovaru, hodnote, právach duševného vlastníctva, colných režimoch, krajinách proveniencie, pôvodu a určenia a o dopravných trasách a prostriedkoch.
3. Zasielanie informácií uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku a všetky výmeny údajov o rozhodnutiach súvisiacich so žiadosťami, ako sa uvádzajú v článku 14, medzi colnými orgánmi členských štátov sa uskutočňujú prostredníctvom centrálnej databázy Komisie. Informácie a údaje sa uchovávajú v tejto databáze.
4. Na účely zabezpečenia spracovania informácií uvedených v odsekoch 1 až 3 tohto článku sa centrálna databáza uvedená v odseku 3 vytvorí v elektronickej forme. Centrálna databáza obsahuje informácie, ktoré sa uvádzajú v článku 6 ods. 3, článku 14 a v tomto článku, a to vrátane osobných údajov.
5. Colné orgány členských štátov a Komisia majú podľa potreby prístup k informáciám obsiahnutým v centrálnej databáze na účely plnenia svojich povinností vyplývajúcich z právnych predpisov pri uplatňovaní tohto nariadenia. Prístup k informáciám, ktoré sú označené ako dôverné v súlade s článkom 6 ods. 3, sa obmedzuje na colné orgány členských štátov, v ktorých sa požaduje prijatie opatrenia. Colné orgány členských štátov môžu na základe odôvodnenej žiadosti Komisie udeliť Komisii prístup k takýmto informáciám, ak je to jednoznačne potrebné na účely uplatňovania tohto nariadenia.
6. Colné orgány vkladajú do centrálnej databázy informácie súvisiace so žiadosťami podanými príslušnému colnému útvaru. Colné orgány, ktoré vložili informácie do centrálnej databázy, ich v prípade potreby, zmenia, doplnia, opravia alebo odstránia. Každý colný orgán, ktorý vložil informácie do centrálnej databázy, je zodpovedný za ich presnosť, primeranosť a relevantnosť.
7. Komisia zavedie a udržiava primeraný technický a organizačný režim na spoľahlivú a bezpečnú prevádzku centrálnej databázy. Colné orgány každého členského štátu zavedú a udržiavajú primeraný technický a organizačný režim na zabezpečenie dôverného charakteru a bezpečnosti spracovania, pokiaľ ide o operácie spracúvania, ktoré uskutočňujú jeho colné orgány, a o terminály centrálnej databázy, ktoré sa nachádzajú na území tohto členského štátu.
Článok 32
Zriadenie centrálnej databázy
Komisia zriadi centrálnu databázu uvedenú v článku 31. Táto databáza sa uvedie do prevádzky v čo najkratšom čase a najneskôr do 1. januára 2015.
Článok 33
Ustanovenia o ochrane údajov
1. Spracúvanie osobných údajov v centrálnej databáze Komisie sa vykonáva v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001 a pod dohľadom európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov.
2. Spracúvanie osobných údajov príslušnými orgánmi v členských štátoch sa vykonáva v súlade so smernicou 95/46/ES a pod dohľadom verejného nezávislého orgánu členského štátu uvedeného v článku 28 uvedenej smernice.
3. Osobné údaje sa zhromažďujú a využívajú výlučne len na účely tohto nariadenia. Takto zhromažďované osobné údaje musia byť presné a aktuálne.
4. Každý colný orgán, ktorý vložil osobné údaje do centrálnej databázy, kontroluje spracúvanie týchto údajov.
5. Dotknutá osoba má právo na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú a ktoré sa spracúvajú v centrálnej databáze, a podľa potreby má právo na opravu, vymazanie alebo zablokovanie osobných údajov v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001 alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorými sa vykonáva smernica 95/46/ES.
6. Všetky žiadosti o uplatnenie práva na prístup k údajom, ich opravu, vymazanie alebo zablokovanie sa predkladajú príslušným colným orgánom, ktoré tieto žiadosti spracúvajú. Ak dotknutá osoba podala žiadosť o uplatnenie tohto práva Komisii, Komisia takúto žiadosť postúpi dotknutým colným orgánom.
7. Osobné údaje sa neuchovávajú dlhšie než šesť mesiacov od dátumu, keď bolo príslušné rozhodnutie o schválení žiadosti zrušené alebo keď uplynula príslušná lehota, počas ktorej mali colné orgány prijať opatrenie.
8. Ak držiteľ rozhodnutia podal návrh na začatie konania v súlade s článkom 23 ods. 3 alebo článkom 26 ods. 9 a príslušným colným orgánom oznámil, že podal návrh na začatie takéhoto konania, uchovávajú sa osobné údaje šesť mesiacov po tom, ako sa v konaní s konečnou platnosťou rozhodlo vo veci, či bolo právo duševného vlastníctva porušené.
KAPITOLA VI
VÝBOR, DELEGOVANIE A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 34
Postup výboru
1. Komisii pomáha Výbor pre Colný kódex, zriadený na základe článkov 247a a 248a nariadenia (EHS) č. 2913/92. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 35
Vykonávanie delegovaných právomocí
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 26 ods. 10 sa Komisii udeľuje na dobu neurčitú od 19. júla 2013.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 26 ods. 10 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt súčasne Európskemu parlamentu a Rade, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 26 ods. 10 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 36
Vzájomná administratívna pomoc
Ustanovenia nariadenia (ES) č. 515/97 sa vzťahujú mutatis mutandis na toto nariadenie.
Článok 37
Podávanie správ
Komisia do 31. decembra 2016 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto nariadenia. Podľa potreby túto správu doplní vhodnými odporúčaniami.
V správe sa uvedú všetky relevantné prípady súvisiace s liekmi v režime tranzit cez colné územie Únie, ktoré by mohli vzniknúť podľa tohto nariadenia, a to vrátane posúdenia jeho potenciálneho vplyvu na záväzky Únie v súvislosti s prístupom k liekom podľa „vyhlásenia o dohode TRIPS a verejnom zdraví“ prijatého na ministerskej konferencii WTO, ktorá sa 14. novembra 2001 konala v Dauhe, a opatrenia prijaté na riešenie akejkoľvek situácie spôsobujúcej negatívne dôsledky v tomto smere.
Článok 38
Zrušenie
Nariadenie (ES) č. 1383/2003 sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody stanovenou v prílohe.
Článok 39
Prechodné ustanovenia
Žiadosti schválené v súlade s nariadením (ES) č. 1383/2003 zostávajú platné počas lehoty stanovenej v rozhodnutí o schválení žiadosti, počas ktorej majú colné orgány prijať opatrenie, a ich platnosť sa nepredĺži.
Článok 40
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Uplatňuje sa od 1. januára 2014 s výnimkou:
a)
článku 6, článku 12 ods. 7 a článku 22 ods. 3, ktoré sa uplatňujú od 19. júla 2013;
b)
článku 31 ods. 1 a 3 až 7 a článku 33, ktoré sa uplatňujú od dátumu, ku ktorému sa uvedie do prevádzky centrálna databáza uvedená v článku 32. Komisia tento dátum zverejní.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 12. júna 2013