NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 469/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2157/1999 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (ECB/1999/4)
(ECB/2014/18)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 132 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 34.3 a 19.1 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská centrální banka (ECB) uplatňuje nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 2157/1999 (ECB/1999/4) (2) při ukládání sankcí v různých oblastech své působnosti včetně provádění měnové politiky Unie, provozování platebních systémů a shromažďování statistických informací.
(2)
Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (3). opravňuje ECB ukládat úvěrovým institucím, nad nimiž vykonává dohled, správní peněžité sankce, poruší-li tyto instituce požadavek vyplývající z přímo použitelných právních předpisů Unie, a sankce v případě porušení nařízení či rozhodnutí ECB.
(3)
ECB přijala nařízení (EU) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) (4), kterým podrobněji stanoví postupy, kterými se ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány řídí při plnění svých úkolů v oblasti dohledu podle nařízení (EU) č. 1024/2013. Nařízení (EU) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) obsahuje ustanovení, která upravují postup ukládání správních sankcí ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu.
(4)
V zájmu zavedení jednotného režimu ukládání sankcí ze strany ECB při plnění jejích úkolů v oblasti dohledu podle nařízení (EU) č. 1024/2013 a nařízení (EU) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) přijala ECB doporučení ECB/2014/19 (5).
(5)
Nařízení (ES) č. 2157/1999 by mělo být zpřesněno v tom smyslu, že se použije pouze na ukládání sankcí ze strany ECB při plnění jejích úkolů v oblastech, které se netýkají dohledu, zatímco nařízení (EU) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) se použije na ukládání správních sankcí ze strany ECB při plnění jejích úkolů v oblasti dohledu.
(6)
Při podrobnějším vymezení procesních pravidel, která se použijí na zahájení a provádění řízení o sankcích upraveného v nařízení (ES) č. 2532/98, by ECB měla vzít v úvahu stupeň přísnosti předpokládané sankce.
(7)
Nařízení (ES) č. 2157/1999 je proto třeba příslušným způsobem změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2157/1999 se mění takto:
1)
Za článek 1 se vkládá nový článek 1a, který zní:
„Článek 1a
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje pouze na sankce, které může ECB uvalit při plnění svých úkolů v oblastech, které se netýkají dohledu. Nevztahuje se na správní sankce, které může ECB uvalit při plnění svých úkolů v oblasti dohledu.“
2)
Za článek 1a se vkládá nový článek 1b, který zní:
„Článek 1b
Nezávislá vyšetřovací jednotka
1. Pro účely rozhodování, zda má být zahájeno řízení o sankcích podle článku 2 a uplatněny pravomoci vymezené v článku 3, zřídí ECB vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“) složenou z vyšetřujících úředníků, kteří své vyšetřovací funkce vykonávají nezávisle na Výkonné radě a Radě guvernérů a neúčastní se jednání Výkonné rady a Rady guvernérů.
2. Má-li ECB za to, že existuje důvod domnívat se, že dochází či došlo k jednomu či více porušením, postoupí se věc Výkonné radě.
3. Pokud Výkonná rada předpokládá, že by použitelná sankce mohla přesáhnout hranici uvedenou v čl. 10 odst. 1, nepoužije se zjednodušené řízení o sankcích upravené v článku 10 a Výkonná rada věc postoupí vyšetřovací jednotce. Vyšetřovací jednotka rozhodne, zda má být zahájeno řízení o sankcích.
4. Veškeré odkazy na ECB v článcích 2 až 4, čl. 5 odst. 1 až 3 a článku 6 se považují za odkazy na vyšetřovací jednotku ECB nebo v případech, kdy se použije zjednodušené řízení o sankcích podle článku 10, na Výkonnou radu.
5. Ustanoveními tohoto článku není dotčena pravomoc příslušné národní centrální banky zahájit řízení o sankcích a provést vyšetřování v souladu s tímto nařízením.“
3)
V článku 2 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Proti stejnému podniku nesmí být na základě stejných skutečností zahájeno více než jedno řízení o sankcích. ECB ani příslušná národní centrální banka proto nepřijme žádné rozhodnutí o tom, zda zahájí řízení o sankcích, dokud se navzájem neinformují a nekonzultují.“
4)
V článku 2 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Buď ECB, nebo případně příslušná národní centrální banka, jsou na základě žádosti oprávněny se navzájem podporovat a spolupracovat v řízení o sankcích, zejména předáváním informací, které jsou pokládány za relevantní.
V odstavcích 1 a 3 se zrušují následující slova: „Výkonná rada“.“
5)
Za článek 7 se vkládá nový článek 7a, který zní:
„Článek 7a
Předložení návrhu Výkonné radě
1. Pokud se vyšetřovací jednotka či případně příslušná národní centrální banka po ukončení řízení o sankcích domnívá, že by měla být příslušnému podniku uložena sankce, předloží Výkonné radě návrh, v němž stanoví, že se příslušný podnik dopustil porušení, a uvede výši sankce, která má být uložena.
2. Vyšetřovací jednotka či příslušná národní centrální banka založí svůj návrh jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se příslušný podnik měl možnost vyjádřit.
3. Pokud se Výkonná rada domnívá, že spis předložený vyšetřovací jednotkou či příslušnou národní centrální bankou je neúplný, může jí spis vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace.
4. Pokud Výkonná rada na základě úplného spisu s návrhem vyšetřovací jednotky či příslušné národní centrální banky na uvalení sankce na příslušný podnik souhlasí, přijme rozhodnutí v souladu s návrhem předloženým vyšetřovací jednotkou či příslušnou národní centrální bankou.
5. Pokud se Výkonná rada na základě úplného spisu domnívá, že skutečnosti popsané v návrhu vyšetřovací jednotky či příslušné národní centrální banky nepředstavují dostatečný důkaz, že došlo porušení, může přijmout rozhodnutí, kterým případ ukončí.
6. Pokud Výkonná rada na základě úplného spisu souhlasí se závěrem, že se příslušný podnik dopustil porušení, tak je uvedeno v návrhu vyšetřovací jednotky či příslušné národní centrální banky, avšak nesouhlasí s navrhovanou sankcí, přijme rozhodnutí, v němž stanoví sankci, kterou považuje za přiměřenou.
7. Pokud Výkonná rada na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky či příslušné národní centrální banky, ale dojde k závěru, že se příslušný podnik dopustil jiného porušení, anebo že k podání příslušného návrhu vyšetřovací jednotkou či příslušnou národní centrální bankou je dán jiný skutkový základ, písemně informuje příslušný podnik o svých zjištěních a o námitkách, které proti němu byly vzneseny.
8. Výkonná rada přijme rozhodnutí, kterým určí, zda se příslušný podnik dopustil porušení a případně jaká sankce na něj má být uvalena. Rozhodnutí přijatá Výkonnou radou se zakládají jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se příslušný podnik měl možnost vyjádřit.“
Článek 2
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne .
NARIADENIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY (EÚ) č. 469/2014
z 16. apríla 2014,
ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2157/1999 o práve Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (ECB/1999/4)
(ECB/2014/18)
RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 132 ods. 3,
so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho články 34.3 a 19.1,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2532/98 z 23. novembra 1998 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (1), a najmä na jeho článok 6 ods. 2,
keďže:
(1)
Európska centrálna banka (ECB) uplatňuje nariadenie Európskej centrálnej banky (ES) č. 2157/1999 (ECB/1999/4) (2) na uloženie sankcií v rôznych oblastiach jej pôsobnosti vrátane implementácie menovej politiky Únie, prevádzkovania platobných systémov a zberu štatistických informácií.
(2)
Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 (3) oprávňuje ECB ukladať úverovým inštitúciám podliehajúcim dohľadu ECB administratívne peňažné sankcie, ak tieto inštitúcie porušia požiadavku upravenú v priamo uplatniteľných právnych predpisoch Únie, a sankcie v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB.
(3)
ECB prijala nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) (4), aby podrobnejšie stanovila postupy, ktorými sa ECB, príslušné vnútroštátne orgány a určené vnútroštátne orgány riadia pri výkone úloh v oblasti dohľadu podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013. Nariadenie (EÚ) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) obsahuje ustanovenia o postupe pre ukladaní administratívnych sankcií zo strany ECB a príslušných vnútroštátnych orgánov v oblasti dohľadu.
(4)
V záujme vytvorenia jednotného režimu pre ukladanie sankcií zo strany ECB pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a nariadenia (EÚ) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) prijala ECB odporúčanie ECB/2014/19 (5).
(5)
Nariadenie (ES) č. 2157/1999 by sa malo spresniť v tom zmysle, že sa uplatňuje len na ukladanie sankcií zo strany ECB pri výkone jej úloh v oblastiach, ktoré sa netýkajú dohľadu, kým nariadenie (EÚ) č. YYY/2014 (ECB/2014/17) sa uplatňuje na ukladanie administratívnych sankcií zo strany ECB pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu.
(6)
ECB by mala pri podrobnejšom vymedzení procesných pravidiel uplatňovaných na začatie a vedenie postupu spojeného s porušením ustanoveného v nariadení (ES) č. 2532/1998 zobrať do úvahy závažnosť predpokladanej sankcie.
(7)
Nariadenie (ES) č. 2157/1999 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Zmeny
Nariadenie (ES) č. 2157/1999 sa mení takto:
1.
Za článok 1 sa vkladá nový článok 1a:
„Článok 1a
Oblasť pôsobnosti
Toto nariadenie sa uplatňuje len na sankcie, ktoré môže ECB uložiť pri výkone svojich úloh v oblastiach, ktoré sa netýkajú dohľadu. Neuplatňuje sa na administratívne sankcie, ktoré môže ECB uložiť pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu.“
2.
Za článok 1a sa vkladá nový článok 1b:
„Článok 1b
Nezávislý vyšetrovací útvar
1. Na účely rozhodovania, či začať priestupkové konanie podľa článku 2 a výkon právomocí ustanovených v článku 3, zriadi ECB vnútorný nezávislý vyšetrovací útvar (ďalej len „vyšetrovací útvar“) zložený z vyšetrovateľov, ktorí vykonávajú svoje vyšetrovacie funkcie nezávisle od Výkonnej rady a Rady guvernérov a nesmú sa zúčastňovať rozhodovacích procesov Výkonnej rady a Rady guvernérov.
2. Ak sa ECB domnieva, že existuje dôvodné podozrenie, že došlo k jednému alebo viacerým porušeniam, záležitosť sa postúpi Výkonnej rade.
3. Ak Výkonná rada dospeje k záveru, že výška zodpovedajúcej sankcie by mohla prekročiť hranicu uvedenú v článku 10 ods. 1, nepoužije sa zjednodušené priestupkové konanie a Výkonná rada vec postúpi vyšetrovaciemu útvaru. Vyšetrovací útvar príjme rozhodnutie, či sa priestupkové konanie začne alebo nie.
4. Odkazy na ECB v článkoch 2 až 4, článku 5 ods. 1 až 3 a článku 6 sa považujú za odkazy na vyšetrovací útvar ECB alebo, ak sa použije zjednodušený postup podľa článku 10, na Výkonnú radu.
5. Ustanoveniami tohto článku nie sú dotknuté právomoci príslušnej národnej centrálnej banky začať priestupkové konanie a viesť vyšetrovanie v súlade s týmto nariadením.“
3.
V článku 2 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Proti rovnakému podniku sa na základe rovnakých skutočností nezačne viac ako jedno priestupkové konanie. V ECB alebo v príslušnej národnej centrálne banke sa neprijme žiadne rozhodnutie o tom, či sa má alebo nemá začať priestupkové konanie, pokým sa tieto navzájom neinformovali a neporadili.“
4.
V článku 2 sa odsek 3 nahrádza takto:
„3. ECB alebo, podľa okolností, príslušná národná centrálna banka poskytne pri priestupkovom konaní na požiadanie pomoc a spoluprácu, najmä poskytnutím príslušných informácií.“
5.
Za článok 7 sa vkladá nový článok 7a:
„Článok 7a
Predloženie návrhu Výkonnej rade
1. Ak sa vyšetrovací útvar alebo príslušná národná centrálna banka po skončení priestupkového konania domnieva, že by mala byť danému podniku uložená sankcia, vyšetrovací útvar predloží Výkonnej rade návrh, v ktorom stanoví, že daný podnik sa dopustil porušenia a uvedie výšku sankcie, ktorá má byť uložená.
2. Vyšetrovací útvar alebo príslušná národná centrálna banka založí svoj návrh výlučne na skutočnostiach a výhradách, ku ktorým sa mal daný podnik možnosť vyjadriť.
3. Ak sa Výkonná rada domnieva, že spis predložený vyšetrovacím útvarom alebo príslušnou národnou centrálnou bankou nie je úplný, môže ho vyšetrovaciemu útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banke vrátiť spolu s odôvodnenou žiadosťou o doplňujúce informácie.
4. Ak Výkonná rada na základe úplného spisu súhlasí s návrhom vyšetrovacieho útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banky uložiť sankciu danému podniku, príjme rozhodnutie v súlade s návrhom vyšetrovaciemu útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banky.
5. Ak sa Výkonná rada na základe úplného spisu domnieva, že skutočnosti uvedené v návrhu vyšetrovacieho útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banky nepredstavujú dostatočný dôkaz, že došlo k porušeniu, môže Výkonná rada prijať rozhodnutie, ktorým prípad uzatvorí.
6. Ak Výkonná rada na základe úplného spisu súhlasí so záverom, že daný podnik sa dopustil porušenia, ako bolo stanovené v návrhu vyšetrovacieho útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banky, ale nesúhlasí s navrhovanou sankciou, príjme Výkonná rada rozhodnutie, v ktorom stanoví sankciu, ktorú považuje za primeranú.
7. Ak Výkonná rada na základe úplného spisu nesúhlasí s návrhom vyšetrovacieho útvaru alebo príslušnej národnej centrálnej banky, ale dospeje k záveru, že daný podnik sa dopustil iného porušenia, alebo že by mal byť návrh vyšetrovacieho útvaru alebo centrálnej banky založený na inom skutkovom stave, písomne informuje daný podnik o svojich zisteniach, ako aj o výhradách vznesených proti danému podniku.
8. Výkonná rada príjme rozhodnutie, v ktorom stanoví, či sa daný podnik dopustil porušenia a uvedie sankcie, ktoré sa majú uložiť, ak sa majú uložiť. Rozhodnutia prijaté Výkonnou radou sú založené výlučne na skutočnostiach a výhradách, ku ktorým sa mal daný podnik možnosť vyjadriť.“
Článok 2
Záverečné ustanovenia
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je v súlade so zmluvami záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
Vo Frankfurte nad Mohanom