NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1219/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost patří přímé zahraniční investice mezi záležitosti spadající pod společnou obchodní politiku. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Na základě toho smí pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty v uvedené oblasti. V souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy o fungování EU tak mohou členské státy samy činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny.
(2)
Část třetí hlava IV kapitola 4 Smlouvy o fungování EU navíc stanoví společná pravidla pro pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně pohybu kapitálu zahrnujícího investice. Tato pravidla mohou být ovlivněna mezinárodními dohodami týkajícími se zahraničních investic, které členské státy uzavřely.
(3)
Tímto nařízením není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(4)
V době, kdy vstoupila Lisabonská smlouva v platnost, měly členské státy se třetími zeměmi uzavřen značný počet dvoustranných dohod o investicích. Smlouva o fungování EU neobsahuje žádná výslovná přechodná ustanovení pro takové dohody, které nyní přešly do výlučné pravomoci Unie. Některé z těchto dohod mohou navíc obsahovat ustanovení ovlivňující společná pravidla pro pohyb kapitálu uvedená v části třetí hlavě IV kapitole 4 Smlouvy o fungování EU.
(5)
Ačkoliv dvoustranné dohody o investicích zůstanou pro členské státy podle mezinárodního práva veřejného závazné a budou postupně nahrazovány dohodami Unie vztahujícími se ke stejné věci, podmínky pro pokračování jejich platnosti a jejich vztah k politice Unie týkající se investic vyžadují vhodné řízení. Uvedený vztah se bude dále vyvíjet, jak bude Unie vykonávat své pravomoci.
(6)
V zájmu investorů z Unie a jejich investic ve třetích zemích a v zájmu členských států, ve kterých působí zahraniční investoři a investice, by měly být zachovány v platnosti dvoustranné dohody o investicích, které stanoví a zaručují podmínky investic, a měly by být postupně nahrazeny dohodami o investicích Unie, poskytujícími vysoký standard ochrany investic.
(7)
Toto nařízení by se mělo zabývat statusem dvoustranných dohod o investicích členských států, které byly podepsány před 1. prosincem 2009, podle práva Unie. Tyto dohody mohou v souladu s tímto nařízením být zachovány v platnosti nebo vstoupit v platnost.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny uzavřít nebo zachovat v platnosti dvoustranné dohody o investicích podepsané v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013.
(9)
Toto nařízení by mělo dále stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny změnit nebo uzavřít dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi po 9. lednu 2013.
(10)
Zachování platnosti dvoustranných dohod o investicích se třetími zeměmi členskými státy podle tohoto nařízení nebo udělení povolení k zahájení jednání nebo uzavření takových dohod by nemělo bránit jednání o dohodách o investicích ze strany Unie nebo jejich uzavření.
(11)
Po členských státech se požaduje, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění případných nesrovnalostí s právem Unie ve dvoustranných dohodách o investicích uzavřených mezi nimi a třetími zeměmi. Prováděním tohoto nařízení není dotčeno použití článku 258 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o nesplnění povinností členských států vyplývajících z práva Unie.
(12)
Povolení měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích podle tohoto nařízení by zejména mělo členským státům umožnit řešení jakýchkoli nesrovnalostí mezi jejich dvoustrannými dohodami o investicích a právem Unie, pokud se jedná o jiné nesrovnalosti než vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy, které řeší toto nařízení.
(13)
Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva by měla, kromě jiného, přezkoumat, zda je zapotřebí i nadále uplatňovat kapitolu III. Pokud by zpráva doporučila pozastavit uplatňování ustanovení kapitoly III nebo pokud by navrhovala tato ustanovení pozměnit, je možno k ní připojit případně legislativní návrh.
(14)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2).
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na dohody o investicích mezi členskými státy.
(16)
Je nezbytné stanovit určitou úpravu k zajištění toho, aby dvoustranné dohody o investicích, které byly podle tohoto nařízení zachovány v platnosti, zůstaly funkční, včetně ustanovení týkajících se řešení sporů, a zároveň respektovaly výlučnou pravomoc Unie.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (3).
(18)
Tyto pravomoci by měly být svěřeny Komisi, protože postupy stanovené v článcích 9, 11 a 12 opravňují členské státy k činnosti v oblastech výlučné pravomoci Unie a rozhodnutí o nich musí být přijímána na úrovni Unie.
(19)
Při přijímání povolení podle článků 9, 11 a 12 by se měl použít poradní postup, jelikož tato povolení mají být udělována na základě jasně definovaných kritérií stanovených tímto nařízením,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž je dotčeno rozdělení pravomocí stanovené Smlouvou o fungování EU, upravuje toto nařízení status dvoustranných dohod o investicích členských států podle práva Unie a stanoví podmínky a postupy, podle nichž jsou členské státy oprávněny měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích.
2. Pro účely tohoto nařízení se „dvoustrannou dohodou o investicích“ rozumí jakákoliv dohoda se třetí zemí, která obsahuje ustanovení o ochraně investic. Toto nařízení se vztahuje pouze na ta ustanovení dvoustranných dohod o investicích, která se týkají ochrany investic.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH DVOUSTRANNÝCH DOHOD O INVESTICÍCH V PLATNOSTI
Článek 2
Oznámení Komisi
Do 8. února 2013 nebo do 30 dnů nebo od jejich přistoupení k Unii oznámí členské státy Komisi veškeré dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi podepsané před 1. prosincem 2009 nebo přede dnem jejich přistoupení, podle toho, co nastalo později, které si buď přejí zachovat v platnosti, nebo u kterých chtějí získat povolení ke vstupu v platnost podle této kapitoly. Součástí oznámení je kopie uvedených dvoustranných dohod o investicích. Členské státy rovněž Komisi informují o veškerých následných změnách statusu těchto dohod.
Článek 3
Zachování v platnosti
Aniž jsou dotčeny jiné povinnosti členských států podle práva Unie, dvoustranné dohody o investicích oznámené podle článku 2 tohoto nařízení mohou být zachovány v platnosti nebo mohou vstoupit v platnost, v souladu se Smlouvou o fungování EU a tímto nařízením, a to až do doby, než vstoupí v platnost dvoustranná dohoda o investicích mezi Unií a stejnou třetí zemí.
Článek 4
Zveřejnění
1. Každých dvanáct měsíců Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2, čl. 11 odst. 6 nebo čl. 12 odst. 6.
2. První zveřejnění seznamu dvoustranných dohod o investicích uvedeného v odstavci 1 tohoto článku proběhne nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty pro oznámení učiněná podle článku 2.
Článek 5
Posouzení
S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 může Komise tyto dohody posoudit tak, že vyhodnotí, zda některá ustanovení těchto dohod nepředstavují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
Článek 6
Povinnost spolupráce
1. S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 přijmou členské státy jakákoli vhodná opatření pro zajištění toho, aby ustanovení těchto dohod nepředstavovala závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. Pokud s ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 Komise shledá, že některá ustanovení takové dohody představují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření, Komise a dotčený členský stát urychleně zahájí konzultace a spolupracují s cílem nalézt odpovídající kroky k vyřešení této otázky. Tyto konzultace trvají nejdéle 90 dní.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise do 60 dnů od ukončení konzultací určit vhodná opatření, která by měl dotčený členský stát přijmout pro odstranění překážek uvedených v odstavci 2.
KAPITOLA III
POVOLENÍ MĚNIT NEBO UZAVÍRAT DVOUSTRANNÉ DOHODY O INVESTICÍCH
Článek 7
Povolení změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
S výhradou podmínek stanovených v článcích 8 až 11 je členský stát oprávněn zahájit jednání se třetí zemí o změně již existující dvoustranné dohody o investicích nebo uzavřít dohodu novou.
Článek 8
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí, jejichž cílem je změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí svůj záměr písemně Komisi.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 obsahuje příslušnou dokumentaci a jsou v něm uvedena ustanovení, která mají být předmětem jednání, cíle jednání a veškeré ostatní důležité informace.
3. Oznámení uvedené v odstavci 1 se předá nejpozději pět měsíců před plánovaným zahájením formálních jednání.
4. Pokud nejsou informace předané členským státem pro účely povolení k zahájení formálních jednání v souladu s článkem 9 postačující, může si Komise vyžádat dodatečné informace.
5. Komise poskytne oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku a na požádání i jeho doprovodnou dokumentaci ostatním členským státům, s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v článku 14.
Článek 9
Povolení k zahájení formálních jednání
1. Komise udělí členskému státu povolení k zahájení formálních jednání s třetí zemí o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích, pokud nedospěje k závěru, že by zahájení takových jednání:
a)
bylo v rozporu s právem Unie v rozsahu větším, než představují nesrovnalosti vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy;
b)
bylo zbytečné, protože Komise podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU podala doporučení k zahájení jednání s dotčenou třetí zemí nebo se k podání takového doporučení rozhodla;
c)
nebylo v souladu se zásadami a cíli Unie pro vnější činnost vypracovanými v souladu s obecnými ustanoveními stanovenými v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii nebo
d)
představovalo závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. V rámci povolení uvedeného v odstavci 1 může Komise požadovat, aby členský stát do uvedených jednání a budoucí dvoustranné dohody o investicích zahrnul nebo z nich naopak vyloučil některá ustanovení, je-li to nezbytné k zajištění souladu s investiční politikou Unie nebo slučitelnosti s právem Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 tohoto článku se uděluje poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 8. Pokud jsou k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
4. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
5. Pokud Komise povolení podle odstavce 1 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 10
Účast Komise na jednáních
Komise je informována o pokroku a výsledcích jednání o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích během různých fází jednání a může požadovat účast na jednáních mezi členským státem a třetí zemí týkajících se investic.
Článek 11
Povolení podepsat a uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
1. Před podpisem dvoustranné dohody o investicích oznámí dotčený členský stát Komisi výsledky jednání a poskytne jí znění této dohody.
2. Tento článek se rovněž použije na dvoustranné dohody o investicích, které byly sjednány před 9. lednem 2013, ale nevztahuje se na ně oznamovací povinnost stanovená v článku 2 nebo v článku 12.
3. Po oznámení Komise posoudí, zda je sjednaná dvoustranná dohoda o investicích v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že jednání vyústila v dvoustrannou dohodu o investicích, která není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, udělí členskému státu povolení podepsat a uzavřít takovou dohodu. Články 3, 5 a 6 se na takové dohody použijí, jako kdyby byly oznámeny podle článku 2.
5. Rozhodnutí podle odstavce 4 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
6. Pokud Komise udělí povolení podle odstavce 4, oznámí dotčený členský stát Komisi uzavření dvoustranné dohody o investicích a její vstup v platnost, jakož i veškeré následné změny statusu uvedené dohody.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 4.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 4 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Dohody podepsané členskými státy mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013
1. Pokud členský stát podepsal v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013 dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí tento členský stát do 8. únor 2013 Komisi takovou dohodu, kterou si přeje zachovat v platnosti nebo pro niž chce získat povolení ke vstupu v platnost. Součástí oznámení je kopie takové dohody.
2. Po oznámení Komise posoudí, zda je dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
3. Shledá-li Komise, že dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, povolí zachování této dohody v platnosti nebo její vstup v platnost podle práva Unie.
4. Komise přijme rozhodnutí uvedené v odstavci 3 tohoto článku do 180 dnů od přijetí oznámení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 180 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací. Rozhodnutí podle odstavce 3 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
5. Pokud není dvoustranná dohoda o investicích povolena podle odstavce 3, členský stát neučiní žádné další kroky k jejímu uzavření a odvolá nebo zruší všechny kroky, které již byly podniknuty.
6. Pokud Komise udělí povolení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, oznámí dotčený členský stát Komisi vstup dvoustranné dohody o investicích v platnost a veškeré následné změny jejího statusu. Články 3, 5 a 6 se na takovou dohodu použijí, jako kdyby byla oznámena podle článku 2.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 3 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 13
Postup členských států, pokud jde o dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi
Pokud jde o dvoustranné dohody o investicích spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, dotčený členský stát:
a)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých schůzkách, které proběhnou na základě ustanovení této dohody. Komisi se poskytne pořad jednání a veškeré důležité informace, které jí umožní porozumět tématům, jež mají být na těchto schůzkách projednána. Komise si může vyžádat od dotčeného členského státu další informace. Pokud má být projednávána záležitost, která by mohla ovlivnit provádění politik Unie týkajících se investic, zejména společné obchodní politiky, může Komise požadovat, aby dotčený členský stát zaujal určitý postoj;
b)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých vůči němu vznesených námitkách, že některé opatření není v souladu s touto dohodou. Členský stát rovněž okamžitě informuje Komisi o všech žádostech o řešení sporu podaných v souvislosti s dvoustrannou dohodou o investicích, jakmile se o takové žádosti členský stát dozví. Členský stát a Komise plně spolupracují a přijímají všechna nezbytná opatření k zajištění účinné obrany, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech;
c)
požádá Komisi o souhlas před tím, než uvede v činnost jakékoli příslušné mechanismy pro řešení sporů se třetí zemí obsažené v této dvoustranné dohodě o investicích, a na žádost Komise takové mechanismy uvede v činnost. Mezi tyto mechanismy patří konzultace s druhou stranou dvoustranné dohody o investicích a řešení sporu, pokud je v této dohodě stanoveno. Členský stát a Komise plně spolupracují při provádění postupů v rámci příslušných mechanismů, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech.
Článek 14
Důvěrnost
Členské státy mohou při svých oznámeních Komisi ohledně jednání a jejich výsledků podle článků 8 a 11 sdělit, zda mají být některé poskytnuté informace považovány za důvěrné a zda mohou být předány dalším členským státům.
Článek 15
Přezkum
1. Do 10. ledna 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Zpráva zahrnuje přehled žádostí o povolení a udělených povolení podle kapitoly III a posouzení potřeby dalšího uplatňování zmíněné kapitoly.
3. Pokud zpráva doporučí pozastavit používání kapitoly III nebo pozměnit její ustanovení, připojí se k ní odpovídající legislativní návrh.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro dohody o investicích. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1219/2012
z 12. decembra 2012,
ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia pre bilaterálne investičné dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy sú priame zahraničné investície zahrnuté do zoznamu záležitostí patriacich do oblasti spoločnej obchodnej politiky. V súlade s článkom 3 ods. 1 písm. e) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) má Únia výlučnú právomoc, pokiaľ ide o spoločnú obchodnú politiku. V uvedenej oblasti môže preto vykonávať legislatívnu činnosť a prijímať právne záväzné akty len Únia. Členské štáty tak môžu urobiť len vtedy, ak ich na to Únia splnomocní v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ.
(2)
V tretej časti hlave IV kapitole 4 ZFEÚ sa popritom stanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa pohybu kapitálu medzi členskými štátmi a tretími krajinami, okrem iného aj pokiaľ ide o pohyby kapitálu zahŕňajúce investície. Uvedené pravidlá môžu byť ovplyvnené medzinárodnými dohodami týkajúcimi sa zahraničných investícií, ktoré uzavreli členské štáty.
(3)
Týmto nariadením nie je dotknuté rozdelenie právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi v súlade so ZFEÚ.
(4)
V čase nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy mali členské štáty uzavretý značný počet bilaterálnych investičných dohôd s tretími krajinami. ZFEÚ neobsahuje žiadne výslovné prechodné ustanovenia týkajúce sa takýchto dohôd, na ktoré sa teraz vzťahuje výlučná právomoc Únie. Niektoré z týchto dohôd môžu okrem toho obsahovať ustanovenia, ktoré vplývajú na spoločné pravidlá pre pohyb kapitálu stanovené v tretej časti hlave IV kapitole 4 ZFEÚ.
(5)
Aj keď bilaterálne investičné dohody sú pre členské štáty naďalej záväzné podľa medzinárodného práva verejného a budú postupne nahrádzané dohodami Únie týkajúcimi sa toho istého predmetu úpravy, podmienky ich ďalšej existencie a ich vzťah k politikám Únie v oblasti investícií si vyžadujú primerané riadenie. Tým, že Únia bude uplatňovať svoju právomoc, sa uvedený vzťah bude ďalej rozvíjať.
(6)
V záujme investorov Únie a ich investícií v tretích krajinách, ako aj v záujme členských štátov, ktoré prijímajú zahraničných investorov a investície, by sa mala zachovať platnosť bilaterálnych investičných dohôd, v ktorých sa konkretizujú a zaručujú podmienky investovania, a postupne by sa tieto dohody mali nahrádzať investičnými dohodami Únie, v ktorých sa zabezpečí vysoký štandard ochrany investícií.
(7)
V tomto nariadení by sa mala riešiť otázka statusu bilaterálnych investičných dohôd členských štátov, ktoré boli podpísané pred 1. decembrom 2009, v rámci práva Únie. V súlade s týmto nariadením sa môže zachovať platnosť týchto dohôd alebo tieto dohody môžu platnosť nadobudnúť.
(8)
V tomto nariadení by sa tiež mali ustanoviť podmienky, za ktorých sa členské štáty oprávňujú uzatvárať bilaterálne investičné dohody a/alebo zachovávať ich platnosť, ak boli podpísané v období medzi 1. decembrom 2009 a 9. januárom 2013.
(9)
Okrem toho by sa v tomto nariadení mali stanoviť podmienky, za ktorých sa členské štáty oprávňujú meniť a dopĺňať alebo uzatvárať bilaterálne investičné dohody s tretími krajinami po 9. januári 2013.
(10)
Zachovávanie platnosti bilaterálnych investičných dohôd s tretími krajinami členskými štátmi podľa tohto nariadenia či udelenie oprávnenia začať rokovania alebo uzatvoriť takéto dohody by nemalo brániť tomu, aby Únia viedla rokovania alebo uzatvárala investičné dohody.
(11)
Od členských štátov sa vyžaduje, aby prijali opatrenia nevyhnutné na odstránenie prípadných nezlučiteľností s právom Únie, ktoré sa nachádzajú v bilaterálnych investičných dohodách uzavretých medzi nimi a tretími krajinami. Vykonávaním tohto nariadenia nie je dotknuté uplatňovanie článku 258 ZFEÚ, pokiaľ ide o neplnenie záväzkov zo strany členských štátov, ktoré vyplývajú z práva Únie.
(12)
Oprávnením zmeniť a doplniť bilaterálne investičné dohody alebo ich uzatvoriť, ktoré sa ustanovuje v tomto nariadení, by sa malo členským štátom predovšetkým umožniť, aby riešili všetky nezlučiteľnosti svojich bilaterálnych investičných dohôd s právom Únie, okrem tých nezlučiteľností, ktoré vyplývajú z rozdelenia právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi a ktorými sa zaoberá toto nariadenie.
(13)
Komisia by mala Európskemu parlamentu a Rade predložiť správu o uplatňovaní tohto nariadenia. V tejto správe by sa okrem iného malo preskúmať, či je aj naďalej potrebné uplatňovať kapitolu III. Ak sa v správe odporučí nepokračovať v uplatňovaní ustanovení kapitoly III alebo sa v nej navrhne tieto ustanovenia zmeniť, môže sa k nej v prípade potreby pripojiť legislatívny návrh.
(14)
Európsky parlament, Rada a Komisia by mali zabezpečiť, aby sa so všetkými informáciami, ktoré sa klasifikujú ako dôverné, zaobchádzalo v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (2).
(15)
Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na investičné dohody medzi členskými štátmi.
(16)
Je nevyhnutné ustanoviť určité opatrenia na zabezpečenie toho, aby bilaterálne investičné dohody, ktorých platnosť sa zachováva podľa tohto nariadenia, boli naďalej vykonateľné, okrem iného aj vo vzťahu k urovnávaniu sporov, pričom sa zároveň bude rešpektovať výlučná právomoc Únie.
(17)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (3).
(18)
Tieto právomoci by sa mali na Komisiu preniesť konkrétne vzhľadom na to, že postupmi uvedenými v článkoch 9, 11 a 12 sa členské štáty splnomocňujú konať v oblastiach výlučnej právomoci Únie, o ktorých sa musia rozhodnutia prijímať na úrovni Únie.
(19)
Na prijímanie oprávnení podľa článkov 9, 11 a 12 by sa mal uplatňovať konzultačný postup vzhľadom na to, že tieto oprávnenia sa udeľujú na základe jasne vymedzených kritérií ustanovených v tomto nariadení,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
ROZSAH PÔSOBNOSTI
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Bez toho, aby bolo dotknuté rozdelenie právomocí ustanovené v ZFEÚ, sa v tomto nariadení rieši otázka statusu bilaterálnych investičných dohôd členských štátov v rámci práva Únie a ustanovujú sa podmienky a postupy, na základe ktorých sa členské štáty oprávňujú meniť a dopĺňať bilaterálne investičné dohody alebo ich uzatvárať.
2. Pojem „bilaterálna investičná dohoda“ na účely tohto nariadenia znamená akúkoľvek dohodu s treťou krajinou, ktorá obsahuje ustanovenia o ochrane investícií. Toto nariadenie sa vzťahuje len na tie ustanovenia bilaterálnych investičných dohôd, ktoré sa zaoberajú ochranou investícií.
KAPITOLA II
ZACHOVANIE PLATNOSTI EXISTUJÚCICH BILATERÁLNYCH INVESTIČNÝCH DOHÔD
Článok 2
Oznámenie Komisii
Členské štáty do 8. februára 2013 alebo do 30 dní od dátumu svojho pristúpenia k Únii oznámia Komisii všetky bilaterálne investičné dohody s tretími krajinami podpísané pred 1. decembrom 2009 alebo pred dátumom svojho pristúpenia, podľa toho, ktorý dátum je neskorší, ktorých platnosť si želajú zachovať alebo ktorých nadobudnutie platnosti si želajú povoliť podľa tejto kapitoly. Oznámenie zahŕňa kópiu týchto bilaterálnych investičných dohôd. Členské štáty taktiež oznámia Komisii všetky následné zmeny v právnom statuse týchto dohôd.
Článok 3
Zachovanie platnosti
Bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov vyplývajúce z práva Únie, platnosť bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 tohto nariadenia je možné zachovať alebo tieto dohody môžu nadobudnúť platnosť v súlade so ZFEÚ a týmto nariadením dovtedy, kým nenadobudne platnosť bilaterálna investičná dohoda medzi Úniou a tou istou treťou krajinou.
Článok 4
Uverejnenie
1. Každých 12 mesiacov Komisia uverejňuje v Úradnom vestníku Európskej únie zoznam bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2, článku 11 ods. 6 alebo článku 12 ods. 6.
2. Prvé uverejnenie zoznamu bilaterálnych investičných dohôd, ako sa uvádza v odseku 1 tohto článku, sa uskutoční najneskôr tri mesiace od konečného termínu na oznámenia podľa článku 2.
Článok 5
Posúdenie
Komisia môže v rámci postupného nahrádzania bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 posúdiť bilaterálne investičné dohody oznámené podľa článku 2 prostredníctvom zhodnotenia, či jedno alebo viaceré ustanovenia týchto dohôd nepredstavujú závažnú prekážku rokovaniu Únie o bilaterálnych investičných dohodách s tretími krajinami alebo ich uzatvoreniu zo strany Únie.
Článok 6
Povinnosť spolupráce
1. Členské štáty prijmú v rámci postupného nahrádzania bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 akékoľvek primerané opatrenia, aby zabezpečili, že ustanovenia bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 nebudú predstavovať závažnú prekážku rokovaniu Únie o bilaterálnych investičných dohodách s tretími krajinami alebo ich uzatvoreniu zo strany Únie.
2. Ak Komisia dospeje k záveru, že v rámci postupného nahrádzania bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 jedno alebo viaceré ustanovenia bilaterálnych investičných dohôd oznámených podľa článku 2 predstavujú závažnú prekážku rokovaniu Únie o bilaterálnych investičných dohodách s tretími krajinami alebo ich uzatvoreniu zo strany Únie, Komisia a dotknutý členský štát urýchlene začnú konzultácie a spolupracujú s cieľom stanoviť primerané opatrenia na vyriešenie danej záležitosti. Tieto konzultácie nesmú trvať dlhšie ako 90 dní.
3. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, môže Komisia do 60 dní od ukončenia konzultácií oznámiť primerané opatrenia, ktoré má dotknutý členský štát prijať s cieľom odstrániť prekážky uvedené v odseku 2.
KAPITOLA III
OPRÁVNENIE ZMENIŤ A DOPLNIŤ ALEBO UZATVORIŤ BILATERÁLNE INVESTIČNÉ DOHODY
Článok 7
Oprávnenie zmeniť a doplniť alebo uzatvoriť bilaterálnu investičnú dohodu
Členský štát je oprávnený za podmienok ustanovených v článkoch 8 až 11 začať rokovania s treťou krajinou o zmene a doplnení existujúcej alebo o uzatvorení novej bilaterálnej investičnej dohody.
Článok 8
Oznámenie Komisii
1. Ak má členský štát v úmysle začať rokovania s treťou krajinou s cieľom zmeniť a doplniť alebo uzatvoriť bilaterálnu investičnú dohodu, písomne oznámi svoje úmysly Komisii.
2. Oznámenie uvedené v odseku 1 obsahuje relevantnú dokumentáciu a uvádzajú sa v ňom ustanovenia, ktorými sa rokovania majú zaoberať alebo o ktorých sa má opätovne rokovať, ciele rokovaní a všetky ďalšie relevantné informácie.
3. Oznámenie uvedené v odseku 1 sa zasiela najmenej päť mesiacov predtým, ako sa majú začať formálne rokovania.
4. Ak informácie oznámené zo strany členského štátu nepostačujú na účely oprávnenia začať formálne rokovania v súlade s článkom 9, môže Komisia požiadať o dodatočné informácie.
5. Komisia sprístupňuje oznámenie uvedené v odseku 1 tohto článku a na požiadanie aj priloženú dokumentáciu ostatným členským štátom za dodržania požiadaviek na dôvernosť informácií stanovených v článku 14.
Článok 9
Oprávnenie začať formálne rokovania
1. Komisia udelí členským štátom oprávnenie začať formálne rokovania s treťou krajinou na zmenu a doplnenie alebo na uzavretie bilaterálnych investičných dohôd, pokiaľ nedospeje k záveru, že začatie takýchto rokovaní:
a)
by bolo v inom rozpore s právom Únie než sú nezlučiteľnosti vyplývajúce z rozdelenia právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi;
b)
by bolo nadbytočné, keďže Komisia predložila odporúčanie začať rokovania s dotknutou treťou krajinou alebo rozhodla o predložení takéhoto odporúčania v súlade s článkom 218 ods. 3 ZFEÚ;
c)
by nebolo v súlade so zásadami a cieľmi vonkajšej činnosti Únie, ako sa vypracovali v súlade so všeobecnými ustanoveniami uvedenými v hlave V kapitole 1 Zmluvy o Európskej únii, alebo
d)
by predstavovalo závažnú prekážku rokovaniu Únie o bilaterálnych investičných dohodách s tretími krajinami alebo ich uzatvoreniu zo strany Únie.
2. V rámci oprávnenia uvedeného v odseku 1 môže Komisia od členského štátu požadovať, aby do takýchto rokovaní a prípadnej bilaterálnej investičnej dohody začlenil alebo aby z týchto rokovaní a prípadnej bilaterálnej investičnej dohody odstránil určité doložky, ak je to nevyhnutné na zabezpečenie konzistentnosti s politikou Únie v oblasti investícií alebo súladu s právom Únie.
3. Oprávnenie uvedené v odseku 1 tohto článku sa udeľuje v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 16 ods. 2. Komisia prijme svoje rozhodnutie do 90 dní od doručenia oznámenia uvedeného v článku 8. Ak sú na prijatie rozhodnutia potrebné dodatočné informácie, začína doba 90 dní plynúť od dátumu doručenia dodatočných informácií.
4. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o rozhodnutiach prijatých podľa odseku 3.
5. Ak Komisia neudelí oprávnenie podľa odseku 1, informuje o tom dotknutý členský štát a svoje rozhodnutie odôvodní.
Článok 10
Účasť Komisie na rokovaniach
Komisii sa poskytujú informácie o pokroku a výsledkoch rokovaní o zmene a doplnení alebo o uzavretí bilaterálnej investičnej dohody v priebehu rôznych štádií a Komisia môže požiadať o účasť na rokovaniach týkajúcich sa investícií medzi členským štátom a treťou krajinou.
Článok 11
Oprávnenie podpísať a uzatvoriť bilaterálnu investičnú dohodu
1. Dotknutý členský štát pred podpísaním bilaterálnej investičnej dohody oznámi Komisii výsledok rokovaní a predloží jej text takejto dohody.
2. Tento článok sa uplatňuje aj na bilaterálne investičné dohody, o ktorých sa rokovania uskutočnili pred 9. januárom 2013, ale nevzťahuje sa na ne oznamovacia povinnosť podľa článku 2 alebo článku 12.
3. Komisia po prijatí oznámenia posúdi, či prerokovaná bilaterálna investičná dohoda nie je v rozpore s požiadavkami uvedenými v článku 9 ods. 1 a 2.
4. Ak Komisia zistí, že výsledkom rokovaní je bilaterálna investičná dohoda, ktorá spĺňa požiadavky uvedené v článku 9 ods. 1 a 2, udelí členskému štátu oprávnenie, aby takúto dohodu podpísal a uzatvoril. Na takéto dohody sa uplatňujú články 3, 5 a 6, ako keby sa tieto dohody oznámili podľa článku 2.
5. Rozhodnutia podľa odseku 4 tohto článku sa prijímajú v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 16 ods. 2. Komisia prijme svoje rozhodnutie do 90 dní od doručenia oznámení uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku. Ak sú na prijatie rozhodnutia potrebné dodatočné informácie, začína doba 90 dní plynúť od dátumu doručenia dodatočných informácií.
6. Ak Komisia udelí oprávnenie podľa odseku 4, oznámi dotknutý členský štát Komisii uzatvorenie a nadobudnutie platnosti bilaterálnej investičnej dohody, ako aj všetky následné zmeny právneho statusu takejto dohody.
7. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o rozhodnutiach prijatých podľa odseku 4.
8. Ak Komisia neudelí oprávnenie podľa odseku 4, informuje o tom dotknutý členský štát a svoje rozhodnutie odôvodní.
KAPITOLA IV
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 12
Dohody podpísané členskými štátmi od 1. decembra 2009 do 9. januára 2013
1. Ak členský štát od 1. decembra 2009 do 9. januára 2013 podpísal bilaterálnu investičnú dohodu, oznámi tento členský štát Komisii do 8. februára 2013 túto dohodu, ktorej platnosť si želá zachovať alebo si želá, aby nadobudla platnosť. Oznámenie zahŕňa kópiu takejto dohody.
2. Komisia po prijatí oznámenia vykoná posúdenie toho, či bilaterálna investičná dohoda oznámená podľa odseku 1 tohto článku nie je v rozpore s požiadavkami uvedenými v článku 9 ods. 1 a 2.
3. Ak Komisia zistí, že bilaterálna investičná dohoda oznámená podľa odseku 1 tohto článku spĺňa požiadavky uvedené v článku 9 ods. 1 a 2, udelí oprávnenie na zachovanie alebo nadobudnutie platnosti takejto dohody podľa práva Únie.
4. Komisia prijme rozhodnutie uvedené v odseku 3 tohto článku do 180 dní odo dňa doručenia oznámenia uvedeného v odseku 1 tohto článku. Ak sú na prijatie rozhodnutia potrebné dodatočné informácie, začína doba 180 dní plynúť od dátumu doručenia dodatočných informácií. Rozhodnutia podľa odseku 3 tohto článku sa prijímajú v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 16 ods. 2.
5. Ak bilaterálna investičná dohoda nebola povolená podľa odseku 3, členský štát nepodnikne žiadne ďalšie kroky k jej uzatvoreniu a odvolá alebo zruší kroky, ktoré už vykonal.
6. Ak Komisia udelí oprávnenie podľa odseku 3 tohto článku, oznámi dotknutý členský štát Komisii nadobudnutie platnosti bilaterálnej investičnej dohody, ako aj akékoľvek následné zmeny právneho statusu tejto dohody. Články 3, 5 a 6 sa uplatňujú na takúto dohodu, ako keby bola oznámená podľa článku 2.
7. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o rozhodnutiach prijatých podľa odseku 3.
8. Ak Komisia neudelí oprávnenie podľa odseku 3, informuje o tom dotknutý členský štát a svoje rozhodnutie odôvodní.
Článok 13
Správanie členských štátov, pokiaľ ide o bilaterálnu investičnú dohodu s treťou krajinou
Ak bilaterálna investičná dohoda patrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, dotknutý členský štát:
a)
bez zbytočného odkladu informuje Komisiu o všetkých zasadnutiach, ktoré sa uskutočnia na základe ustanovení takejto dohody. Komisii sa poskytne program a všetky relevantné informácie umožňujúce porozumieť témam, o ktorých sa má diskutovať na týchto zasadnutiach. Komisia môže dotknutý členský štát požiadať o ďalšie informácie. Ak by záležitosť, o ktorej sa má diskutovať, mohla ovplyvniť vykonávanie politík Únie, ktoré sa týkajú investícií, a to predovšetkým aj spoločnej obchodnej politiky, môže Komisia dotknutý členský štát požiadať, aby zaujal určitú pozíciu;
b)
bez zbytočného odkladu informuje Komisiu o všetkých tvrdeniach, ktoré mu boli určené v tom zmysle, že určité opatrenie nie je s takouto dohodou zlučiteľné. Členský štát takisto bezodkladne informuje Komisiu o každej žiadosti o urovnanie sporu podanej podľa bilaterálnej investičnej dohody, a to hneď, ako sa členský štát o takejto žiadosti dozvie. Členský štát a Komisia v plnom rozsahu spolupracujú a prijímajú všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie účinnej obrany, ktoré môžu prípadne zahŕňať účasť Komisie na danom postupe;
c)
vyžiada si súhlas Komisie pred uplatnením akýchkoľvek príslušných mechanizmov na urovnávanie sporov vedených proti tretej krajine, ktoré zahŕňa bilaterálna investičná dohoda, a uplatní takéto mechanizmy, ak ho o to Komisia požiada. Takéto mechanizmy zahŕňajú konzultácie s druhou stranou bilaterálnej investičnej dohody a urovnanie sporu, ak sú v takejto dohode ustanovené. Členský štát a Komisia v plnom rozsahu spolupracujú pri vykonávaní postupov v rámci príslušných mechanizmov, ktoré prípadne môžu zahŕňať účasť Komisie na príslušných postupoch.
Článok 14
Dôvernosť informácií
Pri oznamovaní rokovaní a ich výsledkov Komisii v súlade s článkami 8 a 11 môžu členské štáty uviesť, či sa ktorékoľvek z poskytnutých informácií majú považovať za dôverné a či ich možno sprístupniť ostatným členským štátom.
Článok 15
Preskúmanie
1. Do 10. januára 2020 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia.
2. Správa obsahuje prehľad oprávnení, o ktoré sa požiadalo a ktoré boli udelené podľa kapitoly III, ako aj preskúmanie potreby ďalšieho uplatňovania uvedenej kapitoly.
3. Ak sa v správe odporučí nepokračovať v uplatňovaní kapitoly III alebo zmeniť jej ustanovenia, k správe sa priloží príslušný legislatívny návrh.
Článok 16
Postup výboru
1. Komisii pomáha Výbor pre investičné dohody. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 17
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 12. decembra 2012