SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/61/EU
ze dne 15. května 2014
o opatřeních ke snížení nákladů na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Digitální ekonomika zásadním způsobem mění vnitřní trh. Svými inovacemi, rychlostí a přeshraničním dosahem má potenciál posunout integraci vnitřního trhu na novou úroveň. Vizí Unie je digitální ekonomika s udržitelnými ekonomickými a sociálními přínosy, které jsou založeny na moderních on-line službách a rychlém internetovém připojení. Vysoce kvalitní digitální infrastruktura je základem prakticky všech odvětví moderní a inovativní ekonomiky a má strategický význam pro sociální a územní soudržnost. Všichni občané, jakož i soukromý a veřejný sektor musí proto dostat příležitost být součástí digitální ekonomiky.
(2)
Členské státy, uznávajíce význam zavádění vysokorychlostního širokopásmového připojení, schválily ambiciózní cíle pro širokopásmový Internet uvedené ve sdělení Komise nazvaném „Digitální agenda pro Evropu - Digitální růst pro Evropu“ („Digitální agenda“), a to konkrétně vybavit do roku 2013 základním širokopásmovým připojením všechny obyvatele Evropy a zajistit, aby do roku 2020 měli všichni obyvatelé Evropy přístup k výrazně rychlejšímu internetu (rychlejší než 30 Mb/s), a aby nejméně polovina domácností v Unii měla internetové připojení rychlejší než 100 Mb/s.
(3)
Vzhledem k rychlému vývoji technologií, exponenciálnímu růstu objemu širokopásmového datového provozu a rostoucí poptávce po elektronických službách by měly být cíle stanovené v Digitální agendě považovány za absolutní minimum a Unie by měla usilovat o ambicióznější cíle v oblasti širokopásmového připojení, aby dosáhla většího růstu, konkurenceschopnosti a produktivity. V souvislosti s přezkumem této směrnice by Komise měla posoudit, zda a jak by tato směrnice mohla přispět k dosažení tohoto cíle.
(4)
Digitální agenda rovněž upozornila na potřebu opatření, jejichž cílem je snížit náklady na zavádění širokopásmového připojení na celém území Unie, včetně řádného plánování a koordinace a snižování administrativní zátěže. V této souvislosti jsou zapotřebí značné počáteční investice ze strany členských států, jež by umožnily sdílení fyzické infrastruktury. S ohledem na cíle Digitální agendy a současně při zohlednění významného snížení finančních prostředků určených na širokopásmové připojení v rámci Nástroje pro propojení Evropy vytvořeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (4), by členské státy měly mít možnost pro účely dosažení cílů této směrnice využívat finančních prostředků Unie dostupných v souladu s platnými unijními předpisy.
(5)
Snížení nákladů na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací by rovněž přispělo k dosažení digitalizace veřejného sektoru, což by kromě snížení nákladů na veřejnou správu a zvýšení účinnosti služeb poskytovaných občanům přineslo digitální pákový efekt pro všechna odvětví hospodářství.
(6)
V souvislosti s potřebou opatření na úrovni Unie s cílem zajistit lepší pokrytí širokopásmovým připojením, mimo jiné i snížením nákladů na infrastrukturu vysokorychlostního širokopásmového připojení, jak uvádí závěry ze zasedání Evropské rady ve dnech 13. a 14. prosince 2012, sdělení Komise nazvané „Akt o jednotném trhu II“ zdůrazňuje potřebu dalšího úsilí, aby bylo urychleně dosaženo cílů stanovených v Digitální agendě, mimo jiné řešením problému investic do vysokorychlostních sítí.
(7)
Zavádění pevných i bezdrátových vysokorychlostních sítí elektronických komunikací v celé Unii vyžaduje značné investice, jejichž významnou část představují náklady na stavební práce. Omezením některých nákladných stavebních prací by se zavádění širokopásmového připojení stalo účinnějším.
(8)
Hlavní část těchto nákladů lze přičíst neefektivnosti v procesu zavádění, související s využitím existující pasivní infrastruktury (jako jsou kabelovody, potrubí, šachty, rozvodné skříně, sloupy, stožáry, antény, věže a jiné podpůrné konstrukce), překážkám souvisejícím s koordinací stavebních prací, těžkopádným správním postupům udělování povolení a překážkám týkajícím se budování sítí uvnitř budov, což má za následek značné finanční překážky, zejména ve venkovských oblastech.
(9)
Opatření, jejichž cílem je zvýšit efektivitu využití existující infrastruktury a snížit náklady a zmenšit překážky při provádění nových stavebních prací, by měla poskytnout významný příspěvek k zajištění rychlého a rozsáhlého budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací za současného zachování účinné hospodářské soutěže, aniž by to mělo nepříznivý dopad na bezpečnost, zabezpečení a bezproblémový provoz existující veřejné infrastruktury.
(10)
Některé členské státy přijaly opatření, jejichž cílem je snížit náklady na zavádění širokopásmového připojení. Tato opatření jsou však i nadále ojedinělá a roztroušená. Rozšíření těchto opatření v rámci Unie by mohlo výrazně přispět k vytvoření jednotného digitálního trhu. Rozdílné regulační požadavky navíc někdy brání spolupráci podniků veřejných služeb a mohou vytvářet překážky vstupu na trh pro nové provozovatele sítí a nové obchodní příležitosti, což omezuje vývoj vnitřního trhu s využíváním a budováním fyzické infrastruktury pro vysokorychlostní sítě elektronických komunikací. Kromě toho iniciativy na úrovni členských států vždy nezohledňují celkovou situaci, zatímco v zájmu dosažení jednotného a významného výsledku je nutné přijmout opatření v rámci celého procesu zavádění a napříč odvětvími.
(11)
Cílem této směrnice je stanovit určitá minimální práva a povinnosti platné v celé Unii s cílem usnadnit zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a meziodvětvovou koordinaci. Při zajištění rovných podmínek by tím neměly být dotčeny stávající osvědčené postupy a opatření přijatá na vnitrostátní a místní úrovni, obsahující podrobnější ustanovení a podmínky, jakož i další opatření doplňující uvedená práva a povinnosti, v souladu se zásadou subsidiarity.
(12)
Pokud jsou s ohledem na zásadu lex specialis v platnosti zvláštní regulační opatření v souladu s právem Unie, měla by mít přednost před minimálními právy a povinnostmi stanovenými touto směrnicí. Touto směrnicí by proto neměl být dotčen regulační rámec Unie pro elektronické komunikace stanovený ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (5),jakož i směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES (6), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES (7), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES (8) a směrnici Komise 2002/77/ES (9), včetně vnitrostátních opatření přijatých v souladu s tímto regulačním rámcem, jako jsou např. specifická symetrická nebo asymetrická regulační opatření.
(13)
Pro provozovatele sítí elektronických komunikací, zejména nové účastníky na trhu, může být výrazně efektivnější opětovně využít pro účely zavádění sítí elektronických komunikací již existující fyzickou infrastrukturu včetně infrastruktury jiných veřejných služeb, zejména v oblastech, kde vhodná síť elektronických komunikací není k dispozici, nebo tam, kde vybudování nové fyzické infrastruktury nemusí být ekonomicky proveditelné. Synergie napříč odvětvími mohou navíc podstatně snížit potřebu stavebních prací pro budování sítí elektronických komunikací, a tím i společenské a ekologické náklady s nimi spojené, jako je znečištění, škodlivé vlivy a dopravní problémy. Tato směrnice by se proto měla použít nejen na poskytovatele veřejných komunikačních sítí, ale i na jakéhokoli vlastníka nebo držitele práv, přičemž v posledně uvedeném případě aniž jsou tím dotčena vlastnická práva jakékoli třetí strany, na užívání rozsáhlých a všudypřítomných fyzických infrastruktur vhodných pro uložení prvků sítí elektronických komunikací, mezi něž patří např. fyzické sítě pro poskytování elektřiny, plynu, vody a kanalizace a odvodňovacích systémů, vytápění a dopravních služeb.
(14)
Za účelem lepšího budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací na vnitřním trhu by tato směrnice měla stanovit práva pro poskytovatele veřejných komunikačních sítí na přístup k fyzické infrastruktuře bez ohledu na její umístění za spravedlivých a přiměřených podmínek v souladu s obvyklým výkonem vlastnických práv. Povinností umožnit přístup k fyzické infrastruktuře by neměla být dotčena práva vlastníka půdy nebo budovy, na níž nebo v níž je infrastruktura umístěna.
(15)
Vzhledem k nízké diferenciaci může být ve fyzických zařízeních sítě často uložena široká škála prvků sítí elektronických komunikací současně, včetně těch, které jsou schopny poskytovat služby širokopásmového připojení o rychlosti alespoň 30 Mb/s v souladu se zásadou technologické neutrality, a to bez vlivu na hlavní poskytovanou službu a s minimálními náklady na přizpůsobení. Fyzickou infrastrukturu, která je určena pouze k uložení jiných prvků sítě, aniž by se sama stala aktivním prvkem sítě, -jako v případě nenasvícených optických vláken, lze proto v zásadě využít k uložení kabelů nebo vybavení elektronických komunikací nebo jakéhokoli jiného prvku sítí elektronických komunikací, bez ohledu na její skutečné využití nebo její vlastnictví, pokud nevzniknou žádné obavy ohledně bezpečnosti ani nedojde k újmě na budoucích obchodních zájmech vlastníka infrastruktury. Fyzickou infrastrukturu veřejných komunikačních sítí lze také v zásadě využít k uložení prvků jiných sítí, a členské státy se proto mohou rozhodnout uplatnit ve vhodných případech zásadu vzájemnosti a umožnit provozovatelům veřejných komunikačních sítí, aby nabízeli přístup ke svým sítím pro účely budování jiných sítí. Aniž je dotčeno sledování specifického obecného zájmu spojeného s poskytováním hlavní služby, měly by být podporovány synergie mezi provozovateli sítí, aby současně přispívali k dosažení cílů Digitální agendy.
(16)
I když by touto směrnicí nemělo být dotčeno jakékoli specifické ochranné opatření potřebné k zajištění bezpečnosti a lidského zdraví, bezpečnosti a integrity sítí, zejména v rámci kritické infrastruktury, a k zajištění toho, že nebude dotčena hlavní služba poskytovaná provozovatelem sítě, zejména u sítí pro zásobování vodou určenou k lidské spotřebě, obecná pravidla ve vnitrostátních právních předpisech zakazující provozovatelům sítě sjednávat přístup k fyzické infrastruktuře ze strany poskytovatelů sítí elektronických komunikací by mohla bránit vytvoření trhu s přístupem k fyzické infrastruktuře. Taková obecná pravidla by proto měla být zrušena. Opatřeními stanovenými touto směrnicí by současně neměla být dotčena možnost, aby členské státy zatraktivnily poskytování přístupu k infrastruktuře provozovateli veřejných služeb tím, že příjmy plynoucí z této služby v souladu s platnými právními předpisy Unie vyloučí ze základu pro výpočet sazeb pro koncové uživatele u jejich hlavní činnosti nebo činností.
(17)
Provozovatel sítě může z objektivních důvodů odepřít přístup ke konkrétní fyzické infrastruktuře. Fyzická infrastruktura zejména nemusí být technicky vhodná s ohledem na konkrétní okolnosti týkající se infrastruktur, pro které byl vyžádán přístup; jako je momentální nedostatek prostoru, nebo kvůli budoucím potřebám prostoru, které jsou dostatečně prokázány např. prostřednictvím veřejně dostupných investičních plánů. Podobně by za určitých okolností mohlo sdílení infrastruktury ohrozit bezpečnost nebo veřejné zdraví, integritu a bezpečnost sítě, mimo jiné v rámci kritické infrastruktury, nebo poskytování služeb, které jsou prostřednictvím téže infrastruktury primárně zajišťovány. Dále, pokud provozovatel sítě již poskytuje velkoobchodní přístup k fyzické infrastruktuře sítě, která by splňovala potřeby žadatele o přístup, může mít přístup k uvedené fyzické infrastruktuře negativní hospodářský dopad na její obchodní model a investiční pobídky a může mít za následek i neefektivní zdvojování prvků sítě. Současně v případě povinností přístupu k fyzické infrastruktuře uložených v souladu s regulačním rámcem Unie v oblasti elektronických komunikací, jako jsou povinnosti uložené podnikům s významnou tržní silou, by se na ně již vztahovaly specifické regulační povinnosti, které by touto směrnicí neměly být dotčeny.
(18)
Požádají-li podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě o přístup ve specifikované oblasti, provozovatelé sítí by měli předložit nabídku sdíleného využívání svých zařízení za spravedlivých a přiměřených podmínek, včetně ceny, pokud není přístup odepřen z objektivních důvodů. V závislosti na okolnostech může podmínky, za nichž je takový přístup udělen, ovlivnit několik faktorů, mezi něž patří dodatečné náklady na údržbu a úpravy, preventivní ochranná opatření, která mají být přijata k omezení nepříznivých dopadů na bezpečnost, zabezpečení a integritu sítě, specifická ujednání o odpovědnosti v případě škody, využití jakékoli veřejné dotace udělené na vybudování infrastruktury, včetně konkrétních podmínek spojených s dotací nebo stanovených vnitrostátními právními předpisy v souladu s právními předpisy Unie, schopnost zajistit či poskytnout kapacitu infrastruktury za účelem splnění či zajištění závazků veřejné služby, případně omezení vyplývající z ustanovení vnitrostátních právních předpisů, jejichž cílem je ochrana životního prostředí, veřejného zdraví nebo veřejné bezpečnosti nebo dodržení městských a venkovských územních plánů.
(19)
V případě neshody během obchodního jednání o technických a obchodních podmínkách by každá ze stran měla mít možnost obrátit se na příslušný vnitrostátní orgán pro řešení sporů, jenž stranám uloží řešení, aby se zamezilo neodůvodněnému odepření ujednání nebo uložení nepřiměřených podmínek. Při stanovení cen za poskytnutí přístupu by orgán pro řešení sporů měl zajistit, aby poskytovatel přístupu měl přiměřenou možnost náhrady svých nákladů vzniklých při poskytování přístupu k jeho fyzické infrastruktuře, při zohlednění zvláštních vnitrostátních podmínek a všech cenových struktur zavedených za účelem poskytnutí přiměřené možnosti náhrady nákladů s ohledem na prostředky právní ochrany již dříve uložené vnitrostátními regulačními orgány. Orgán pro řešení sporů by přitom měl rovněž zohlednit dopad požadovaného přístupu na obchodní plán poskytovatele přístupu, včetně investic, jež poskytovatel přístupu, který byl o přístup požádán, vynaložil, a to zejména investic uskutečněných do fyzické infrastruktury, o přístup k níž bylo požádáno. V konkrétním případě přístupu k fyzické infrastruktuře poskytovatelů veřejných komunikačních sítí mohou investice do takové infrastruktury přímo přispět k dosažení cílů Digitální agendy a hospodářská soutěž na navazujících trzích může být ovlivněna parazitováním. Jakákoli povinnost přístupu by proto měla plně zohledňovat ekonomickou životaschopnost těchto investic na základě jejich rizikového profilu, časového harmonogramu návratnosti investic, vlivu, který má přístup na hospodářskou soutěž na navazujících trzích a v důsledku toho na ceny a na návratnost investice, odpisů aktiv sítě v době žádosti o přístup, obchodních důvodů podporujících investice, zejména do fyzické infrastruktury užívané k poskytování vysokorychlostních služeb elektronických komunikací a možnosti souběžného zavádění infrastruktury, jež je předběžně nabídnuta žadateli o přístup.
(20)
V zájmu efektivního plánování budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a zajištění co nejefektivnějšího využití existujících infrastruktur vhodných k zavádění sítí elektronických komunikací by podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě měly mít přístup k minimálním informacím o fyzické infrastruktuře dostupné v oblasti budování. Tyto minimální informace by měly umožňovat posouzení potenciálu, pokud jde o využití existující infrastruktury v určité oblasti, jakož i snížení škody na jakékoli existující fyzické infrastruktuře. S ohledem na počet zúčastněných stran a v zájmu usnadnění přístupu k těmto informacím, a to i napříč odvětvími a přes hranice, by uvedené minimální informace měly být zpřístupněny prostřednictvím jednotného informačního místa. Toto jednotné informační místo by mělo umožnit přístup k minimálním informacím, které jsou již k dispozici v elektronické podobě, s dodržením omezení zajišťujících bezpečnost a integritu sítí, zejména v rámci kritické infrastruktury, nebo chránících legitimní provozní a obchodní tajemství.
(21)
Aniž by tato směrnice ukládala členským státům jakékoliv nové povinnosti v oblasti mapování, měly by směrnice stanovit, že minimální informace, které orgány veřejné správy již shromáždily a jež jsou k dispozici v elektronické podobě na základě vnitrostátních iniciativ i právních předpisů Unie, jako je např. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES (10), by měly být zpřístupněny, například prostřednictvím hypertextového odkazu, jednotnému informačnímu místu. Tím by byl umožněn koordinovaný přístup k informacím o fyzické infrastruktuře pro poskytovatele sítí elektronických komunikací a zároveň zajistit bezpečnost a integritu veškerých takových informací, zejména pokud jde o kritickou infrastrukturu jednotlivých států. Zpřístupňováním takových informací by neměly být dotčeny požadavky na transparentnost, které již platí pro opakované použití informací veřejného sektoru na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (11). Pokud informace, které jsou veřejnému sektoru k dispozici, nezajišťují adekvátní znalost existující fyzické infrastruktury určitého typu nebo v určité oblasti, provozovatelé sítí by měli informace zpřístupnit podnikům zajišťujícím nebo oprávněným zajišťovat veřejné komunikační sítě.
(22)
Nejsou-li minimální informace k dispozici prostřednictvím jednotného informačního místa, měla by být přesto zajištěna možnost, aby si podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě takové specifické informace přímo vyžádaly od kteréhokoli provozovatele sítě v dané oblasti. Kromě toho, pokud je žádost přiměřená, zejména je-li to třeba s ohledem na možnost sdílení existující fyzické infrastruktury nebo na koordinaci stavebních prací, podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě by měly dostat možnost provést průzkum na místě a vyžádat si informace o plánovaných stavebních pracích za transparentních, přiměřených a nediskriminačních podmínek, aniž by byla dotčena ochranná opatření přijatá s cílem zajistit bezpečnost a integritu sítě, jakož i chránit důvěrnost a provozní a obchodní tajemství. Měla by být podporována zvýšená transparentnost plánovaných stavebních prací ze strany samotných provozovatelů sítí nebo prostřednictvím jednotných informačních míst, zejména v oblastech, kde je nejužitečnější, a to přesměrováním oprávněných provozovatelů k takovým informacím, kdykoli jsou k dispozici.
(23)
Pokud dojde v souvislosti s přístupem k informacím o fyzické infrastruktuře s ohledem na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací ke sporům, příslušný orgán pro řešení sporů by měl mít pravomoc k jejich vyřešení formou závazného rozhodnutí. Rozhodnutími tohoto orgánu by v každém případě neměla být dotčena možnost kterékoli strany obrátit se na soud.
(24)
Koordinace stavebních prací týkajících se fyzické infrastruktury může zajistit značné úspory a minimalizovat zátěž pro oblast dotčenou budováním nových sítí elektronických komunikací. Z tohoto důvodu by měla být zakázána regulační omezení, která stanoví obecný zákaz jednání mezi provozovateli sítí s cílem koordinovat takové práce za účelem budování mimo jiné vysokorychlostních sítí elektronických komunikací. V případě stavebních prací, které nejsou financovány z veřejných prostředků, by touto směrnicí nemělo být dotčeno právo zúčastněných stran uzavírat dohody o koordinaci stavebních prací v souladu s jejich vlastními investičními a obchodními plány a jimi upřednostňovaným časovým rámcem.
(25)
Stavební práce zcela nebo částečně financované z veřejných prostředků by měly vést k maximalizaci pozitivního společného výsledku využitím pozitivních externalit takových prací napříč odvětvími a zajištěním rovných příležitostí při sdílení dostupné a plánované fyzické infrastruktury za účelem budování sítí elektronických komunikací. Provozovatel sítě provádějící přímo nebo nepřímo, např. prostřednictvím subdodavatele, dotčené stavební práce by měl včasným a přiměřeným žádostem o koordinaci budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, zajišťující například pokrytí možných dodatečných nákladů, včetně nákladů z prodlení, a minimalizaci změn původních plánů, vyhovět za přiměřených, nediskriminačních a transparentních podmínek, čímž by neměl být nepříznivě dotčen hlavní účel stavebních prací financovaných z veřejných prostředků. Aniž jsou dotčena příslušná pravidla pro státní podporu, měly by mít členské státy možnost stanovit další pravidla pro rozdělení nákladů spojených s koordinovaným budováním. Měly by být k dispozici zvláštní postupy k zajištění rychlého řešení sporů týkajících se vyjednávání uvedených dohod o koordinaci, a to za přiměřených, spravedlivých a nediskriminačních podmínek. Těmito ustanoveními by nemělo být dotčeno právo členských států vyhradit kapacitu pro sítě elektronických komunikací i bez zvláštních žádostí, aby vyhověly budoucí poptávce po fyzické infrastruktuře a maximalizovaly hodnotu stavebních prací, nebo přijmout opatření zahrnující podobná práva na koordinaci stavebních prací pro provozovatele jiných druhů sítí, například pro plyn nebo elektřinu.
(26)
Při budování sítí elektronických komunikací nebo nových síťových prvků může být za účelem ochrany obecných zájmů členských států a Unie nezbytná řada různých povolení, včetně stavebního povolení, územního plánu, povolení z hlediska životního prostředí a jiných povolení. Počet povolení nutných pro budování různých typů sítí elektronických komunikací a místní charakter budování může vyústit v uplatnění řady postupů a podmínek. Při zachování práva každého příslušného orgánu na účast a uchování svých rozhodovacích pravomocí v souladu se zásadou subsidiarity by veškeré relevantní informace o postupech a obecných podmínkách týkajících se stavebních prací měly být dostupné prostřednictvím jednotného informačního místa. To by mohlo snížit složitost a zvýšit efektivitu a transparentnost, zejména pro nové subjekty na trhu nebo menší subjekty, které neprovozují činnost v dané oblasti. Členské státy by navíc měly mít možnost stanovit právo podniků zajišťujících nebo oprávněných zajišťovat veřejné komunikační sítě předložit svou žádost o povolení prostřednictvím jednotného kontaktního místa.
(27)
Členské státy by měly zajistit, aby rozhodnutí o povolení nebo zamítnutí žádosti o povolení týkající se budování sítí elektronických komunikací nebo nových síťových prvků byla v každém případě poskytnuta k dispozici nejpozději do čtyř měsíců, aniž jsou dotčeny jiné konkrétní lhůty nebo povinnosti stanovené pro řádný průběh řízení platné pro postup udělování povolení v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo právními předpisy Unie, aby se zajistilo, že postupy udělování povolení nepůsobí jako překážky investic a že nemají nepříznivý vliv na vnitřní trh. Takové rozhodnutí může být v souladu s platnými právními předpisy implicitní nebo explicitní. Členské státy by případně měly stanovit právo poskytovatelů, kteří utrpěli škodu z prodlení způsobenou některým příslušným orgánem, udělit povolení v rámci platných lhůt za účelem získání náhrady.
(28)
Aby se zajistilo, že tyto postupy pro udělování povolení budou dokončeny v přiměřené lhůtě, členské státy by mohly zvážit stanovení několika ochranných opatření, jako je např. implicitní schválení, nebo přijmout opatření zjednodušující postupy udělování povolení mimo jiné snížením počtu povolení nutných pro budování sítí elektronických komunikací nebo vynětím určitých kategorií stavebních prací malého rozsahu nebo standardizovaných stavebních prací z udělování povolení. Orgány na celostátní, regionální nebo místní úrovni by měly každé odmítnutí takového povolení v rámci jejich pravomoci odůvodnit na základě objektivních, transparentních, nediskriminačních a přiměřených kritérií a podmínek. Tím by neměla být dotčena jakákoli opatření přijatá členskými státy vyjímající některé prvky sítí elektronických komunikací, pasivní či aktivní, z udělování povolení.
(29)
Dosažení cílů Digitální agendy vyžaduje, aby se zavádění infrastruktury přiblížilo prostorám koncových uživatelů, přičemž bude plně respektována zásada proporcionality, pokud jde o jakákoli omezení vlastnických práv z hlediska sledovaného obecného zájmu. Mělo by být usnadněno vybudování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací až ke koncovým uživatelům a zároveň zajištěna technologická neutralita, zejména prostřednictvím fyzické infrastruktury uvnitř budovy, připravené pro vysokorychlostní připojení. S ohledem na skutečnost, že náklady na zástavbu minichrániček během výstavby budovy jsou relativně nízké, zatímco dovybavení budov vysokorychlostní infrastrukturou může představovat významnou část nákladů na budování vysokorychlostní sítě, měly by být všechny nové nebo podstatně renovované budovy vybaveny fyzickou infrastrukturou umožňující připojení koncových uživatelů k vysokorychlostním sítím. V zájmu zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací by nové a podstatně renovované vícebytové budovy měly být vybaveny přístupovým bodem, jehož prostřednictvím může poskytovatel získat přístup k infrastruktuře uvnitř budovy. Developeři budov by navíc měli zajistit vytvoření prázdných kabelovodů vedoucích z každého bytu do přístupového bodu umístěného ve vícebytové budově nebo mimo ni. Mohou se vyskytnout případy, jako jsou nové budovy s jedním bytem nebo významné renovace v izolovaných oblastech, kdy je perspektiva vysokorychlostního připojení z objektivních důvodů považována za příliš vzdálenou na to, aby odůvodnila vybavení budov fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení, nebo přístupovým bodem, nebo kdy by takové vybavení budov bylo nepřiměřené z ekonomických důvodů nebo z důvodu ochrany městského dědictví či životního prostředí, jako v případě zvláštních kategorií památek.
(30)
S cílem pomoci potenciálním kupujícím a nájemcům při určování budov, které jsou vybaveny fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení, a které tudíž mají značný potenciál úspory nákladů, a s cílem prosazovat vysokorychlostní připravenost budov by členské státy měly mít možnost vyvinout dobrovolné označení „připraveno pro širokopásmové připojení“ pro budovy vybavené takovou infrastrukturou a přístupovým bodem v souladu s touto směrnicí.
(31)
Když poskytovatelé veřejných komunikačních sítí budují vysokorychlostní sítě elektronických komunikací v určité oblasti, lze dosáhnout výrazných úspor z rozsahu, pokud mohou ukončit svou síť v přístupovém bodě budovy bez ohledu na to, zda účastník v té době vyjádřil výslovný zájem o uvedenou službu, avšak pod podmínkou, že je minimalizován dopad na soukromé vlastnictví, s využitím existující fyzické infrastruktury a s uvedením dotčené oblasti do původního stavu. Je-li síť ukončena v přístupovém bodě, připojení dalších zákazníků je možné za podstatně nižších nákladů, zejména prostřednictvím přístupu k vertikálnímu segmentu uvnitř budovy, připravenému pro vysokorychlostní připojení, pokud již existuje. Uvedeného cíle lze stejně tak dosáhnout v případě, kdy je budova sama již vybavena vysokorychlostní sítí elektronických komunikací, k níž mají za transparentních, přiměřených a nediskriminačních podmínek přístup všichni poskytovatelé veřejných komunikačních sítí, kteří mají v dané budově aktivního účastníka služeb. To může nastat zejména v členských státech, které přijaly opatření na základě článku 12 směrnice 2002/21/ES.
(32)
Nové budovy měly být vybaveny fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení, a v případě vícebytových budov přístupovým bodem- Členské státy by k dosažení tohoto cíle měly mít možnost jisté flexibility. V tomto ohledu není cílem této směrnice harmonizace pravidel v oblasti souvisejících nákladů, včetně úhrady nákladů na vybavení budov fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení, a přístupovým bodem.
(33)
Vzhledem ke společenským přínosům digitálního začlenění a k ekonomické logice budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, pokud neexistuje pasivní ani aktivní infrastruktura připravená pro vysokorychlostní připojení, která obsluhuje prostory koncových uživatelů, ani alternativy k poskytnutí vysokorychlostních sítí elektronických komunikací účastníkovi, měl by mít jakýkoli poskytovatel veřejných komunikačních sítí právo ukončit svou síť na vlastní náklady v soukromých prostorech v případě, že dopad na soukromý majetek je minimalizovaný, např. opětovným využitím existující fyzické infrastruktury dostupné v budově, je-li to možné, nebo uvedením dotčených oblastí do původního stavu.
(34)
V souladu se zásadou subsidiarity by touto směrnicí neměla být dotčena možnost, aby členské státy přidělily regulační úkoly v něm stanovené orgánům, jež jsou nejvíce způsobilé je plnit v souladu s vnitrostátním ústavním systémem rozdělení pravomocí a s požadavky stanovenými touto směrnicí.
(35)
Určený vnitrostátní orgán pro řešení sporů by měl zajistit nestrannost a nezávislost vůči zúčastněným stranám a měl by mít odpovídající pravomoci a zdroje.
(36)
Členské státy by měly stanovit účinné, přiměřené a odrazující sankce pro případ nedodržení vnitrostátních opatření přijatých na základě této směrnice.
(37)
Aby byla zajištěna efektivita jednotných informačních míst stanovených touto směrnicí, členské státy by měly zajistit, aby v daném jednotném informačním místě, v němž lze zajistit zvýšenou efektivitu s ohledem na přidělené úkoly, mimo jiné i v rámci místního katastru nemovitostí, byly k dispozici dostatečné zdroje a příslušné informace o konkrétní oblasti s optimální mírou agregace. Se záměrem vycházet z existujících struktur a maximalizovat přínosy pro koncové uživatele by proto členské státy mohly zvážit možné synergie a úspory z rozsahu činnosti s jednotnými kontaktními místy ve smyslu článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES (12).
(38)
Jelikož cílů této směrnice, totiž usnadnit budování fyzické infrastruktury vhodné pro vysokorychlostní sítě elektronických komunikací v celé Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodů jejich rozsahu či účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(39)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na soukromí a ochranu obchodního tajemství, svobodu podnikání, právo na vlastnictví a právo na účinnou právní ochranu. Členské státy musí tuto směrnici uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Cílem této směrnice je usnadnit a podnítit zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací podporou společného využívání existující fyzické infrastruktury a usnadněním efektivnějšího budování nové fyzické infrastruktury, aby bylo možné tyto sítě zavádět s nižšími náklady.
2. Tato směrnice stanoví minimální požadavky týkající se stavebních prací a fyzické infrastruktury s cílem sblížit některé aspekty právních a správních předpisů členských států v těchto oblastech.
3. Členské státy mohou zachovat nebo zavést opatření v souladu s právními předpisy Unie, které jsou přísnější než minimální požadavky stanovené touto směrnicí s cílem lépe dosáhnout cíle uvedeného v odstavci 1.
4. Pokud jsou ustanovení této směrnice v rozporu s ustanoveními směrnic 2002/21/ES, 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/22/ES nebo 2002/77/ES, použijí se příslušná ustanovení uvedených směrnic.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se použijí definice uvedené ve směrnici 2002/21/ES.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„provozovatelem sítě“ se rozumí podnik zajišťující nebo oprávněný zajišťovat veřejné komunikační sítě, jakož i podnik, který zajišťuje fyzickou infrastrukturu určenou k poskytování:
a)
služeb výroby, přepravy nebo distribuce
i)
plynu,
ii)
elektrické energie včetně veřejného osvětlení,
iii)
vytápění,
iv)
vody včetně odstraňování nebo čištění odpadních a kanalizačních vod, a odvodňovacích systémů,
b)
dopravních služeb včetně železnic, silnic, přístavů a letišť;
2)
„fyzickou infrastrukturou“ se rozumí jakýkoli prvek sítě, který je určen k uložení jiných prvků sítě, aniž by se sám stal aktivním prvkem sítě, jako jsou potrubí, stožáry, kabelovody, inspekční komory, vstupní šachty, rozvodné skříně, budovy nebo vstupy do budov, antény, věže a sloupy; kabely, včetně nenasvícených optických vláken, jakož i prvky sítí používané v současné době k poskytování vody určené k lidské spotřebě podle definice uvedené v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 98/83/ES (13) nejsou fyzickou infrastrukturou ve smyslu této směrnice;
3)
„vysokorychlostní sítí elektronických komunikací“ se rozumí síť elektronických komunikací, jež je schopna poskytovat služby širokopásmového připojení o rychlosti alespoň 30 Mb/s;
4)
„stavebními pracemi“ se rozumí každý výsledek stavebních nebo stavebně inženýrských prací jako celek, který je sám o sobě dostačující, aby plnil hospodářskou nebo technickou funkci, a zahrnuje jeden nebo více prvků fyzické infrastruktury;
5)
„subjektem veřejného sektoru“ se rozumí státní, regionální nebo místní orgán, veřejnoprávní subjekt nebo sdružení vytvořené jedním nebo několika takovými orgány nebo jedním nebo několika takovými veřejnoprávními subjekty;
6)
„veřejnoprávními subjekty“ se rozumějí subjekty se všemi těmito vlastnostmi:
a)
jsou založeny za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu;
b)
mají právní subjektivitu a
c)
jsou financovány zcela nebo převážně státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty; nebo podléhají řídicímu dohledu těchto orgánů nebo subjektů; nebo je v jejich správním, řídícím nebo dozorčím orgánu více než polovina členů jmenována státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty;
7)
„fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy“ se rozumí fyzická infrastruktura nebo zařízení v místě koncového uživatele, včetně prvků ve spoluvlastnictví, určené k uložení kabelových nebo bezdrátových přístupových sítí, pokud jsou tyto přístupové sítě schopny poskytovat služby elektronických komunikací a propojovat přístupový bod budovy s koncovým bodem sítě;
8)
„fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení“ se rozumí fyzická infrastruktura uvnitř budovy, určená k uložení prvků či umožnění poskytnutí vysokorychlostních sítí elektronických komunikací;
9)
„významnou renovací“ se rozumí stavební nebo stavebně inženýrské práce v místě koncového uživatele, které zahrnují strukturální změny celé fyzické infrastruktury uvnitř budovy nebo její značné části a vyžadují stavební povolení;
10)
„povolením“ se rozumí explicitní nebo implicitní rozhodnutí příslušného orgánu v návaznosti na jakýkoli postup, v jehož rámci je určitý podnik povinen učinit kroky umožňující legální provedení stavebních nebo stavebně inženýrských prací;
11)
„přístupovým bodem“ se rozumí fyzický bod umístěný uvnitř budovy či mimo ni přístupný pro podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě, jehož prostřednictvím je umožněno připojení k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy, připravené pro vysokorychlostní připojení.
Článek 3
Přístup k existující fyzické infrastruktuře
1. Členské státy zajistí, aby každý provozovatel sítě měl právo nabízet podnikům zajišťujícím nebo oprávněným zajišťovat sítě elektronických komunikací přístup ke své fyzické infrastruktuře pro účely budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací. Členské státy mohou naproti tomu stanovit právo provozovatelů veřejných komunikačních sítí nabízet přístup k jejich fyzické infrastruktuře pro účely budování jiných sítí než sítí elektronických komunikací.
2. Členské státy zajistí, aby na základě písemné žádosti podniku zajišťujícího nebo oprávněného zajišťovat veřejné komunikační sítě měl každý provozovatel sítě povinnost vyhovět všem přiměřeným žádostem o přístup ke své fyzické infrastruktuře pro účely budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, a to za spravedlivých a přiměřených podmínek včetně ceny. Taková písemná žádost specifikuje prvky projektu, pro nějž se požaduje přístup, včetně konkrétního časového rámce.
3. Členské státy vyžadují, aby každé odepření přístupu bylo založeno na objektivních, transparentních a přiměřených kritériích, jako jsou:
a)
technická vhodnost fyzické infrastruktury, k níž bylo požádáno o přístup, pro uložení jakéhokoli prvku vysokorychlostních sítí elektronických komunikací podle odstavce 2;
b)
dostupnost prostoru k uložení prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací podle odstavce 2, včetně budoucích potřeb provozovatele sítě ohledně prostoru, které jsou dostatečně prokázány;
c)
otázky týkající se bezpečnosti a veřejného zdraví;
d)
integrita a bezpečnost kterékoli sítě, zejména kritické infrastruktury jednotlivých států;
e)
riziko závažné interference plánovaných služeb elektronických komunikací s poskytováním jiných služeb prostřednictvím stejné fyzické infrastruktury;
f)
dostupnost použitelných alternativních prostředků pro velkoobchodní přístup k fyzické infrastruktuře sítě poskytnutých provozovatelem sítě a vhodných k poskytování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací za předpokladu, že tento přístup je nabízen za spravedlivých a přiměřených podmínek;
Členské státy zajistí, aby provozovatel sítě uvedl důvody zamítnutí do dvou měsíců ode dne přijetí úplné žádosti o přístup.
4. V případě, kdy byl odepřen přístup nebo kdy do dvou měsíců od data obdržení žádosti o přístup nebylo dosaženo dohody o konkrétních podmínkách včetně ceny, členské státy zajistí, aby kterákoli ze stran byla oprávněna předložit věc příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení sporů.
5. Členské státy vyžadují, aby vnitrostátní orgán pro řešení sporů uvedený v odstavci 4 vydal, s řádným ohledem na zásadu proporcionality, závazné rozhodnutí ve věci sporu zahájeného podle odstavce 4, včetně stanovení spravedlivých a přiměřených podmínek i cen, je-li to na místě.
Vnitrostátní orgán pro řešení sporů vyřeší spor v nejkratší možné době a v každém případě do čtyř měsíců ode dne přijetí úplné žádosti s výjimkou mimořádných okolností, aniž je dotčena možnost kterékoli ze stran předložit věc soudu.
Týká-li se spor přístupu k infrastruktuře poskytovatele sítě elektronických komunikací a je-li vnitrostátní orgán pro řešení sporů vnitrostátním regulačním orgánem, zohlední případně cíle stanovené v článku 8 směrnice 2002/21/ES. Jakákoli cena stanovená orgánem pro řešení sporů zajistí, aby poskytovatel přístupu měl přiměřenou možnost náhrady svých nákladů a zohlední dopad požadovaného přístupu na obchodní plán poskytovatele přístupu, včetně investic realizovaných provozovatelem sítě, který byl o přístup požádán, zejména do fyzických infrastruktur využívaných k poskytování vysokorychlostních služeb elektronických komunikací.
6. Tímto článkem není dotčeno vlastnické právo vlastníka fyzické infrastruktury v případě, že provozovatel sítě není jejím vlastníkem, ani vlastnické právo jakékoliv třetí strany, jako jsou vlastníci pozemků a vlastníci soukromých nemovitostí.
Článek 4
Transparentnost ve vztahu k fyzické infrastruktuře
1. Pro účely žádosti o přístup k fyzické infrastruktuře v souladu s čl. 3 odst. 2 členské státy zajistí, aby každý podnik zajišťující nebo oprávněný zajišťovat veřejné komunikační sítě měl na vyžádání právo na přístup k následujícímu souboru minimálních informací o existující fyzické infrastruktuře kteréhokoli provozovatele sítě:
a)
umístění a trasování;
b)
druh a současné využití infrastruktury a
c)
kontaktní místo.
Členské státy zajistí, aby podnik žádající o přístup specifikoval oblast, v níž plánuje budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací.
Členské státy mohou umožnit přístup k minimálním informacím, které mají být omezeny, pouze je-li to považováno za nutné v zájmu bezpečnosti a integrity sítí, národní bezpečnosti, veřejného zdraví nebo bezpečnosti, důvěrnosti nebo provozního či obchodního tajemství.
2. Členské státy mohou požadovat, aby každý subjekt veřejného sektoru, jenž je na základě svých úkolů držitelem částí minimálních informací uvedených v odstavci 1 a týkajících se fyzické infrastruktury provozovatele sítě v elektronické podobě, zpřístupnil tyto části informací elektronickými prostředky prostřednictvím jednotného informačního místa do 1. ledna 2017, a členské státy po takových subjektech veřejného sektoru požadují, aby je na požádání zpřístupnily podnikům zajišťujícím nebo oprávněným zajišťovat veřejné komunikační sítě, aniž jsou dotčena omezení podle odstavce 1. Veškeré aktualizace těchto informací a jakékoli nové prvky minimálních informací uvedených v odstavci 1, které subjekt veřejného sektoru obdrží, se zpřístupní jednotnému informačnímu místu do dvou měsíců ode dne jejich přijetí. Je-li třeba zaručit spolehlivost poskytnutých informací, lze tuto lhůtu prodloužit maximálně o jeden měsíc.
3. Minimální informace, které jsou zpřístupněny jednotnému informačnímu místu podle odstavce 2, se prostřednictvím jednotného informačního místa neprodleně zpřístupní v elektronické podobě za přiměřených, nediskriminačních a transparentních podmínek. Členské státy zajistí, aby byl přístup k minimálním informacím podle tohoto odstavce prostřednictvím jednotného informačního místa umožněn do 1. ledna 2017.
4. Nejsou-li minimální informace uvedené v odstavci 1 k dispozici prostřednictvím jednotného informačního místa, členské státy vyžadují, aby provozovatelé sítí tyto informace zpřístupnili na základě konkrétní písemné žádosti podniku zajišťujícího nebo oprávněného zajišťovat veřejné komunikační sítě. V této žádosti se specifikuje oblast, v níž je plánováno budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací. Přístup k informacím se poskytne do dvou měsíců od obdržení písemné žádosti za přiměřených, nediskriminačních a transparentních podmínek, aniž jsou dotčena příslušná omezení podle odstavce 1.
5. Na základě konkrétní písemné žádosti podniku zajišťujícího nebo oprávněného zajišťovat veřejné komunikační sítě členské státy vyžadují, aby provozovatelé sítí vyhověli přiměřeným žádostem o průzkum na místě týkajícím se konkrétních prvků jejich fyzické infrastruktury. V této žádosti se specifikují prvky sítě dotčené v souvislosti s budováním prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací. Průzkum na místě týkající se specifikovaných prvků sítě se povolí do jednoho měsíce od data obdržení písemné žádosti za přiměřených, nediskriminačních a transparentních podmínek, aniž jsou dotčena příslušná omezení podle odstavce 1.
6. Členské státy zajistí, aby v případě sporu vzniklého v souvislosti s právy a povinnostmi stanovenými v tomto článku měla kterákoli strana právo obrátit se ve věci sporu na vnitrostátní orgán pro řešení sporů. Vnitrostátní orgán pro řešení sporů plně zohlední zásadu proporcionality a vydá závazné rozhodnutí k vyřešení sporu v nejkratší možné době a v každém případě do dvou měsíců, s výjimkou mimořádných okolností, aniž je dotčena možnost kterékoli ze stran předložit věc soudu.
7. Členské státy mohou stanovit výjimky z povinností stanovených v odstavcích 1 až 5 v případě existujících fyzických infrastruktur, které se nepovažují za technicky vhodné pro budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, nebo v případě kritické infrastruktury jednotlivých států Tyto výjimky musí být v tomto ohledu řádně odůvodněné. Zúčastněným stranám musí být poskytnuta příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě k návrhům výjimek. Každá taková výjimka se musí oznámit Komisi.
8. Členské státy zajistí, aby podniky zajišťující nebo oprávněné zajišťovat veřejné komunikační sítě, které obdrží přístup k informacím podle tohoto článku, přijaly vhodná opatření pro zajištění zachování důvěrnosti a provozního a obchodního tajemství.
Článek 5
Koordinace stavebních prací
1. Členské státy zajistí, aby každý provozovatel sítě měl právo sjednávat dohody o koordinaci stavebních prací s podniky zajišťujícími nebo oprávněnými zajišťovat sítě elektronických komunikací s cílem budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací.
2. Členské státy zajistí, aby každý provozovatel sítě provádějící přímo nebo nepřímo stavební práce zcela nebo částečně financované z veřejných prostředků vyhověl všem přiměřeným žádostem podniků zajišťujících nebo oprávněných zajišťovat veřejné komunikační sítě o koordinaci stavebních prací s cílem budování prvků vysokorychlostní sítě elektronických komunikací, a to za transparentních a nediskriminačních podmínek. Těmto žádostem se vyhoví, pokud:
a)
si to nevyžádá žádné dodatečné náklady, mimo jiné z důvodu dalšího prodlení, pro původně plánované stavební práce;
b)
to nebrání kontrole nad koordinací prací a
c)
je žádost o koordinaci podána co nejdříve a v každém případě nejpozději jeden měsíc před předložením konečného projektu příslušným orgánům k udělení povolení.
Členské státy mohou stanovit pravidla pro rozdělení nákladů souvisejících s koordinací stavebních prací.
3. Pokud není dohody o koordinaci stavebních prací podle odstavce 2 dosaženo do jednoho měsíce od obdržení formální žádosti o jednání, členské státy zajistí, aby kterákoli ze stran měla právo předložit věc příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení sporů.
4. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní orgán pro řešení sporů uvedený v odstavci 3 vydal, s řádným ohledem na zásadu proporcionality, rozhodnutí k vyřešení sporu zahájeného podle odstavce 3, včetně stanovení spravedlivých a nediskriminačních podmínek a poplatků, je-li to na místě.
Vnitrostátní orgán pro řešení sporů vyřeší spor v nejkratší možné době a v každém případě do dvou měsíců ode dne přijetí úplné žádosti, s výjimkou mimořádných okolností, aniž je dotčena možnost kterékoli ze stran předložit věc soudu.
5. Členské státy mohou stanovit výjimky z povinností uvedených v tomto článku pro stavební práce malého významu, pokud jde o hodnotu, velikost či trvání, nebo v případě kritické národní infrastruktury. Tyto výjimky musí být v tomto ohledu řádně odůvodněné. Zúčastněným stranám se poskytne příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě k návrhům výjimek. Každá taková výjimka se oznámí Komisi.
Článek 6
Transparentnost ve vztahu k plánovaným stavebním pracem
1. V zájmu sjednávání dohod o koordinaci stavebních prací uvedených v článku 5 členské státy vyžadují, aby kterýkoli provozovatel sítě na základě konkrétní písemné žádosti podniku zajišťujícího nebo oprávněného zajišťovat veřejné komunikační sítě zpřístupnil následující minimální informace o probíhajících nebo plánovaných stavebních pracích týkajících se jeho fyzické infrastruktury, pro něž bylo buď uděleno povolení, nebo povolovací řízení probíhá, nebo se první žádost příslušným orgánům o udělení povolení plánuje v následujících šesti měsících:
a)
umístění a druh prací;
b)
dotčené prvky sítě;
c)
předpokládaný termín zahájení prací a doba jejich trvání a
d)
kontaktní místo.
V žádosti podniku zajišťujícího nebo oprávněného zajišťovat veřejné komunikační sítě se specifikuje oblast, v níž je plánováno budování prvků vysokorychlostní sítě elektronických komunikací. Provozovatelé sítí do dvou týdnů od data obdržení písemné žádosti poskytnou požadované informace za přiměřených, nediskriminačních a transparentních podmínek. Členské státy mohou umožnit přístup k minimálním informacím, které mají být omezeny, pouze je-li to považováno za nutné v zájmu bezpečnosti a integrity sítí, národní bezpečnosti, veřejného zdraví nebo bezpečnosti, důvěrnosti nebo provozního a obchodního tajemství.
2. Provozovatel sítě může žádost podle odstavce 1 zamítnout, pokud:
a)
požadované informace zveřejnil v elektronické podobě, nebo
b)
je přístup k těmto informacím zajištěn prostřednictvím jednotného informačního místa.
3. Členské státy zajistí, aby provozovatel sítě zpřístupnil požadované minimální informace uvedené v odstavci 1 prostřednictvím jednotného informačního místa.
4. Členské státy zajistí, aby v případě sporu vzniklého v souvislosti s právy a povinnostmi stanovenými v tomto článku měla kterákoli strana právo obrátit se ve věci sporu na vnitrostátní orgán pro řešení sporů. Vnitrostátní orgán pro řešení sporů plně zohlední zásadu proporcionality a vydá závazné rozhodnutí k vyřešení sporu v nejkratší možné době a v každém případě do dvou měsíců, s výjimkou mimořádných okolností, aniž je dotčena možnost kterékoli ze stran předložit věc soudu.
5. Členské státy mohou stanovit výjimky z povinností stanovených v tomto článku pro stavební práce nevýznamné hodnoty nebo v případě kritické infrastruktury jednotlivých států. Tyto výjimky se řádně odůvodní. Zúčastněným stranám se poskytne příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě k návrhům výjimek. Každá taková výjimka se oznámí Komisi.
Článek 7
Postup udělování povolení
1. Členské státy zajistí, aby všechny příslušné informace týkající se podmínek a postupů platných pro udělování povolení pro stavební práce nezbytné pro účely budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, včetně jakýchkoliv informací týkajících se výjimek platných pro tyto prvky, pokud jde o některá nebo veškerá povolení požadovaná podle vnitrostátních právních předpisů byly přístupné prostřednictvím jednotného informačního místa.
2. Členské státy mohou stanovit, že každý podnik zajišťující nebo oprávněný zajišťovat veřejné komunikační sítě má právo předkládat elektronickými prostředky a prostřednictvím jednotného informačního místa žádosti o povolení požadovaná pro stavební práce, která jsou nezbytná za účelem budování prvků vysokorychlostních sítí elektronických komunikací.
3. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že aniž jsou dotčeny jiné konkrétní lhůty nebo povinnosti stanovené k zajištění řádného průběhu řízení nebo odvolacího řízení, platné pro postupy související s udělováním povolení v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo právními předpisy Unie, příslušné orgány povolení udělí či zamítnou do čtyř měsíců ode dne přijetí úplné žádosti. Členské státy mohou stanovit, že tuto lhůtu lze ve výjimečných a řádně odůvodněných případech prodloužit. Jakékoliv prodloužení bude co nejkratší, aby bylo možné povolení udělit či zamítnout. Každé odmítnutí musí být řádně odůvodněno na základě objektivních, transparentních, nediskriminačních a přiměřených kritérií.
4. Členské státy mohou zajistit, aby každý podnik zajišťující nebo oprávněný zajišťovat veřejné komunikační sítě, kterému v důsledku nedodržení lhůt platných podle odstavce 3 vznikla škoda, měl právo na náhradu škody v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
Článek 8
Fyzická infrastruktura uvnitř budovy
1. Členské státy zajistí, aby všechny nově postavené budovy pro něž byla žádost o stavební povolení podána po 31. prosinci 2016, byly v místě koncového uživatele, včetně prvků těchto budov ve spoluvlastnictví, vybaveny fyzickou infrastrukturou uvnitř budovy, připravenou pro vysokorychlostní připojení, až do koncových bodů sítě. Stejná povinnost platí v případě významné renovace, pro niž byla žádost o stavební povolení podána po 31. prosinci 2016.
2. Členské státy zajistí, aby všechny nově postavené vícebytové budovy, pro něž byla žádost o stavební povolení podána po 31. prosinci 2016, byly vybaveny přístupovým bodem. Stejná povinnost platí v případě významné renovace týkající se vícebytových budov, pro něž byla žádost o stavební povolení podána po 31. prosinci 2016.
3. Budovy vybavené v souladu s tímto článkem jsou způsobilé ke získání dobrovolného označení „připraveno pro širokopásmové připojení“ v těch členských státech, které se pro zavedení takového označení rozhodly.
4. Členské státy mohou pro určité kategorie budov, zejména budovy s jedním bytem, nebo významné renovace, stanovit výjimky z povinností stanovených v odstavcích 1 a 2, pokud je splnění těchto povinností nepřiměřené, například z hlediska nákladů pro jednotlivé vlastníky nebo společenství vlastníků nebo z hlediska druhů budov, jako jsou zvláštní kategorie památek, historické budovy, rekreační obydlí, vojenské budovy či jiné budovy využívané pro účely národní bezpečnosti. Tyto výjimky se řádně odůvodní. Zúčastněným stranám je poskytnuta příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě k návrhům výjimek. Každá taková výjimka se oznámí Komisi.
Článek 9
Přístup k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy
1. Členské státy zajistí, aby s výhradou odst. 3 prvního pododstavce měl každý poskytovatel veřejných komunikačních sítí právo zavést na vlastní náklady až k přístupovému bodu svou síť.
2. Členské státy zajistí, aby s výhradou odst. 3 prvního pododstavce měl každý poskytovatel veřejných komunikačních sítí právo na přístup ke kterékoli existující fyzické infrastruktuře uvnitř budovy za účelem budování vysokorychlostní sítě elektronických komunikací, pokud je duplikace technicky nemožná nebo ekonomicky neefektivní.
3. Členské státy zajistí, aby kterýkoliv držitel práva k užívání přístupového bodu a fyzické infrastruktury uvnitř budovy splňoval veškeré odůvodněné žádosti o přístup od poskytovatelů veřejných komunikačních sítí za spravedlivých a nediskriminačních podmínek, včetně ceny, je-li to na místě.
Pokud není dohody o přístupu uvedené v odstavci 1 nebo 2 dosaženo do dvou měsíců od obdržení formální žádosti o přístup, členské státy zajistí, aby každá strana měla právo předložit věc příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení sporů, aby posoudil dodržení požadavků stanovených v uvedených odstavcích. Vnitrostátní orgán pro řešení sporů plně zohlední zásadu proporcionality a vydá závazné rozhodnutí k vyřešení sporu v nejkratší možné době a v každém případě do dvou měsíců, s výjimkou mimořádných okolností, aniž je dotčena možnost kterékoli ze stran předložit věc soudu.
4. Členské státy mohou udělit výjimky z ustanovení v odstavcích 1 až 3 pro budovy, v nichž je přístup k existující síti, která končí v místě koncového uživatele a je vhodná k poskytování vysokorychlostní služeb elektronických komunikací, zajištěn za objektivních, transparentních, přiměřených a nediskriminačních podmínek.
5. Pokud infrastruktura uvnitř budovy, připravená pro vysokorychlostní připojení, neexistuje, členské státy zajistí, aby měl každý poskytovatel veřejných komunikačních sítí právo ukončit svou síť v prostorách účastníka, pokud s tím tento účastník souhlasí a pokud se tak minimalizuje dopad na soukromý majetek třetích stran.
6. Tímto článkem není dotčeno vlastnické právo vlastníka přístupového bodu nebo fyzické infrastruktury uvnitř budovy v případě, že držitel práva k užívání této infrastruktury nebo přístupového bodu není jejich vlastníkem, ani vlastnické právo jakýchkoliv třetích stran, jako jsou vlastníci pozemků a vlastníci budov.
Členské státy mohou stanovit pravidla pro odpovídající finanční náhradu pro osoby, jimž vznikla uplatňováním práv stanovených v tomto článku škoda.
Článek 10
Příslušné orgány
1. Členské státy zajistí, aby každý z úkolů svěřených vnitrostátnímu orgánu pro řešení sporů byl prováděn jedním nebo několika příslušnými orgány.
2. Vnitrostátní orgán pro řešení sporů určený členským státem podle odstavce 1 musí být právně samostatný a funkčně nezávislý na kterémkoliv provozovateli sítě. Členské státy mohou umožnit vnitrostátnímu orgánu pro řešení sporů účtovat poplatky na pokrytí nákladů souvisejících s plněním úkolů, které mu byly svěřeny.
3. Členské státy vyžadují, aby všechny strany s vnitrostátním orgánem pro řešení sporů plně spolupracovaly.
4. Členské státy jmenují jeden nebo více příslušných orgánů na celostátní, regionální nebo místní úrovni pro výkon funkcí jednotného informačního místa uvedených v článcích 4, 6 a 7. S cílem pokrýt náklady na plnění těchto funkcí členské státy mohou umožnit účtování poplatků za užívání jednotných informačních míst.
5. Členské státy oznámí Komisi totožnost každého příslušného orgánu v souladu s tímto článkem k plnění funkce podle této směrnice do 1. července 2016 a veškeré jejich změny předtím, než takové určení nebo změna vstoupí v platnost.
6. Proti veškerým rozhodnutím přijatým příslušnými orgány uvedenými v tomto článku se lze odvolat k soudu v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
Článek 11
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení vnitrostátních opatření přijatých podle této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musejí být vhodné, účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 12
Přezkum
Komise podá do 1. července 2018 zprávu o provádění této směrnice Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva obsahuje shrnutí dopadu opatření stanovených touto směrnicí a posouzení pokroku při plnění jejích cílů, včetně toho, zda a jak by mohla směrnice více přispět k dosažení ambicióznějších cílů v oblasti širokopásmového připojení než těch, jež jsou stanoveny v Digitální agendě.
Článek 13
Provedení
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2016. Uvědomí o nich Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 14
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2014/61/EÚ
z 15. mája 2014
o opatreniach na zníženie nákladov na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
Digitálne hospodárstvo zásadným spôsobom mení vnútorný trh. Svojou inovačnosťou, rýchlosťou a cezhraničným dosahom má potenciál posunúť integráciu vnútorného trhu na novú úroveň. Víziou Únie je digitálne hospodárstvo s udržateľnými hospodárskymi a sociálnymi prínosmi na základe moderných online služieb a rýchleho internetového pripojenia. Vysokokvalitná digitálna infraštruktúra podporuje prakticky všetky odvetvia moderného a inovačného hospodárstva a má strategický význam pre sociálnu a územnú súdržnosť. Preto všetci občania, ako aj súkromný a verejný sektor musia mať možnosť byť súčasťou digitálneho hospodárstva.
(2)
Členské štáty uznali význam rozšírenia vysokorýchlostného širokopásmového pripojenia, a tým potvrdili ambiciózne ciele v oblasti širokopásmového pripojenia stanovené v oznámení Komisie s názvom Digitálna agenda pre Európu - digitálne presadzovanie európskeho rastu (ďalej len „digitálna agenda“), konkrétne priniesť do roku 2013 základné širokopásmové pripojenie všetkým Európanom a zabezpečiť, aby do roku 2020 mali všetci Európania prístup k oveľa rýchlejšiemu internetovému pripojeniu, t. j. nad 30 Mbit/s, a 50 % alebo viac domácností v Únii malo zmluvu na pripojenie na internet s rýchlosťou nad 100 Mbit/s.
(3)
Vzhľadom na rýchly vývoj technológií, exponenciálny nárast využívania širokopásmového pripojenia a rastúci dopyt po elektronických službách by sa ciele stanovené v digitálnej agende mali považovať za nevyhnutné minimum a Únia by si v záujme väčšieho rastu, konkurencieschopnosti a produktivity mala v oblasti širokopásmového pripojenia stanoviť ambicióznejšie ciele. Komisia by pri revízii tejto smernice mala posúdiť, či by mohla táto smernica ešte viac podporiť tento cieľ a ako.
(4)
V digitálnej agende sa tiež uviedlo, že je potrebné, aby sa na úrovni politík zabezpečilo zníženie nákladov na zavedenie širokopásmového pripojenia na celom území Únie vrátane náležitého plánovania a koordinácie a tiež zníženia administratívneho zaťaženia. V tomto ohľade je potrebné, aby členské štáty najprv vynaložili značné investičné prostriedky s cieľom umožniť spoločné využívanie fyzickej infraštruktúry. S ohľadom na ciele digitálnej agendy, ale aj významné zníženie finančných zdrojov, ktoré sa na širokopásmové pripojenie vyčlenili v rámci Nástroja na prepájanie Európy zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1316/2013 (4), by členské štáty mali byť schopné využívať v záujme dosiahnutia cieľov tejto smernice finančné prostriedky Únie dostupné v súlade s uplatniteľnými ustanoveniami Únie.
(5)
Znížením nákladov na zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí by sa prispelo aj k dosiahnutiu digitalizácie verejného sektora, čo by umožnilo digitálny pákový efekt vo všetkých odvetviach hospodárstva, okrem iného zníženie nákladov pre verejnú správu a poskytovanie efektívnejších služieb občanom.
(6)
V oznámení Komisie s názvom Akt o jednotnom trhu II sa s prihliadnutím na potrebu opatrenia na úrovni Únie s cieľom poskytnúť lepšie širokopásmové pokrytie vrátane zníženia nákladov na vysokorýchlostnú širokopásmovú infraštruktúru, ako sa uviedlo v záveroch Európskej rady z 13. a 14. decembra 2012, zdôrazňuje, že je potrebné vynaložiť ďalšie úsilie, napríklad vyriešiť otázku investícií do vysokorýchlostných sietí, aby sa rýchlo dosiahli ciele stanovené v digitálnej agende.
(7)
Rozšírenie vysokorýchlostných pevných a bezdrôtových elektronických komunikačných sietí v celej Únii si vyžaduje značné investície, z ktorých podstatnú časť predstavujú náklady na stavebnoinžinierske práce. Ak by sa niektoré nákladné stavebnoinžinierske práce obmedzili, dosiahlo by sa účinnejšie rozšírenie širokopásmového pripojenia.
(8)
Veľkú časť týchto nákladov možno pripísať neefektívnosti v postupe rozširovania týkajúcej sa využívania existujúcej pasívnej infraštruktúry (ako sú napr. káblovody, rúry, vstupné šachty, rozvodné skrine, stĺpy, stožiare, inštalácie antén, veže a iné nosné zariadenia), problematickým miestam v koordinácii stavebných prác, zaťažujúcim administratívnym postupom vydávania povolení a problematickým miestam v zavádzaní sietí v budovách, čo vedie k veľkým finančným prekážkam najmä vo vidieckych oblastiach.
(9)
Opatrenia zamerané na zvýšenie efektívnosti pri využívaní existujúcich infraštruktúr a na zníženie nákladov a zmenšenie prekážok, pokiaľ ide o vykonávanie nových stavebnoinžinierskych prác, by mali zásadne prispieť k zabezpečeniu rýchleho a rozsiahleho zavedenia vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí so súčasným zachovaním účinnej hospodárskej súťaže bez toho, aby to malo negatívny vplyv na bezpečnosť, ochranu a bezproblémovú prevádzku existujúcej verejnej infraštruktúry.
(10)
Niektoré členské štáty prijali opatrenia zamerané na zníženie nákladov na rozšírenie širokopásmového pripojenia. Tieto opatrenia sa však naďalej vyskytujú v obmedzenom počte a na rozptýlených miestach. Rozšírenie týchto opatrení v celej Únii by mohlo významne prispieť k vytvoreniu jednotného digitálneho trhu. Okrem toho rozdiely v regulačných požiadavkách niekedy bránia spolupráci medzi podnikmi verejnoprospešných služieb a môžu zvýšiť prekážky pre vstup nových prevádzkovateľov sietí na trh a pre nové obchodné príležitosti, čo brzdí rozvoj vnútorného trhu na využívanie a zavádzanie fyzických infraštruktúr pre vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete. A nakoniec iniciatívy na úrovni členských štátov sa nie vždy zdajú holistické, pričom opatrenia je dôležité prijímať počas celého postupu rozširovania a vo všetkých odvetviach, aby sa dosiahol ucelený a podstatný vplyv.
(11)
Cieľom tejto smernice je stanoviť určité minimálne práva a povinnosti uplatniteľné v celej Únii, aby sa uľahčilo rozšírenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí a medziodvetvová koordinácia. Zabezpečili by sa tak minimálne rovnaké podmienky, no nemali by tým byť dotknuté najlepšie postupy a opatrenia prijaté na celoštátnej a miestnej úrovni, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia a podmienky, ako aj dodatočné opatrenia doplňujúce tieto práva a povinnosti v súlade so zásadou subsidiarity.
(12)
S prihliadnutím na zásadu lex specialis, keď sa uplatňujú konkrétnejšie regulačné opatrenia v súlade s právom Únie, tieto opatrenia by mali mať prednosť pred minimálnymi právami a povinnosťami stanovenými v tejto smernici. Touto smernicou by preto nemal byť dotknutý regulačný rámec Únie pre elektronické komunikácie stanovený v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES (5), ako aj smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES (6), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES (7), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES (8) a smernici Komisie 2002/77/ES (9) ani vnútroštátne opatrenia prijaté v súlade s týmto regulačným rámcom, ako sú konkrétne symetrické a asymetrické regulačné opatrenia.
(13)
Pre prevádzkovateľov elektronických komunikačných sietí, najmä pre nových účastníkov vstupujúcich na trh, môže byť podstatne efektívnejšie využiť existujúce fyzické infraštruktúry vrátane infraštruktúr iných verejnoprospešných služieb s cieľom rozšíriť elektronické komunikačné siete predovšetkým v oblastiach, kde nie je dostupná vhodná elektronická komunikačná sieť alebo kde vybudovanie novej fyzickej infraštruktúry nemusí byť ekonomicky možné. Okrem toho synergia medzi jednotlivými odvetviami môže značne znížiť potrebu stavebných prác kvôli zavádzaniu elektronických komunikačných sietí, a tým aj sociálny a environmentálny dosah s nimi spojený, ako je znečistenie, rušivé vplyvy a preťaženie dopravy. Táto smernica by sa preto mala vzťahovať nielen na poskytovateľov verejných komunikačných sietí, ale aj na všetkých vlastníkov rozsiahlych a všadeprítomných fyzických infraštruktúr vhodných na zavedenie prvkov elektronických komunikačných sietí, ako sú fyzické siete na dodávku elektriny, plynu a vody, splaškové a kanalizačné systémy či siete vykurovania a dopravných služieb, alebo na držiteľov práv na využívanie uvedených sieti bez toho, aby tým boli dotknuté vlastnícke práva akejkoľvek tretej strany.
(14)
Touto smernicou by sa s cieľom zlepšiť zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí na vnútornom trhu mali ustanoviť práva poskytovateľov verejných komunikačných sietí na prístup k fyzickej infraštruktúre bez ohľadu na jej umiestnenie, a to za spravodlivých a primeraných podmienok, ktoré sú v súlade s bežným vykonávaním vlastníckych práv. Povinnosťou sprístupniť fyzickú infraštruktúru by nemali byť dotknuté práva vlastníka pozemku alebo budovy, v rámci ktorých sa infraštruktúra nachádza.
(15)
Fyzické zariadenia siete môžu s ohľadom na svoju malú mieru rozdielnosti často súčasne obsahovať široký rozsah prvkov elektronických komunikačných sietí vrátane tých, ktoré sú schopné zabezpečiť služby prístupu k širokopásmovému pripojeniu s rýchlosťou minimálne 30 Mbit/s v súlade so zásadou technologickej neutrality bez toho, že by to malo vplyv na dodávanú hlavnú službu, a s minimálnymi nákladmi na adaptáciu. Fyzická infraštruktúra, ktorá má slúžiť len na zavedenie iných prvkov siete bez toho, že by sa sama stala aktívnym prvkom siete - ako napríklad v prípade nenasvieteného vlákna -, sa preto môže v zásade využívať na uloženie káblov elektronických komunikácií, zariadení alebo akéhokoľvek iného prvku elektronických komunikačných sietí bez ohľadu na jej skutočné využívanie alebo vlastníctvo, ak tým nijako nie je ohrozená bezpečnosť alebo budúce obchodné záujmy vlastníka infraštruktúry. Aj fyzická infraštruktúra verejných komunikačných sietí sa môže v zásade využívať na zavedenie prvkov iných sietí, a preto sa môžu členské štáty rozhodnúť, že v príslušných prípadoch uplatnia zásadu reciprocity, a môžu prevádzkovateľom verejných komunikačných sietí povoliť, aby ponúkali prístup k ich sieťam na účely zavádzania iných sietí. Bez toho, aby bolo dotknuté sledovanie konkrétneho všeobecného záujmu spojeného s poskytovaním hlavnej služby, mala by sa podporovať synergia medzi prevádzkovateľmi sietí s cieľom súčasne prispieť k splneniu cieľov digitálnej agendy.
(16)
Aj keď by touto smernicou nemali byť dotknuté žiadne konkrétne bezpečnostné opatrenia potrebné na zaistenie bezpečnosti a verejného zdravia, ochrany a integrity sietí, no najmä kritickej infraštruktúry, a na zaistenie, aby hlavné služby poskytované prevádzkovateľmi sietí neboli ovplyvnené, a to najmä v sieťach používaných na poskytovanie vody určenej na ľudskú spotrebu, všeobecnými pravidlami vo vnútroštátnych právnych predpisoch, na základe ktorých sa prevádzkovateľom sietí zakazuje rokovať s poskytovateľmi elektronických komunikačných sietí o prístupe k fyzickým infraštruktúram, by sa mohlo zabrániť vytvoreniu trhu s prístupom k fyzickým infraštruktúram. Takéto všeobecné pravidlá by sa preto mali zrušiť. Súčasne opatreniami stanovenými v tejto smernici by nemala byť dotknutá možnosť pre členské štáty zatraktívniť poskytovanie prístupu k infraštruktúre zo strany prevádzkovateľov verejnoprospešných služieb vylúčením príjmov, ktoré vyplývajú z tejto služby, zo základu pre výpočet sadzieb pre koncového používateľa za ich hlavnú činnosť alebo činnosti v súlade s uplatniteľným právom Únie.
(17)
Prevádzkovateľ siete môže odmietnuť prístup ku konkrétnym fyzickým infraštruktúram z objektívnych dôvodov. Fyzická infraštruktúra predovšetkým nemusí byť technicky vhodná v dôsledku konkrétnych okolností týkajúcich sa infraštruktúr, ku ktorým sa žiadal prístup, ako napríklad aktuálny nedostatok dostupného miesta, alebo s ohľadom na potreby na úrovni priestoru v budúcnosti, ktoré sú dostatočne preukázané, napríklad verejne dostupnými investičnými plánmi. Podobne môže spoločné využívanie infraštruktúry za konkrétnych okolností ohroziť bezpečnosť alebo verejné zdravie, integritu a ochranu siete vrátane kritickej infraštruktúry alebo môže vystaviť nebezpečenstvu poskytovanie služieb, ktoré sa poskytujú predovšetkým v rámci tej istej infraštruktúry. Okrem toho, keď prevádzkovateľ siete už poskytuje veľkoobchodný prístup k fyzickej sieťovej infraštruktúre, ktorý by spĺňal potreby uchádzača o prístup, prístup k základnej fyzickej infraštruktúre môže mať negatívny ekonomický vplyv na jeho obchodný model a investičné stimuly a súčasne spôsobiť prípadnú neefektívnu duplicitu prvkov siete. Súčasne v prípade povinností prístupu k fyzickej infraštruktúre uložených podľa regulačného rámca Únie pre elektronické komunikácie, napríklad povinností prevádzkovateľov siete s významným vplyvom na trhu, by to už bolo upravené konkrétnymi regulačnými povinnosťami, na ktoré by táto smernica nemala mať vplyv.
(18)
Ak podniky poskytujúce alebo oprávnené na poskytovanie verejných komunikačných sietí požadujú prístup v konkrétnej oblasti, prevádzkovatelia sietí by im mali predložiť ponuku na spoločné využívanie svojich zariadení za spravodlivých a primeraných podmienok vrátane ceny, pokiaľ nie je prístup odmietnutý z objektívnych dôvodov. V závislosti od okolností by niektoré prvky mohli ovplyvniť podmienky, za akých sa prístup poskytuje; medzi tieto prvky patria všetky dodatočné náklady na údržbu a adaptáciu, všetky preventívne bezpečnostné opatrenia prijímané s cieľom obmedziť negatívny dosah na bezpečnosť, ochranu a integritu siete, všetky konkrétne dojednania o zodpovednosti v prípade škôd, využívanie akejkoľvek dotácie z verejných zdrojov udelenej na budovanie infraštruktúry vrátane konkrétnych podmienok týkajúcich sa dotácie alebo stanovených podľa vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie, schopnosť dodávať alebo poskytovať kapacitu infraštruktúry s cieľom splniť alebo dodržiavať povinnosti verejnej služby, všetky obmedzenia vyplývajúce z vnútroštátnych predpisov, ktorých cieľom je ochrana životného prostredia, verejného zdravia, verejnej bezpečnosti alebo plnenie cieľov územného plánovania.
(19)
V prípade rozporu v obchodnom rokovaní o technických a obchodných podmienkach by každá strana mala mať možnosť požiadať orgán na riešenie sporov na vnútroštátnej úrovni, aby stranám uložil riešenie, aby sa zamedzilo neodôvodnenému odmietnutiu obchodovať alebo uloženiu neprimeraných podmienok. Orgán na riešenie sporov by mal pri určovaní cien za udelenie prístupu zabezpečiť, aby mal poskytovateľ prístupu spravodlivú príležitosť na náhradu svojich nákladov na poskytovanie prístupu k svojej fyzickej infraštruktúre, pričom by mal zohľadniť konkrétne vnútroštátne podmienky a všetky zavedené štruktúry sadzieb s cieľom zabezpečiť spravodlivú príležitosť na náhradu nákladov s ohľadom na opravné prostriedky, ktoré už skôr uložili vnútroštátne regulačné orgány. Orgán na riešenie sporov by mal pritom tiež zohľadniť dosah požadovaného prístupu na podnikateľský plán poskytovateľa prístupu vrátane investícií vynaložených poskytovateľom prístupu, od ktorého sa žiada prístup, predovšetkým investícií na fyzickú infraštruktúru, ku ktorej sa žiada prístup. V konkrétnom prípade prístupu k fyzickej infraštruktúre poskytovateľom verejných komunikačných sietí môžu investície vynaložené na túto infraštruktúru priamo prispieť k splneniu cieľov digitálnej agendy a hospodárska súťaž na nižšej úrovni trhu môže byť ovplyvnená parazitovaním. Pri každej povinnosti poskytovať prístup by sa preto mala plne zohľadniť ekonomická životaschopnosť týchto investícií na základe ich rizikového profilu, akýkoľvek harmonogram návratnosti investícií, všetky vplyvy prístupu na hospodársku súťaž na nižšej úrovni trhu a následne na ceny a návratnosť investícií, všetky odpisy aktív siete v čase žiadosti o prístup, každý obchodný prípad podporujúci investície, najmä investície do fyzických infraštruktúr využívaných na poskytovanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných služieb a každá možnosť predtým poskytovaná uchádzačovi o prístup na účely spoločného zavádzania.
(20)
S cieľom efektívne plánovať zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí a zabezpečiť čo najúčinnejšie využívanie existujúcich infraštruktúr vhodných na rozšírenie elektronických komunikačných sietí by podniky poskytujúce alebo oprávnené na poskytovanie verejných komunikačných sietí mali mať možnosť prístupu k minimálnym informáciám týkajúcim sa fyzických infraštruktúr, ktoré sú k dispozícii v oblasti zavádzania. Tieto minimálne informácie by mali umožniť posúdenie potenciálu na využívanie existujúcej infraštruktúry v konkrétnej oblasti, ako aj zníženie škody na ktorejkoľvek existujúcej fyzickej infraštruktúre. Vzhľadom na počet zapojených zainteresovaných strán a s cieľom zjednodušiť prístup k týmto informáciám aj medzi odvetviami a cez hranice by sa tieto minimálne informácie mali sprístupniť prostredníctvom jednotného informačného miesta. Toto jednotné informačné miesto by malo umožniť prístup k minimálnym informáciám, ktoré sú už k dispozícii v elektronickej podobe, s výhradou obmedzení na zaistenie bezpečnosti a integrity siete, predovšetkým kritickej infraštruktúry, alebo zachovanie oprávneného pracovného a obchodného tajomstva.
(21)
Aj keď sa členským štátom neukladá povinnosť nového mapovania, v tejto smernici by sa malo stanoviť, že minimálne informácie, ktoré už zhromaždili subjekty verejného sektora a ktoré sú k dispozícii v elektronickej podobe v súlade s vnútroštátnymi iniciatívami, ako aj právom Únie, napr. smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES (10), by sa mali sprístupniť, napríklad prostredníctvom hypertextového odkazu, jednotnému informačnému miestu. Týmto by sa umožnil koordinovaný prístup k informáciám o fyzických infraštruktúrach pre poskytovateľov verejných komunikačných sietí a zároveň zaistila bezpečnosť a integrita všetkých takýchto informácií, najmä pokiaľ ide o vnútroštátnu kritickú infraštruktúru. Poskytovaním takýchto informácií by nemali byť dotknuté požiadavky na transparentnosť, ktoré sa už vzťahujú na opakované použitie informácií verejného sektora podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES (11). Ak informácie dostupné verejnému sektoru nezabezpečujú náležité poznatky o existujúcich fyzických infraštruktúrach v konkrétnej oblasti alebo určitého typu, prevádzkovatelia sietí by mali informácie sprístupniť podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete alebo oprávneným na ich poskytovanie.
(22)
Ak minimálne informácie nie sú dostupné prostredníctvom jednotného informačného miesta, mala by sa podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete alebo oprávneným na ich poskytovanie aj tak zabezpečiť možnosť priamo požiadať o takéto konkrétne informácie ktoréhokoľvek prevádzkovateľa siete v dotknutej oblasti. Okrem toho, ak je žiadosť primeraná, najmä ak je potrebná s ohľadom na možnosť spoločne využívať existujúce fyzické infraštruktúry alebo koordinovať stavebné práce, podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete alebo oprávneným na ich poskytovanie by sa mala dať možnosť uskutočniť prieskumy na mieste a požadovať informácie týkajúce sa plánovaných stavebných prác za transparentných, primeraných a nediskriminačných podmienok a bez toho, aby boli dotknuté bezpečnostné opatrenia prijaté na zaistenie bezpečnosti a integrity siete, ako aj ochrany dôvernosti a pracovného a obchodného tajomstva. Zvýšená transparentnosť plánovaných stavebných prác zo strany samotných prevádzkovateľov siete alebo prostredníctvom jednotných informačných miest by sa mala stimulovať najmä v prípade oblastí s najväčším úžitkom, a to nasmerovaním oprávnených prevádzkovateľov k týmto informáciám vždy, keď sú k dispozícii.
(23)
Ak vzniknú spory týkajúce sa prístupu k informáciám o fyzických infraštruktúrach na účely zavádzania vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, orgán na riešenie sporov by mal byť schopný tieto spory vyriešiť vydaním záväzného rozhodnutia. Rozhodnutiami takéhoto orgánu by v žiadnom prípade nemala byť dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
(24)
Koordináciou stavebných prác týkajúcich sa fyzických infraštruktúr sa môžu zabezpečiť značné úspory a minimalizovať nepríjemnosti v oblasti dotknutej zavádzaním nových elektronických komunikačných sietí. Z tohto dôvodu by sa mali zakázať regulačné obmedzenia, ktoré spravidla bránia rokovaniam medzi prevádzkovateľmi sietí na účely koordinácie týchto prác s cieľom zaviesť aj vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete. V prípade stavebných prác, ktoré nie sú financované z verejných prostriedkov, by táto smernica nemala mať vplyv na možnosť zainteresovaných strán uzatvárať dohody o koordinácii stavebných prác v súlade s ich vlastnými investičnými a obchodnými plánmi a uprednostňovaným harmonogramom.
(25)
Stavebné práce plne alebo čiastočne financované z verejných prostriedkov by sa mali zamerať na maximalizáciu kladných spoločných výsledkov využitím pozitívnych vonkajších účinkov týchto prác v jednotlivých odvetviach a zabezpečením rovnakých príležitostí na spoločné využívanie dostupnej a plánovanej fyzickej infraštruktúry so zreteľom na zavádzanie elektronických komunikačných sietí. Prevádzkovateľ siete, ktorý priamo alebo nepriamo, napríklad prostredníctvom subdodávateľa, vykonáva dotknuté stavebné práce, by mal za primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok vyhovieť včasným a odôvodneným požiadavkám na koordináciu zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, čím sa zabezpečí napríklad pokrytie všetkých dodatočných nákladov vrátane nákladov spojených s omeškaním a minimalizácia zmien pôvodných plánov, pričom by sa nemal negatívne ovplyvniť hlavný účel stavebných prác financovaných z verejných prostriedkov. Bez toho, aby boli dotknuté uplatniteľné pravidlá o štátnej pomoci, členské štáty by mali mať možnosť stanoviť ďalšie pravidlá rozdelenia nákladov spojených s uvedeným koordinovaným zavádzaním. Na zabezpečenie rýchleho vyriešenia sporov týkajúcich sa rokovaní o týchto dohodách o koordinácii za primeraných, spravodlivých a nediskriminačných podmienok by mali byť k dispozícii konkrétne postupy urovnávania sporov. Týmito ustanoveniami by nemalo byť dotknuté právo členských štátov na rezervovanie kapacity pre elektronické komunikačné siete, dokonca aj keď konkrétne žiadosti neexistujú, a to so zreteľom na vyhovenie budúcemu dopytu po fyzických infraštruktúrach, aby sa maximalizovala hodnota stavebných prác, alebo právo na prijatie opatrení, ktorými sa prevádzkovateľom iných typov sietí, napríklad plynárenských alebo elektrických sietí, udeľujú podobné práva na koordináciu stavebných prác.
(26)
Na účely ochrany všeobecných vnútroštátnych záujmov a všeobecných záujmov Únie môže byť potrebných niekoľko rôznych povolení týkajúcich sa zavádzania elektronických komunikačných sietí alebo prvkov nových sietí, ako sú napríklad povolenia v oblasti výstavby, územného plánovania či životného prostredia a iné povolenia. Počet povolení potrebných na zavedenie rôznych typov elektronických komunikačných sietí a miestny charakter zavádzania si môže vyžiadať uplatnenie rôznych postupov a podmienok. Všetky príslušné informácie o postupoch a všeobecných podmienkach uplatniteľných na stavebné práce by mali byť dostupné prostredníctvom jednotného informačného miesta s tým, že sa zachovajú práva každého príslušného orgánu zapojiť sa a zachovať si rozhodovacie právomoci v súlade so zásadou subsidiarity. Mohla by sa tým znížiť zložitosť a zvýšiť efektívnosť a transparentnosť najmä pre nových účastníkov vstupujúcich na trh alebo menších prevádzkovateľov, ktorí nie sú v tejto oblasti aktívni. Členské štáty by okrem toho mali mať možnosť ustanoviť, aby podniky poskytujúce verejné komunikačné siete alebo oprávnené na ich poskytovanie mali právo podávať žiadosti o povolenie prostredníctvom jednotného kontaktného miesta.
(27)
Na zabezpečenie, aby postupy udeľovania povolení nepôsobili ako prekážka pre investície a aby nemali nepriaznivý vplyv na vnútorný trh, by členské štáty mali zabezpečiť, aby rozhodnutie o tom, či udeliť, alebo neudeliť žiadané povolenie týkajúce sa zavádzania elektronických komunikačných sietí alebo nových prvkov siete bolo v každom prípade k dispozícii najneskôr do štyroch mesiacov bez toho, aby tým boli dotknuté iné konkrétne lehoty alebo povinnosti ustanovené na riadne vykonávanie postupu, ktoré sú uplatniteľné na postup udeľovania povolení v súlade s vnútroštátnym právom alebo právom Únie. Takéto rozhodnutie môže byť implicitné alebo explicitné podľa uplatniteľných právnych ustanovení. Členské štáty by v prípade potreby mali ustanoviť, že poskytovatelia, ktorí utrpeli škodu v dôsledku nedodržania lehôt uplatniteľných na udelenie povolení zo strany príslušného orgánu, majú právo na náhradu.
(28)
Na zabezpečenie, aby sa tieto postupy udeľovania povolení vykonali v primeraných lehotách, by členské štáty mohli zvážiť stanovenie niekoľkých záruk, napr. tichý súhlas, alebo prijať opatrenia na zjednodušenie postupu udeľovania povolenia okrem iného znížením počtu povolení potrebných na zavádzanie elektronických komunikačných sietí alebo oslobodením niektorých kategórií malých alebo štandardizovaných stavebných prác od postupu udeľovania povolenia. Orgány na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni by mali odôvodniť každé odmietnutie udeliť takéto povolenie v ich právomoci na základe objektívnych, transparentných, nediskriminačných a primeraných kritérií a podmienok. Nemalo by tým byť dotknuté žiadne opatrenie prijaté členskými štátmi, ktorým sa niektoré prvky elektronických komunikačných sietí, pasívne alebo aktívne, oslobodzujú od postupu udeľovania povolenia.
(29)
Dosiahnutie cieľov digitálnej agendy si vyžaduje, aby sa infraštruktúra rozšírila do blízkosti miesta koncových používateľov pri plnom dodržiavaní zásady proporcionality vo vzťahu k akémukoľvek obmedzeniu vlastníckeho práva so zreteľom na všeobecný sledovaný záujem. Existencia zavedených vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, a to až ku koncovým používateľom, by sa mala uľahčiť a súčasne by sa mala zabezpečiť technologická neutralita najmä prostredníctvom vysokorýchlostnej fyzickej infraštruktúry v budove. Vzhľadom na skutočnosť, že uloženie malých káblovodov počas výstavby budov predstavuje len obmedzené prírastkové náklady, zatiaľ čo dodatočné vybavenie budov vysokorýchlostnou infraštruktúrou môže predstavovať značnú časť nákladov na zavádzanie vysokorýchlostnej siete, mali by sa všetky nové budovy alebo budovy podliehajúce významnej obnove vybaviť fyzickou infraštruktúrou, ktorá umožní napojenie koncových používateľov na vysokorýchlostné siete. S cieľom rozširovať vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete by sa okrem toho nové viacbytové domy a viacbytové domy podliehajúce významnej obnove mali vybaviť prístupovým bodom, cez ktorý môže mať poskytovateľ prístup k infraštruktúre v budove. Okrem toho by investori výstavby mali počítať s tým, že z každého bytu povedú prázdne káblovody k prístupovému bodu, ktorý sa nachádza vo viacbytovom dome alebo mimo neho. V niektorých prípadoch, ako napríklad samostatné domy alebo kategórie prác významnej obnovy v odľahlých oblastiach, sa perspektíva vysokorýchlostného pripojenia považuje z objektívnych dôvodov ako príliš vzdialená na to, aby opodstatňovala vybavenie budovy vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou alebo prístupovým bodom, alebo ak by takéto vybavenie budovy bolo neprimerané z iných ekonomických alebo environmentálnych dôvodov alebo z dôvodu ochrany mestského kultúrneho dedičstva, ako napríklad v prípade osobitných kategórií pamiatok.
(30)
S cieľom pomôcť perspektívnym kupcom alebo nájomcom identifikovať budovy, ktoré sú vybavené vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou v budove a ktoré majú preto značný potenciál z hľadiska úspory nákladov, a s cieľom podporiť pripravenosť budov na vysokorýchlostné pripojenie by členské štáty mali mať možnosť vypracovať dobrovoľné označenie „širokopásmové pripojenie“ pre budovy vybavené takouto infraštruktúrou a prístupovým bodom v súlade s touto smernicou.
(31)
Keď poskytovatelia verejných komunikačných sietí zavádzajú vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete v konkrétnej oblasti, dochádza k značným úsporám z rozsahu, pokiaľ môžu ukončiť svoju sieť v prístupovom bode budovy bez ohľadu na to, či účastník vyjadril v tom čase výslovný záujem o túto službu, ale za predpokladu, že vplyv na súkromný majetok je minimalizovaný využitím existujúcej fyzickej infraštruktúry a uvedením dotknutej oblasti do pôvodného stavu. Ak už je sieť ukončená v prístupovom bode, napojenie ďalšieho zákazníka je možné za podstatne nižšie náklady, najmä pomocou prístupu k vertikálnemu vysokorýchlostnému segmentu v budove, pokiaľ už existuje. Tento cieľ sa tiež splní, keď sa v samotnej budove už nachádza vysokorýchlostná elektronická komunikačná sieť, pokiaľ prístup k tejto sieti má za transparentných, primeraných a nediskriminačných podmienok každý poskytovateľ verejných komunikačných sietí, ktorý má v budove aktívneho účastníka. To môže nastať hlavne v členských štátoch, ktoré prijali opatrenia na základe článku 12 smernice 2002/21/ES.
(32)
Nové budovy by mali byť vybavené vysokorýchlostnou infraštruktúrou v budove a v prípade viacbytových budov prístupovým bodom. Členské štáty by však mali mať pri plnení tohto cieľa istú pružnosť. V tomto ohľade nie je účelom smernice harmonizovať pravidlá týkajúce sa súvisiacich nákladov vrátane pravidiel, ktoré sa týkajú náhrady nákladov na vybavenie budov vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou v budove a prístupovým bodom.
(33)
Vzhľadom na sociálne prínosy vyplývajúce z digitálnej inklúzie a s prihliadnutím na ekonomiku zavádzania vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, keď neexistuje pasívna alebo aktívna vysokorýchlostná infraštruktúra zavedená do priestorov koncových používateľov ani alternatívy poskytovania vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí účastníkovi, každý poskytovateľ verejných komunikačných sietí by mal mať právo ukončiť svoju sieť v súkromných priestoroch na vlastné náklady pod podmienkou minimalizácie vplyvu na súkromný majetok, napríklad ak je to možné, využitím existujúcej fyzickej infraštruktúry dostupnej v budove alebo zabezpečením úplnej obnovy dotknutých oblastí.
(34)
V súlade so zásadou subsidiarity by touto smernicou nemala byť dotknutá možnosť členských štátov prideliť ustanovené regulačné úlohy orgánom, ktoré sa najlepšie hodia na ich plnenie, v súlade s vnútroštátnym ústavným systémom prideľovania kompetencií a právomocí a požiadavkami stanovenými v tejto smernici.
(35)
Určený vnútroštátny orgán na riešenie sporov by mal zabezpečovať nestrannosť a nezávislosť voči zúčastneným stranám a mal by mať primerané právomoci a prostriedky.
(36)
Pre prípad nerešpektovania vnútroštátnych opatrení prijatých podľa tejto smernice by členské štáty mali ustanoviť vhodné, účinné, primerané a odrádzajúce sankcie.
(37)
Aby sa zabezpečila efektívnosť jednotných informačných miest ustanovených v tejto smernici, členské štáty by mali zabezpečiť zodpovedajúce prostriedky, ako aj dostupnosť príslušných informácií týkajúcich sa konkrétnej oblasti v jednotných informačných miestach na optimálnej úrovni zoskupenia, ak možno zaistiť zvýšenú efektívnosť s ohľadom na uložené úlohy, a to aj na miestnom katastri nehnuteľností. V tomto ohľade by členské štáty mohli zvážiť možné synergie a úspory z rozsahu s jednotným kontaktným miestom v zmysle článku 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES (12) s cieľom vychádzať z existujúcich štruktúr a maximalizovať prínosy pre koncových používateľov.
(38)
Keďže ciele tejto smernice zamerané na uľahčenie zavádzania fyzických infraštruktúr vhodných pre vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete v celej Únii nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu rozsahu alebo dôsledkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(39)
Touto smernicou sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané najmä Chartou základných práv Európskej únie, a predovšetkým právo na súkromie a ochranu obchodného tajomstva, sloboda podnikania, vlastnícke právo a právo na účinný prostriedok nápravy. Členské štáty musia túto smernicu uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Cieľom tejto smernice je uľahčiť a podnietiť rozširovanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí podporou spoločného využívania existujúcej fyzickej infraštruktúry a umožnením efektívnejšieho zavádzania novej fyzickej infraštruktúry, aby sa takéto siete mohli rozšíriť pri vynaložení nižších nákladov.
2. Touto smernicou sa ustanovujú minimálne požiadavky týkajúce sa stavebných prác a fyzickej infraštruktúry v záujme zosúladenia určitých aspektov zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov v týchto oblastiach.
3. Členské štáty môžu zachovať alebo zaviesť opatrenia v súlade s právom Únie, ktoré presahujú minimálne požiadavky ustanovené v tejto smernici s cieľom lepšie dosiahnuť cieľ uvedený v odseku 1.
4. Ak je niektoré ustanovenie tejto smernice v rozpore s ustanoveniami smerníc 2002/21/ES, 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/22/ES alebo 2002/77/ES, príslušné ustanovenia uvedených smerníc majú prednosť.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňujú vymedzenia pojmov uvedené v smernici 2002/21/ES.
Uplatňujú sa aj tieto vymedzenia pojmov:
1.
„prevádzkovateľ siete“ je podnik poskytujúci verejné komunikačné siete alebo oprávnený na ich poskytovanie, ako aj podnik, ktorý poskytuje fyzickú infraštruktúru určenú na poskytovanie:
a)
služieb výroby, prepravy alebo distribúcie:
i)
plynu;
ii)
elektriny vrátane verejného osvetlenia;
iii)
vykurovania;
iv)
vody, ako aj zneškodňovania odpadových vôd a splaškov a kanalizačných systémov;
b)
dopravných služieb vrátane železníc, ciest, prístavov a letísk;
2.
„fyzická infraštruktúra“ je akýkoľvek prvok siete, ktorý má slúžiť na zavedenie iných prvkov siete bez toho, aby sa sám stal jej aktívnym prvkom, ako sú rúry, stožiare, káblovody, kontrolné komory, vstupné šachty, rozvodné skrine, budovy alebo vstupy do budov, inštalácie antén, veže a stĺpy, káble vrátane nenasvieteného vlákna, ako aj prvky sietí, ktoré sa používajú na poskytovanie vody určenej na ľudskú spotrebu v zmysle článku 2 bodu 1 smernice Rady 98/83/ES (13), nie sú fyzickou infraštruktúrou v zmysle tejto smernice;
3.
„vysokorýchlostná elektronická komunikačná sieť“ je elektronická komunikačná sieť, ktorá je schopná zaistiť služby prístupu k širokopásmovému pripojeniu s rýchlosťou najmenej 30 Mbit/s;
4.
„stavebné práce“ je každý výsledok výstavby alebo stavebnoinžinierskych prác ako celku, ktorý sám osebe stačí na to, aby plnil ekonomickú alebo technickú funkciu, a ktorý zahŕňa jeden alebo niekoľko prvkov fyzickej infraštruktúry;
5.
„subjekt verejného sektora“ je ústredný, regionálny alebo miestny orgán, verejnoprávny subjekt alebo združenie tvorené jedným alebo viacerými takýmito orgánmi alebo verejnoprávnymi subjektmi;
6.
„verejnoprávne subjekty“ sú subjekty, ktoré majú všetky z týchto vlastností:
a)
sú zriadené na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný ani obchodný charakter;
b)
majú právnu subjektivitu a
c)
sú plne alebo z väčšej časti financované ústrednými, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými verejnoprávnymi subjektmi alebo ich riadenie podlieha dohľadu takýchto orgánov alebo subjektov, alebo majú správnu, riadiacu alebo dozornú radu, ktorej nadpolovičnú väčšinu členov vymenúvajú ústredné, regionálne alebo miestne orgány alebo iné verejnoprávne subjekty;
7.
„fyzická infraštruktúra v budove“ je fyzická infraštruktúra alebo inštalácie na mieste koncového používateľa vrátane prvkov v spoločnom vlastníctve určené na zavedenie káblových a/alebo bezdrôtových prístupových sietí, ak sú takéto prístupové siete schopné poskytovať elektronické komunikačné služby a spojiť prístupový bod v budove s koncovým bodom siete;
8.
„vysokorýchlostná fyzická infraštruktúra v budove“ je fyzická infraštruktúra v budove určená na zavedenie prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí alebo na umožnenie poskytovania týchto sietí;
9.
„významná obnova“ je výstavba alebo stavebnoinžinierske práce na mieste koncového používateľa, ktoré zahŕňajú štrukturálne zmeny celej fyzickej infraštruktúry v budove alebo jej značnej časti a ktoré si vyžadujú stavebné povolenie;
10.
„povolenie“ je explicitné alebo implicitné rozhodnutie príslušného orgánu prijaté prostredníctvom akéhokoľvek postupu, na základe ktorého musí podnik v záujme zákonnej realizácie výstavby alebo stavebnoinžinierskych prác uskutočniť určité kroky;
11.
„prístupový bod“ je fyzický bod vnútri alebo mimo budovy, ku ktorému majú prístup podniky poskytujúce verejné komunikačné siete alebo oprávnené na ich poskytovanie a prostredníctvom ktorého sa možno napojiť na vysokorýchlostnú fyzickú infraštruktúru v budove.
Článok 3
Prístup k existujúcej fyzickej infraštruktúre
1. Členské štáty zabezpečia, aby každý prevádzkovateľ siete mal právo ponúkať podnikom poskytujúcim alebo oprávneným na poskytovanie elektronických komunikačných sietí prístup k svojej fyzickej infraštruktúre na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. Členské štáty môžu recipročne ustanoviť, že prevádzkovatelia verejných komunikačných sietí majú právo ponúkať prístup k svojej fyzickej infraštruktúre na účely zavádzania iných sietí, než sú elektronické komunikačné siete.
2. Členské štáty zabezpečia, aby každý prevádzkovateľ siete mal na základe písomnej žiadosti od podniku poskytujúceho verejné komunikačné siete alebo oprávneného na ich poskytovanie povinnosť vyhovieť všetkým primeraným žiadostiam o prístup k svojej fyzickej infraštruktúre za spravodlivých a primeraných podmienok vrátane ceny na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. V tejto písomnej žiadosti sa spresnia prvky projektu, v súvislosti s ktorým sa žiada o prístup, vrátane konkrétneho časového rámca.
3. Členské štáty vyžadujú, aby sa každé odmietnutie prístupu zakladalo na objektívnych, transparentných a primeraných kritériách, ako je:
a)
technická vhodnosť fyzickej infraštruktúry, ku ktorej sa žiadal prístup, na zavedenie akýchkoľvek prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí podľa odseku 2;
b)
dostatočný priestor na zavedenie prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí uvedených v odseku 2 vrátane budúcich potrieb prevádzkovateľa siete na priestor, ktoré dostatočne preukáže;
c)
hľadiská bezpečnosti a verejného zdravia;
d)
integrita a bezpečnosť akejkoľvek siete, najmä kritickej vnútroštátnej infraštruktúry;
e)
riziko závažného rušenia plánovaných elektronických komunikačných služieb poskytovaním iných služieb prostredníctvom tej istej fyzickej infraštruktúry;
f)
dostupnosť udržateľných alternatívnych prostriedkov veľkoobchodného prístupu k fyzickej sieťovej infraštruktúre poskytovaného prevádzkovateľom siete a vhodného na poskytovanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí za predpokladu, že sa tento prístup poskytuje za spravodlivých a primeraných podmienok.
Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ siete uviedol dôvody odmietnutia do dvoch mesiacov odo dňa prijatia úplnej žiadosti o prístup.
4. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že sa prístup odmietol alebo sa nedosiahla dohoda o konkrétnych podmienkach vrátane ceny do dvoch mesiacov odo dňa prijatia žiadosti o prístup, mala každá strana právo postúpiť túto záležitosť príslušnému vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov.
5. Od vnútroštátneho orgánu na riešenie sporov uvedeného v odseku 4 členské štáty vyžadujú, aby pri plnom zohľadnení zásady proporcionality vydal záväzné rozhodnutie o riešení sporu začatého podľa odseku 4 vrátane stanovenia spravodlivých a primeraných podmienok, prípadne cien.
Vnútroštátny orgán na riešenie sporov vyrieši spor v čo najkratšom čase a v každom prípade do štyroch mesiacov odo dňa prijatia úplnej žiadosti, pokiaľ nenastali výnimočné okolnosti, bez toho, aby bola dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
Ak sa spor týka prístupu k infraštruktúre poskytovateľa elektronickej komunikačnej siete a vnútroštátny orgán na riešenie sporov je národným regulačným orgánom, zohľadní v prípade potreby ciele stanovené v článku 8 smernice 2002/21/ES. Orgán na riešenie sporov stanoví každú cenu tak, aby sa ňou zabezpečilo, že poskytovateľ prístupu bude mať spravodlivú príležitosť na náhradu svojich nákladov, a aby sa v nej zohľadnil vplyv požadovaného prístupu na podnikateľský plán poskytovateľa prístupu vrátane investícií vynaložených prevádzkovateľom siete, od ktorého sa žiada prístup, predovšetkým do fyzických infraštruktúr využívaných na poskytovanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných služieb.
6. Týmto článkom nie je dotknuté vlastnícke právo vlastníka fyzickej infraštruktúry, ak prevádzkovateľ siete nie je vlastníkom, ani vlastnícke právo akejkoľvek inej tretej strany, ako sú vlastníci pozemkov a vlastníci súkromného majetku.
Článok 4
Transparentnosť týkajúca sa fyzickej infraštruktúry
1. Členské štáty zabezpečia, aby každý podnik poskytujúci verejné komunikačné siete alebo oprávnený na ich poskytovanie mal na účely podania žiadosti o prístup k fyzickej infraštruktúre v súlade s článkom 3 ods. 2 právo na prístup na základe žiadosti k týmto minimálnym informáciám týkajúcim sa existujúcej fyzickej infraštruktúry ktoréhokoľvek prevádzkovateľa siete:
a)
miesto a trasa;
b)
typ a súčasné využívanie infraštruktúry a
c)
kontaktné miesto.
Členské štáty zabezpečia, aby podnik, ktorý žiada o prístup, uviedol dotknutú oblasť, v ktorej plánuje zaviesť prvky vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
Členské štáty môžu povoliť obmedzenie prístupu k minimálnym informáciám, avšak len keď je to potrebné v záujme bezpečnosti sietí a ich integrity, národnej bezpečnosti, verejného zdravia alebo bezpečnosti, dôvernosti alebo pracovného a obchodného tajomstva.
2. Členské štáty môžu od každého subjektu verejného sektora, ktorý z dôvodu svojich úloh disponuje v elektronickej podobe prvkami minimálnych informácií uvedených v odseku 1 týkajúcich sa fyzickej infraštruktúry prevádzkovateľa siete, vyžadovať, aby ich prostredníctvom jednotného informačného miesta poskytol elektronickými prostriedkami pred 1. januárom 2017, a členské štáty od takýchto subjektov verejného sektora vyžadujú, aby ich na základe žiadosti poskytli podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete alebo oprávneným na ich poskytovanie bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia podľa odseku 1. Každá aktualizácia uvedených informácií a akýkoľvek nový prvok minimálnych informácií uvedených v odseku 1 prijaté subjektom verejného sektora sa jednotnému informačnému miestu poskytnú do dvoch mesiacov odo dňa ich prijatia. Uvedená lehota sa môže predĺžiť najviac o jeden mesiac, ak je to nevyhnutné s cieľom zaručiť spoľahlivosť poskytovaných informácií.
3. K minimálnym informáciám, ktoré sa jednotnému informačnému miestu poskytujú podľa odseku 2, je prostredníctvom jednotného informačného miesta rýchly prístup v elektronickej podobe za primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok. Členské štáty zabezpečia, aby sa prístup k minimálnym informáciám podľa tohto odseku poskytol prostredníctvom jednotného informačného miesta do 1. januára 2017.
4. Ak minimálne informácie uvedené v odseku 1 nie sú k dispozícii prostredníctvom jednotného informačného miesta, členské štáty od prevádzkovateľov siete vyžadujú, aby k nim poskytli prístup na základe osobitnej písomnej žiadosti podniku poskytujúceho alebo oprávneného na poskytovanie verejných komunikačných sietí. V tejto žiadosti sa uvedie dotknutá oblasť, v ktorej plánuje zaviesť prvky vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. Prístup k informáciám sa poskytne do dvoch mesiacov odo dňa prijatia písomnej žiadosti za primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia podľa odseku 1.
5. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľov sietí, aby na základe osobitnej písomnej žiadosti zo strany podniku poskytujúceho verejné komunikačné siete alebo oprávneného na ich poskytovanie vyhoveli primeraným žiadostiam o prieskumy konkrétnych prvkov svojej fyzickej infraštruktúry na mieste. V tejto žiadosti sa uvedú prvky dotknutej siete, ktorých sa zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí týka. Prieskum špecifikovaných prvkov siete na mieste sa povolí za primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok do jedného mesiaca odo dňa prijatia písomnej žiadosti bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia podľa odseku 1.
6. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade sporu vzniknutého v súvislosti s právami a povinnosťami stanovenými v tomto článku bola každá strana oprávnená postúpiť spor vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov. Tento vnútroštátny orgán na riešenie sporov vydá pri plnom zohľadnení zásady proporcionality záväzné rozhodnutie o vyriešení sporu v čo najkratšom čase a v každom prípade do dvoch mesiacov, pokiaľ nenastali výnimočné okolnosti, bez toho, aby bola dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
7. Členské štáty môžu z povinností stanovených v odseku 1 až 5 ustanoviť výnimky v prípade existujúcich fyzických infraštruktúr, ktoré sa nepovažujú za technicky vhodné na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, alebo v prípade kritickej vnútroštátnej infraštruktúry. Takéto výnimky sa náležite odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť predložiť v rámci primeranej lehoty pripomienky k návrhu výnimiek. Každá takáto výnimka sa oznámi Komisii.
8. Členské štáty zabezpečia, aby podniky poskytujúce verejné komunikačné siete alebo oprávnené na ich poskytovanie, ktoré získali prístup k informáciám podľa tohto článku, prijali primerané opatrenia, ktorými sa zabezpečí zachovanie dôvernosti a pracovného a obchodného tajomstva.
Článok 5
Koordinácia stavebných prác
1. Členské štáty zabezpečia, aby každý prevádzkovateľ siete mal právo prerokovať s podnikmi poskytujúcimi verejné komunikačné siete alebo oprávnenými na ich poskytovanie dohody o koordinácii stavebných prác na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
2. Členské štáty zabezpečia, aby každý prevádzkovateľ siete, ktorý priamo alebo nepriamo vykonáva stavebné práce buď plne, alebo čiastočne financované z verejných prostriedkov, vyhovel každej primeranej žiadosti od podnikov poskytujúcich verejné komunikačné siete alebo oprávnených na ich poskytovanie na koordináciu stavebných prác za transparentných a nediskriminačných podmienok na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. Takejto žiadosti sa vyhovie, pokiaľ:
a)
tým nevzniknú dodatočné náklady, a to aj z dôvodu dodatočného omeškania, k nákladom na pôvodne plánované stavebné práce,
b)
to nebude brániť kontrole nad koordináciou prác a
c)
sa žiadosť o koordináciu podá čo najskôr a v každom prípade najneskôr jeden mesiac pred predložením konečného projektu príslušným orgánom na účely udelenia povolenia.
Členské štáty môžu stanoviť pravidlá rozdelenia nákladov spojených s koordináciou stavebných prác.
3. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že sa dohoda o koordinácii stavebných prác podľa odseku 2 nedosiahne do jedného mesiaca odo dňa prijatia oficiálnej žiadosti o rokovanie, bola každá strana oprávnená postúpiť záležitosť príslušnému vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov.
4. Členské štáty zabezpečia, aby vnútroštátny orgán na riešenie sporov uvedený v odseku 3 vydal pri plnom zohľadnení zásady proporcionality rozhodnutie o riešení sporu začatého podľa odseku 3 vrátane stanovenia spravodlivých a nediskriminačných podmienok, prípadne poplatkov.
Vnútroštátny orgán na riešenie sporov vyrieši spor v čo najkratšom čase a v každom prípade do dvoch mesiacov odo dňa prijatia úplnej žiadosti, pokiaľ nenastali výnimočné okolnosti, bez toho, aby bola dotknutá možnosť pre ktorúkoľvek stranu predložiť prípad súdu.
5. Členský štát môže udeliť výnimky z povinností stanovených v tomto článku v prípade stavebných prác nepodstatného významu, napríklad z hľadiska hodnoty, veľkosti alebo trvania, alebo v prípade kritickej vnútroštátnej infraštruktúry. Takéto výnimky sa náležite odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť predložiť v rámci primeranej lehoty pripomienky k návrhu výnimiek. Každá takáto výnimka sa oznámi Komisii.
Článok 6
Transparentnosť týkajúca sa plánovaných stavebných prácach
1. V záujme rokovaní o dohodách o koordinácii stavebných prác podľa článku 5 členské štáty od každého prevádzkovateľa siete vyžadujú, aby na základe osobitnej písomnej žiadosti zo strany podniku poskytujúceho verejné komunikačné siete alebo oprávneného na ich poskytovanie poskytol tieto minimálne informácie o prebiehajúcich alebo plánovaných stavebných prácach týkajúcich sa jeho fyzickej infraštruktúry, v súvislosti s ktorými bolo povolenie udelené, postup udelenia povolenia ešte nie je ukončený alebo sa v nasledujúcich šiestich mesiacoch predpokladá prvé podanie žiadosti o udelenie povolenia príslušným orgánom:
a)
miesto a druh prác;
b)
príslušné prvky siete;
c)
odhadovaný dátum začatia prác a ich trvanie a
d)
kontaktné miesto.
V žiadosti podniku poskytujúceho alebo oprávneného na poskytovanie verejných komunikačných sietí sa uvedie dotknutá oblasť, v ktorej plánuje zaviesť prvky vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. Prevádzkovatelia sietí poskytnú požadované informácie do dvoch týždňov odo dňa prijatia písomnej žiadosti za primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok. Členské štáty môžu povoliť obmedzenie prístupu k minimálnym informáciám, avšak len keď sa to považuje za potrebné v záujme bezpečnosti sietí a ich integrity, národnej bezpečnosti, verejného zdravia alebo bezpečnosti, dôvernosti alebo pracovného a obchodného tajomstva.
2. Prevádzkovateľ siete môže odmietnuť žiadosť podľa odseku 1, ak:
a)
požadované informácie zverejnil v elektronickej podobe alebo
b)
prístup k týmto informáciám je zabezpečený prostredníctvom jednotného informačného miesta.
3. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ siete poskytol požadované minimálne informácie podľa odseku 1 prostredníctvom jednotného informačného miesta.
4. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade sporu vzniknutého v súvislosti s právami a povinnosťami stanovenými v tomto článku bola každá strana oprávnená postúpiť spor vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov. Tento vnútroštátny orgán na riešenie sporov vydá pri plnom zohľadnení zásady proporcionality záväzné rozhodnutie o vyriešení sporu v čo najkratšom čase a v každom prípade do dvoch mesiacov, pokiaľ nenastali výnimočné okolnosti, bez toho, aby bola dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
5. Členský štát môže udeliť výnimky z povinností stanovených v tomto článku v prípade stavebných prác nepodstatnej hodnoty alebo v prípade kritickej vnútroštátnej infraštruktúry. Takéto opatrenia sa náležite odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť predložiť v rámci primeranej lehoty pripomienky k návrhu výnimiek. Každá takáto výnimka sa oznámi Komisii.
Článok 7
Postup udeľovania povolenia
1. Členské štáty zabezpečia, aby všetky príslušné informácie o podmienkach a postupoch vzťahujúcich sa na udeľovanie povolení na stavebné práce potrebné na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí vrátane všetkých informácií týkajúcich sa výnimiek vzťahujúcich sa na tieto prvky, pokiaľ ide o niektoré alebo všetky povolenia potrebné podľa vnútroštátneho práva, boli dostupné prostredníctvom jednotného informačného miesta.
2. Členské štáty môžu ustanoviť, že každý podnik poskytujúci verejné komunikačné siete alebo oprávnený na ich poskytovanie má právo podať elektronickými prostriedkami prostredníctvom jednotného informačného miesta žiadosti o povolenia požadované v prípade stavebných prác, ktoré sú potrebné na účely zavádzania prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
3. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, že príslušné orgány udelia alebo zamietnu povolenia do štyroch mesiacov odo dňa prijatia úplnej žiadosti o povolenie bez toho, aby tým boli dotknuté iné osobitné lehoty alebo povinnosti ustanovené v súvislosti s riadnym vykonávaním daného postupu, ktoré sú uplatniteľné na postup udeľovania povolení v súlade s vnútroštátnym právom alebo právom Únie, alebo riadnym priebehom odvolacieho konania. Členské štáty môžu ustanoviť, že uvedená lehota sa môže výnimočne predĺžiť v náležite odôvodnených prípadoch. Každé predĺženie musí byť čo najkratšie, aby sa povolenie udelilo alebo zamietlo. Každé zamietnutie sa náležite odôvodní na základe objektívnych, transparentných, nediskriminačných a primeraných kritérií.
4. Členské štáty môžu zabezpečiť, aby každý podnik poskytujúci verejné komunikačné siete alebo oprávnený na ich poskytovanie, ktorý utrpel škodu v dôsledku nedodržania lehôt uplatniteľných na základe odseku 3, mal v súlade s vnútroštátnym právom právo na náhradu utrpenej škody.
Článok 8
Fyzická infraštruktúra v budove
1. Členské štáty zabezpečia, aby všetky novopostavené budovy vrátane ich prvkov v spoločnom vlastníctve, v súvislosti s ktorými boli žiadosti o stavebné povolenie podané po 31. decembri 2016, boli na mieste koncového používateľa vybavené vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou v budove až po koncové body siete. Rovnaká povinnosť sa vzťahuje na významnú obnovu, v súvislosti s ktorou boli žiadosti o stavebné povolenie podané po 31. decembri 2016.
2. Členské štáty zabezpečia, aby všetky novopostavené viacbytové domy, v súvislosti s ktorými boli žiadosti o stavebné povolenia podané po 31. decembri 2016, boli vybavené prístupovým bodom. Rovnaká povinnosť sa vzťahuje na významnú obnovu týkajúcu sa viacbytových domov, v súvislosti s ktorou boli žiadosti o stavebné povolenie podané po 31. decembri 2016.
3. Budovy vybavené v súlade s týmto článkom sú oprávnené získať dobrovoľnú značku „širokopásmové pripojenie“ v členských štátoch, ktoré sa rozhodli túto značku zaviesť.
4. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z povinností stanovených v odsekoch 1 a 2 pre kategórie budov, najmä samostatné domy, alebo významné obnovy, ak je splnenie týchto povinností neúmerné, ako napr. z hľadiska nákladov jednotlivých vlastníkov alebo spoluvlastníkov alebo z hľadiska typu budov, ako sú napríklad osobitné kategórie pamiatok, historických budov, rekreačných objektov, vojenských budov alebo iných budov využívaných na účely národnej bezpečnosti. Takéto výnimky sa náležite odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť predložiť v rámci primeranej lehoty pripomienky k návrhu výnimiek. Každá takáto výnimka sa oznámi Komisii.
Článok 9
Prístup k fyzickej infraštruktúre v budove
1. Členské štáty zabezpečia, aby každý poskytovateľ verejnej komunikačnej siete mal právo rozšíriť na svoje náklady svoju sieť k prístupovému bodu s výhradou odseku 3 prvého pododseku.
2. Členské štáty zabezpečia, aby každý poskytovateľ verejnej komunikačnej siete mal na účely zavedenia vysokorýchlostnej elektronickej komunikačnej siete právo na prístup ku každej existujúcej fyzickej infraštruktúre v budove, ak jej zdvojenie nie je technicky možné alebo nie je ekonomicky efektívne, s výhradou odseku 3 prvého pododseku.
3. Členské štáty zabezpečia, aby každý držiteľ práva na využívanie prístupového bodu a fyzickej infraštruktúry v budove vyhovel všetkým primeraným žiadostiam zo strany poskytovateľov verejnej komunikačnej siete o prístup za spravodlivých a nediskriminačných podmienok, prípadne aj vrátane ceny.
Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že sa dohoda o prístupe podľa odsekov 1 alebo 2 nedosiahne do dvoch mesiacov odo dňa prijatia oficiálnej žiadosti o prístup, mala každá strana právo postúpiť túto záležitosť príslušnému vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov, aby posúdil dodržiavanie požiadaviek stanovených v týchto odsekoch. Tento vnútroštátny orgán na riešenie sporov vydá pri plnom zohľadnení zásady proporcionality záväzné rozhodnutie o vyriešení sporu v čo najkratšom čase a v každom prípade do dvoch mesiacov, pokiaľ nenastali výnimočné okolnosti, bez toho, aby bola dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
4. Členské štáty môžu udeliť výnimky z odsekov 1 až 3 v prípade budov, v ktorých je za objektívnych, transparentných, primeraných a nediskriminačných podmienok zabezpečený prístup k existujúcej sieti, ktorá má koncový bod v mieste koncových používateľov a ktorá je vhodná na poskytovanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných služieb.
5. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že vysokorýchlostná infraštruktúra v budove nie je k dispozícii, každý poskytovateľ verejnej komunikačnej siete mal právo ukončiť svoju sieť v priestoroch účastníka, pokiaľ s tým účastník súhlasí, a za predpokladu, že sa tým minimalizuje dosah na súkromný majetok tretích strán.
6. Týmto článkom nie je dotknuté vlastnícke právo vlastníka prístupového bodu alebo fyzickej infraštruktúry v budove, ak držiteľ práva na využívanie tejto infraštruktúry alebo prístupového bodu nie je ich vlastníkom, ani vlastnícke právo inej tretej strany, ako sú vlastníci pozemkov a vlastníci budovy.
Členské štáty môžu ustanoviť pravidlá týkajúce sa primeranej finančnej náhrady pre osoby, ktoré utrpeli škodu v dôsledku uplatnenia práv ustanovených v tomto článku.
Článok 10
Príslušné orgány
1. Členské štáty zabezpečia, aby každú z úloh pridelených vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov vykonal jeden alebo viaceré príslušné orgány.
2. Vnútroštátny orgán na riešenie sporov určený členskými štátmi podľa odseku 1 je právne oddelený a funkčne nezávislý od všetkých prevádzkovateľov siete. Členské štáty môžu vnútroštátnemu orgánu na riešenie sporov povoliť, aby ukladal poplatky na účely náhrady nákladov na plnenie jemu pridelených úloh.
3. Členské štáty vyžadujú od všetkých strán, aby plne spolupracovali s vnútroštátnym orgánom na riešenie sporov.
4. Členské štáty určia jeden alebo viaceré príslušné orgány na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni, aby vykonávali funkcie jednotného informačného miesta uvedené v článkoch 4, 6 a 7. Členské štáty môžu na účely náhrady nákladov na vykonávanie týchto funkcii povoliť ukladanie poplatkov za využívanie jednotných informačných miest.
5. Členské štáty oznámia Komisii totožnosť každého orgánu podľa tohto článku príslušného na vykonávanie funkcií podľa tejto smernice do 1. júla 2016 a každú jeho zmenu predtým, než takéto určenie alebo zmena nadobudne účinnosť.
6. Proti všetkým rozhodnutiam prijatým ktorýmkoľvek príslušným orgánom uvedeným v tomto článku možno podať odvolanie na súd v súlade s vnútroštátnym právom.
Článok 11
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa sankcií uplatniteľných v prípade porušenia vnútroštátnych opatrení prijatých na základe tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Stanovené sankcie musia byť vhodné, účinné, primerané a odrádzajúce.
Článok 12
Preskúmanie
Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tejto smernice do 1. júla 2018. Správa obsahuje zhrnutie vplyvu opatrení stanovených touto smernicou a posúdenie pokroku v dosahovaní jej cieľov, ako aj to, či a ako by mohla smernica ešte viac prispieť k dosiahnutiu ambicióznejších cieľov v oblasti širokopásmového pripojenia, než sú ciele stanovené v digitálnej agende.
Článok 13
Transpozícia
Členské štáty prijmú a uverejnia do 1. januára 2016 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Informujú o tom Komisiu.
Tieto opatrenia uplatňujú od 1. júla 2016.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
Článok 14
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 15
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 15. mája 2014