NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1024/2013
ze dne 15. října 2013,
kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V minulých desetiletích učinila Unie významný pokrok ve vytváření vnitřního trhu bankovních služeb. V důsledku toho drží v mnoha členských státech významný tržní podíl bankovní skupiny, jež mají ústředí v jiném členském státě, a úvěrové instituce rozložily svou obchodní činnost na různé zeměpisné oblasti, a to jak uvnitř eurozóny, tak mimo ni.
(2)
Aktuální finanční a hospodářská krize ukázala, že by roztříštěnost finančního sektoru mohla ohrozit integritu jednotné měny a vnitřního trhu. Je proto nezbytné prohloubit integraci bankovního dohledu s cílem posílit Unii, obnovit finanční stabilitu a vytvořit základ pro hospodářské oživení.
(3)
Zachování a prohloubení vnitřního trhu bankovních služeb je zásadní pro podporu hospodářského růstu v Unii a přiměřeného financování reálné ekonomiky. Nicméně se ukazuje být čím dál víc problematické. Je prokázáno, že integrace bankovních trhů v Unii se pomalu zastavuje.
(4)
Kromě přijetí posíleného regulačního rámce Unie musí orgány dohledu současně zintenzívnit svůj dohled, aby se v něm odrazily zkušenosti z finanční krize minulých let, a musí být schopny dohlížet na velmi složité a propojené trhy a instituce.
(5)
Dohled nad jednotlivými úvěrovými institucemi v Unii nadále spadá z velké části do působnosti vnitrostátních orgánů. Koordinace mezi orgány dohledu je velmi důležitá, krize však ukázala, že samotná koordinace, zejména v kontextu jednotné měny, nestačí. K zachování finanční stability v Unii a posílení pozitivních účinků integrace trhů na růst a blahobyt je třeba více integrovat povinnosti dohledu. To má význam zvláště pro zajištění uceleného a řádného přehledu o celé bankovní skupině a jejím celkovém zdraví a omezilo by to riziko rozdílných výkladů a vzájemně si odporujících rozhodnutí o jednotlivých subjektech.
(6)
Stabilita úvěrových institucí je v mnoha případech stále úzce napojena na členský stát, v němž jsou usazeny. Pochybnosti o udržitelnosti veřejného dluhu, vyhlídkách na ekonomický růst a životaschopnosti úvěrových institucí vytvářejí negativní, vzájemně se posilující tržní trendy. To může být rizikové pro životaschopnost některých úvěrových institucí, jakož i pro stabilitu finančního systému v eurozóně i v Unii jako celku a může to znamenat výraznou zátěž pro již tak napjaté veřejné finance dotčených členských států.
(7)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), zřízený v roce 2011 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví) (1), a Evropský systém dohledu nad finančním trhem (dále jen „ESFS“), zřízený článkem 2 uvedeného nařízení, článkem 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“) (2) a článkem 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) (dále jen „ESMA“), značně zlepšily spolupráci mezi orgány bankovního dohledu v Unii. Orgán EBA významným způsobem přispívá k rozvoji souboru jednotných pravidel pro finanční služby v Unii a sehrál zásadní úlohu v jednotném provádění rekapitalizace velkých úvěrových institucí Unie, na které se dohodl eurosummit dne 26. října 2011, v souladu s pokyny a podmínkami pro státní podporu přijatými Komisí.
(8)
Evropský parlament požadoval při různých příležitostech, aby byl některý evropský orgán přímo příslušný pro určité úkoly v oblasti dohledu nad finančními institucemi, nejprve se tak vyjádřil ve svém usnesení ze dne 13. dubna 2000 o sdělení Komise o provádění rámce pro finanční trhy: akční plán (4) a poté v usnesení ze dne 21. listopadu 2002 o pravidlech obezřetnostního dohledu v Evropské unii (5).
(9)
V závěrech Evropské rady ze dne 29. června 2012 byl předseda Evropské rady vyzván, aby připravil harmonogram pro dosažení skutečné hospodářské a měnové unie. Téhož dne poukázal eurosummit na to, že jakmile bude účinný jednotný mechanismus dohledu se zapojením Evropské centrální banky (ECB) vytvořen, mohl by mít Evropský mechanismus stability (dále jen „ESM“) v návaznosti na řádné rozhodnutí možnost rekapitalizovat banky v eurozóně přímo a tato rekapitalizace by se opírala o příslušné podmínky, včetně nutnosti souladu s pravidly pro státní podporu.
(10)
Evropská rada dne 19. října 2012 dospěla k závěru, že by se proces zaměřený na prohloubení hospodářské a měnové unie měl opírat o institucionální a právní rámec Unie a měl by se vyznačovat otevřeností a transparentností vůči členským státům, jejichž měnou není euro, a respektováním integrity vnitřního trhu. Součástí jednotného finančního rámce bude jednotný mechanismus dohledu, který bude co nejvíce otevřen všem členským státům, které se jej rozhodnou zúčastnit.
(11)
V Unii by proto měla být vytvořena bankovní unie, která bude podložena rozsáhlým a podrobným jednotným souborem pravidel pro finanční služby na celém vnitřním trhu a bude se skládat z jednotného mechanismu dohledu a nových rámců pro pojištění vkladů a restrukturalizaci. Vzhledem k úzkému propojení a k interakci mezi členskými státy, jejichž měnou je euro, by bankovní unie měla zahrnovat alespoň všechny členské státy eurozóny. V zájmu zachování a prohloubení vnitřního trhu by v rozsahu, v němž to bude institucionálně možné, měla být bankovní unie otevřena též účasti dalších členských států.
(12)
Jednotný mechanismus dohledu je prvním krokem k vytvoření bankovní unie a měl by zajistit, aby politika Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi byla zavedena soudržně a efektivně, aby jednotný soubor pravidel pro finanční služby byl uplatňován stejným způsobem na úvěrové instituce ve všech dotčených členských státech a aby tyto úvěrové instituce podléhaly dohledu nejvyšší kvality, jenž nebude omezován úvahami jiné než obezřetnostní povahy. Jednotný mechanismus dohledu by měl být v souladu zejména s fungováním vnitřního trhu finančních služeb a s volným pohybem kapitálu. Jednotný mechanismus dohledu je základem pro další kroky směřující k bankovní unii. To odráží zásadu, podle níž bude mít ESM po zavedení účinného jednotného mechanismu dohledu možnost na základě běžného rozhodnutí přímo rekapitalizovat banky. Evropská rada ve svých závěrech ze zasedání konaného ve dnech 13. a 14. prosince 2012 uvedla, že „V situaci, kdy se bankovní dohled fakticky přesune na jednotný mechanismus dohledu, bude nezbytný jednotný mechanismus pro řešení problémů bank, který by měl potřebné pravomoci k zajištění toho, aby bylo možné vhodnými nástroji řešit problémy jakékoli banky ve zúčastněných členských státech“ a že by jednotný mechanismus pro řešení problémů bank měl „být založen na příspěvcích samotného finančního sektoru a jeho součástí by měly být vhodné a účinné mechanismy jištění (backstop).“
(13)
ECB jako centrální banka eurozóny s rozsáhlými odbornými znalostmi o makroekonomických záležitostech a záležitostech finanční stability má dobré předpoklady k plnění jasně vymezených úkolů v oblasti dohledu se zaměřením na ochranu stability finančního systému Unie. Bankovním dohledem jsou již v mnoha členských státech pověřeny centrální banky. ECB by proto měly být svěřeny zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k dohledu nad úvěrovými institucemi ve zúčastněných členských státech.
(14)
ECB a příslušné orgány členských států, které nejsou zúčastněnými členskými státy (dále jen „nezúčastněné členské státy“) by měly uzavřít memorandum o porozumění, ve kterém bude obecným způsobem uvedeno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů dohledu podle právních předpisů Unie ve vztahu k finančním institucím uvedeným v tomto nařízení. V memorandu o porozumění by mohl být mimo jiné upřesněn proces konzultací týkající se rozhodnutí ECB, která mají vliv na dceřiné společnosti nebo pobočky zřízené v nezúčastněném členském státě, jejichž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, a dále postup spolupráce v mimořádných situacích, včetně mechanismů včasného varování v souladu s postupy stanovenými v příslušných právních předpisech Unie. Memorandum by mělo být pravidelně revidováno.
(15)
ECB by měly být svěřeny zvláštní úkoly v oblasti dohledu, jež jsou zásadní pro zajištění konzistentního a účinného provádění politiky Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi, ostatní úkoly by však měly zůstat v pravomoci vnitrostátních orgánů. ECB by měla mít mimo jiné za úkol přijímat opatření k zajištění makroobezřetnostní stability, s výhradou konkrétních ujednání zohledňujících úlohu vnitrostátních orgánů.
(16)
K zajištění stability finančního systému je nezbytná bezpečnost a odolnost velkých úvěrových institucí. Nicméně nedávné zkušenosti ukazují, že hrozbu pro finanční stabilitu mohou představovat i menší úvěrové instituce. ECB by proto měla mít možnost vykonávat úkoly v oblasti dohledu nad všemi úvěrovými institucemi povolenými a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech.
(17)
Při plnění svěřených úkolů, a aniž je dotčen cíl zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, by ECB měla plně zohlednit rozmanitost úvěrových institucí a jejich velikost a modely podnikání, jakož i systémový přínos rozmanitosti v bankovnictví v Unii.
(18)
Plnění úkolů ECB by mělo přispívat zejména k zajištění toho, aby úvěrové instituce nesly veškeré náklady spojené se svou činností, čímž bude zamezeno morálnímu hazardu a nadměrným rizikům, která z něj plynou. Při plnění těchto úkolů by měly být plně zohledněny relevantní makroekonomické podmínky ve členských státech, zejména stabilita úvěrové nabídky a podpora výrobních činností pro hospodářství jako celek.
(19)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo být vykládáno jako změna účetního rámce platného na základě jiných aktů práva Unie a vnitrostátních právních předpisů.
(20)
Předchozí povolení k přístupu k činnosti úvěrových institucí je klíčovou obezřetnostní technikou k zajištění toho, že tyto činnosti vykonávají pouze provozovatelé se zdravou ekonomickou základnou, organizace schopné vyrovnat se specifickými riziky plynoucími z přijímání vkladů a poskytování úvěrů a vhodné vedoucí osoby. ECB by proto měla být oprávněna vydávat povolení úvěrovým institucím zřizovaným nebo usazovaným v některém ze zúčastněných členských států a měla by být rovněž příslušná pro jejich odnětí, s výhradou konkrétních ujednání zohledňujících úlohu vnitrostátních orgánů.
(21)
Kromě podmínek pro udělení povolení úvěrovým institucím stanovených v právu Unie a případů, v nichž se povolení odnímají, mohou členské státy v současné době stanovit další podmínky pro udělení povolení a případy, v nichž se povolení odnímají. ECB by tedy měla úvěrovým institucím vydávat povolení a odnímat povolení v případě nedodržení vnitrostátních právních předpisů na návrh dotčeného vnitrostátního příslušného orgánu, který posoudí splnění odpovídajících podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy.
(22)
K zajištění vhodnosti a finanční spolehlivosti vlastníků úvěrové instituce je nezbytně potřeba posoudit vhodnost nového vlastníka před tím, než zakoupí významný podíl v úvěrové instituci. ECB jako orgán Unie má dobré předpoklady k provádění takového posouzení, aniž by vytvářela nepřiměřená omezení vnitřního trhu. ECB by měla mít za úkol posuzovat nabytí a zcizení významných účastí v úvěrových institucích, s výjimkou případů v souvislosti s řešením problémů bank.
(23)
Předpokladem pro obezřetnost úvěrových institucí je dodržování pravidel Unie, která od úvěrových institucí požadují, aby držely jistou úroveň kapitálu jako zajištění vůči rizikům plynoucím z jejich obchodní činnosti, aby omezily velikost expozic vůči jednotlivým protistranám, aby zveřejnily informace o své finanční situaci, aby disponovaly dostatkem likvidních aktiv k překonání krizových situací na trhu a aby omezily využití pákového efektu. ECB by měla mít za úkol zajistit dodržování těchto pravidel, a to zejména prostřednictvím schvalování a udělování povolení, odchylek nebo výjimek stanovených pro účely uvedených pravidel.
(24)
Dodatečné kapitálové rezervy, zahrnující bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy, které zajišťují, že úvěrové instituce nahromadí během období hospodářského růstu dostatečnou kapitálovou základnu, aby mohly pokrýt ztráty v zátěžových obdobích, kapitálové rezervy globálních a jiných systémově významných institucí a další opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik jsou klíčovými obezřetnostními nástroji. V zájmu zajištění plné koordinace je nezbytné, aby byla taková opatření řádně oznámena ECB, pokud je vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány nařídí. Dále by měla být ECB oprávněna uplatnit v případě nutnosti vyšší požadavky a přísnější opatření, a to v úzké spolupráci s vnitrostátními orgány. Ustanoveními tohoto nařízení o opatřeních zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik nejsou dotčeny koordinační postupy stanovené v jiných aktech práva Unie. Vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány a ECB postupují při uplatňování tohoto nařízením v souladu s koordinačními postupy stanovenými v těchto jiných aktech.
(25)
Bezpečnost a odolnost úvěrové instituce závisí také na tom, zda je přidělen přiměřený vnitřně stanovený kapitál, zohledňující rizika, kterým může být instituce vystavena, a zda jsou zavedeny odpovídající vnitřní organizační struktury a systémy správy a řízení společnosti. ECB by proto měla mít za úkol uplatňovat požadavky, kterými zajistí, aby úvěrové instituce v zúčastněných členských státech zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, postupy a mechanismy, včetně strategií a procesů k posouzení a udržení přiměřeného vnitřně stanoveného kapitálu. V případě nedostatků by měla rovněž mít za úkol nařídit vhodná opatření, včetně zvláštních dodatečných kapitálových požadavků, zvláštních požadavků na zveřejnění informací a na likviditu.
(26)
Rizika pro bezpečnost a odolnost úvěrové instituce mohou vznikat jak na úrovni jednotlivé úvěrové instituce, tak na úrovni bankovní skupiny nebo finančního konglomerátu. K zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí jsou důležité zvláštní mechanismy v oblasti dohledu, jež by tato rizika zmírnila. Kromě dohledu nad jednotlivými úvěrovými institucemi by úkoly ECB měly zahrnovat dohled na konsolidované úrovni, doplňkový dozor, dohled nad finančními holdingovými společnostmi a dohled nad smíšenými finančními holdingovými společnostmi, s výjimkou dozoru nad pojišťovnami.
(27)
K zachování finanční stability musí být zhoršení finanční a ekonomické situace každé instituce napraveno v počáteční fázi. ECB by měla mít za úkol přijímat opatření včasného zásahu, která jsou stanovena v příslušných právních předpisech Unie. Měla by však svá opatření včasného zásahu koordinovat s dotčenými orgány pro řešení problémů. Pokud vnitrostátní orgány zůstávají příslušné pro řešení problémů úvěrových institucí, měla by navíc ECB odpovídajícím způsobem spolupracovat s dotčenými vnitrostátními orgány, aby se zajistilo společné chápání jednotlivých povinností těchto subjektů v případě krize, zejména v souvislosti se skupinami pro řešení přeshraničních krizí a budoucími kolegii pro restrukturalizaci vytvořenými za tímto účelem.
(28)
Úkoly v oblasti dohledu, jež nejsou svěřeny ECB, by měly zůstat v pravomoci vnitrostátních orgánů. Patří k nim zejména pravomoc přijímat oznámení od úvěrových institucí ve věci svobody usazování a volného pohybu služeb, dohlížet na subjekty, které nejsou zahrnuty do definice úvěrové instituce podle práva Unie, ale podléhají dohledu jako úvěrové instituce podle vnitrostátního práva, dohlížet na úvěrové instituce ze třetích zemí, jež založily pobočku nebo poskytují přeshraniční služby v Unii, dohlížet na platební služby, provádět každodenní ověřování úvěrových institucí, vykonávat funkci příslušného orgánu pro úvěrové instituce, pokud jde o trhy s finančními nástroji, předcházet tomu, aby byl finanční systém využíván pro účely praní peněz a financování terorismu, a zajišťovat ochranu spotřebitele.
(29)
ECB by případně měla plně spolupracovat s vnitrostátními orgány, jejichž úkolem je zajišťovat vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a bojovat proti praní peněz.
(30)
ECB by měla plnit svěřené úkoly s cílem zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, stabilitu finančního systému Unie, jakož i jednotlivých zúčastněných členských států, a jednotu a integritu vnitřního trhu, čímž bude rovněž zajištěna ochrana vkladatelů a zlepší se fungování vnitřního trhu v souladu s jednotným souborem pravidel pro finanční služby v Unii. ECB by zejména měla řádně zohledňovat zásady rovnosti a nediskriminace.
(31)
Pověření ECB vykonávat úkoly v oblasti dohledu by mělo být v souladu s rámcem ESFS a s jeho základním cílem vypracovat jednotný soubor pravidel a více sblížit postupy dohledu v celé Unii. Spolupráce mezi orgány bankovního dohledu a orgány dohledu nad pojistnými trhy a trhy s cennými papíry je důležitá k řešení záležitostí společného zájmu a k zajištění řádného dohledu nad úvěrovými institucemi, které jsou rovněž aktivní v odvětví pojišťovnictví a cenných papírů. Od ECB by se proto mělo vyžadovat, aby v rámci ESFS úzce spolupracovala s orgány EBA, ESMA a EIOPA, Evropskou radou pro systémová rizika (dále jen „ESRB“) a jinými orgány, které tvoří ESFS. ECB by své úkoly měla plnit v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny pravomoci a úkoly jiných zúčastněných stran ESFS. Dále by se od ní měla vyžadovat spolupráce s dotčenými orgány pro řešení problémů a nástroji financujícími přímou či nepřímou veřejnou finanční pomoc.
(32)
ECB by měla při plnění svých úkolů dodržovat příslušné předpisy práva Unie včetně veškerého primárního a sekundárního práva Unie, rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor, pravidel hospodářské soutěže a kontroly spojování podniků a jednotného souboru pravidel platnému pro všechny členské státy a plnit své úkoly v souladu s nimi. Orgánu EBA bylo svěřeno vypracování návrhů technických norem a obecných pokynů a doporučení k zajištění sbližování dohledu a konzistentnosti výsledků dohledu v rámci Unie. ECB by neměla nahrazovat plnění těchto úkolů orgánem EBA, a měla by tudíž vykonávat pravomoc přijímat nařízení podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v souladu s akty Unie přijatými Komisí na základě návrhů vypracovaných orgánem EBA a podle článku 16 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(33)
V nezbytných případech by ECB měla uzavírat memoranda o porozumění s příslušnými orgány odpovědnými za trhy s finančními nástroji, v nichž bude obecným způsobem popsáno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů v oblasti dohledu podle právních předpisů Unie, pokud jde o finanční instituce uvedené v tomto nařízení. Tato memoranda by měla být poskytnuta Evropskému parlamentu, Radě a příslušným orgánům všech členských států.
(34)
ECB by při plnění svých úkolů a vykonávání pravomocí dohledu měla uplatňovat hmotněprávní pravidla týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi. Tato pravidla se skládají z příslušných právních předpisů Unie, zejména přímo použitelných nařízení nebo směrnic, například o kapitálových požadavcích na úvěrové instituce a finančních konglomeráty. Jsou-li hmotněprávní pravidla pro obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi stanovena ve směrnicích, měla by ECB uplatňovat vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto směrnice provádějí. Pokud jsou příslušné právní předpisy Unie tvořeny nařízeními a v oblastech, v nichž tato nařízení ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost členským státům výslovně umožňují různé varianty, měla by ECB uplatňovat také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí. Uvedené varianty by měly být vykládány tak, že se vzájemně vylučují a jsou dostupné pouze příslušným nebo pověřeným orgánům. Tím není dotčena zásada přednosti práva Unie. Z toho vyplývá, že ECB by měla při přijímání obecných pokynů, doporučení či rozhodnutí vycházet z příslušného platného právního předpisu Unie a jednat v souladu s ním.
(35)
V oblasti, jíž se týkají úkoly svěřené ECB, svěřují vnitrostátní předpisy vnitrostátním příslušným orgánům určité pravomoci, které v současné době nejsou právními předpisy Unie požadovány, včetně některých pravomocí přijímat opatření včasného zásahu a předběžná opatření. ECB by měla být oprávněna požadovat po vnitrostátních orgánech zúčastněných členských států, aby tyto pravomoci využívaly, v zájmu zajištění výkonu plného a účinného dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(36)
Aby bylo zajištěno, že úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti pravidla a rozhodnutí v oblasti dohledu provádějí, by měly být v případě jejich nedodržení ukládány účinné, přiměřené a odrazující sankce. V souladu s čl. 132 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (6) je ECB oprávněna ukládat podnikům pokuty či penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí. Aby mohla ECB účinně plnit své úkoly týkající se vynucování pravidel dohledu stanovených v přímo použitelném právu Unie, měla by mít navíc pravomoc ukládat úvěrovým institucím, finančním holdingovým společnostem a smíšeným finančním holdingovým společnostem za nedodržení těchto pravidel peněžité sankce. Vnitrostátní orgány by měly i nadále mít pravomoc ukládat sankce v případě nesplnění povinností plynoucích z vnitrostátního práva, kterým se provádí směrnice Unie. Pokud ECB považuje pro plnění svých úkolů za vhodné, aby byla za taková porušení povinností uložena sankce, měla by mít v tomto ohledu možnost předat záležitost vnitrostátním příslušným orgánům.
(37)
Vnitrostátní orgány dohledu mají důležité a dlouhodobou praxí ověřené odborné znalosti v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi na svém území a znají jejich ekonomické, organizační a kulturní zvláštnosti. Pro tyto účely vytvořily širokou základnu specializovaných a vysoce kvalifikovaných zaměstnanců. K zajištění vysoké úrovně dohledu v celé Unii by tedy vnitrostátní příslušné orgány měly pomáhat ECB při vypracování a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů ECB v oblasti dohledu. Součástí těchto úkolů by mělo být zejména každodenní posuzování situace úvěrové instituce a provádění souvisejících ověřování na místě.
(38)
Kritéria stanovená v tomto nařízení pro určení institucí, které jsou méně významné, by měla být uplatňována na základě konsolidovaných údajů na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. Pokud ECB vykonává úkoly, které jsou jí tímto nařízením svěřeny, ve vztahu ke skupině úvěrových institucí, která není na základě konsolidace méně významná, měla by tyto úkoly vykonávat na konsolidovaném základě, pokud jde o skupinu úvěrových institucí, a na individuálním základě, pokud jde o bankovní dceřiné společnosti a pobočky dané skupiny usazené v zúčastněných členských státech.
(39)
Kritéria stanovená v tomto nařízení pro určení institucí, které jsou méně významné, by měla být vymezena pomocí rámce přijatého a zveřejněného ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány. ECB by na tomto základě měla uplatňovat uvedená kritéria a pomocí vlastních výpočtů by si měla ověřit, zda jsou kritéria splněna. Žádost o informace ze strany ECB za účelem provedení výpočtů by neměla vést k tomu, že instituce budou nuceny používat jiné účetní rámce, než se na ně vztahují podle jiných aktů práva Unie a vnitrostátního práva.
(40)
Byla-li úvěrová instituce označena za významnou nebo méně významnou, nemělo by toto hodnocení v zásadě být měněno častěji než jednou za 12 měsíců, ledaže v bankovních skupinách došlo ke strukturálním změnám, jako jsou fúze nebo odprodeje.
(41)
Při rozhodování na základě oznámení vnitrostátního příslušného orgánu, zda má určitá instituce podstatný význam pro domácí ekonomiku, a měla by proto podléhat dohledu ECB, by ECB měla zohlednit všechny významné okolnosti včetně otázky rovných podmínek.
(42)
Pokud jde o dohled nad přeshraničními úvěrovými institucemi, které provádějí svou obchodní činnost v eurozóně i mimo ni, měla by ECB úzce spolupracovat s příslušnými orgány nezúčastněných členských států. ECB by v tomto případě měla jako příslušný orgán plnit své povinnosti, pokud jde o spolupráci a výměnu informací podle práva Unie, a měla by se plně účastnit kolegií orgánů dohledu. Plní-li úkoly v oblasti dohledu orgán Unie, přináší to zjevné výhody, pokud jde o finanční stabilitu a udržitelnou integraci trhů, z tohoto důvodu by měly mít možnost se jednotného mechanismu dohledu účastnit též členské státy, jejichž měnou není euro. Nezbytným předpokladem pro efektivní plnění úkolů týkajících se dohledu je však to, že rozhodnutí v oblasti dohledu budou prováděna zcela a neprodleně. Členské státy, které si přejí účastnit se jednotného mechanismu dohledu, by se proto měly zavázat, že zajistí, že jejich vnitrostátní příslušné orgány budou respektovat a přijmou vůči úvěrovým institucím veškerá opatření, které bude ECB požadovat. ECB by měla mít možnost navázat úzkou spolupráci s příslušnými orgány členského státu, jehož měnou není euro. Měla by mít povinnost tuto spolupráci navázat, jestliže jsou splněny podmínky stanovené tímto nařízením.
(43)
S ohledem na skutečnost, že zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, až do přijetí eura v souladu se Smlouvou o fungování EU nejsou zastoupeny v Radě guvernérů a nemohou ani plně využívat dalších mechanismů vytvořených pro členské státy, jejichž měnou je euro, jsou v tomto nařízení v rámci rozhodovacího procesu stanovena doplňující ochranná opatření. Tato ochranná opatření, zejména pak možnost, aby zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, požadovaly okamžité skončení úzké spolupráce poté, co informovaly Radu guvernérů o důvodech svého nesouhlasu s navrhovaným rozhodnutím Rady dohledu, by však měla být uplatňována pouze v řádně odůvodněných, mimořádných případech. Používat by se měla pouze po dobu trvání těchto zvláštních okolností. Ochranná opatření vycházejí ze zvláštních okolností, v nichž se v rámci tohoto nařízení nacházejí zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, neboť nejsou zastoupeny v Radě guvernérů a nemohou plně využívat dalších mechanismů vytvořených pro členské státy, jejichž měnou je euro. Ochranná opatření proto nemohou a neměla by být vykládána jako precedens pro jiné oblasti politiky Unie.
(44)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo nijak měnit stávající rámec, kterým se řídí změna právní formy dceřiných společností či poboček, a uplatňování tohoto rámce, ani by nemělo být vykládáno nebo uplatňováno jako podnět k takové změně. V této souvislosti by měla být plně respektována odpovědnost příslušných orgánů nezúčastněných členských států tak, aby tyto orgány nadále měly dostatečné nástroje dohledu a pravomoci dohledu nad úvěrovými institucemi působícími na jejich území, a byly tak schopny plnit tyto úkoly a účinně chránit finanční stabilitu a veřejné zájmy. S cílem usnadnit příslušným orgánům plnění svých úkolů by navíc měly být vkladatelům a příslušným orgánům poskytovány včasné informace o změně právní formy dceřiných společností nebo poboček.
(45)
K plnění svých úkolů by ECB měla mít odpovídající pravomoci dohledu. Právo Unie o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi stanoví, že se jisté pravomoci svěřují příslušným orgánům jmenovaným pro tyto účely členskými státy. Do té míry, do jaké tyto pravomoci spadají do rozsahu úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB, by ECB měla být považována za příslušný orgán pro zúčastněné členské státy a měla by mít pravomoci, které příslušným orgánům uděluje právo Unie. Patří k nim pravomoci udělené těmito akty příslušným orgánům domovských a hostitelských členských států a pravomoci svěřené pověřeným orgánům.
(46)
ECB by měla mít pravomoc dohledu, jež jí umožní odvolat člena vedoucího orgánu v souladu s tímto nařízením.
(47)
Aby mohla ECB účinně plnit své úkoly, měla by mít možnost vyžádat si veškeré potřebné informace a provádět šetření a kontroly na místě, a to případně ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány. ECB a vnitrostátní příslušné orgány by měly mít přístup k týmž informacím, aniž by na úvěrové instituce byly kladeny požadavky na dvojí podávání zpráv.
(48)
Výsada právnické profese je základní zásadou práva Unie, která chrání důvěrnost komunikace mezi fyzickými a právnickými osobami a jejich poradci, a to v souladu s podmínkami stanovenými v judikatuře Soudního dvora Evropské unie.
(49)
Pokud si musí ECB vyžádat informace od osoby usazené v nezúčastněném členském státě, která však patří k úvěrové instituci, finanční holdingové společnosti či smíšené finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněném členském státě nebo na kterou taková úvěrová instituce, finanční holdingová společnost či smíšená finanční holdingová společnost převedla provozní funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu, a pokud se takové požadavky v daném nezúčastněném členském státě nepoužijí a nebudou vymahatelné, měla by ECB své kroky koordinovat s příslušným orgánem dotyčného nezúčastněného členského státu.
(50)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování pravidel stanovených v článcích 34 a 42 Protokolu č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování EU (dále jen „statut ESCB a ECB“). V souladu s uvedeným protokolem a Protokolem č. 15 o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Irska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, by akty přijaté ECB podle tohoto nařízení neměly zakládat žádná práva ani povinnosti v nezúčastněných členských státech, s výjimkou případů, kdy jsou tyto akty v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
(51)
Využívají-li úvěrové instituce své právo usazování nebo poskytování služeb v jiném členském státě, nebo je-li několik subjektů stejné skupiny usazeno v různých členských státech, právo Unie stanoví zvláštní postupy a rovněž stanoví rozdělení pravomocí mezi dotčené členské státy. V rozsahu, v němž ECB přebírá některé úkoly v oblasti dohledu ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům, by se dané postupy a rozdělení pravomocí neměly uplatnit na výkon práva usazování či poskytování služeb v jiném zúčastněném členském státě.
(52)
Při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení a při žádosti o poskytnutí pomoci od vnitrostátních příslušných orgánů by ECB měla náležitě zohlednit, zda jsou spravedlivě zapojeny všechny vnitrostátní příslušné orgány, a to v souladu s tím, jak provádějí samostatný, dohled na subkonsolidovaném a konsolidovaném základě stanovený v příslušných právních předpisech Unie.
(53)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo být vykládáno tak, že se ECB svěřuje pravomoc ukládat sankce i jiným fyzickým nebo právnickým osobám, než jsou úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, aniž je dotčena pravomoc ECB požadovat po vnitrostátních příslušných orgánech, aby přijaly opatření k zajištění toho, že budou uloženy přiměřené sankce.
(54)
ECB je coby orgán zřízený Smlouvami orgánem Unie jako celku. Při svých rozhodovacích postupech by měla být vázána pravidly Unie a obecnými zásadami spravedlivého řízení a transparentnosti. Mělo by být plně respektováno právo osob, jimž je rozhodnutí ECB určeno, být slyšen, jakož i jejich právo požádat o přezkum rozhodnutí ECB v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
(55)
Tím, že ECB převezme úkoly v oblasti dohledu, to pro ni též znamená, že přijímá významnou odpovědnost chránit finanční stabilitu v Unii a uplatňovat své pravomoci dohledu co nejúčinnějším a nejpřiměřenějším způsobem. Každé přenesení pravomocí dohledu z členského státu na Unii by mělo být vyváženo náležitými požadavky na transparentnost a odpovědnost. ECB by proto měla být za plnění svých úkolů odpovědná Evropskému parlamentu a Radě jako demokraticky legitimizovaným orgánům zastupujícím občany Unie a členské státy. Součástí tohoto požadavku by mělo být pravidelné podávání zpráv a odpovědi na otázky jak ze strany Evropského parlamentu v souladu s jeho jednacím řádem, tak ze strany Euroskupiny v souladu s jejími vnitřními postupy. Veškeré povinnosti v oblasti podávání zpráv by měly podléhat příslušným požadavkům služebního tajemství.
(56)
ECB by zprávy určené Evropskému parlamentu a Radě měla předávat rovněž vnitrostátním parlamentům zúčastněných členských států. Vnitrostátní parlamenty zúčastněných členských států by měly mít možnost zaslat ECB jakékoli připomínky nebo otázky týkající se výkonu úkolů v oblasti dohledu, na které může ECB odpovědět. Vnitřní pravidla těchto vnitrostátních parlamentů by měla obsahovat podrobný popis příslušných postupů a ujednání pro zasílání připomínek a otázek ECB. V této souvislosti by se měla věnovat zvláštní pozornost připomínkám nebo otázkám souvisejícím s odebráním povolení úvěrovým institucím, u kterých vnitrostátní orgány přijaly postupem podle tohoto nařízení nezbytná opatření k restrukturalizaci nebo k zachování finanční stability. Vnitrostátní parlament zúčastněného členského státu by měl též mít možnost vyzvat předsedu nebo zástupce Rady dohledu, aby se zúčastnili výměny názorů týkající se dohledu nad úvěrovými institucemi v daném členském státě spolu se zástupcem vnitrostátního příslušného orgánu. Tato úloha vnitrostátních parlamentů je přiměřená vzhledem k potenciálnímu dopadu, jenž opatření v oblasti dohledu mohou mít na veřejné finance, úvěrové instituce, na jejich zákazníky a zaměstnance a na trhy v zúčastněných členských státech. Přijímají-li vnitrostátní příslušné orgány opatření podle tohoto nařízení, měla by se nadále uplatnit ustanovení o odpovědnosti stanovená ve vnitrostátních právních předpisech.
(57)
Tímto nařízením není dotčena pravomoc Evropského parlamentu zřídit dočasnou vyšetřovací komisi, která by zkoumala obvinění z porušování práva Unie nebo nesprávného úředního postupu při jeho uplatňování podle článku 226 Smlouvy o fungování EU nebo výkon jeho úkolů v oblasti politické kontroly podle Smluv, a to včetně pravomoci Evropského parlamentu zaujmout postoj nebo přijmout usnesení v otázkách, u nichž to považuje za vhodné.
(58)
ECB by při své činnosti měla dodržovat zásady spravedlivého řízení a transparentnosti.
(59)
Nařízením podle čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by měla být stanovena podrobná pravidla umožňující přístup k dokumentům v držení ECB, které jsou výsledkem plnění úkolů v oblasti dohledu, v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(60)
Podle článku 263 Smlouvy o fungování EU má Soudní dvůr Evropské unie přezkoumávat legalitu aktů, mimo jiné aktů ECB, s výjimkou doporučení a stanovisek, které mají mít právní účinky vůči třetím osobám.
(61)
V souladu s článkem 340 Smlouvy o fungování EU by měla ECB v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států nahradit škody způsobené jí nebo jejími zaměstnanci při výkonu funkce. Tím by neměla být dotčena odpovědnost vnitrostátních příslušných orgánů za náhradu škod způsobených jimi nebo jejich zaměstnanci při výkonu funkce v souladu s vnitrostátním právem.
(62)
Nařízení Rady č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (7) se vztahuje na ECB na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU.
(63)
Při určování toho, zda by mělo být omezeno právo osob, nahlížet do spisu, kterých se spis týká, by ECB měla dodržovat základní práva a respektovat zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces.
(64)
ECB by měla dát fyzickým i právnickým osobám možnost požádat o přezkum rozhodnutí, která přijala v rámci pravomocí svěřených jí tímto nařízením a která jsou těmto osobám určena nebo která se jich přímo a konkrétně týkají. Přezkum by měl zahrnovat procesní a věcný soulad takových rozhodnutí s tímto nařízením a zároveň respektovat prostor pro uvážení, který je ponechán ECB k rozhodnutí o potřebě přijetí uvedených rozhodnutí. Za tímto účelem a z důvodů procesní ekonomie by ECB měla zřídit správní revizní komisi, jež bude daný vnitřní přezkum provádět. Do této komise by měla Rada guvernérů ECB jmenovat osoby těšící se velké vážnosti v odborných kruzích. Při svém rozhodování by měla Rada guvernérů v rámci možností zajistit odpovídající zeměpisnou rovnováhu a rovnováhu v zastoupení mužů a žen ze všech členských států. Procesní úprava přezkumu by měla stanovit, že Rada dohledu svůj předchozí návrh rozhodnutí případně opětovně zváží.
(65)
ECB je odpovědná za provádění měnové politiky s cílem udržovat cenovou stabilitu v souladu s čl. 127 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Plnění úkolů v oblasti dohledu má za cíl chránit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí a stabilitu finančního systému. Měly by proto být vykonávány zcela odděleně, aby se zamezilo střetu zájmů a zajistilo, že každá funkce je vykonávána v souladu s platnými cíli. ECB by měla zajistit, aby Rada guvernérů při výkonu své činnosti plně rozlišovala, zda jde o funkce týkající se měnové politiky, nebo funkce v oblasti dohledu. Součástí tohoto rozlišení by měla být alespoň striktně oddělená zasedání s odlišnými pořady jednání.
(66)
Organizační oddělení zaměstnanců by se mělo týkat všech útvarů potřebných pro účely nezávislé měnové politiky a mělo by zajišťovat, aby bylo plnění úkolů svěřených tímto nařízením plně podřízeno demokratické odpovědnosti a dohledu podle tohoto nařízení. Zaměstnanci zapojení do plnění úkolů svěřených ECB tímto nařízením by měli podávat předsedovi Rady dohledu zprávy.
(67)
Obzvláště by měla být v rámci ECB vytvořena Rada dohledu, která by při vypracování rozhodnutí v záležitostech souvisejících s dohledem, využívala specifických odborných znalostí vnitrostátních orgánů dohledu. Radě dohledu by proto měl předsedat předseda, měla by mít místopředsedu a měli by v ní být zástupci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů. Při jmenování členů Rady dohledu podle tohoto nařízení by měly být dodržovány zásady rovného zastoupení žen a mužů, zkušenosti a kvalifikace. Všichni členové Rady dohledu by měli být včas a plně informováni o bodech na pořadu jednání jejích zasedání, aby se podpořila efektivita jednání a procesu vypracovávání návrhů rozhodnutí.
(68)
Rada dohledu by měla při plnění svých úkolů přihlížet ke všem významným skutečnostem a okolnostem ve zúčastněných členských státech a plnit své povinnosti v zájmu Unie jako celku.
(69)
Při plném respektování pravidel, která pro instituce a hlasování stanoví Smlouvy, by Rada dohledu měla být zásadním orgánem při plnění úkolů ECB v oblasti dohledu, tedy úkolů, které měly doposud na starosti příslušné vnitrostátní orgány. Radě by proto měla být svěřena pravomoc přijímat prováděcí rozhodnutí o jmenování předsedy a místopředsedy Rady dohledu. ECB by po vyslechnutí Rady dohledu měla předložit Evropskému parlamentu ke schválení návrh na jmenování předsedy a místopředsedy. Rada by po schválení tohoto návrhu měla přijmout prováděcí rozhodnutí. Předseda by měl být vybrán na základě otevřeného výběrového řízení, o němž by Evropský parlament a Rada měly být řádně informovány.
(70)
Funkční období předsedy by nemělo být delší než pět let a nemělo by být možné jeho opakované jmenování, aby se v této funkci umožnilo přiměřené střídání a byla zajištěna její úplná nezávislost. Aby byla zajištěna úplná koordinace s činnostmi orgánu EBA a s obezřetnostními politikami Unie, měla by mít Rada dohledu možnost přizvat orgán EBA a Komisi jako pozorovatele. Jakmile bude zřízen evropský orgán pro řešení problémů bank, měl by se jeho předseda účastnit zasedání Rady dohledu jako pozorovatel.
(71)
Radě dohledu by měl být nápomocen řídící výbor v omezenějším složení. Řídící výbor by měl připravovat zasedání Rady dohledu a měl by své povinnosti plnit pouze v zájmu Unie jako celku a za naprosté transparentnosti spolupracovat s Radou dohledu.
(72)
Kdykoli Rada guvernérů ECB zvažuje, že k návrhu rozhodnutí Rady dohledu vznese námitku, nebo kdykoli dotčené vnitrostátní příslušné orgány informují Radu guvernérů o svém odůvodněném nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu, je-li toto rozhodnutí určeno vnitrostátním orgánům v souvislosti s úvěrovými institucemi ze zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro, měla by Rada guvernérů přizvat zástupce zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro.
(73)
V zájmu zajištění oddělení měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu by ECB měla mít povinnost zřídit mediační komisi. Zřízení komise a zejména její složení by měly zajišťovat, že při řešení rozdílných postojů bude postupovat nestranně a v zájmu Unie jako celku.
(74)
Rada dohledu, řídící výbor a zaměstnanci ECB vykonávající povinnosti dohledu by měli podléhat odpovídajícím požadavkům na zachování služebního tajemství. Podobné požadavky by se měly uplatnit na výměnu informací se zaměstnanci ECB, kteří nejsou zapojeni do činností dohledu. Nemělo by to ECB bránit ve výměně informací v mezích a za podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie, mimo jiné s Komisí pro účely plnění úkolů vyplývajících z článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU a z právních předpisů Unie o posíleném hospodářském a rozpočtovém dohledu.
(75)
Aby ECB plnila své úkoly v oblasti dohledu efektivně, měla by při plnění těchto úkolů jednat zcela nezávisle, zejména bez neoprávněného politického vlivu a zásahů z finančního odvětví, které by narušovaly její funkční nezávislost.
(76)
Užívání přechodných období, v nichž bývalí členové orgánů dohledu nemohou působit v bankovnictví, je důležitou složkou zajišťování účinnosti a nezávislosti dohledu, který tyto orgány vykonávají. Za tímto účelem a aniž je dotčeno uplatňování přísnějších vnitrostátních pravidel, by ECB měla zavést a uplatňovat jednotné formální postupy, včetně přiměřených přezkumných lhůt, pro předběžné posuzování a předcházení případným konfliktům s legitimními zájmy jednotného mechanismu dohledu/ECB v případech, kdy bývalý člen Rady dohledu začne pracovat v bankovnictví, nad kterým dříve vykonával dohled.
(77)
Aby ECB plnila své úkoly v oblasti dohledu efektivně, měla by mít k dispozici přiměřené zdroje. Tyto zdroje by měla získat způsobem, který zajišťuje nezávislost ECB na nepatřičném vlivu vnitrostátních příslušných orgánů a účastníků trhu a rovněž zajišťuje oddělení měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu. Náklady na dohled by měly nést subjekty, které dohledu podléhají. Úkoly ECB v oblasti dohledu by proto měly být financovány z ročních poplatků účtovaných úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech. ECB by též měla mít možnost ukládat poplatky pobočkám zřízeným v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě, aby pokryla své náklady na výkon úkolů hostitelského dohledu nad těmito pobočkami. V případě, že je dohled nad na úvěrovou institucí či pobočkou vykonáván na konsolidovaném základě, poplatek by měl být stanoven na nejvyšší úrovni úvěrové instituce v rámci dané skupiny usazené v zúčastněném členském státě. Při výpočtu těchto poplatků by měly být vyloučeny veškeré dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech.
(78)
Je-li úvěrová instituce zahrnuta do dohledu na konsolidovaném základě, měl by být tento poplatek vypočítán na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a rozdělen mezi úvěrové instituce, které jsou usazeny v zúčastněném členském státě a zahrnuty do dohledu na konsolidovaném základě, a to na základě objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem, včetně rizikově vážených aktiv.
(79)
Pro účinný dohled jsou nezbytní vysoce motivovaní, dobře vyškolení a nestranní zaměstnanci. K vytvoření skutečně propojeného mechanismu dohledu by se měla zavést patřičná výměna a dočasné přidělování zaměstnanců mezi ECB a všemi vnitrostátními příslušnými orgány a mezi nimi navzájem. K zajištění průběžné vzájemné kontroly, zejména při dohledu nad velkými úvěrovými nstitucemi, by ECB měla mít možnost požádat, aby ve vnitrostátních týmech dohledu byli také zaměstnanci příslušných orgánů jiných zúčastněných členských států, což umožní využívat týmy dohledu z různých zeměpisných oblastí se specifickými odbornými znalostmi a profily. Výměna a dočasné přidělování zaměstnanců by měla vytvořit společnou kulturu dohledu. ECB by měla pravidelně poskytovat informace o tom, kolik zaměstnanců vnitrostátních příslušných orgánů je dočasně přiděleno ECB pro účely jednotného mechanismu dohledu.
(80)
Vzhledem ke globalizaci bankovních služeb a většímu významu mezinárodních standardů by ECB měla plnit své úkoly v souladu s mezinárodními standardy a navázat dialog a úzkou spolupráci s orgány dohledu mimo Unii, aniž by zdvojovala mezinárodní úlohu orgánu EBA. V její pravomoci by mělo být navazování kontaktů a uzavírání správních dohod s orgány dohledu a správními orgány třetích zemí a mezinárodními organizacemi v koordinaci s orgánem EBA a při plném respektování stávající úlohy a příslušných pravomocí členských států a orgánů Unie.
(81)
Na zpracování osobních údajů ECB pro účely tohoto nařízení se plně použijí směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9).
(82)
Na ECB se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (10). ECB přijala rozhodnutí ECB/2004/11 (11) týkající se podmínek vyšetřování prováděného Evropským úřadem pro boj proti podvodům v ECB.
(83)
Aby se zajistilo, že úvěrové instituce podléhají dohledu nejvyšší kvality, jenž nebude omezován úvahami, které nesouvisí s obezřetnostním dohledem, a aby se efektivně a včas řešily negativní vzájemně se umocňující dopady vývoje na trhu na úvěrové instituce a členské státy, měla by ECB začít plnit své zvláštní úkoly v oblasti dohledu co nejdříve. Přenesení úkolů v oblasti dohledu z vnitrostátních orgánů dohledu na ECB však vyžaduje celou řadu přípravných kroků. Je proto třeba stanovit odpovídající období postupného zavádění.
(84)
ECB by při přijímání podrobných pravidel pro plnění úkolů, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, měla stanovit přechodná pravidla zajišťující dokončení probíhajících postupů v oblasti dohledu, včetně veškerých rozhodnutí nebo opatření přijatých nebo vyšetřování zahájených přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
(85)
Ve sdělení ze dne 28. listopadu 2012 o návrhu prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie Komise uvedla, že by bylo možné pozměnit čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování EU, aby se zajistila použitelnost řádného legislativního postupu a vyloučily se některé právní překážky, které v současné době vykazuje jednotný mechanismus dohledu (např. zavést přímou a neodvolatelnou účast členských států, jejichž měnou není euro, na jednotném mechanismu dohledu, a to nad rámec modelu „úzké spolupráce“, poskytnout členským státům, jejichž měnou není euro a které se plně účastní jednotného mechanismu dohledu, práva v rozhodovacím procesu ECB a ještě více pokročit v interním oddělení rozhodování ohledně měnové politiky a dohledu). Dále rovněž uvedla, že by se také musela posílit demokratická odpovědnost za činnost ECB, pokud jedná jako orgán bankovního dohledu. Je třeba připomenout, že Smlouva o EU stanoví, že návrhy na změnu Smluv může předkládat vláda kteréhokoliv členského státu, Evropský parlament nebo Komise, přičemž tyto návrhy se mohou týkat jakéhokoliv aspektu Smluv.
(86)
Toto nařízení respektuje základní práva a zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, a musí být prováděno v souladu s těmito právy a zásadami.
(87)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vytvoření účinného a efektivního rámce pro výkon zvláštních úkolů v oblasti dohledu vykonávaného orgánem Unie nad úvěrovými institucemi a zajištění důkladného uplatňování jednotného souboru pravidel pro úvěrové instituce, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a lze jich tedy, vzhledem k tomu, že struktura bankovního trhu pokrývá celé území Unie a úpadky úvěrových institucí mají vliv na ostatní členské státy, lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Předmět a definice
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se ECB svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi, s cílem přispět k bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí a stabilitě finančního systému v rámci Unie a každého členského státu s plným ohledem na jednotu a integritu vnitřního trhu a řádnou péčí o tuto jednotu a integritu, a to na základě rovného zacházení s úvěrovými institucemi s cílem předcházet regulatorní arbitráži.
Instituce uvedené v čl. 2 bodu 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (12) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB v souladu s článkem 4 tohoto nařízení. Rozsah úkolů ECB v oblasti dohledu je omezen na obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení. Toto nařízení ECB nesvěřuje žádné další úkoly v oblasti dohledu, jako například úkoly související s obezřetnostním dohledem nad ústředními protistranami.
Při plnění úkolů podle tohoto nařízení, a aniž je dotčen cíl zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, by ECB měla řádně zohlednit různé typy, modely podnikání a velikost úvěrových institucí.
Žádné opatření, návrh či politika ECB nesmí přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování bankovních či finančních služeb v jakékoli měně.
Tímto nařízením nejsou dotčeny působnost a související pravomoci příslušných orgánů zúčastněných členských států provádět úkoly v oblasti dohledu, které nejsou v tomto nařízení svěřeny ECB.
Tímto nařízením nejsou dále dotčeny působnost a související pravomoci příslušných nebo pověřených orgánů zúčastněných členských států, pokud jde o uplatňování makroobezřetnostních nástrojů, které nejsou upraveny v příslušných právních aktech práva Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„zúčastněným členským státem“ členský stát, jehož měnou je euro, nebo členský stát, jehož měnou není euro, ale který navázal úzkou spolupráci podle článku 7;
2)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ vnitrostátní příslušný orgán určený zúčastněným členským státem v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (13) a směrnice 2013/36/EU;
3)
„úvěrovou instituci“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
4)
„finanční holdingovou společností“ finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 nařízení (EU) č. 575/2013;
5)
„smíšenou finanční holdingovou společností“ se rozumí smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (14);
6)
„finančním konglomerátem“ finanční konglomerát ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2002/87/ES;
7)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ pověřený orgán zúčastněného členského státu ve smyslu příslušných právních předpisů Unie;
8)
„kvalifikovanou účastí“ kvalifikovaná účast ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 nařízení (EU) č. 575/2013;
9)
„jednotným mechanismem dohledu“ systém finančního dohledu, který tvoří ECB a vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, jak je uvedeno v článku 6 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Spolupráce a úkoly
Článek 3
Spolupráce
1. ECB úzce spolupracuje s orgány EBA, ESMA, EIOPA, Evropskou radou pro systémová rizika (dále jen „ESRB“) a ostatními orgány, které jsou součástí ESFS, jež zajišťují přiměřenou úroveň regulace a dohledu v Unii.
Je-li to nezbytné, uzavře ECB s příslušnými orgány členských států odpovědnými za trhy s finančními nástroji memoranda o porozumění. Tato memoranda jsou poskytována Evropskému parlamentu, Radě a příslušným orgánům všech členských států.
2. Pro účely tohoto nařízení se ECB účastní rady orgánů dohledu orgánu EBA za podmínek stanovených v článku 40 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. ECB plní své úkoly v souladu s tímto nařízením, aniž jsou dotčeny pravomoci a úkoly orgánů EBA, ESMA, EIOPA a ESRB.
4. ECB úzce spolupracuje s orgány zmocněnými k řešení problémů úvěrových institucí, včetně přípravy plánů pro řešení problémů.
5. Za podmínek stanovených v článcích 1, 4 a 6 ECB úzce spolupracuje se všemi facilitami veřejné finanční pomoci včetně Evropského nástroje finanční stability (dále jen „EFSF“) a Evropského mechanismu stability (dále jen „ESM“), zejména pokud z takového nástroje byla nebo pravděpodobně bude poskytnuta přímá či nepřímá finanční pomoc úvěrové instituci, na niž se vztahuje článek 4.
6. ECB a příslušné orgány nezúčastněných členských států uzavřou memorandum o porozumění, ve kterém bude obecným způsobem uvedeno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů v oblasti dohledu podle právních předpisů Unie, pokud jde o finanční instituce uvedené v článku 2. Memorandum je pravidelně revidováno.
Aniž je dotčen první pododstavec, ECB uzavře memorandum o porozumění s příslušným orgánem každého nezúčastněného členského státu, ve kterém sídlí alespoň jedna globální systémově důležitá instituce ve smyslu právních předpisů Unie.
Každé memorandum podléhá pravidelnému přezkumu a za náležitého zacházení s důvěrnými informacemi se zveřejňuje.
Článek 4
Úkoly svěřené ECB
1. V rámci článku 6 má ECB v souladu s odstavcem 3 tohoto článku výlučnou pravomoc plnit ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech následující úkoly pro účely obezřetnostního dohledu:
a)
vydávat a odnímat úvěrovým institucím povolení k činnosti v souladu s článkem 14;
b)
plnit úkoly, které má příslušný orgán domovského členského státu podle příslušných právních předpisů Unie ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v zúčastněném členském státě, které si přejí založit pobočku či poskytovat přeshraniční služby v nezúčastněném členském státě;
c)
posuzovat oznámení o nabytí a zcizení kvalifikovaných účastí v úvěrových institucích, s výjimkou případů řešení problémů bank a v souladu s článkem 15;
d)
zajistit dodržování aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, které stanoví pro úvěrové instituce obezřetnostní požadavky v oblasti kapitálových požadavků, sekuritizace, omezení velkých expozic, likvidity, pákového efektu a podávání zpráv a zveřejňování informací o těchto záležitostech;
e)
zajistit dodržování aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci stanovujících požadavky, aby úvěrové instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, včetně požadavků na způsobilost a bezúhonnost osob odpovědných za řízení úvěrových institucí, procesy řízení rizik, mechanismy vnitřní kontroly, zásady a postupy odměňování a účinné interní postupy pro hodnocení kapitálové přiměřenosti, včetně modelů založených na interním ratingu;
f)
provádět kontroly v rámci dohledu, včetně, je-li to vhodné v koordinaci s orgánem EBA,- zátěžových testů a jejich možného zveřejnění, s cílem zjistit, zda systémy, strategie, postupy a mechanismy zavedené úvěrovými institucemi a kapitál, který tyto instituce mají v držení, zajišťují řádné řízení a pokrytí jejich rizik, a na základě této kontroly prováděné v rámci dohledu uložit úvěrovým institucím zvláštní dodatečné kapitálové požadavky, zvláštní požadavky na zveřejňování informací, zvláštní požadavky na likviditu a jiná opatření, která mohou příslušné orgány uložit podle příslušných zvláštních právních předpisů Unie;
g)
vykonávat dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými společnostmi úvěrových institucí usazenými v jednom ze zúčastněných členských států, včetně finančních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností, a podílet se na dohledu na konsolidovaném základě nad mateřskými společnostmi neusazenými v jednom ze zúčastněných členských států, a to i v rámci kolegií orgánů dohledu, aniž je dotčena účast vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států v rámci těchto kolegií jako pozorovatelů;
h)
účastnit se na doplňkovém dohledu nad finančním konglomerátem ve vztahu k úvěrovým institucím v něm zapojených a převzít úkoly koordinátora v případech, kdy je ECB jmenována jako koordinátor pro finanční konglomerát v souladu s kritérii stanovenými v příslušných právních předpisech Unie;
i)
plnit úkoly týkající se dohledu nad ozdravnými plány, provádět včasný zásah, jestliže úvěrová instituce nebo skupina, nad nimiž ECB vykonává dohled na konsolidovaném základě, nedodržují příslušné obezřetnostní požadavky nebo je pravděpodobné, že je nedodrží, a pouze v případech, jež jsou v příslušných právních předpisech Unie výslovně stanoveny pro příslušné orgány, strukturální změny požadované po úvěrových institucích v zájmu předcházení finančnímu napětí nebo selhání, s výjimkou jakýchkoli pravomocí k řešení problémů;
2. Pro úvěrové instituce usazené v nezúčastněném členském státě, které zřídí pobočku nebo poskytují přeshraniční služby v zúčastněném členském státě, plní ECB v rámci odstavce 1 úkoly, které přísluší podle příslušných právních předpisů Unie vnitrostátním příslušným orgánům.
3. Pro účely plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením a s cílem zajistit vysoké standardy dohledu uplatňuje ECB všechny příslušné právní předpisy Unie a, pokud jsou těmito právními předpisy Unie směrnice, také vnitrostátní právní předpisy provádějící tyto směrnice. Pokud jsou příslušnými právními předpisy Unie nařízení a pokud tato nařízení aktuálně členským státům výslovně umožňují různé varianty, měla by ECB uplatňovat také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí.
Za tímto účelem ECB přijímá obecné pokyny, doporučení a rozhodnutí v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, a zejména s veškerými legislativními i nelegislativními akty, včetně aktů uvedených v článcích 290 a 291 Smlouvy o fungování EU. Vztahují se na ni zejména závazné regulační a prováděcí technické normy vypracované orgánem EBA a přijaté Komisí v souladu s články 10 až 15 nařízení (EU) č. 1093/2010a s článkem 16 uvedeného nařízení; vztahují se na ni rovněž ustanovení uvedeného nařízení o evropské příručce pro výkon dohledu, kterou v souladu s uvedeným nařízením vypracoval orgán EBA. ECB může přijímat nařízení pouze v rozsahu nezbytném pro organizaci nebo upřesnění forem plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením.
Před přijetím nařízení povede ECB otevřené veřejné konzultace a provede analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů, ledaže by takové konzultace a analýzy nebyly přiměřené v poměru k rozsahu a dopadu dotyčných nařízení nebo v poměru ke zvláštní naléhavosti záležitosti, v kterémžto případě ECB tuto naléhavost odůvodní.
V případě potřeby ECB jakoukoli formou účasti přispívá k vypracování návrhu regulačních technických norem nebo prováděcích technických norem ze strany orgánu EBA v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010 nebo upozorní orgán EBA na případnou nutnost předložit Komisi návrhy norem, které by novelizovaly stávající regulační nebo prováděcí technické normy.
Článek 5
Makroobezřetnostní úkoly a nástroje
1. Kdykoli je to vhodné nebo považováno za nezbytné a aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, uplatňují vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány zúčastněných členských států vůči úvěrovým institucím na příslušné úrovni v souladu s příslušnými právními předpisy Unie vedle kapitálových požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení také požadavky týkající se kapitálových rezerv, včetně sazeb proticyklických kapitálových rezerv, a jakákoli další opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU, a to postupem v nich stanovených, pokud je tak výslovně stanoveno v příslušných právních předpisech Unie. Deset pracovních dní před přijetím takového rozhodnutí dotčený orgán řádně oznámí svůj záměr ECB. Pokud má ECB námitky, své důvody uvede písemně do pěti pracovních dní. Dotčený orgán řádně zváží důvody uvedené ECB předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
2. ECB může, považuje-li to za nezbytné, uplatnit místo vnitrostátních příslušných nebo pověřených orgánů zúčastněného členského státu vůči úvěrovým institucím na příslušné úrovni v souladu s příslušnými právními předpisy Unie kromě kapitálových požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení vyšší požadavky na kapitálové rezervy, než jaké uplatňují vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány zúčastněných členských států, včetně sazeb proticyklických kapitálových rezerv, a to za podmínek stanovených v odstavcích 4 a 5 tohoto článku, a uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU, pokud je tak výslovně stanoveno v příslušných právních předpisech Unie.
3. Jakýkoli vnitrostátní příslušný nebo pověřený orgán může navrhnout, aby ECB jednala podle odstavce 2, aby bylo možné řešit specifickou situaci finančního systému a hospodářství v jeho členském státě.
4. Jestliže má ECB v úmyslu postupovat podle odstavce 2, při zvažování, zda přijmout jakákoli opatření, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech. Zejména oznámí svůj záměr dotčeným vnitrostátním příslušným nebo pověřeným orgánům deset pracovních dní před přijetím takového rozhodnutí. Pokud má kterýkoli z dotčených orgánů námitky, uvede své důvody písemně do pěti pracovních dní. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
5. Při plnění svých úkolů uvedených v odstavci 2 vezme ECB v úvahu zvláštní situaci finančního systému, hospodářskou situaci a hospodářský cyklus v jednotlivých členských státech nebo jejich částech.
Článek 6
Spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. ECB plní své úkoly v rámci jednotného mechanismu dohledu sestávajícího z ECB a příslušných vnitrostátních orgánů. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu.
2. ECB i vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost v dobré víře spolupracovat a povinnost vyměňovat si informace.
Aniž je dotčena pravomoc ECB obdržet informace, které úvěrové instituce průběžně hlásí, přímo nebo mít k těmto informacím přímý přístup, poskytnou vnitrostátní příslušné orgány ECB zejména všechny informace, které jsou nezbytné pro plnění úkolů svěřených jí tímto nařízením.
3. Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené tímto nařízením, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v rámci uvedeném v odstavci 7 tohoto článku, včetně pomoci při činnostech ověřování. Při plnění úkolů uvedených v článku 4 se řídí pokyny vydanými ECB.
4. Pokud jde o úkoly vymezené v článku 4 s výjimkou odst. 1 písm. a) a c) uvedeného článku, plní ECB povinnosti stanovené v odstavci 5 tohoto článku a vnitrostátní příslušné orgány plní povinnosti stanovené v odstavci 6 tohoto článku, a to podle rámce a postupů uvedených v odstavci 7 tohoto článku, pokud jde o dohled nad těmito úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi nebo pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech:
-
těmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě, na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států, nebo jednotlivě ve zvláštním případě poboček usazených v zúčastněných členských státech a patřících úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech. Hodnocení jejich významu probíhá podle následujících kritérií:
i)
velikost;
ii)
důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu;
iii)
význam přeshraniční činnosti.
S ohledem na první pododstavec se s výjimkou případů odůvodněných zvláštními okolnostmi, jež budou podrobněji stanoveny v metodice, úvěrová instituce, finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost nepovažuje za méně významnou, je-li splněna kterákoli z následujících podmínek:
i)
celková hodnota jejích aktiv převyšuje 30 miliard EUR;
ii)
poměr jejích celkových aktiv vůči HDP zúčastněného členského státu, v němž je usazena, převyšuje 20 %, není-li celková hodnota jejích aktiv nižší než 5 miliard EUR;
iii)
v návaznosti na oznámení od vnitrostátního příslušného orgánu, že danou instituci považuje za instituci s podstatným významem pro domácí ekonomiku, přijme ECB rozhodnutí, které na základě komplexního posouzení dané úvěrové instituce včetně posouzení její rozvahy, jež ECB provede, tento podstatný význam úvěrové instituce potvrdí.
ECB může rovněž z vlastního podnětu určitou instituci považovat za instituci s podstatným významem, pokud tato instituce zřídila bankovní dceřiné společnosti ve více než jednom zúčastněném členském státě a její aktiva a závazky spojené s přeshraniční činností představují podstatnou část jejích celkových aktiv nebo závazků, na něž se vztahují podmínky stanovené v příslušné metodice.
Ty, pro něž bylo požádáno o veřejnou finanční pomoc nebo takovou pomoc obdržely přímo z Evropského nástroje finanční stability nebo ESM, se nepovažují za méně významné.
Bez ohledu na předchozí pododstavce plní ECB úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, ve vztahu ke třem nejvýznamnějším úvěrovým institucím v každém zúčastněném členském státě, neodůvodňují-li zvláštní okolnosti jiný postup.
5. Pokud jde o úvěrové instituce uvedené v odstavci 4 a podle rámce vymezeného v odstavci 7:
a)
ECB vydá nařízení, obecné zásady nebo obecné pokyny určené vnitrostátním příslušným orgánům, podle kterých jsou vykonávány úkoly vymezené v článku 4 s výjimkou odst. 1 písm. a) a c) a vnitrostátní příslušné orgány přijímají rozhodnutí v oblasti dohledu.
Pro účely zajištění soudržnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu mohou tyto pokyny odkazovat na zvláštní pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2 pro skupiny nebo kategorie úvěrových institucí;
b)
je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu, může ECB kdykoli z vlastního podnětu po konzultaci vnitrostátních příslušných orgánů nebo na žádost vnitrostátního příslušného orgánu rozhodnout, že bude sama přímo vykonávat všechny příslušné pravomoci ve vztahu k jedné nebo více úvěrovým institucím uvedeným v odstavci 4, včetně případů, kdy bylo požádáno o finanční pomoc nebo kdy byla taková pomoc poskytnuta nepřímo z Evropského nástroje finanční stability nebo ESM;
c)
ECB vykonává dohled nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v tomto článku a zejména v odst. 7 písm. c);
d)
ECB může kdykoliv využít pravomoci uvedené v článcích 10 až 13;
e)
ECB si může rovněž ad hoc či na trvalém základě vyžádat informace od vnitrostátních příslušných orgánů o plnění úkolů, které uvedené orgány plní podle tohoto článku.
6. Aniž je dotčen odstavec 5 tohoto článku, vykonávají vnitrostátní příslušné orgány úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), d) až g) a i) a jsou odpovědné za tyto úkoly a za přijímání všech relevantních rozhodnutí v oblasti dohledu, pokud jde o úvěrové instituce uvedené v odst. 4 prvním pododstavci tohoto článku, a to podle rámce a postupů uvedených v odstavci 7 tohoto článku.
Aniž jsou dotčeny články 10 až 13, vnitrostátní příslušné a pověřené orgány mají nadále pravomoci podle vnitrostátních právních předpisů získávat informace od úvěrových institucí, holdingových společností, smíšených holdingových společností a podniků zahrnutých do konsolidované finanční situace úvěrové instituce a provádět v těchto úvěrových institucích, holdingových společnostech, smíšených holdingových společnostech a podnicích kontroly na místě. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB v souladu s rámcem stanoveným v odstavci 7 tohoto článku o opatřeních přijatých podle tohoto odstavce a tato opatření úzce koordinují s ECB.
Příslušné vnitrostátní orgány pravidelně předkládají ECB zprávu o výkonu činností prováděných podle tohoto článku.
7. ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány zúčastněných členských států a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění tohoto článku. Tento rámec obsahuje alespoň:
a)
specifickou metodiku pro hodnocení kritérií uvedených v odst. 4 prvním až třetím pododstavci a kritérií, na jejichž základě se na určitou úvěrovou instituci přestane vztahovat ustanovení odst. 4 čtvrtého pododstavce, a výsledné mechanismy pro účely provádění odstavců 5 a 6. Tyto mechanismy a metodika pro hodnocení kritérií uvedených v odst. 4 prvním až třetím pododstavci se přezkoumávají tak, aby odrážely příslušné změny, a zajišťují, aby v situacích, kdy byla úvěrová instituce označena za významnou nebo méně významnou, toto hodnocení bylo měněno pouze v případě podstatných a nikoli přechodných změn okolností, zejména okolností souvisejících se situací úvěrové instituce, jež jsou pro uvedené hodnocení významné.
b)
vymezení postupů, včetně lhůt a možnosti vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad úvěrovými institucemi, které nejsou považovány za méně významné v souladu s odstavcem 4;
c)
vymezení postupů, včetně lhůt, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad úvěrovými institucemi, které jsou považovány za méně významné v souladu s odstavcem 4. V závislosti na případech vymezených v rámci tyto postupy od vnitrostátních příslušných orgánů zejména vyžadují, aby:
i)
ECB oznámily jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu;
ii)
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení;
iii)
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může EECB zaujmout stanovisko.
8. Kdykoli jsou ECB nápomocny vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány za účelem plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením, dodržují ECB a vnitrostátní příslušné orgány ustanovení příslušných aktů Unie ve vztahu k rozdělení odpovědnosti a spolupráce mezi příslušnými orgány z různých členských států.
Článek 7
Úzká spolupráce s příslušnými orgány zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro
1. V mezích stanovených tímto článkem plní ECB úkoly v oblastech uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 a v článku 5 ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v členském státě, jehož měnou není euro, pokud byla v souladu s tímto článkem navázána úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem takového členského státu.
Za tím účelem může ECB udělit pokyny vnitrostátnímu příslušnému nebo pověřenému orgánu zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
2. Úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro, se navazuje rozhodnutím přijatým ECB, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčený členský stát sdělí ostatním členským státům, Komisi, ECB a orgánu EBA, že žádá o navázání úzké spolupráce s ECB pro plnění úkolů uvedených v článcích 4 a 5 ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v dotčeném členském státě v souladu s článkem 6;
b)
V tomto sdělení se dotčený členský stát zaváže:
-
zajistit, aby se jeho vnitrostátní příslušný nebo pověřený orgán řídil veškerými pokyny nebo požadavky ECB; a
-
poskytnout veškeré informace o úvěrových institucích usazených v daném členském státě, které může ECB požadovat pro komplexní posouzení uvedených úvěrových institucí.
c)
Dotčený členský stát přijal příslušné vnitrostátní právní předpisy k zajištění toho, aby jeho vnitrostátní příslušný orgán byl povinen přijmout vůči úvěrovým institucím jakékoli opatření, o které v souladu s odstavcem 4 ECB požádá.
3. Rozhodnutí uvedené v odstavci 2 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Rozhodnutí se použije čtrnáctým dnem po zveřejnění.
4. Má-li ECB za to, že vůči úvěrové instituci, finanční holdingové společnosti či smíšené finanční holdingové společnosti by mělo být vnitrostátním příslušným orgánem dotčeného členského státu přijato opatření týkající se úkolů uvedených v odstavci 1, obrátí se na uvedený orgán s pokyny, v nichž upřesní patřičný časový rámec.
Časový rámec nesmí být kratší než 48 hodin, pokud není nezbytné přijmout opatření dříve, aby se zamezilo nenapravitelným škodám. Vnitrostátní příslušný orgán dotčeného členského státu přijme veškerá nezbytná opatření v souladu s povinností uvedenou v odst. 2 písm. c).
5. ECB může rozhodnout o vydání varování dotčenému členskému státu ohledně toho, že úzká spolupráce bude pozastavena nebo ukončena, nebudou-li přijata rozhodná nápravná opatření:
a)
pokud podle názoru ECB dotčený členský stát již nesplňuje podmínky stanovené v odst. 2 písm. a) až c); a
b)
pokud podle názoru ECB vnitrostátní příslušný orgán členského státu nejedná v souladu s povinností uvedenou v odst. 2 písm. c).
Pokud není do 15 dní od oznámení tohoto varování provedeno žádné takové opatření, může ECB pozastavit nebo ukončit úzkou spolupráci s uvedeným členským státem.
Rozhodnutí o pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce se oznámí dotčenému členskému státu a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie. V rozhodnutí se uvede datum, od něhož je použitelné, přičemž se řádně zohlední účinnost dohledu a oprávněné zájmy úvěrových institucí.
6. Členský stát může požádat ECB o ukončení úzké spolupráce kdykoli po uplynutí tří let ode dne zveřejnění rozhodnutí ECB o navázání úzké spolupráce v Úředním věstníku Evropské unie. V žádosti jsou vysvětleny důvody ukončení včetně případných nežádoucích důsledků, může-li k nim dojít, pokud jde o fiskální odpovědnost daného členského státu. V tomto případě ECB neprodleně přijme rozhodnutí o ukončení úzké spolupráce a stanoví den, od kterého se uplatní, a to ve lhůtě nejvýše tří měsíců, přičemž se náležitě zohlední účinnost dohledu, jakož i oprávněné zájmy úvěrových institucí. Rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Jestliže zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, oznámí ECB v souladu s čl. 26 odst. 8 svůj odůvodněný nesouhlas s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu, předloží Rada guvernérů do 30 dní své stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému členským státem a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody.
V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, může informovat ECB, že případným rozhodnutím týkajícím se možného pozměněného návrhu rozhodnutí Rady dohledu nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s daným členským státem a v tomto ohledu přijme rozhodnutí.
ECB zohlední zejména tyto faktory:
a)
zda by neprovedení takového pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce mohlo ohrozit integritu jednotného mechanismu dohledu nebo mít významné nepříznivé důsledky, pokud jde o fiskální odpovědnost členských států;
b)
zda by takové pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce mohlo mít významné nepříznivé důsledky, pokud jde o fiskální odpovědnost členského státu, který oznámil svůj odůvodněný nesouhlas v souladu s čl. 26 odst. 8;
c)
zda je či není přesvědčena, že dotčený vnitrostátní příslušný orgán přijal opatření, která podle jejího názoru:
-
zajišťují, že úvěrové instituce ve členském státě, který oznámil svůj odůvodněný nesouhlas podle předchozího pododstavce, nepodléhají příznivějšímu zacházení než úvěrové instituce v ostatních zúčastněných členských státech;
-
jsou stejně účinná jako rozhodnutí Rady guvernérů podle druhého pododstavce tohoto odstavce při dosahování cílů uvedených v článku 1 a při zajišťování souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
ECB tyto úvahy zahrne do svého rozhodnutí a sdělí je dotyčnému členskému státu.
8. Jestliže zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, nesouhlasí s návrhem rozhodnutí Rady dohledu, informuje o odůvodněném nesouhlasu do pěti pracovních dnů od obdržení návrhu rozhodnutí Radu guvernérů. Rada guvernérů o dané otázce rozhodne do pěti pracovních dnů, přičemž plně zohlední tyto důvody, a své rozhodnutí dotčenému členskému státu písemně vysvětlí. Dotčený členský stát může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím vázán.
9. Členský stát, který ukončil úzkou spolupráci s ECB, nesmí navázat novou úzkou spolupráci před uplynutím tří let ode dne zveřejnění rozhodnutí ECB o ukončení úzké spolupráce v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 8
Mezinárodní vztahy
Aniž jsou dotčeny příslušné pravomoci členských států a orgánů a subjektů Unie, s výjimkou ECB a včetně orgánu EBA, může ECB| v rámci úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, navazovat kontakty a uzavírat správní dohody s orgány dohledu, mezinárodními organizacemi a správními orgány třetích zemí za předpokladu řádné koordinace s orgánem EBA. Z těchto dohod nevyplývají pro Unii ani její členské státy žádné právní závazky.
KAPITOLA III
Pravomoci ECB
Článek 9
Pravomoci v oblasti dohledu a vyšetřování
1. Výlučně pro účely plnění úkolů, které jsou jí svěřeny čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 5 odst. 2, se ECB považuje podle okolností za příslušný orgán nebo pověřený orgán v zúčastněných členských státech ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Výlučně pro tytéž účely má ECB veškeré pravomoci a povinnosti stanovené v tomto nařízení. Dále má pravomoci a povinnosti, které mají podle příslušných právních předpisů Unie příslušné a pověřené orgány, pokud toto nařízení nestanoví jinak. ECB má zejména pravomoci uvedené v oddílech 1 a 2 této kapitoly.
V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením může ECB od uvedených vnitrostátních orgánů formou pokynů vyžadovat, aby využívaly svých pravomocí podle podmínek stanovených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi, pokud takové pravomoci nejsou svěřeny ECB tímto nařízením. Uvedené vnitrostátní orgány plně informují ECB o uplatňování těchto pravomocí.
2. ECB vykonává pravomoci uvedené v odstavci 1 tohoto článku v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci. Při výkonu svých příslušných pravomocí dohledu a vyšetřování ECB a vnitrostátní příslušné orgány úzce spolupracují.
3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku vykonává ECB s ohledem na úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech, jejichž měnou není euro, své pravomoci v souladu s článkem 7.
Oddíl 1
Vyšetřovací Pravomoci
Článek 10
Žádosti o informace
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci uvedené v čl. 9 odst. 1 a s výhradou podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie, může ECB od níže uvedených právnických nebo fyzických osob požadovat s výhradou článku 4 poskytnutí všech informací nutných k provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, včetně informací, které mají být předávány v opakovaných intervalech a ve specifikovaných formátech pro účely dohledu a související statistické účely:
a)
úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech;
b)
finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněných členských státech;
c)
smíšené finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněných členských státech;
d)
holdingové společnosti se smíšenou činností usazené v zúčastněných členských státech;
e)
osoby náležející k subjektům uvedeným v písmenech a) až d);
f)
třetí strany, na které subjekty uvedené v písmenech a) až d) převedly funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu;
2. Osoby uvedené v odstavci 1 požadované informace poskytnou. Ustanovení o zachování služebního tajemství nezakládají pro tyto osoby výjimku z povinnosti poskytnout požadované informace. Poskytnutí požadovaných informací se nepovažuje za porušení služebního tajemství.
3. Pokud ECB získává informace přímo od právnických nebo fyzických osob uvedených v odstavci 1, zpřístupní tyto informace dotyčným vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 11
Obecná šetření
1. V zájmu plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, a s výhradou dalších podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie může ECB provádět veškerá nezbytná šetření všech osob uvedených v čl. 10 odst. 1 usazených nebo nacházejících se v zúčastněném členském státu.
Za tím účelem je ECB oprávněna:
a)
požadovat předložení dokumentů;
b)
zkoumat účetní knihy a záznamy osob uvedených v čl. 10 odst. 1 a pořizovat z těchto knih a záznamů kopie nebo výpisy;
c)
získávat písemná nebo ústní vysvětlení od všech osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nebo jejich zástupců nebo zaměstnanců;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření.
2. Osoby uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. podléhají šetřením zahájeným na základě rozhodnutí ECB.
Jestliže nějaká osoba brání provádění šetření, vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, ve kterém se nacházejí příslušné prostory, poskytne v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou pomoc včetně (v případech uvedených v článcích 12 a 13 umožnění přístupu ECB do provozních prostor právnických osob uvedených v čl. 10 odst. 1, aby mohla být výše uvedená práva vykonána.
Článek 12
Kontroly na místě
1. V zájmu plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, a s výhradou dalších podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie může ECB v souladu s článkem 13 a s výhradou předchozího oznámení dotyčnému vnitrostátnímu příslušnému orgánu provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách právnických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 i kteréhokoli jiného podniku zahrnutého do dohledu na konsolidovaném základě, vykonává-li ECB dohled na konsolidovaném základě podle čl. 4 odst. 1 písm. g). Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může ECB provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení uvedeným právnickým osobám.
2. Úředníci ECB a další osoby pověřené ECB k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor a na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí ECB ohledně šetření týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 11 odst. 1.
3. Právnické osoby uvedené v čl. 10 odst. 1 podléhají kontrolám na místě na základě rozhodnutí ECB.
4. Úředníci a další doprovázející osoby pověřené nebo jmenované vnitrostátním příslušným orgánem členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, poskytují za dohledu a koordinace ze strany ECB aktivní pomoc jejím úředníkům a dalším osobám pověřeným ECB. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci vnitrostátního příslušného orgánu dotyčného zúčastněného členského státu mají rovněž právo se kontrol na místě účastnit.
5. Pokud úředníci ECB a další doprovázející osoby pověřené nebo jmenované ECB zjistí, že určitá osoba odmítá kontrolu nařízenou podle tohoto článku, vnitrostátní příslušný orgán dotčeného zúčastněného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Tato pomoc zahrnuje v rozsahu nezbytném pro provedení kontroly zapečetění provozních prostor a účetních knih nebo záznamů. Nemá-li dotyčný příslušný vnitrostátní orgán uvedenou pravomoc, uplatní svou pravomoc vyžádat si nezbytnou pomoc od jiných vnitrostátních orgánů.
Článek 13
Povolení justičního orgánu
1. Jestliže kontrola na místě podle čl. 12 odst. 1 a 2 nebo poskytnutí pomoci podle čl. 12 odst. 5 vyžaduje podle vnitrostátních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno.
2. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 1 tohoto článku, vnitrostátní justiční orgán kontroluje, zda je rozhodnutí ECB pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při kontrole přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ECB o podrobné vysvětlení, zejména důvodů, na jejichž základě má ECB podezření, že došlo k porušení aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, a závažnosti tohoto podezření ohledně porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ECB. Zákonnost rozhodnutí ECB přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie.
Oddíl 2
Zvláštní pravomoci dohledu
Článek 14
Povolení
1. Každá žádost o povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, musí být podána vnitrostátním příslušným orgánům členského státu, ve kterém má být úvěrová instituce usazena v souladu s požadavky stanovenými v příslušných vnitrostátních právních předpisech.
2. Jestliže žadatel splňuje všechny podmínky povolení stanovené v příslušných vnitrostátních právních předpisech uvedeného členského státu, vnitrostátní příslušný orgán přijme ve lhůtě stanovené příslušnými vnitrostátními právními předpisy návrh rozhodnutí navrhnout ECB, aby povolení udělila. Návrh rozhodnutí se oznámí ECB a žadateli o povolení. V ostatních případech vnitrostátní příslušný orgán žádost o povolení zamítne.
3. Návrh rozhodnutí se považuje za přijatý ECB, pokud ECB nevyjádří námitky v maximální lhůtě deseti pracovních dní, kterou lze v řádně odůvodněných případech jednou prodloužit o stejný počet pracovních dní. ECB vznese námitku vůči návrhu rozhodnutí, pouze pokud nejsou splněny podmínky pro udělení povolení stanovené v příslušných právních předpisech Unie. Důvody pro zamítnutí uvede písemně.
4. Rozhodnutí přijaté v souladu s odstavci 2 a 3 oznámí žadateli o povolení vnitrostátní příslušný orgán.
5. S výhradou odstavce 6 může ECB povolení odebrat v případech stanovených v příslušných právních předpisech Unie z vlastního podnětu, po konzultacích s vnitrostátním příslušným orgánem zúčastněného členského státu, ve kterém je úvěrová instituce usazena, nebo na návrh tohoto vnitrostátního příslušného orgánu. Tyto konzultace především zajistí, že před rozhodnutím o odebrání povolení poskytne ECB vnitrostátním orgánům dostatek času, aby rozhodly o přijetí nezbytných opatřeních k nápravě, mimo jiné o možných opatřeních k řešení problémů, a tato opatření zohlední.
Jestliže se vnitrostátní příslušný orgán, který v souladu s odstavcem 1 navrhl povolení, domnívá, že povolení musí být v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy odebráno, předá za tím účelem návrh ECB. ECB v uvedeném případě přijme rozhodnutí o navrhovaném odebrání povolení, přičemž plně zohlední důvody tohoto odebrání, které k němu uvedl vnitrostátní příslušný orgán.
6. Pokud vnitrostátní orgány zůstávají příslušné pro řešení problémů úvěrových institucí, tak v případech, kdy se budou domnívat, že odebráním povolení by bylo dotčeno odpovídající provádění restrukturalizace nebo opatření nutná pro restrukturalizaci nebo udržení finanční stability, oznámí tyto orgány řádně své námitky ECB s podrobným vysvětlením toho, co by odebrání povolení způsobilo. V těchto případech ECB nepřikročí k odebrání povolení po dobu vzájemně dohodnutou s vnitrostátními orgány. ECB může toto období prodloužit, pokud se domnívá, že bylo dosaženo dostatečného pokroku. Pokud však ECB v odůvodněném rozhodnutí určí, že řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability vnitrostátní orgány neprovedly, neprodleně se uplatní odebrání povolení.
Článek 15
Posuzování nabývání kvalifikovaných účastí
1. Aniž jsou dotčeny výjimky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. c), veškerá oznámení nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci usazené v zúčastněném členském státě nebo veškeré související informace se předloží vnitrostátním příslušným orgánům členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, v souladu s požadavky stanovenými v příslušných vnitrostátních právních předpisech, na základě aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán navrhované nabytí posoudí a předloží ECB oznámení a návrh na rozhodnutí o souhlasu nebo nesouhlasu s daným nabytím, založený na kritériích stanovených v aktech uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, a to nejméně deset pracovních dní před uplynutím příslušné lhůty pro posouzení, uvedené v příslušných právních předpisech Unie, a poskytne ECB pomoc v souladu s článkem 6.
3. ECB rozhodne, zda s nabytím nesouhlasit na základě hodnotících kritérií stanovených v příslušných právních předpisech Unie a v souladu s postupem a během lhůt pro hodnocení v nich stanovených.
Článek 16
Pravomoci dohledu
1. Pro účely plnění úkolů svěřených jí v čl. 4 odst. 1 a aniž jsou dotčeny další pravomoci jí svěřené, má ECB pravomoci stanovené v odstavci 2 tohoto článku, na jejichž základě může od jakékoli úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti v zúčastněných členských státech požadovat, aby v počáteční fázi přijala nezbytná opatření zaměřená na řešení příslušných problémů za jakékoli z níže uvedených okolností:
a)
úvěrová instituce nesplňuje požadavky aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci;
b)
ECB má důkazy, že úvěrová instituce v příštích 12 měsících pravděpodobně poruší požadavky aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci;
c)
na základě kontrol v rámci dohledu v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. f) bylo stanoveno, že systémy, strategie, procesy a mechanismy uplatňované úvěrovou institucí a kapitál a likvidita, které drží, nezajišťují řádné řízení a pokrytí jejích rizik.
2. Pro účely čl. 9 odst. 1 má ECB zejména tyto pravomoci:
a)
požadovat, aby instituce držely kapitál nad rámec kapitálových požadavků uvedených v aktech, na něž odkazuje čl. 4 odst. 3 první pododstavec, v souvislosti s prvky rizik a riziky, které nejsou upraveny příslušnými akty Unie;
b)
požadovat posílení systémů, procesů, mechanismů a strategií;
c)
požadovat, aby instituce předložily plán na obnovení souladu s požadavky dohledu podle aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a stanovily lhůtu pro jeho provedení, včetně zlepšení tohoto plánu z hlediska oblasti působnosti a lhůty;
d)
požadovat, aby instituce používaly specifický systém tvorby opravných položek a rezerv nebo zacházení s aktivy z hlediska kapitálových požadavků;
e)
zakázat nebo omezit obchody, operace nebo síť institucí nebo požadovat upuštění od činností, které znamenají nadměrné riziko pro zdraví instituce;
f)
požadovat snížení rizika obsaženého v činnostech, produktech a systémech institucí;
g)
požadovat od institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádné kapitálové základny;
h)
požadovat, aby instituce využívaly čisté zisky k posílení svého kapitálu;
i)
omezit nebo zakázat, aby instituce rozdělovala výnosy akcionářům, společníkům nebo držitelům nástrojů vedlejšího kapitálu tier 1, pokud tento zákaz nepředstavuje nesplnění závazků dané instituce;
j)
uložit dodatečné nebo častější podávání zpráv, včetně zpráv o kapitálové a likviditní pozici;
k)
uložit zvláštní požadavky na likviditu, včetně omezení týkajících se nesouladu splatností mezi aktivy a pasivy;
l)
požadovat poskytnutí doplňujících informací;
m)
kdykoli odvolat členy vedoucího orgánu úvěrových institucí, kteří neplní požadavky stanovené v aktech uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci.
Článek 17
Pravomoci hostitelských orgánů a spolupráce při dohledu na konsolidovaném základě
1. Postupy stanovené v příslušných právních předpisech Unie pro úvěrové instituce, které chtějí zřídit pobočku nebo využívat volného pohybu služeb vykonáváním svých činností na území jiného členského státu, a příslušné pravomoci domovských a hostitelských členských států se mezi zúčastněnými členskými státy použijí pouze pro účely úkolů, které nebyly svěřeny ECB na základě článku 4.
2. Ustanovení příslušných právních předpisů Unie v souvislosti se spoluprací mezi příslušnými orgány z různých členských států pro provádění dohledu na konsolidovaném základě se nepoužijí v případě, že ECB je jediným dotčeným příslušným orgánem.
3. Při plnění úkolů podle článků 4 a 5 uplatňuje ECB v souladu s čl. 6 odst. 8 spravedlivý vyvážený přístup ke všem zúčastněným členským státům a ve vztahu k nezúčastněným členským státům dodržuje rovnováhu mezi domovskými a hostitelskými členskými státy stanovenou v příslušných právních předpisech Unie.
Článek 18
Správní sankce
1. Pro účely provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, může ECB v případě, kdy úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti úmyslně nebo z nedbalosti poruší požadavek vyplývající z příslušných přímo použitelných právních předpisů Unie, a v souvislosti s nímž mají příslušné orgány podle příslušných právních předpisů Unie k dispozici správní peněžité sankce, uložit správní peněžité sankce do výše dvojnásobku zisku, který byl obdržen v důsledku porušení předpisů, nebo ztráty, které bylo v důsledku porušení předpisů zabráněno, jestliže je lze určit, nebo do výše 10 % celkového ročního obratu právnické osoby v předchozím hospodářském roce podle definice v příslušných právních předpisech Unie, popřípadě jiné peněžité sankce stanovené v příslušných právních předpisech Unie.
2. V případě, že je právnická osoba dceřinou společností mateřského podniku, je příslušný celkový roční obrat uvedený v odstavci 1 celkový roční obrat vyplývající z konsolidovaného účtu nejvyššího mateřského podniku v předcházejícím hospodářském roce.
3. Uplatňované sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. ECB při rozhodování o uložení sankce a při stanovování vhodné sankce jedná v souladu s čl. 9 odst. 2.
4. ECB použije případně tento článek v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci tohoto nařízení, včetně postupů uvedených v nařízení (ES) č. 2532/98.
5. V případech, na které se nevztahuje odstavec 1 tohoto článku a kdy je to nutné za účelem plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, může ECB a požadovat od vnitrostátních příslušných orgánů zahájení řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy příslušné sankce v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a s jakýmikoli příslušnými vnitrostátními právními předpisy svěřujícími zvláštní pravomoci, které v právních předpisech Unie nejsou v současnosti vyžadovány. Sankce uplatňované vnitrostátními příslušnými orgány musí být účinné, přiměřené a odrazující.
První pododstavec tohoto odstavce se použije zejména v případě peněžitých sankcí, které mají být uloženy úvěrovým institucím, finančním holdingovým společnostem nebo smíšeným finančním holdingovým společnostem za porušení vnitrostátních právních předpisů, které provádějí příslušné směrnice, a všech správních sankcí nebo opatření, které mají být uloženy členům správní rady úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti nebo jiným fyzickým osobám, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů odpovědné za porušení předpisů ze strany úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
6. V případech stanovených v příslušných právních předpisech Unie a za podmínek v nich stanovených ECB zveřejní všechny sankce uvedené v odstavci 1 bez ohledu na to, zda proti nim byl podán opravný prostředek či nikoli.
7. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 1 až 6, může ECB za účelem plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB uložit sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98.
KAPITOLA IV
Organizační zásady
Článek 19
Nezávislost
1. Při plnění úkolů, které jsou jim svěřeny tímto nařízením, jednají ECB a vnitrostátní příslušné orgány, které jednají v rámci jednotného mechanismu dohledu, nezávisle. Členové Rady dohledu a řídícího výboru jednají nezávisle a objektivně v zájmu Unie jako celku a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od orgánů či subjektů Unie, od vlád členských států ani od jiných veřejných či soukromých subjektů.
2. Orgány, subjekty, úřady a agentury Unie, jakož i vlády členských států a veškeré další subjekty tuto nezávislost respektují.
3. Poté, co Rada dohledu přezkoumá potřebu vydání kodexu chování, Rada guvernérů vypracuje a zveřejní kodex chování pro zaměstnance a řídící pracovníky ECB zapojené do bankovního dohledu, a to zejména pokud jde o střet zájmů.
Článek 20
Odpovědnost a podávání zpráv
1. ECB je v souladu s touto kapitolou odpovědná za provádění tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě.
2. ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Euroskupině zprávu o provádění úkolů, které jí byly svěřeny tímto nařízením, včetně informací o plánovaném vývoji struktury a výše poplatků za dohled, uvedených v článku 30.
3. Předseda Rady dohledu ECB předkládá tuto zprávu veřejně Evropskému parlamentu a Euroskupině za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
4. Na žádost Euroskupiny může být předseda Rady dohledu ECB Euroskupinou vyslechnut ohledně výkonu jejích úkolů v oblasti dohledu za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
5. Na žádost Evropského parlamentu se předseda Rady dohledu ECB zúčastní slyšení ohledně výkonu jejích úkolů v oblasti dohledu před příslušnými výbory Evropského parlamentu.
6. ECB odpoví ústně nebo písemně na otázky, které jí položí Evropský parlament nebo Euroskupina, v souladu s postupy Euroskupiny a za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
7. Evropský účetní dvůr při svém přezkumu výkonnosti správy ECB podle článku 27.2 statutu ESCB a ECB zohlední také úkoly v oblasti dohledu svěřené ECB tímto nařízením.
8. Je-li takové jednání nezbytné pro výkon pravomocí Evropského parlamentu podle Smlouvy o fungování EU, vede Rada dohledu ECB na žádost svého předsedy za zavřenými dveřmi důvěrná ústní jednání o svých úkolech v oblasti dohledu s předsedou a místopředsedy příslušného výboru Evropského parlamentu. Evropský parlament a ECB uzavřou dohodu o podrobných pravidlech organizace těchto jednání, a to za účelem zajištění plné důvěrnosti v souladu s požadavky na důvěrnost, které ECB coby příslušnému orgánu ukládají příslušné právní předpisy Unie.
9. ECB za podmínek stanovených ve Smlouvě o fungování EU loajálně spolupracuje při všech vyšetřováních ze strany Evropského parlamentu. ECB a Evropský parlament uzavřou vhodná ujednání o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které ECB svěřuje toto nařízení. Tato ujednání se týkají mimo jiné přístupu k informacím, spolupráce při vyšetřování a informací o postupu při výběru předsedy Rady dohledu.
Článek 21
Vnitrostátní parlamenty
1. ECB souběžně s předložením zprávy podle čl. 20 odst. 2 tuto zprávu předkládá také přímo vnitrostátním parlamentům zúčastněných členských států.
Vnitrostátní parlamenty se na ECB mohou obrátit s odůvodněnými připomínkami k této zprávě.
2. Vnitrostátní parlamenty zúčastněných členských států mohou ECB prostřednictvím vlastních postupů požádat, aby písemně odpověděla na připomínky nebo otázky, které jí v souvislosti s úkoly ECB podle tohoto nařízení předložily.
3. Vnitrostátní parlament zúčastněného členského státu může vyzvat předsedu nebo člena Rady dohledu, aby se zúčastnili výměny názorů týkající se dohledu nad úvěrovými institucemi v daném členském státě spolu se zástupcem vnitrostátního příslušného orgánu.
4. Toto nařízení se nedotýká odpovědnosti vnitrostátních příslušných orgánů vůči vnitrostátním parlamentům v souladu s vnitrostátním právem, pokud jde o výkon úkolů nesvěřených ECB tímto nařízením a pokud jde o výkon činností těmito orgány v souladu s článkem 6.
Článek 22
Spravedlivé řízení pro přijímání rozhodnutí v oblasti dohledu
1. Před přijetím rozhodnutí v oblasti dohledu v souladu s článkem 4 a kapitolou III oddílem 2 poskytne ECB osobám, vůči kterým je řízení vedeno, příležitost vyjádřit se. ECB založí svá rozhodnutí pouze na námitkách, ke kterým se mohly dotyčné strany vyjádřit.
První pododstavec se nevztahuje na situace, kdy je třeba přijmout naléhavá opatření s cílem zabránit významnému poškození finančního systému. V uvedeném případě může ECB přijmout prozatímní rozhodnutí s tím, že co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí musí dát dotyčným osobám příležitost k vyjádření.
2. V průběhu řízení musí být plně respektována práva dotyčných osob na obhajobu. Mají právo nahlížet do spisu ECB s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace.
Rozhodnutí ECB obsahuje důvody, ze kterých vychází.
Článek 23
Oznamování porušení pravidel
ECB zajistí, aby byly zavedeny účinné mechanismy oznamování porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů zúčastněných členských států, zahrnující konkrétní postupy pro přijímání oznámení o porušení pravidel a následná opatření k nim. Tyto postupy jsou v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a zajišťují, aby byly uplatňovány následující zásady: přiměřená ochrana osob oznamujících porušení pravidel, ochrana osobních údajů a přiměřená ochrana obviněné osoby
Článek 24
Správní revizní komise
1. ECB ustaví správní revizní komisi pro účely provádění vnitřního správního přezkumu na základě žádosti o přezkum podané v souladu s odstavcem 5, pokud jde o rozhodnutí přijatá ECB při výkonu pravomocí, které jí jsou svěřeny tímto nařízením. Rozsah vnitřního správního přezkumu je omezen na procesní a věcný soulad příslušného rozhodnutí s tímto nařízením.
2. Správní revizní komise je složena z pěti osob ze členských států, jež se těší vysoké vážnosti v odborných kruzích a prokázaly v oblasti bankovnictví nebo jiných finančních služeb příslušné znalosti a profesní zkušenosti na dostatečně vysoké úrovni, včetně zkušeností z oblasti dohledu, s výjimkou současných zaměstnanců ECB, jakož i současných zaměstnanců příslušných orgánů nebo jiných orgánů, subjektů, úřadů či agentur členských států nebo Unie, které jsou zapojeny do plnění úkolů svěřených ECB tímto nařízením. Správní revizní komise disponuje dostatkem zdrojů a odborných znalostí k tomu, aby mohla posuzovat výkon pravomocí ECB podle tohoto nařízení. Členy správní revizní komise a dva náhradníky jmenuje ECB na funkční období pěti let, které může být jednou prodlouženo, na základě veřejné výzvy k vyjádření zájmu zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie. Členové správní revizní komise nejsou vázáni žádnými pokyny.
3. Správní revizní komise rozhoduje na základě většiny nejméně tří z pěti členů.
4. Členové správní revizní komise jednají nezávisle a ve veřejném zájmu. Za tímto účelem učiní veřejné prohlášení o závazcích a veřejné prohlášení o zájmech, v nichž uvedou veškeré přímé nebo nepřímé zájmy, které by mohly být na újmu jejich nezávislosti, nebo uvedou, že takové zájmy neexistují.
5. Každá fyzická nebo právnická osoba může v případech uvedených v odstavci 1 požádat o přezkum rozhodnutí ECB, které jí je určeno nebo které se jí přímo nebo nepřímo týká. Žádost o přezkum rozhodnutí Rady guvernérů uvedeného v odstavci 7 není přípustná.
6. Žádost o přezkum spolu s odůvodněním se podává ECB písemně do jednoho měsíce od oznámení rozhodnutí osobě požadující přezkum, popřípadě není-li oznámeno, ode dne, kdy se o tomto rozhodnutí uvedená osoba dozví.
7. Po rozhodnutí o přípustnosti přezkumu správní revizní komise vydá stanovisko, a to ve lhůtě přiměřené naléhavosti dané věci a nejpozději dva měsíce od doručení žádosti, a předá záležitost Radě dohledu za účelem přípravy nového návrhu rozhodnutí. Rada dohledu zohlední stanovisko správní revizní komise a neprodleně předloží nový návrh rozhodnutí Radě guvernérů. Nový návrh rozhodnutí původní rozhodnutí zruší, nebo jej nahradí rozhodnutím se stejným obsahem, nebo jej nahradí rozhodnutím s pozměněným obsahem. Nový návrh rozhodnutí se pokládá za přijatý, pokud Rada guvernérů nevznese ve lhůtě nejdéle deseti pracovních dní námitku.
8. Žádost o přezkum podle odstavce 5 nemá odkladný účinek. Rada guvernérů však může na návrh správní revizní komise pozastavit uplatňování napadnutého rozhodnutí, pokud to podle jejího názoru okolnosti vyžadují.
9. Stanovisko vydané správní revizní komisí, nový návrh rozhodnutí předložený Radou dohledu a rozhodnutí přijaté Radou guvernérů podle tohoto článku se odůvodňují a oznamují stranám.
10. ECB přijme rozhodnutí, jímž se stanoví pravidla fungování správní revizní komise.
11. Tento článek se nedotýká práva na podání žaloby u Soudního dvora Evropské unie v souladu se Smlouvami.
Článek 25
Oddělení od funkce měnové politiky
1. Při provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, sleduje ECB pouze cíle stanovené tímto nařízením.
2. ECB provádí úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nezasahují do jejích úkolů souvisejících s měnovou politikou ani jimi nejsou určovány. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nezasahují ani do jejích úkolů souvisejících s ESRB ani do žádných jiných úkolů. ECB podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o tom, jak dodržuje toto ustanovení. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nemění probíhající sledování solventnosti protistran pro operace měnové politiky.
Zaměstnanci pověření plněním úkolů svěřených ECB tímto nařízením jsou organizačně odděleni od zaměstnanců plnících jiné úkoly svěřené ECB a vztahují se na ně oddělené hierarchické linie.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 přijímá a zveřejňuje ECB všechny nezbytné vnitřní předpisy včetně předpisů týkajících se služebního tajemství a výměny informací mezi oběma funkčními oblastmi.
4. ECB zajistí, aby Rada guvernérů při výkonu své činnosti plně rozlišovala, zda jde o funkce týkající se měnové politiky, nebo funkce v oblasti dohledu. Součástí tohoto rozlišení jsou striktně oddělená zasedání a pořady jednání.
5. Aby bylo zajištěno oddělení úkolů týkajících se měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu, vytvoří ECB mediační komisi. Tato komise řeší rozdíly v postojích příslušných orgánů dotčených zúčastněných členských států, pokud jde o námitku Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu. Komise se skládá z jednoho člena z každého zúčastněného členského státu, kterého každý členský stát vybere z členů Rady guvernérů a Rady dohledu, a rozhoduje prostou většinou, přičemž každý člen má jeden hlas. ECB přijme a zveřejní nařízení, kterým zřídí tuto mediační komisi a stanoví její jednací řád.
Článek 26
Rada dohledu
1. Plánování a plnění úkolů svěřených ECB provádí její vnitřní orgán složený z předsedy a místopředsedy jmenovaných v souladu s odstavcem 3, čtyř zástupců ECB jmenovaných v souladu s odstavcem 5 a jednoho zástupce vnitrostátního příslušného orgánu v každém zúčastněném členském státě (dále jen „Rada dohledu“). Všichni členové Rady dohledu jednají v zájmu Unie jako celku.
Není-li příslušným orgánem centrální banka, může se člen Rady dohledu podle tohoto odstavce rozhodnout o spoluúčasti zástupce centrální banky členského státu. Pro účely postupu hlasování uvedeného v odstavci 6 se zástupci orgánů kteréhokoli jednoho členského státu považují dohromady za jednoho člena.
2. Při jmenování členů Rady dohledu podle tohoto nařízení se dodržují zásady rovného zastoupení žen a mužů, zkušenosti a kvalifikace.
3. ECB po vyslechnutí Rady dohledu předloží Evropskému parlamentu ke schválení návrh na jmenování předsedy a místopředsedy. Po schválení tohoto návrhu přijme Rada prováděcí rozhodnutí o jmenování předsedy a místopředsedy Rady dohledu. Předseda je vybrán na základě otevřeného výběrového řízení, o němž je řádně informován Evropský parlament a Rada, z řad renomovaných osobností s profesními zkušenostmi z bankovnictví a finančních záležitostí, které nejsou členy Rady guvernérů. Místopředsedu Rady dohledu vybere z členů Výkonné rady ECB. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Jakmile je předseda jmenován, vykonává svou pracovní činnost na plný úvazek a nezastává žádné funkce u vnitrostátních příslušných orgánů. Funkční období je pětileté a opakované jmenování není možné.
4. Pokud předseda Rady dohledu přestane splňovat podmínky pro výkon svých povinností nebo se dopustil závažného pochybení, může Rada na návrh ECB schválený Evropským parlamentem přijmout prováděcí rozhodnutí, jímž se předseda zbavuje funkce. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Poté, co je v souladu se statutem ESCB a ECB místopředseda Rady dohledu odvolán z funkce člena Výkonné rady, může Rada na návrh ECB schválený Evropským parlamentem přijmout prováděcí rozhodnutí, jímž se místopředseda zbavuje funkce v Radě dohledu. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Pro tyto účely mohou Evropský parlament nebo Rada oznámit ECB, že považují podmínky pro zbavení předsedy nebo místopředsedy Rady dohledu jejich funkce za splněné, a ECB na toto oznámení reaguje.
5. Čtyři zástupci ECB jmenovaní Radou guvernérů nesmí vykonávat povinnosti bezprostředně související s měnovou funkcí ECB. Všichni zástupci ECB mají hlasovací práva.
6. Rozhodnutí Rady dohledu jsou přijímána prostou většinou členů. Každý člen má jeden hlas. V případě rovnosti hlasů rozhoduje hlas předsedy.
7. Odchylně od odstavce 6 tohoto článku přijímá Rada dohledu rozhodnutí o přijetí nařízení podle čl. 4 odst. 3 na základě kvalifikované většiny svých členů, jak je definována v čl. 16 odst. 4 Smlouvy o EU a v článku 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, pokud jde o členy zastupující orgány zúčastněných členských států. Hlas každého ze čtyř zástupců ECB jmenovaných Radou guvernérů je roven mediánovému hlasu ostatních členů.
8. Aniž je dotčen článek 6, provádí Rada dohledu přípravné práce týkající se úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB a navrhne Radě guvernérů ECB konečné návrhy rozhodnutí, které má Rada guvernérů přijmout, a to postupem stanoveným ECB. Návrhy rozhodnutí se současně předkládají vnitrostátním příslušným orgánům dotčených členských států. Návrh rozhodnutí se považuje za přijatý, pokud Rada guvernérů nevznese námitku ve lhůtě, která má být určena ve výše uvedeném postupu, ale nepřekročí maximální lhůtu deseti pracovních dnů. Jestliže však zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, s návrhem rozhodnutí Rady dohledu nesouhlasí, použije se postup stanovený v čl. 7 odst. 8. V mimořádných situacích nepřekročí výše uvedená lhůta 48 hodin. Pokud Rada guvernérů vznese k návrhu rozhodnutí námitku, musí písemně uvést důvody, a zejména uvést obavy v oblasti měnové politiky. Jestliže je rozhodnutí po námitce Rady guvernérů změněno, může zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, oznámit ECB svůj odůvodněný nesouhlas s námitkou a použije se postup uvedený v čl. 7 odst. 7.
9. Sekretariát podporuje činnosti Rady dohledu, včetně přípravy zasedání na plný úvazek.
10. Rada dohledu hlasující v souladu s pravidlem stanoveným v odstavci 6 zřídí řídící výbor složený z jejích členů v omezenějším složení, který podporuje její činnosti včetně přípravy zasedání.
Řídící výbor Rady dohledu nemá žádnou rozhodovací pravomoc. Řídícímu výboru předsedá předseda Rady dohledu nebo její místopředseda, je-li předseda výjimečně nepřítomen. Složení řídícího výboru zajistí spravedlivou rovnováhu a rotaci mezi vnitrostátními příslušnými orgány. Skládá se z nejvýše deseti členů včetně předsedy, místopředsedy a jednoho dalšího zástupce ECB. Řídící výbor plní své přípravné úkoly v zájmu Unie jako celku a za naprosté transparentnosti spolupracuje s Radou dohledu.
11. Zástupci Komise se mohou na základě pozvání zúčastnit jednání Rady dohledu jako pozorovatelé. Pozorovatelé nemají přístup k důvěrným informacím týkajícím se jednotlivých institucí.
12. Rada guvernérů přijme vnitřní pravidla, v nichž jsou podrobně stanoveny její vztahy s Radou dohledu. Rada dohledu přijme svůj jednací řád, přičemž hlasuje v souladu s pravidlem stanoveným v odstavci 6. Jak vnitřní pravidla, tak jednací řád se zveřejní. Jednací řád Rady dohledu zajistí rovné zacházení se všemi zúčastněnými členskými státy.
Článek 27
Služební tajemství a výměna informací
1. Členové Rady dohledu, zaměstnanci ECB a zaměstnanci vyslaní zúčastněnými členskými státy vykonávající povinnosti dohledu jsou i po ukončení svých povinností vázáni požadavky na zachovávání služebního tajemství stanovenými v článku 37 statutu ESCB a ECB a v příslušných aktech práva Unie.
ECB zajistí, aby osoby, jež přímo či nepřímo, trvale či příležitostně poskytují jakékoli služby související s výkonem povinností v oblasti dohledu, byly vázány rovnocennými požadavky na zachovávání služebního tajemství.
2. Pro účely plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, je ECB v rámci omezení a za podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie oprávněna vyměňovat si informace s vnitrostátními orgány nebo orgány a subjekty Unie, pokud příslušné právní předpisy Unie dovolují vnitrostátním příslušným orgánům sdělovat uvedeným subjektům informace nebo pokud mohou členské státy takové sdělování informací podle příslušných právních předpisů Unie poskytnout.
Článek 28
Zdroje
ECB je povinna věnovat potřebné finanční a lidské zdroje na provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením.
Článek 29
Rozpočet a roční účetní závěrka
1. Výdaje ECB na provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, jsou v rámci rozpočtu ECB samostatně identifikovatelné.
2. ECB podá jako součást zprávy podle článku 20 podrobnou zprávu o rozpočtu pro své úkoly v oblasti dohledu. Roční účetní závěrka ECB sestavená a zveřejněná v souladu s článkem 26.2 statutu ESCB a ECB uvede příjmy a výdaje související s úkoly v oblasti dohledu.
3. V souladu s článkem 27.1 statutu ESCB a ECB podléhá oddíl roční účetní závěrky věnovaný dohledu auditu.
Článek 30
Poplatky za dohled
1. ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky pokrývají náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 a 6 tohoto nařízení. Tyto poplatky nepřekročí náklady týkající se těchto úkolů.
2. Výše poplatku uloženého úvěrové instituci nebo pobočce se vypočítá v souladu s postupy, které ECB stanoví a předem zveřejní.
Před stanovením těchto postupů vede ECB otevřené veřejné konzultace a provede analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů, přičemž výsledky konzultací i analýzy uveřejní.
3. Poplatky jsou vypočteny na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a musí vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčné úvěrové instituce, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
Základem pro výpočet ročního poplatku za dohled v daném kalendářním roce jsou náklady na dohled nad úvěrovými institucemi a pobočkami v daném roce. ECB může požadovat zálohy na roční poplatek za dohled, které vycházejí z přiměřeného odhadu. Před rozhodnutím o konečné úrovni poplatku ECB komunikuje s vnitrostátním příslušným orgánem, aby zajistila, že dohled zůstane nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dané úvěrové instituce a pobočky. ECB sdělí úvěrovým institucím a pobočkám základ pro výpočet ročního poplatku za dohled.
4. ECB podává zprávy v souladu s článkem 20.
5. Tento článek se nedotýká práva vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení tohoto nařízení, včetně článků 6 a 12.
Článek 31
Zaměstnanci a výměna zaměstnanců
1. ECB stanoví společně se všemi vnitrostátními příslušnými orgány režimy k zajištění přiměřené výměny a dočasného vysílání zaměstnanců s vnitrostátními příslušnými orgány a mezi nimi navzájem.
2. ECB může ve vhodných případech požadovat, aby v týmech dohledu vnitrostátních příslušných orgánů, které přijímají opatření v oblasti dohledu týkající se úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti nacházející se v jednom zúčastněném členském státě v souladu s tímto nařízením byli také zaměstnanci vnitrostátních příslušných orgánů jiných zúčastněných členských států.
3. ECB zavede a zachová ucelené a formální postupy, včetně postupů etických, jakož i přiměřená období pro předběžné posuzování případných střetů zájmu a předcházení těmto střetům, k nimž by došlo v případě členů Rady dohledu a zaměstnanců ECB zapojených do činností v oblasti dohledu v důsledku opětovného zaměstnání v průběhu následujících dvou let, a v souladu s příslušnými pravidly ochrany údajů stanoví přiměřená pravidla uveřejňování.
Těmito postupy není dotčeno uplatňování přísnějších vnitrostátních pravidel. V případě členů Rady dohledu, kteří zastupují vnitrostátní příslušné orgány, se tyto postupy stanovují a uplatňují ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány, aniž jsou dotčeny příslušné vnitrostátní právní předpisy.
V případě zaměstnanců ECB zapojených do činností v oblasti dohledu tyto postupy určují kategorie pracovních míst, na něž se toto posuzování vztahuje, jakož i období přiměřená k úkolům daných zaměstnanců v rámci činností v oblasti dohledu v průběhu jejich zaměstnání v ECB.
4. Postupy uvedené v odstavci 3 stanoví, že ECB posuzuje existenci námitek pro to, aby členové Rady dohledu po skončení funkčního období přijali placené zaměstnání u subjektů soukromého sektoru, nad nimiž ECB vykonává dohled.
Postupy uvedené v odstavci 3 se v zásadě uplatní po dobu dvou let po skončení funkčního období členů Rady dohledu a na základě řádného zdůvodnění mohou být uzpůsobeny přiměřeně k úkolům plněným v průběhu tohoto funkčního období i k době, kterou člen ve funkci strávil.
5. Výroční zpráva ECB podle článku 20 obsahuje podrobné informace ohledně uplatňování postupů uvedených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku včetně statistických údajů.
KAPITOLA V
Obecná a závěrečná ustanovení
Článek 32
Přezkum
Komise zveřejní do 31. prosince 2015 a následně poté každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení, přičemž položí zvláštní důraz na sledování potenciálního dopadu na hladké fungování vnitřního trhu. Tato zpráva mimo jiné hodnotí:
a)
fungování jednotného mechanismu dohledu v rámci ESFS a dopad činností ECB v oblasti dohledu na zájmy Unie jako celku a na soudržnost a integritu vnitřního trhu finančních služeb, včetně možného dopadu na struktury vnitrostátních bankovních systémů v rámci Unie, a pokud jde o účinnost režimů spolupráce a sdílení informací mezi jednotným mechanismem dohledu a příslušnými orgány nezúčastněných členských států;
b)
rozdělení úkolů mezi ECB a vnitrostátní příslušné orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, účinnost praktických prováděcích postupů přijatých ECB a dopad jednotného mechanismu dohledu na fungování zbývajících kolegií orgánů dohledu;
c)
účinnost pravomocí ECB v oblasti dohledu a sankcí a vhodnost svěření dalších pravomocí v oblasti sankcí ECB, a to i ve vztahu k jiným osobám, než jsou úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti;
d)
přiměřenost režimů pro makroobezřetnostní úkoly a nástroje podle článku 5, respektive pro udělování a odebírání povolení podle článku 14;
e)
účinnost režimu nezávislosti a odpovědnosti;
f)
vzájemné působení mezi ECB a orgánem EBA;
g)
přiměřenost systémů správy a řízení včetně složení Rady dohledu a způsobu hlasování v ní a jejího vztahu k Radě guvernérů, jakož i spolupráci v Radě dohledu mezi členskými státy, jejichž měnou je euro, a ostatními členskými státy v rámci jednotného mechanismu dohledu;
h)
vzájemné působení mezi ECB a příslušnými orgány nezúčastněných členských států a dopady jednotného mechanismu dohledu na tyto členské státy;
i)
účinnost odvolacího mechanismu proti rozhodnutím ECB;
j)
nákladovou efektivnost jednotného mechanismu dohledu;
k)
případný dopad uplatňování čl. 7 odst. 6, 7 a 8 na fungování a integritu jednotného mechanismu dohledu;
l)
účinnost oddělení úkolů v oblasti dohledu od úkolů v oblasti měnové politiky v rámci ECB a účinnost oddělení finančních zdrojů věnovaných úkolům v oblasti dohledu od rozpočtu ECB s ohledem na případné změny příslušných právních předpisů, a to i na úrovni primárního práva;
m)
fiskální dopady rozhodnutí v oblasti dohledu přijatých v rámci jednotného mechanismu dohledu na zúčastněné členské státy a dopad případného nového vývoje v souvislosti s mechanismy financování k řešení problémů;
n)
možnosti dalšího rozvoje jednotného mechanismu dohledu s ohledem na jakékoli změny příslušných předpisů, a to i na úrovni primárního práva, a s ohledem na to, zda nadále platí věcné odůvodnění institucionálních ustanovení tohoto nařízení či nikoli, včetně možnosti plného sladění práv a povinností členských států, jejichž měnou je euro, a dalších zúčastněných členských států.
Zpráva je předkládána Evropskému parlamentu a Radě. Komise případně přednese další návrhy.
Článek 33
Přechodná ustanovení
1. ECB zveřejní rámec uvedený v čl. 6 odst. 7 do 4. května 2014.
2. ECB převezme úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, dne 4. listopadu 2014 s výhradou prováděcích pravidel a opatření stanovených v tomto odstavci.
Po 3. listopadu 2013 zveřejní ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí tímto nařízením svěřeny.
Od 3. listopadu 2013 zasílá ECB Evropskému parlamentu, Radě a Komisi čtvrtletní zprávy o pokroku v operačním provádění tohoto nařízení.
Pokud se na základě zpráv uvedených ve třetím pododstavci tohoto odstavce a v návaznosti na projednání těchto zpráv v Evropském parlamentu a Radě ukáže, že ECB nebude ke dni 4. listopadu 2014 připravena plně vykonávat své úkoly, může ECB přijmout rozhodnutí ke stanovení pozdějšího termínu, než je uvedeno v prvním pododstavci tohoto odstavce, aby byla během přechodu od dohledu na vnitrostátní úrovni k jednotnému mechanismu dohledu zajištěna kontinuita a v závislosti na disponibilitě zaměstnanců byly zavedeny vhodné postupy pro podávání zpráv a ujednání týkající se spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány podle článku 6.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a aniž je dotčen výkon vyšetřovacích pravomocí, které jsou jí tímto nařízením svěřeny, může ECB od 3. listopadu 2013 začít plnit úkoly, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, jiné než přijímání rozhodnutí v oblasti dohledu, pokud jde o jakoukoli úvěrovou instituci, finanční holdingovou společnost či smíšenou finanční holdingovou společnost, a to v návaznosti na rozhodnutí určené dotčeným subjektům a dotčeným vnitrostátním příslušným orgánům.
Pokud ESM jednomyslně požádá, aby ECB převzala přímý dohled nad určitou úvěrovou institucí, finanční holdingovou společností či smíšenou finanční holdingovou společností coby jeden z předpokladů pro její přímou rekapitalizaci, může ECB bez ohledu na odstavec 2 okamžitě začít vykonávat úkoly, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, pokud jde o danou úvěrovou instituci, finanční holdingovou společnost či smíšenou finanční holdingovou společnost, a to v návaznosti na rozhodnutí určené dotčeným subjektům a dotčeným vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Od 3. listopadu 2013 a vzhledem k úkolům, které převzala, může ECB požadovat od vnitrostátních příslušných orgánů a osob uvedených v čl. 10 odst. 1 poskytnutí všech relevantních informací, aby mohla provést komplexní posouzení úvěrových institucí zúčastněného členského státu, včetně posouzení rozvahy. ECB takové posouzení provede alespoň ve vztahu k úvěrovým institucím, na něž se nevztahuje čl. 6 odst. 4. Úvěrové instituce a příslušný orgán požadované informace poskytnou.
5. Úvěrové instituce povolené v zúčastněných členských států ke dni 3. listopadu 2013 nebo případně k datu uvedenému v odstavcích 2 a 3 tohoto článku se považují za úvěrové instituce s povolením v souladu s článkem 14 a mohou pokračovat ve své činnosti. Vnitrostátní příslušné orgány oznámí ECB před datem použití tohoto nařízení nebo případně před daty uvedenými v odstavcích 2 a 3 tohoto článku totožnost těchto úvěrových institucí spolu se zprávou obsahující historii dohledu a rizikový profil dané úvěrové instituce a veškeré další informace požadované ECB. Informace musí být předány ve formátu požadovaném ECB.
6. Bez ohledu na čl. 26 odst. 7 se do 31. prosince 2015 použije pro přijímání nařízení uvedených v čl. 4 odst. 3 hlasování kvalifikovanou většinou společně s hlasováním prostou většinou.
Článek 34
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 15. října 2013.
NARIADENIE RADY (EÚ) č. 1024/2013
z 15. októbra 2013,
ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 127 ods. 6,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky,
konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
Únia v uplynulých desaťročiach dosiahla značný pokrok pri budovaní vnútorného trhu s bankovými službami. V dôsledku toho majú v mnohých členských štátoch značný trhový podiel bankové skupiny, ktorých ústredie je zriadené v iných členských štátoch, a úverové inštitúcie svoju činnosť geograficky diverzifikovali, a to v rámci eurozóny i mimo nej.
(2)
Súčasná finančná a hospodárska kríza ukázala, že fragmentácia finančného sektora môže ohroziť integritu jednotnej meny a vnútorného trhu. Preto je nevyhnutné zintenzívniť integráciu bankového dohľadu s cieľom posilniť Úniu, obnoviť finančnú stabilitu a vytvoriť základ pre oživenie hospodárstva.
(3)
Udržanie a prehĺbenie vnútorného trhu s bankovými službami má kľúčový význam pre posilnenie hospodárskeho rastu v Únii a primerané financovanie reálnej ekonomiky. Ukazuje sa však, že tento proces je čoraz náročnejší. Dôkazy svedčia o tom, že integrácia bankových trhov v Únii sa zastavuje.
(4)
Popri prijatí posilneného regulačného rámca Únie musia orgány dohľadu zároveň zintenzívniť kontrolu v oblasti dohľadu s cieľom zohľadniť ponaučenia z finančnej krízy v uplynulých rokoch a musia byť schopné vykonávať dohľad nad veľmi komplexnými a navzájom prepojenými trhmi a inštitúciami.
(5)
Právomoc v oblasti dohľadu nad jednotlivými úverovými inštitúciami v Únii ostáva prevažne na vnútroštátnej úrovni. Koordinácia medzi orgánmi dohľadu je nevyhnutná, ale kríza ukázala, že samotná koordinácia nestačí, najmä pokiaľ ide o jednotnú menu. V záujme zachovania finančnej stability v Únii a zvýšenia pozitívnych účinkov trhovej integrácie na rast a prosperitu by sa preto mala posilniť integrácia zodpovednosti v oblasti dohľadu. Je to dôležité najmä pre zabezpečenie plynulého a dôrazného dohľadu nad celou bankovou skupinou a jej celkovým stavom a znížilo by sa tým riziko rozdielnych interpretácií a protichodných rozhodnutí na úrovni jednotlivých subjektov.
(6)
Stabilita úverových inštitúcií je v mnohých prípadoch stále úzko prepojená s členským štátom, v ktorom sú usadené. Pochybnosti v súvislosti s udržateľnosťou verejného dlhu, vyhliadkami hospodárskeho rastu a životaschopnosťou úverových inštitúcií vytvárajú negatívne, navzájom sa posilňujúce trhové trendy. To môže viesť k ohrozeniu životaschopnosti niektorých úverových inštitúcií a stability finančného systému v eurozóne a Únii ako celku a do veľkej miery to môže zaťažiť už aj tak napäté verejné financie dotknutých členských štátov.
(7)
Vďaka Európskemu orgánu dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) (EBA) zriadenému v roku 2011 nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) (1), a Európskemu systému finančného dohľadu (ESFS) zriadenému článkom 2 uvedeného nariadenia, článkom 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) (2) (EIOPA), a článkom 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) (3) (ESMA), sa podstatne zlepšila spolupráca medzi orgánmi bankového dohľadu v rámci Únie. EBA významne prispieva k vytváraniu jednotného súboru pravidiel pre finančné služby v Únii a zohráva kľúčovú úlohu pri jednotnom vykonávaní rekapitalizácie hlavných úverových inštitúcií v Únii, na ktorej sa dohodol summit eurozóny z 26. októbra 2011, v súlade s usmerneniami a podmienkami pre štátnu pomoc, ktoré prijala Komisia.
(8)
Európsky parlament pri viacerých príležitostiach vyzval k tomu, aby sa vytvoril európsky orgán priamo zodpovedný za určité úlohy dohľadu nad finančnými inštitúciami, a to počnúc svojimi uzneseniami z 13. apríla 2000 o oznámení Komisie o vykonávaní rámca pre finančné trhy: akčný plán (4) a z 21. novembra 2002 o pravidlách prudenciálneho dohľadu v Európskej únii (5).
(9)
Európska rada vo svojich záveroch z 29. júna 2012 vyzvala predsedu Európskej rady, aby vypracoval plán na dosiahnutie skutočnej hospodárskej a menovej únie. V ten istý deň sa na summite eurozóny poukázalo na to, že keď sa pre banky v eurozóne vytvorí účinný jednotný mechanizmus dohľadu zahŕňajúci Európsku centrálnu banku (ECB), mohol by mať Európsky mechanizmus pre stabilitu (ESM) možnosť na základe riadneho rozhodnutia rekapitalizovať banky priamo, pričom by sa dodržali primerané podmienky vrátane súladu s pravidlami štátnej pomoci.
(10)
Európska rada dospela 19. októbra 2012 k záveru, že proces smerujúci k dôslednejšej hospodárskej a menovej únii by mal vychádzať z inštitucionálneho a právneho rámca Únie a mala by ho charakterizovať otvorenosť a transparentnosť voči členským štátom, ktorých menou nie je euro, a rešpektovanie integrity vnútorného trhu. Integrovaný finančný rámec bude mať jednotný mechanizmus dohľadu, ktorý bude v maximálnej možnej miere otvorený voči všetkým členským štátom, ktoré sa na ňom chcú zúčastniť.
(11)
V Únii by sa preto mala vytvoriť banková únia, ktorá by sa opierala o komplexný a podrobný jednotný súbor pravidiel pre vnútorný trh s finančnými službami ako celok a ktorá by zahŕňala jednotný mechanizmus dohľadu a nové rámce pre ochranu vkladov a riešenie krízových situácií. Vzhľadom na úzke väzby a vzájomné pôsobenie medzi členskými štátmi, ktorých menou je euro, by sa banková únia mala uplatňovať minimálne na všetky členské štáty eurozóny. V záujme udržania a prehĺbenia vnútorného trhu a pokiaľ je to inštitucionálne možné, by mala byť banková únia otvorená aj účasti ďalších členských štátov.
(12)
Jednotný mechanizmus dohľadu by mal ako prvý krok smerom k bankovej únii zabezpečiť, aby sa politika Únie týkajúca sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami vykonávala súdržne a účinne, aby sa jednotný súbor pravidiel pre finančné služby uplatňoval rovnakým spôsobom na úverové inštitúcie vo všetkých dotknutých členských štátoch a aby tieto úverové inštitúcie podliehali dohľadu najvyššej kvality bez toho, aby ho obmedzovali iné, neprudenciálne aspekty. Jednotný mechanizmus dohľadu (JMD) by mal byť predovšetkým v súlade s fungovaním vnútorného trhu s finančnými službami a s voľným pohybom kapitálu. Tento mechanizmus je základom pre ďalšie kroky smerom k bankovej únii. Je to v súlade so zásadou, že keď sa vytvorí účinný jednotný mechanizmus dohľadu, získa ESM na základe riadneho rozhodnutia možnosť priamo rekapitalizovať banky. Európska rada vo svojich záveroch z 13. - 14. decembra 2012 konštatovala, že „v kontexte skutočného prenosu bankového dohľadu na jednotný mechanizmus dohľadu bude potrebný jednotný mechanizmus na riešenie krízových situácií s príslušnými právomocami, aby sa zaistilo, že krízovú situáciu akejkoľvek banky v zúčastnených členských štátoch bude možné riešiť prostredníctvom vhodných nástrojov“ a že „jednotný mechanizmus na riešenie krízových situácií by sa mal zakladať na príspevkoch samotného finančného sektora a mal by zahŕňať vhodný a účinný zabezpečovací mechanizmus“.
(13)
ECB ako centrálna banka eurozóny s rozsiahlymi odbornými znalosťami v makroekonomických otázkach a v otázkach finančnej stability má dobré postavenie na to, aby vykonávala jasne vymedzené úlohy dohľadu so zameraním na ochranu stability finančného systému Únie. V skutočnosti centrálne banky mnohých členských štátov už sú zodpovedné za bankový dohľad. ECB by sa preto mala poveriť osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa dohľadu nad úverovými inštitúciami v rámci zúčastnených členských štátov.
(14)
ECB a príslušné orgány členských štátov, ktoré nie sú zúčastnenými členskými štátmi (ďalej len „nezúčastnené členské štáty“) by mali uzavrieť memorandum o porozumení, v ktorom sa všeobecne uvedie, ako budú vzájomne spolupracovať pri vykonávaní svojich úloh dohľadu podľa práva Únie v súvislosti s finančnými inštitúciami uvedenými v tomto nariadení. V memorande o porozumení by sa mohli okrem iného upresniť konzultácie týkajúce sa rozhodnutí ECB, ktoré majú vplyv na dcérske spoločnosti alebo pobočky usadené v nezúčastnenom členskom štáte, ktorých materská spoločnosť je usadená v zúčastnenom členskom štáte, ako aj spolupráca v naliehavých prípadoch vrátane mechanizmu včasného varovania v súlade s postupmi ustanovenými v príslušnom práve Únie. Memorandum by sa malo pravidelne preskúmavať.
(15)
ECB by sa mala poveriť osobitnými úlohami dohľadu, ktoré zohrávajú kľúčovú úlohu z hľadiska zaistenia súdržného a účinného vykonávania politiky Únie týkajúcej sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami, zatiaľ čo ostatné úlohy by mali aj naďalej vykonávať vnútroštátne orgány. Medzi úlohy ECB by mali patriť opatrenia prijímané v záujme makroprudenciálnej stability s výhradou osobitných dojednaní zohľadňujúcich úlohu vnútroštátnych orgánov.
(16)
Bezpečnosť a zdravie veľkých úverových inštitúcií majú rozhodujúci význam pre zaistenie stability finančného systému. Nedávne skúsenosti však ukázali, že finančnú stabilitu môžu ohroziť aj menšie úverové inštitúcie. ECB by preto mala byť schopná vykonávať úlohy dohľadu vo vzťahu ku všetkým úverovým inštitúciám s povolením udeleným v zúčastnených členských štátoch, ako aj vo vzťahu k pobočkám usadeným v týchto členských štátoch.
(17)
ECB by pri vykonávaní úloh, ktorými bola poverená, a bez toho, aby bol dotknutý cieľ zaistiť bezpečnosť a zdravie úverových inštitúcií, mala brať plný ohľad na rozmanitosť úverových inštitúcií, ich veľkosť a podnikateľské modely, ako aj na systémové prínosy rozmanitosti bankovníctva Únie.
(18)
ECB by plnením svojich úloh mala prispieť najmä k zabezpečeniu toho, aby úverové inštitúcie plne internalizovali všetky náklady vyplývajúce zo svojej činnosti, a tak sa vyhli „morálnemu hazardu“ a súvisiacemu nadmernému riskovaniu. Mala by pritom plne zohľadňovať príslušné makroekonomické podmienky v členských štátoch, najmä stabilitu poskytovania úverov a podporovanie produktívnych činností v prospech hospodárstva ako celku.
(19)
Nič v tomto nariadení by sa nemalo považovať za zmenu účtovného rámca, ktorý sa uplatňuje podľa iných aktov práva Únie a členských štátov.
(20)
Predchádzajúce udelenie povolenia na začatie činnosti úverových inštitúcií predstavuje kľúčový prudenciálny spôsob, ako zabezpečiť, aby tieto činnosti vykonávali len subjekty so zdravým hospodárskym základom, organizáciou schopnou vyrovnávať sa s osobitnými rizikami spojenými s prijímaním vkladov a poskytovaním úverov a s vhodnými riaditeľmi. ECB by preto mala prináležať úloha udeľovať povolenia úverovým inštitúciám, ktoré sa idú usadiť v zúčastnenom členskom štáte a mala by byť zodpovedná za odoberanie povolení s výhradou osobitných mechanizmov zohľadňujúcich úlohu vnútroštátnych orgánov.
(21)
Okrem podmienok stanovených v práve Únie, ktoré sa vzťahujú na udeľovanie povolení úverovým inštitúciám a prípady odoberania takýchto povolení, môžu členské štáty v súčasnosti stanovovať aj ďalšie podmienky pre udeľovanie povolení a prípady ich odoberania. ECB by preto mala vykonávať svoju úlohu v súvislosti s udeľovaním povolenia úverovým inštitúciám a odoberaním povolení v prípade nesúladu s vnútroštátnym právom na návrh relevantného príslušného vnútroštátneho orgánu, ktorý posudzuje súlad s príslušnými podmienkami upravenými vo vnútroštátnom práve.
(22)
Posúdenie vhodnosti akéhokoľvek nového vlastníka pred kúpou významného podielu v úverovej inštitúcii predstavuje nenahraditeľný nástroj na zabezpečenie trvalej vhodnosti a finančného zdravia vlastníkov úverových inštitúcií. ECB ako inštitúcia Únie má dobré postavenie na to, aby takéto posúdenie vykonávala, a to bez toho, aby sa vnútorný trh nenáležite obmedzoval. ECB by mala prináležať úloha posudzovať nadobúdanie a likvidáciu významných podielov v úverových inštitúciách s výnimkou prípadov riešenia krízových situácií bánk.
(23)
Predpokladom prudenciálneho zdravia úverových inštitúcií je dodržiavanie pravidiel Únie, podľa ktorých sa požaduje, aby úverové inštitúcie mali v držbe určitú úroveň kapitálu na krytie rizík spojených s činnosťou úverových inštitúcií, aby obmedzili veľkosť expozícií voči jednotlivým protistranám, aby verejne sprístupňovali informácie o svojej finančnej situácii, aby disponovali dostatočnými likvidnými aktívami na zvládnutie situácií v podmienkach trhového napätia a aby obmedzovali rozsah využívania pákového efektu. ECB by mala prináležať úloha zabezpečovať súlad s týmito pravidlami, čo zahŕňa najmä udeľovanie schválení, povolení, odchýlok či výnimiek stanovených na účely uplatňovania týchto pravidiel.
(24)
Kľúčovými prudenciálnymi nástrojmi sú dodatočné kapitálové rezervy vrátane rezervy na zachovanie kapitálu, proticyklickej kapitálovej rezervy na zabezpečenie toho, aby úverové inštitúcie v obdobiach hospodárskeho rastu zhromaždili dostatočný kapitálový základ pre absorpciu strát v obdobiach napätia, rezervy globálnych a iných systémových inštitúcií a ďalšie opatrenia zamerané na systémové alebo makroprudenciálne riziká. S cieľom zabezpečiť plnú koordináciu by mali príslušné vnútroštátne orgány alebo určené vnútroštátne orgány pri ukladaní takýchto opatrení náležitým spôsobom informovať ECB. Okrem toho by ECB mala byť podľa potreby schopná uplatniť náročnejšie požiadavky a prísnejšie opatrenia, a to za podmienky úzkej koordinácie s vnútroštátnymi orgánmi. Ustanoveniami tohto nariadenia o opatreniach zameraných na riešenie systémových alebo makroprudenciálnych rizík nie sú dotknuté žiadne koordinačné postupy stanovené v iných aktoch práva Únie. Príslušné vnútroštátne orgány alebo určené vnútroštátne orgány a ECB po splnení postupov stanovených v tomto nariadení konajú s ohľadom na akýkoľvek koordinačný postup stanovený v takýchto aktoch.
(25)
Bezpečnosť a zdravie úverovej inštitúcie závisia aj od alokácie primeraného vnútorného kapitálu s prihliadnutím na riziká, ktorým môže byť vystavený, a od dostupnosti primeraných štruktúr vnútornej organizácie a opatrení v oblasti správy a riadenia spoločností. ECB by preto mala prináležať úloha uplatňovať požiadavky, ktorými sa zabezpečí, aby úverové inštitúcie v zúčastnených členských štátoch mali zavedené spoľahlivé opatrenia, procesy a mechanizmy správy a riadenia spoločností vrátane stratégií a procesov na posudzovanie a udržiavanie primeranosti svojho vnútorného kapitálu. Takisto by jej mala prináležať úloha ukladať v prípade zistenia nedostatkov primerané opatrenia vrátane osobitných požiadaviek na dodatočné vlastné zdroje, osobitných požiadaviek na zverejňovanie a osobitných požiadaviek na likviditu.
(26)
Riziká ohrozujúce bezpečnosť a zdravie úverovej inštitúcie môžu vzniknúť na úrovni jednotlivej úverovej inštitúcie, ako aj na úrovni bankovej skupiny alebo finančného konglomerátu. Osobitné mechanizmy dohľadu na zmiernenie týchto rizík sú dôležité na zaistenie bezpečnosti a zdravia úverových inštitúcií. Okrem dohľadu nad jednotlivými úverovými inštitúciami by úlohy ECB mali zahŕňať aj dohľad na konsolidovanej úrovni, doplnkový dohľad, dohľad nad finančnými holdingovými spoločnosťami a dohľad nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami s výnimkou dohľadu nad poisťovňami.
(27)
V záujme zachovania finančnej stability sa zhoršenie finančnej a hospodárskej situácie inštitúcie musí napraviť v počiatočnej fáze. ECB by mala prináležať úloha vykonávať opatrenia včasnej intervencie, ako sú upravené v príslušnom práve Únie. Svoje opatrenia včasnej intervencie by však mala koordinovať s relevantnými orgánmi na riešenie krízových situácií. Pokým sú za riešenie situácie úverových inštitúcií zodpovedné vnútroštátne orgány, ECB by navyše mala zabezpečiť primeranú koordináciu s dotknutými vnútroštátnymi orgánmi s cieľom zaistiť spoločné chápanie príslušnej zodpovednosti v prípade kríz, a to najmä v kontexte skupín pre cezhraničné krízové riadenie a budúcich kolégií pre riešenie krízových situácií zriadených na tieto účely.
(28)
Úlohy dohľadu, ktorými nie je poverená ECB, by mali aj naďalej vykonávať vnútroštátne orgány. Tieto úlohy by mali zahŕňať právomoc prijímať oznámenia úverových inštitúcií v súvislosti s právom usadiť sa a slobodou poskytovať služby, vykonávať dohľad nad orgánmi, na ktoré sa nevzťahuje vymedzenie úverových inštitúcií v práve Únie, ale nad ktorými sa vykonáva dohľad ako nad úverovými inštitúciami podľa vnútroštátneho práva, vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami z tretích krajín, ktoré zriaďujú pobočku alebo poskytujú cezhraničné služby v Únii, vykonávať dohľad nad platobnými službami, vykonávať každodenné overovanie úverových inštitúcií, vykonávať funkciu príslušných orgánov vo vzťahu k úverovým inštitúciám, pokiaľ ide o trhy s finančnými nástrojmi, predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu a ochranu spotrebiteľa.
(29)
ECB by mala podľa potreby v plnej miere spolupracovať s vnútroštátnymi orgánmi, ktoré sú zodpovedné za zabezpečenie vysokej miery ochrany spotrebiteľa a boj proti praniu špinavých peňazí.
(30)
ECB by mala vykonávať úlohy, ktorými bola poverená s cieľom zaistiť bezpečnosť a zdravie úverových inštitúcií a stabilitu finančného systému Únie, ako aj jednotlivých zúčastnených členských štátov a jednotu a integritu vnútorného trhu, a tak zabezpečovať aj ochranu vkladateľov a zlepšovať fungovanie vnútorného trhu v súlade s jednotným súborom pravidiel pre finančné služby v Únii. V prvom rade by ECB mala náležite zohľadňovať zásady rovnosti a nediskriminácie.
(31)
Poverenie ECB vykonávaním úloh dohľadu by malo byť v súlade s rámcom ESFS a s jeho základným cieľom - vytvoriť jednotný súbor pravidiel a posilniť zbližovanie postupov v oblasti dohľadu v rámci celej Únie. Spolupráca medzi orgánmi bankového dohľadu a orgánmi dohľadu nad trhmi poisťovníctva a cenných papierov je dôležitá z hľadiska riešenia otázok spoločného záujmu a zaistenia riadneho dohľadu nad úverovými inštitúciami pôsobiacimi aj v sektore poisťovníctva a cenných papierov. Od ECB by sa preto malo požadovať, aby úzko spolupracovala s EBA, ESMA, EIOPA, Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB), ako aj s ďalšími orgánmi, ktoré sú súčasťou ESFS. ECB by si mala plniť úlohy v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia a bez toho, aby boli dotknuté právomoci a úlohy iných účastníkov ESFS. Taktiež by sa od nej malo požadovať, aby spolupracovala s príslušnými orgánmi na riešenie krízových situácií a nástrojmi na financovanie priamej alebo nepriamej finančnej pomoci z verejných zdrojov.
(32)
ECB by si mala plniť úlohy podľa príslušného práva Únie a v súlade s ním, a to vrátane celého primárneho a sekundárneho práva Únie, rozhodnutí Komisie v oblasti štátnej pomoci, pravidiel hospodárskej súťaže a kontroly zlúčení a jednotného súboru pravidiel platného pre všetky členské štáty. EBA sa poveruje úlohou vypracovať návrh technických predpisov a usmernení a odporúčaní, ktorými sa zabezpečí zbližovanie postupov v oblasti dohľadu a súlad výsledkov v oblasti dohľadu v rámci Únie. ECB by pri vykonávaní týchto úloh nemala nahrádzať EBA, a preto by mala vykonávať právomoci prijímať nariadenia podľa článku 132 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a v súlade s aktmi Únie prijatými Komisiou na základe návrhov, ktoré vypracuje EBA, s výhradou článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
(33)
V prípade potreby by ECB mala uzatvárať memorandá o porozumení s príslušnými orgánmi zodpovednými za trhy s finančnými nástrojmi, v ktorých by sa vo všeobecnej rovine opisoval spôsob vzájomnej spolupráce pri vykonávaní úloh dohľadu podľa práva Únie nad finančnými inštitúciami uvedenými v tomto nariadení. Tieto memorandá by sa mali sprístupniť Európskemu parlamentu, Rade a príslušným orgánom všetkých členských štátov.
(34)
ECB by pri vykonávaní svojich úloh a právomocí v oblasti dohľadu mala uplatňovať hmotnoprávne pravidlá týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami. Tieto pravidlá zahŕňajú príslušné právo Únie, najmä priamo uplatniteľné nariadenia alebo smernice, ako sú nariadenia a smernice o kapitálových požiadavkách na úverové inštitúcie a o finančných konglomerátoch. Keď sú vecné pravidlá prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami stanovené v smerniciach, ECB by mala uplatňovať vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa transponujú tieto smernice. Ak sú relevantným právom Únie nariadenia a v oblastiach, v ktorých tieto nariadenia ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia explicitne ponúkajú členským štátom rôzne možnosti, ECB by mala tiež uplatňovať vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa takéto možnosti vykonávajú. Tieto možnosti by sa mali považovať za vylučujúce možnosti, ktoré sú k dispozícii len príslušným alebo určeným orgánom. Nie je tým dotknutá zásada prednosti práva Únie. Z uvedeného vyplýva, že ECB by pri prijímaní usmernení, odporúčaní alebo rozhodnutí mala vychádzať z príslušného záväzného práva Únie a konať v súlade s týmto právom.
(35)
V rozsahu úloh, ktorými sa poveruje ECB, sa na príslušné vnútroštátne orgány prenášajú vo vnútroštátnom práve určité právomoci, ktoré sa podľa práva Únie v súčasnosti nepožadujú, vrátane určitých právomocí v oblasti včasnej intervencie a preventívnych opatrení. ECB by mala mať možnosť požadovať od vnútroštátnych orgánov v zúčastnených členských štátoch, aby tieto právomoci využívali s cieľom zabezpečiť vykonávanie plného a účinného dohľadu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu.
(36)
S cieľom zabezpečiť, aby úverové inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti a zmiešané finančné holdingové spoločnosti uplatňovali pravidlá a rozhodnutia vo veci dohľadu, mali by sa v prípade porušenia uložiť účinné, primerané a odradzujúce sankcie. V súlade s článkom 132 ods. 3 ZFEÚ a nariadením Rady (ES) č. 2532/98 z 23. novembra 1998 týkajúcim sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (6) je ECB oprávnená ukladať pokuty alebo periodické sankčné platby podnikom za neplnenie záväzkov vyplývajúcich z jej nariadení a rozhodnutí. Okrem toho s cieľom umožniť ECB účinné vykonávanie jej úloh týkajúcich sa presadzovania pravidiel v oblasti dohľadu stanovených v priamo uplatniteľnom práve Únie by ECB mala byť splnomocnená ukladať úverovým inštitúciám, finančným holdingovým spoločnostiam a zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam v prípade porušenia takýchto pravidiel peňažné sankcie. Vnútroštátne orgány by mali mať aj naďalej možnosť uplatňovať sankcie v prípade nedodržania povinností vyplývajúcich z vnútroštátneho práva, ktorým sa transponujú smernice Únie. Ak ECB považuje za primerané v záujme splnenia svojich úloh uplatniť sankciu v prípade takéhoto porušenia, mala by mať možnosť postúpiť danú záležitosť na tieto účely príslušným vnútroštátnym orgánom.
(37)
Vnútroštátne orgány dohľadu majú významné a dlhoročné odborné znalosti v oblasti dohľadu nad úverovými inštitúciami v rámci svojho územia a svojich hospodárskych, organizačných a kultúrnych osobitostí. Na tieto účely zamestnávajú veľký počet špecializovaných a vysokokvalifikovaných pracovníkov. Z tohto dôvodu by v záujme zaistenia vysokej kvality dohľadu v celej Únii mali byť príslušné vnútroštátne orgány zodpovedné za poskytovanie pomoci ECB pri vypracúvaní a vykonávaní všetkých aktov týkajúcich sa vykonávania úloh dohľadu ECB. To by malo zahŕňať najmä priebežné každodenné posudzovanie situácie úverovej inštitúcie a súvisiace kontroly na mieste.
(38)
Kritériá stanovené v tomto nariadení a vymedzujúce rozsah pôsobnosti inštitúcií, ktoré sú menej významné, by sa mali uplatňovať na najvyššej úrovni konsolidácie v rámci zúčastnených členských štátov, a to na základe konsolidovaných údajov. Ak ECB vykonáva úlohy, ktorými bola poverená podľa tohto nariadenia, súvisiace so skupinou úverových inštitúcií, ktorá na konsolidovanom základe nie je menej významná, mala by tieto úlohy vykonávať na konsolidovanom základe, pokiaľ ide o skupinu úverových inštitúcií, a na individuálnom základe, pokiaľ ide o bankové dcérske spoločnosti a pobočky tejto skupiny usadené v zúčastnených členských štátoch.
(39)
Kritériá stanovené v tomto nariadení a vymedzujúce rozsah pôsobnosti inštitúcií, ktoré sú menej významné, by sa mali stanoviť v rámci, ktorý prijme a uverejní ECB po porade s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. Na základe toho by mala niesť ECB zodpovednosť za uplatňovanie týchto kritérií a prostredníctvom vlastných výpočtov overovať ich plnenie. Žiadosť ECB o informácie na účely výpočtov by nemala inštitúcie nútiť, aby uplatňovali iné účtovné rámce, ako im stanovujú iné akty práva Únie a členských štátov.
(40)
Ak je úverová inštitúcia považovaná za významnú alebo menej významnú, toto posúdenie by sa vo všeobecnosti nemalo meniť častejšie ako raz za 12 mesiacov, pokiaľ nedôjde v bankových skupinách ku štrukturálnym zmenám, ako je zlúčenie či odpredaj.
(41)
Keď ECB v nadväznosti na oznámenie príslušného vnútroštátneho orgánu rozhoduje o tom, či je nejaká inštitúcia významná pre domáce hospodárstvo, a mala by byť teda pod dohľadom ECB, mala by zohľadniť všetky relevantné okolnosti vrátane zabezpečenia rovnosti podmienok pre všetkých.
(42)
Pokiaľ ide o dohľad nad cezhraničnými úverovými inštitúciami pôsobiacimi v rámci eurozóny aj mimo nej, ECB by mala úzko spolupracovať s príslušnými orgánmi nezúčastnených členských štátov. Na ECB by sa ako na príslušný orgán mala vzťahovať súvisiaca povinnosť spolupracovať a vymieňať si informácie podľa práva Únie a ECB by sa mala v plnej miere zúčastňovať na činnosti kolégií orgánov dohľadu. Okrem toho, keďže vykonávanie úloh dohľadu inštitúciou Únie prináša jednoznačné výhody z hľadiska finančnej stability a udržateľnej integrácie trhu, členské štáty, ktorých menou nie je euro, by preto tiež mali mať možnosť zapojiť sa do jednotného mechanizmu dohľadu. Nevyhnutným základným predpokladom účinného vykonávania úloh dohľadu je však úplné a bezodkladné vykonávanie rozhodnutí týkajúcich sa dohľadu. Členské štáty, ktoré sa chcú zapojiť do jednotného mechanizmu dohľadu, by sa preto mali zaviazať, že zabezpečia, aby ich príslušné vnútroštátne orgány dodržiavali a prijímali všetky opatrenia v súvislosti s úverovými inštitúciami, ktoré požaduje ECB. ECB by mala mať možnosť nadviazať úzku spoluprácu s príslušnými orgánmi členského štátu, ktorého menou nie je euro. Mala by mať povinnosť nadviazať spoluprácu, ak sú splnené podmienky stanovené v tomto nariadení.
(43)
Vzhľadom na to, že zúčastnené členské štáty, ktorých menou nie je euro, nie sú zastúpené v Rade guvernérov, pokým nezavedú euro v súlade so ZFEÚ, a nemôžu tak v plnej miere využívať výhody vyplývajúce z iných mechanizmov poskytovaných členským štátom, ktorých menou je euro, predpokladajú sa v tomto nariadení dodatočné ochranné opatrenia týkajúce sa rozhodovacieho procesu. Tieto ochranné opatrenia, najmä možnosť zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro, požiadať o okamžité ukončenie úzkej spolupráce po informovaní Rady guvernérov o ich odôvodnenom nesúhlase s návrhom rozhodnutia rady pre dohľad, by sa však mali používať len v náležite odôvodnených, výnimočných prípadoch. Mali by sa používať len počas trvania týchto špecifických okolností. Tieto ochranné opatrenia vyplývajú zo špecifických okolností, keď na zúčastnené členské štáty, ktorých menou nie je euro, sa vzťahuje toto nariadenie, keďže tieto členské štáty nie sú zastúpené v Rade guvernérov a nemôžu v plnej miere využívať výhody vyplývajúce z iných mechanizmov poskytovaných členským štátom, ktorých menou je euro. Preto sa tieto ochranné opatrenia nemôžu a ani by sa nemali považovať za precedens pre iné oblasti politík Únie.
(44)
Žiadnym ustanovením v tomto nariadení by sa žiadnym spôsobom nemal meniť súčasný rámec, ktorým sa reguluje zmena právnej formy dcérskych spoločností alebo pobočiek, a uplatňovanie takéhoto rámca, ani by sa žiadne jeho ustanovenie nemalo chápať, či uplatňovať takým spôsobom, aby sa poskytovali podnety na takúto zmenu. V tejto súvislosti by sa mala v plnej miere rešpektovať zodpovednosť príslušných orgánov nezúčastnených členských štátov, aby tieto orgány mali naďalej dostatočné nástroje a právomoci dohľadu nad úverovými inštitúciami, ktoré pôsobia na ich území, aby boli schopné plniť túto úlohu a účinne zabezpečovať finančnú stabilitu a verejný záujem. Okrem toho by sa s cieľom pomôcť uvedeným príslušným orgánom pri plnení ich úloh mali vkladateľom a príslušným orgánom poskytovať včasné informácie o zmene právnej formy dcérskych spoločností alebo pobočiek.
(45)
Aby ECB mohla vykonávať svoje úlohy, mala by mať primerané právomoci v oblasti dohľadu. V práve Únie o prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami sa stanovujú určité právomoci, ktoré sa majú preniesť na príslušné orgány určené na tieto účely členskými štátmi. Pokiaľ tieto právomoci patria do rozsahu úloh dohľadu, ktorými bola poverená ECB, mala by sa v prípade zúčastnených členských štátov ECB považovať za príslušný orgán a mala by mať právomoci prenesené na príslušné orgány na základe práva Únie. To zahŕňa aj právomoci prenesené uvedenými aktmi na príslušné orgány domovského a hostiteľského členského štátu a právomoci prenesené na určené orgány.
(46)
ECB by mala v rámci dohľadu prináležať právomoc odvolať člena riadiaceho orgánu v súlade s týmto nariadením.
(47)
ECB by na účely účinného vykonávania svojich úloh mala mať možnosť požadovať všetky potrebné informácie a vykonávať vyšetrovania a kontroly na mieste, podľa okolností v spolupráci s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. ECB a príslušné vnútroštátne orgány by mali mať prístup k rovnakým informáciám bez toho, aby úverové inštitúcie podliehali dvojitým požiadavkám na podávanie správ.
(48)
Výsada právnickej profesie je základnou zásadou práva Únie, ktorou sa chráni dôvernosť komunikácie medzi fyzickými a právnickými osobami a ich poradcami v súlade s podmienkami stanovenými v judikatúre Súdneho dvora Európskej únie.
(49)
Ak ECB požaduje informácie od osoby usadenej v nezúčastnenom členskom štáte, ktorá však patrí úverovej inštitúcii, finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá je usadená v zúčastnenom členskom štáte, alebo od takej osoby, ktorá pre uvedenú úverovú inštitúciu, finančnú holdingovú spoločnosť alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť externe vykonáva prevádzkové funkcie alebo činnosti, a ak sa takéto požiadavky nebudú uplatňovať v nezúčastnenom členskom štáte a nebudú v ňom vykonateľné, mala by sa ECB skoordinovať s príslušným orgánom v dotknutom nezúčastnenom členskom štáte.
(50)
Toto nariadenie nemá vplyv na uplatňovanie pravidiel stanovených v článkoch 34 a 42 Protokolu č. 4 o štatúte európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, pripojeného k Zmluve o Európskej únii (Zmluva o EÚ) a k ZFEÚ (ďalej len „štatút ESCB a ECB“). V súlade s uvedeným protokolom a s Protokolom č. 15 o niektorých ustanoveniach týkajúcich sa Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, pripojeného k Zmluve o EÚ a k ZFEÚ, by akty, ktoré ECB prijme podľa tohto nariadenia, nemali vytvárať žiadne práva ani ukladať žiadne povinnosti v nezúčastnených členských štátoch s výnimkou prípadov, keď sú takéto akty v súlade s príslušnými právom Únie.
(51)
Ak si úverové inštitúcie uplatňujú svoje právo usadiť sa alebo poskytovať služby v inom členskom štáte alebo ak je niekoľko subjektov v skupine usadených v rôznych členských štátoch, ustanovujú sa v práve Únie osobitné postupy a rozdelenie právomocí medzi dotknutými členskými štátmi. Pokiaľ ECB preberá určité úlohy dohľadu v prípade všetkých zúčastnených členských štátov, nemali by sa tieto postupy a rozdelenie právomocí uplatňovať na uplatnenie si práva usadiť sa alebo poskytovať služby v inom zúčastnenom členskom štáte.
(52)
Pri plnení svojich úloh podľa tohto nariadenia a pri vyžiadaní pomoci od príslušných vnútroštátnych orgánov by ECB mala brať náležitý ohľad na spravodlivú rovnováhu v zapojení všetkých zainteresovaných príslušných vnútroštátnych orgánov v súlade so zodpovednosťami stanovenými v uplatniteľných právnych predpisoch Únie pre individuálny dohľad a pre dohľad na subkonsolidovanom základe a na konsolidovanom základe.
(53)
Žiadne z ustanovení tohto nariadenia by sa nemalo považovať za také, ktorým sa ECB udeľuje právomoc ukladať sankcie iným fyzickým alebo právnickým osobám, ako sú úverové inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti, a to bez toho, aby bola dotknutá právomoc ECB požadovať od príslušných vnútroštátnych orgánov, aby konali s cieľom zabezpečiť uloženie primeraných sankcií.
(54)
ECB, ako sa stanovuje v zmluvách, je inštitúciou Únie ako celku. Pri rozhodovaní by mala byť viazaná pravidlami a všeobecnými zásadami Únie týkajúcimi sa riadneho procesu a transparentnosti. V plnom rozsahu by sa malo dodržiavať právo adresátov rozhodnutí ECB na vypočutie, ako aj ich právo žiadať o preskúmanie rozhodnutí ECB podľa pravidiel stanovených v tomto nariadení.
(55)
Poverenie úlohami dohľadu znamená pre ECB značnú zodpovednosť z hľadiska ochrany finančnej stability v Únii a uplatňovania jej právomocí v oblasti dohľadu najúčinnejším a najprimeranejším spôsobom. Každý presun právomocí v oblasti dohľadu z členského štátu na Úniu by sa mal vyvažovať primeranými požiadavkami na transparentnosť a zodpovednosť. ECB by sa teda mala zodpovedať za plnenie týchto úloh Európskemu parlamentu a Rade ako demokraticky legitímnym inštitúciám zastupujúcim občanov Únie a členské štáty. Malo by to zahŕňať pravidelné podávanie správ a odpovedanie na otázky Európskeho parlamentu v súlade s jeho rokovacím poriadkom a na otázky Euroskupiny v súlade s jej postupmi. Všetky povinnosti v oblasti podávania správ by mali podliehať príslušným požiadavkám na služobné tajomstvo.
(56)
ECB by mala zasielať správy adresované Európskemu parlamentu a Rade aj národným parlamentom zúčastnených členských štátov. Národné parlamenty zúčastnených členských štátov by mali mať možnosť zaslať ECB akékoľvek pripomienky alebo otázky k vykonávaniu jej úloh dohľadu, na ktoré môže ECB odpovedať. V interných pravidlách týchto národných parlamentov by sa mali zohľadniť podrobnosti príslušných postupov a opatrení na predkladanie týchto pripomienok a otázok ECB. V tejto súvislosti by sa osobitná pozornosť mala venovať pripomienkam alebo otázkam súvisiacim s odoberaním povolení úverovým inštitúciám, v súvislosti s ktorými vnútroštátne orgány prijali opatrenia nevyhnutné na riešenie krízových situácií alebo na zachovanie finančnej stability v súlade s postupom stanoveným v tomto nariadení. Parlament zúčastneného členského štátu by mal mať možnosť pozvať predsedu alebo zástupcu rady pre dohľad, aby sa so zástupcom príslušného vnútroštátneho orgánu zúčastnili na výmene názorov o dohľade nad úverovými inštitúciami v príslušnom členskom štáte. Takáto úloha národných parlamentov je primerané vzhľadom na potenciálny vplyv, ktorý môžu mať opatrenia v oblasti dohľadu na verejné financie, úverové inštitúcie, na ich klientov a zamestnancov a na trhy v zúčastnených členských štátoch. Ak príslušné vnútroštátne orgány prijímajú opatrenia podľa tohto nariadenia, mali by sa naďalej uplatňovať opatrenia v oblasti zodpovednosti stanovené vnútroštátnym právom.
(57)
Týmto nariadením nie je dotknuté právo Európskeho parlamentu zriadiť dočasný vyšetrovací výbor na prešetrenie prípadov údajného porušenia či nesprávneho úradného postupu pri vykonávaní práva Únie podľa článku 226 ZFEÚ ani vykonávanie politickej kontroly z jeho strany v súlade so zmluvou vrátane práva Európskeho parlamentu zaujať stanovisko alebo prijať uznesenie k záležitostiam, ktoré považuje za relevantné.
(58)
ECB by mala pri svojej činnosti dodržiavať zásady riadneho postupu a transparentnosti.
(59)
V nariadení uvedenom v článku 15 ods. 3 ZFEÚ by sa mali v súlade so ZFEÚ stanoviť podrobné pravidlá umožňujúce prístup k dokumentom ECB vyplývajúcim z plnenia jej úloh v oblasti dohľadu.
(60)
Podľa článku 263 ZFEÚ má Súdny dvor Európskej únie preskúmať zákonnosť aktov, okrem iného aj aktov ECB, ktoré majú právne účinky vo vzťahu k tretím stranám, s výnimkou odporúčaní a stanovísk.
(61)
ECB by mala v súlade s článkom 340 ZFEÚ, ako aj v súlade so všeobecnými zásadami spoločnými pre právo členských štátov, nahradiť každú škodu, ktorú spôsobí alebo ktorú spôsobia jej zamestnanci pri výkone svojich povinností. Tým by nemala byť dotknutá zodpovednosť príslušných vnútroštátnych orgánov nahradiť každú škodu, ktorú spôsobia alebo ktorú spôsobia ich zamestnanci pri výkone svojich povinností v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
(62)
Na ECB sa na základe článku 342 ZFEÚ vzťahuje nariadenie Rady č. 1/58 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (7).
(63)
Pri rozhodovaní, či obmedziť právo dotknutých osôb na prístup k dokumentácii, by ECB mala rešpektovať základné práva a dodržiavať zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie, najmä právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces.
(64)
ECB by mala poskytnúť fyzickým a právnickým osobám možnosť požiadať o preskúmanie rozhodnutí prijatých na základe právomocí, ktorými bola poverená podľa tohto nariadenia, a určených týmto osobám, alebo rozhodnutí, ktoré majú na ne priamy a konkrétny vplyv. Toto preskúmanie by sa malo zameriavať na procesný a vecný súlad príslušných rozhodnutí s týmto nariadením, pričom by sa mala rešpektovať právomoc ECB rozhodnúť o vhodnosti prijatia týchto rozhodnutí. ECB by na tento účel a z dôvodov zjednodušenia postupu mala zriadiť revízny výbor, ktorý vykoná takéto interné preskúmanie. Rada guvernérov ECB by za členov tohto výboru mala vymenovať uznávané osobnosti. Rada guvernérov by pri prijímaní svojho rozhodnutia mala v najväčšej možnej miere zabezpečiť primeranú geografickú a rodovú rovnováhu v rámci členských štátov. V rámci stanoveného postupu preskúmania by rada pre dohľad mala mať možnosť podľa potreby opätovne posúdiť svoj predchádzajúci návrh rozhodnutia.
(65)
ECB zodpovedá za vykonávanie funkcií menovej politiky s cieľom udržať cenovú stabilitu v súlade s článkom 127 ods. 1 ZFEÚ. Cieľom vykonávania úloh dohľadu je chrániť bezpečnosť a zdravie úverových inštitúcií a stabilitu finančného systému. Tieto úlohy by sa preto mali vykonávať úplne oddelene, aby sa predišlo konfliktom záujmov a aby sa zaistilo vykonávanie každej funkcie v súlade s príslušnými cieľmi. ECB by mala byť schopná zabezpečiť, aby Rada guvernérov fungovala úplne diferencovaným spôsobom, pokiaľ ide o menovú funkciu a funkciu dohľadu. Takéto diferencovanie by malo zahŕňať aspoň prísne oddelené zasadnutia a programy.
(66)
Organizačné odčlenenie personálu by sa malo týkať všetkých útvarov potrebných na vykonávanie nezávislej menovej politiky a malo by sa ním zabezpečiť, že plnenie úloh zverených týmto nariadením bude v plnej miere podliehať demokratickej zodpovednosti a dohľadu v súlade s týmto nariadením. Personál zapojený do plnenia úloh, ktorými bola ECB poverená podľa tohto nariadenia, by sa mal zodpovedať predsedovi rady pre dohľad.
(67)
Predovšetkým by sa v rámci ECB mala zriadiť rada pre dohľad zodpovedná za vypracúvanie rozhodnutí v záležitostiach v oblasti dohľadu, ktorá by využívala špecifické odborné znalosti vnútroštátnych orgánov dohľadu. Rade pre dohľad by mal predsedať predseda, mala by mať podpredsedu a mala by zahŕňať zástupcov z ECB a príslušných vnútroštátnych orgánov. Pri vymenúvaní členov rady pre dohľad v súlade s týmto nariadením by sa mali dodržiavať zásady rodovej rovnosti, skúsenosti a odbornosti. Všetci členovia rady pre dohľad by mali byť o bodoch programu zasadnutí včas a v plnom rozsahu informovaní, aby sa podporila efektívnosť rokovaní a procesu vypracúvania návrhov rozhodnutí.
(68)
Rada pre dohľad by mala pri plnení svojich úloh prihliadať na všetky dôležité skutočnosti a okolnosti v zúčastnených členských štátoch a plniť si povinnosti v záujme Únie ako celku.
(69)
Rada pre dohľad by mala byť hlavným orgánom pri vykonávaní úloh v oblasti dohľadu zo strany ECB, ktoré boli doteraz vždy v rukách príslušných vnútroštátnych orgánov, pričom by mala v plnej miere rešpektovať inštitucionálne a hlasovacie postupy ustanovené v zmluvách. Z tohto dôvodu by sa mala Rade udeliť právomoc prijať vykonávacie rozhodnutie, ktorým sa vymenúva predseda a podpredseda rady pre dohľad. Po vypočutí rady pre dohľad by mala ECB predložiť návrh na vymenovanie predsedu a podpredsedu na schválenie Európskemu parlamentu. Po schválení tohto návrhu by mala Rada prijať vykonávacie rozhodnutie. Predseda by sa mal vybrať prostredníctvom otvoreného výberového konania, o ktorom by mali byť Európsky parlament a Rada náležite informovaní.
(70)
S cieľom umožniť primeranú rotáciu a súčasne zaistiť úplnú nezávislosť predsedu by jeho funkčné obdobie nemalo presiahnuť päť rokov a nemalo by byť obnoviteľné. Na zabezpečenie plnej koordinácie s činnosťami EBA a s prudenciálnymi politikami Únie by rada pre dohľad mala mať možnosť pozývať EBA a Komisiu ako pozorovateľov. Po zriadení európskeho orgánu pre riešenie krízových situácií by sa mal jeho predseda zúčastňovať na zasadnutiach rady pre dohľad ako pozorovateľ.
(71)
Radu pre dohľad by mal podporovať riadiaci výbor s obmedzenejším zložením. Riadiaci výbor by mal pripravovať zasadnutia rady pre dohľad, plniť svoje úlohy výlučne v záujme Únie ako celku a plne transparentne spolupracovať s radou pre dohľad.
(72)
Rada guvernérov ECB by mala prizvať zástupcov zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro, kedykoľvek zvažuje, že vznesie námietku voči návrhu rozhodnutia vypracovaného radou pre dohľad, alebo kedykoľvek ju dotknuté príslušné vnútroštátne orgány informujú o svojom odôvodnenom nesúhlase s návrhom rozhodnutia rady pre dohľad, keď je takéto rozhodnutie určené vnútroštátnym orgánom v súvislosti s úverovými inštitúciami zo zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro.
(73)
V záujme zabezpečenia oddelenia menovej politiky od úloh v oblasti dohľadu by sa malo od ECB vyžadovať, aby vytvorila mediačný výbor. Zriadením tohto výboru, a najmä jeho zložením, by sa malo začepčiť, že vyrieši názorové rozdiely vyváženým spôsobom v záujme Únie ako celku.
(74)
Rada pre dohľad, riadiaci výbor a personál ECB vykonávajúci úlohy v oblasti dohľadu by mali podliehať primeraným požiadavkám na služobné tajomstvo. Podobné požiadavky by sa mali uplatňovať na výmenu informácií s personálom ECB, ktorý nie je zapojený do činností dohľadu. To by ECB nemalo brániť vo výmene informácií v rámci obmedzení a na základe podmienok stanovených v príslušných právnych predpisoch Únie vrátane výmeny informácií s Komisiou na účely plnenia jej úloh podľa článkov 107 a 108 ZFEÚ a podľa práva Únie vzťahujúceho sa na posilnený hospodársky a rozpočtový dohľad.
(75)
ECB by v záujme účinného vykonávania svojich úloh dohľadu mala vykonávať úlohy dohľadu, ktorými bola poverená, úplne nezávisle, a to najmä nezávisle od nenáležitého politického vplyvu a zásahov odvetvia, ktoré by mohli ovplyvniť jej prevádzkovú nezávislosť.
(76)
Významnou súčasťou zabezpečenia účinnosti a nezávislosti dohľadu zo strany orgánov dohľadu je zavedenie obdobia po skončení výkonu funkcie, počas ktorého budú pre bývalých členov takýchto orgánov platiť obmedzenia týkajúce sa výkonu plateného zamestnania v súkromnom sektore. Na tento účel a bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie prísnejších vnútroštátnych pravidiel, by mala ECB zaviesť a udržiavať komplexné a formálne postupy vrátane primeraných období preskúmania, aby sa vopred posúdili možné konflikty s legitímnymi záujmami JMD/ECB, ak bývalý člen rady pre dohľad začne pracovať v bankovníctve, nad ktorým predtým vykonával dohľad, a by sa takýmto možným konfliktom predišlo.
(77)
Aby ECB mohla vykonávať svoje úlohy dohľadu účinne, mala by mať k dispozícii primerané zdroje. Tieto zdroje by mala získať spôsobom, ktorým sa zabezpečuje nezávislosť ECB od nenáležitých vplyvov príslušných vnútroštátnych orgánov a účastníkov trhu a oddelenie úloh menovej politiky od úloh dohľadu. Náklady na vykonávanie dohľadu by mali znášať subjekty, ktoré dohľadu podliehajú. Vykonávanie úloh dohľadu zo strany ECB by sa preto malo financovať z ročných poplatkov účtovaných úverovým inštitúciám usadeným v zúčastnených členských štátoch. ECB by tiež mala mať možnosť vyberať poplatky od pobočiek založených v zúčastnených členských štátoch úverovou inštitúciou usadenou v nezúčastnenom členskom štáte s cieľom pokryť svoje výdavky pri vykonávaní úloh hostiteľského orgánu dohľadu v prípade týchto pobočiek. Ak sa dohľad nad úverovou inštitúciou alebo pobočkou vykonáva na konsolidovanom základe, poplatok by sa mal účtovať na najvyššej úrovni úverovej inštitúcie v rámci dotknutej skupiny usadenej v zúčastnených členských štátoch. Z výpočtu týchto poplatkov by sa mali vylúčiť dcérske spoločnosti usadené v nezúčastnených členských štátoch.
(78)
Ak je úverová inštitúcia zahrnutá do dohľadu na konsolidovanom základe, poplatok by sa mal vypočítať na najvyššej úrovni konsolidácie v rámci zúčastnených členských štátov a mal by sa vymerať úverovým inštitúciám usadeným v zúčastnenom členskom štáte a zahrnúť do dohľadu na konsolidovanom základe, a to podľa objektívnych kritérií týkajúcich sa dôležitosti a rizikového profilu vrátane rizikovo vážených aktív.
(79)
Na vykonávanie účinného dohľadu je nevyhnutný vysoko motivovaný, dobre vyškolený a nestranný personál. V záujme vytvorenia skutočne integrovaného mechanizmu dohľadu by sa mala zabezpečiť primeraná výmena a vysielanie personálu medzi všetkými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a ECB. Na zabezpečenie priebežnej partnerskej kontroly, najmä pri vykonávaní dohľadu nad veľkými úverovými inštitúciami, by mala mať ECB možnosť požadovať, aby vnútroštátne dozorné skupiny zahŕňali aj personál príslušných orgánov iných zúčastnených členských štátov, čím sa umožní vytvorenie geograficky rôznorodých dozorných skupín so špecifickými odbornými znalosťami a charakteristikami. Výmenou a vysielaním personálu by sa mala vytvoriť spoločná kultúra dohľadu. ECB by mala pravidelne poskytovať informácie o počtoch členov personálu príslušných vnútroštátnych orgánov, ktorí sú vyslaní do ECB na účely jednotného mechanizmu dohľadu.
(80)
Vzhľadom na globalizáciu bankových služieb a zvýšený význam medzinárodných noriem by ECB mala vykonávať svoje úlohy tak, aby pri tom dodržiavala medzinárodné normy a viedla dialóg a úzko spolupracovala s orgánmi dohľadu mimo Únie bez toho, aby dochádzalo k duplicite s medzinárodnou úlohou EBA. Mala by byť splnomocnená rozvíjať kontakty a uzatvárať administratívne dohody s orgánmi dohľadu a správnymi orgánmi tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami, pričom by svoj postup mala koordinovať s EBA a mali by sa plne rešpektovať existujúce úlohy a príslušné právomoci členských štátov a inštitúcií Únie.
(81)
Na spracovanie osobných údajov zo strany ECB na účely tohto nariadenia sa plne uplatňuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (8) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (9).
(82)
Na ECB sa uplatňuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym orgánom pre boj proti podvodom (OLAF) (10). ECB prijala rozhodnutie ECB/2004/11 (11) o podmienkach vyšetrovaní vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom v Európskej centrálnej banke.
(83)
S cieľom zaistiť, aby úverové inštitúcie podliehali dohľadu najvyššej kvality bez toho, aby ho obmedzovali iné, neprudenciálne aspekty, a aby sa včas a účinne odstránili negatívne, navzájom sa posilňujúce vplyvy trhového vývoja týkajúce sa úverových inštitúcií a členských štátov, by ECB mala začať vykonávať osobitné úlohy dohľadu čo najskôr. Prenesenie úloh dohľadu z vnútroštátnych orgánov dohľadu na ECB si však vyžaduje určitú prípravu. Malo by sa preto stanoviť primerané obdobie na postupné zavádzanie.
(84)
Pri prijímaní podrobných prevádzkových postupov na plnenie úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, by mala ECB ustanoviť prechodné oparenia, ktorými sa zabezpečí dokončenie prebiehajúcich postupov dohľadu vrátane akýchkoľvek rozhodnutí a/alebo opatrení, ktoré sa prijali, alebo vyšetrovaní, ktoré sa začali, pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
(85)
Komisia vo svojom oznámení z 28. novembra 2012 s názvom Koncepcia rozsiahlej a skutočnej hospodárskej a menovej únie uviedla, že by sa mohol zmeniť a doplniť článok 127 ods. 6 ZFEÚ, aby sa mohol uplatniť riadny legislatívny postup a aby sa odstránilo niekoľko zákonných obmedzení jednotného mechanizmu dohľadu (JMD) (napr. zakotvenie priamej a neodvolateľnej možnosti členských štátov, ktorých menou nie je euro, zúčastňovať sa (opt-in) na JMD nad rámec „úzkej spolupráce“, priznanie členským štátom, ktorých menou nie je euro, účasti na JMD s rovnakými právami v rozhodovaní ECB a dokonca stanovenie vyšších cieľov týkajúcich sa vnútorného odlíšenia rozhodovania v oblasti menovej politiky od rozhodovania v oblasti dohľadu). Uviedla tiež, že osobitným bodom, o ktorom sa bude rokovať, by sa posilnila demokratická zodpovednosť za ECB, ktorá doposiaľ pôsobí ako bankový dohľad. Je potrebné pripomenúť, že v Zmluve o EÚ sa stanovuje, že návrhy na zmenu zmluvy môže predložiť vláda každého členského štátu, Európsky parlament alebo Európska komisia, pričom sa môžu týkať akéhokoľvek aspektu zmlúv.
(86)
V tomto nariadení sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú sa zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie, najmä právo na ochranu osobných údajov, sloboda podnikania, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, a nariadenie sa musí vykonávať v súlade s týmito právami a zásadami.
(87)
Keďže ciele tohto nariadenia, a to vytvorenie efektívneho a účinného rámca pre vykonávanie osobitných úloh dohľadu nad úverovými inštitúciami inštitúciou Únie a zaistenie jednotného uplatňovania jednotného súboru pravidiel na úverové inštitúcie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov celoúniovej štruktúry bankového trhu a vplyvu zlyhaní úverových inštitúcií na ostatné členské štáty ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
Predmet úpravy a vymedzenie pojmov
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
Týmto nariadením sa ECB poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami, s cieľom prispieť k bezpečnosti a zdraviu úverových inštitúcií a stabilite finančného systému v rámci Únie a jednotlivých členských štátov s plným zreteľom a ohľadom na jednotu a integritu vnútorného trhu na základe rovnakého zaobchádzania s úverovými inštitúciami s cieľom predchádzať regulačnej arbitráži.
Inštitúcie uvedené v článku 2 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami (12) sa z úloh dohľadu, ktorými je ECB poverená v súlade s článkom 4 tohto nariadenia, vylučujú. Rozsah úloh ECB v oblasti dohľadu sa obmedzuje na prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami podľa tohto nariadenia. Týmto nariadením sa ECB nepoveruje žiadnymi ďalšími úlohami dohľadu, ako sú napríklad úlohy súvisiace s prudenciálnym dohľadom nad centrálnymi protistranami.
ECB pri plnení svojich úloh podľa tohto nariadenia a bez toho, aby bol dotknutý cieľ zaistiť bezpečnosť a zdravie úverových inštitúcií, berie plný ohľad na jednotlivé typy, podnikateľské modely a veľkosť úverových inštitúcií.
Žiadny členský štát alebo skupina členských štátov ako miesto poskytovania bankových alebo finančných služieb v akejkoľvek mene nesmie byť priamo alebo nepriamo diskriminovaná činnosťou, návrhom alebo politikou ECB.
Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť a súvisiace právomoci príslušných orgánov zúčastnených členských štátov vykonávať úlohy dohľadu, ktorými nebola podľa tohto nariadenia poverená ECB.
Toto nariadenie sa tiež uplatňuje bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť a súvisiace právomoci príslušných alebo určených orgánov zúčastnených členských štátov uplatňovať makroprudenciálne nástroje, ktoré nie sú stanovené v príslušných aktoch práva Únie.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„zúčastnený členský štát“ je členský štát, ktorého menou je euro, alebo členský štát, ktorého menou nie je euro, ktorý nadviazal úzku spoluprácu v súlade s článkom 7;
2.
„príslušný vnútroštátny orgán“ je príslušný vnútroštátny orgán určený zúčastneným členským štátom v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti (13) a smernicou 2013/36/EÚ;
3.
„úverová inštitúcia“ je úverová inštitúcia v zmysle vymedzenia v článku 4 ods. 1 bode 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
4.
„finančná holdingová spoločnosť“ je finančná holdingová spoločnosť v zmysle vymedzenia v článku 4 ods. 1 bode 20 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
5.
„zmiešaná finančná holdingová spoločnosť“ je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v zmysle vymedzenia v článku 2 bode 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (14);
6.
„finančný konglomerát“ je finančný konglomerát v zmysle vymedzenia v článku 2 bode 14 smernice 2002/87/ES;
7.
„určený vnútroštátny orgán“ je určený orgán zúčastneného členského štátu v zmysle príslušného práva Únie;
8.
„kvalifikovaná účasť“ je kvalifikovaný podiel v zmysle vymedzenia v článku 4 ods. 1 bode 36 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
9.
„jednotný mechanizmus dohľadu“ (JMD) je systém finančného dohľadu pozostávajúci z Európskej centrálnej banky a príslušných vnútroštátnych orgánov zúčastnených členských štátov, ako sa uvádza v článku 6 tohto nariadenia.
KAPITOLA II
Spolupráca a úlohy
Článok 3
Spolupráca
1. ECB úzko spolupracuje s EBA, ESMA, EIOPA a Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB), ako aj s ďalšími orgánmi, ktoré sú súčasťou ESFS, ktoré zabezpečujú primeranú úroveň regulácie a dohľadu v Únii.
V prípade potreby ECB uzavrie memorandá o porozumení s príslušnými orgánmi členských štátov zodpovednými za trhy s finančnými nástrojmi. Tieto memorandá sa sprístupnia Európskemu parlamentu, Rade a príslušným orgánom všetkých členských štátov.
2. Na účely tohto nariadenia má ECB zastúpenie v Rade orgánov dohľadu EBA v súlade s podmienkami stanovenými v článku 40 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
3. ECB plní svoje úlohy v súlade s týmto nariadením a bez toho, aby bola dotknutá právomoc a úlohy EBA, ESMA, EIOPA a ESRB.
4. ECB úzko spolupracuje s orgánmi splnomocnenými na riešenie krízových situácií úverových inštitúcií vrátane vypracovania plánov na riešenie krízových situácií.
5. S výhradou článkov 1, 4 a 6 ECB úzko spolupracuje s každým nástrojom finančnej pomoci z verejných zdrojov vrátane Európskeho nástroja finančnej stability (ENFS) a ESM, a to predovšetkým ak sa z takéhoto nástroja poskytla alebo je pravdepodobné, že sa poskytne priama alebo nepriama finančná pomoc úverovej inštitúcii, na ktorú sa vzťahuje článok 4.
6. ECB a príslušné orgány nezúčastnených členských štátov uzavrú memorandum o porozumení, v ktorom sa vo všeobecnosti uvedie, akým spôsobom budú navzájom spolupracovať pri vykonávaní svojich úloh dohľadu podľa práva Únie vo vzťahu k finančným inštitúciám uvedeným v článku 2. Toto memorandum sa pravidelne preskúmava.
Bez toho, aby tým bol dotknutý prvý pododsek, ECB uzavrie memorandum o porozumení s príslušným orgánom každého nezúčastneného členského štátu, v ktorom sídli aspoň jedna globálna systémovo dôležitá inštitúcia v zmysle práva Únie.
Každé memorandum sa pravidelne preskúmava a uverejní sa s výhradou náležitého nakladania s utajenými skutočnosťami.
Článok 4
Úlohy, ktorými je ECB poverená
1. V rámci článku 6 má ECB v súlade s odsekom 3 tohto článku výhradnú právomoc vykonávať na účely prudenciálneho dohľadu v súvislosti so všetkými úverovými inštitúciami usadenými v zúčastnených členských štátoch tieto úlohy:
a)
udeľovať povolenia úverovým inštitúciám a odoberať povolenia úverovým inštitúciám s výhradou článku 14;
b)
vykonávať úlohy, ktoré má príslušný orgán domovského členského štátu podľa príslušného práva Únie v prípade úverových inštitúcií usadených v zúčastnenom členskom štáte, ktoré chcú zriadiť pobočku alebo poskytovať cezhraničné služby v nezúčastnenom členskom štáte;
c)
posudzovať oznámenia o nadobudnutí a prevode kvalifikovaných účastí v úverových inštitúciách s výnimkou prípadu riešenia krízových situácií bánk a s výhradou článku 15;
d)
zabezpečovať dodržiavanie súladu s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku, ktorými sa voči úverovým inštitúciám stanovujú prudenciálne požiadavky v oblastiach požiadaviek na vlastné zdroje, sekuritizácie, obmedzení veľkých expozícií, likvidity, pákového efektu a podávania správ a zverejňovania informácií o týchto záležitostiach;
e)
zabezpečovať dodržiavanie súladu s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku, ktorými sa voči úverovým inštitúciám stanovuje požiadavka mať zavedené spoľahlivé mechanizmy riadenia a správy vrátane primeraných a náležitých požiadaviek na osoby zodpovedné za riadenie úverových inštitúcií, procesy riadenia rizík, mechanizmy vnútornej kontroly, politiky a postupy odmeňovania a efektívne postupy posudzovania primeranosti vnútorného kapitálu vrátane modelov založených na interných ratingoch;
f)
vykonávať, podľa potreby v koordinácii s EBA, preskúmania v rámci dohľadu vrátane záťažových testov a ich prípadného zverejňovania s cieľom určovať, či opatrenia, stratégie, procesy a mechanizmy zavedené úverovými inštitúciami a vlastné zdroje v držbe týchto inštitúcií zaisťujú riadne hospodárenie a krytie ich rizík, a na základe tohto preskúmania v rámci dohľadu stanovovať voči úverovým inštitúciám osobitné požiadavky na dodatočné vlastné zdroje, osobitné požiadavky na zverejňovanie, osobitné požiadavky na likviditu a ďalšie opatrenia v prípadoch výslovne priradených príslušným orgánom v príslušnom práve Únie;
g)
vykonávať dohľad na konsolidovanom základe nad materskými spoločnosťami úverových inštitúcií usadenými v jednom zo zúčastnených členských štátov vrátane dohľadu nad finančnými holdingovými spoločnosťami a zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami a zapájať sa do vykonávania dohľadu na konsolidovanom základe, a to aj v kolégiách orgánov dohľadu a bez toho, aby bola dotknutá účasť príslušných vnútroštátnych orgánov v týchto kolégiách v úlohe pozorovateľov, v súvislosti s materskými spoločnosťami neusadenými v jednom zo zúčastnených členských štátov;
h)
zúčastňovať sa na vykonávaní doplnkového dohľadu nad finančným konglomerátom v súvislosti s úverovými inštitúciami, ktoré sú v ňom zahrnuté, a prevziať úlohy koordinátora, ak je ECB vymenovaná za koordinátora pre finančný konglomerát v súlade s kritériami stanovenými v príslušnom práve Únie;
i)
vykonávať úlohy dohľadu v súvislosti s plánmi ozdravenia a včasnou intervenciou v prípade, ak úverová inštitúcia alebo skupina, vo vzťahu ku ktorej je ECB orgánom konsolidovaného dohľadu, nespĺňa príslušné prudenciálne požiadavky alebo ich pravdepodobne nebude spĺňať, a len v prípadoch výslovne stanovených v príslušnom práve Únie vo vzťahu k príslušným orgánom aj v súvislosti so štrukturálnymi zmenami požadovanými od úverových inštitúcií s cieľom zabrániť finančným ťažkostiam alebo zlyhaniu, okrem právomocí týkajúcich sa riešenia krízových situácií.
2. V prípade úverových inštitúcií usadených v nezúčastnenom členskom štáte, ktoré v zúčastnenom členskom štáte zriaďujú pobočku alebo poskytujú cezhraničné služby, ECB vykonáva v rozsahu vymedzenom v odseku 1 úlohy, ktoré sú v súlade s príslušným právom Únie v právomoci príslušných vnútroštátnych orgánov.
3. ECB na účely vykonávania úloh, ktorými bola poverená podľa tohto nariadenia, a s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň dohľadu uplatňuje celé príslušné právo Únie a v prípade, keď sa toto právo Únie skladá zo smerníc, vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa tieto smernice transponujú. Keď sú príslušným právom Únie nariadenia a keď tieto nariadenia v súčasnosti explicitne ponúkajú členským štátom rôzne možnosti, ECB uplatňuje aj vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa tieto možnosti vykonávajú.
ECB na tento účel prijíma usmernenia a odporúčania a robí rozhodnutia, ktoré podliehajú príslušnému právu Únie, a to predovšetkým akýmkoľvek legislatívnym a nelegislatívnym aktom vrátane tých, ktoré sa uvádzajú v článkoch 290 a 291 ZFEÚ, a ktoré sú v súlade s týmto právom. Predovšetkým sa na ňu vzťahujú záväzné regulačné a vykonávacie technické predpisy, ktoré vypracúva EBA a prijíma Komisia v súlade s článkami 10 až 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, článok 16 uvedeného nariadenia, ako aj ustanovenia uvedeného nariadenia týkajúce sa európskej príručky v oblasti dohľadu, ktorú vypracúva EBA v súlade s uvedeným nariadením. ECB tiež môže prijímať nariadenia, avšak len v rozsahu, ktorý je nevyhnutný na organizáciu alebo vymedzenie spôsobu vykonávania úloh, ktorými bola poverená týmto nariadením.
ECB pred prijatím nariadenia vykoná otvorené verejné konzultácie a analyzuje možné súvisiace náklady a prínosy, pokiaľ tieto konzultácie a analýzy nie sú neprimerané vzhľadom na rozsah a dosah týchto nariadení alebo vzhľadom na mimoriadnu naliehavosť danej veci, pričom v takom prípade ECB takúto naliehavosť zdôvodní.
V prípade potreby ECB akýmkoľvek spôsobom prispeje k vypracovaniu návrhu regulačných technických predpisov alebo vykonávacích technických predpisov EBA v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010 alebo upozorní EBA na prípadnú potrebu predložiť Komisii návrhy predpisov, ktorými sa menia existujúce regulačné alebo vykonávacie technické predpisy.
Článok 5
Makroprudenciálne úlohy a nástroje
1. Podľa vhodnosti alebo ak sa to považuje za potrebné a bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku, príslušné vnútroštátne orgány alebo určené vnútroštátne orgány zúčastnených členských štátov uplatňujú požiadavky na kapitálové rezervy, ktoré majú mať v držbe úverové inštitúcie na relevantnej úrovni v súlade s príslušným právom Únie, navyše k požiadavkám na vlastné zdroje uvedeným v článku 4 ods. 1 písm. d) tohto nariadenia vrátane mier proticyklických rezerv a akékoľvek ďalšie opatrenia zamerané na odstránenie systémových alebo makroprudenciálnych rizík stanovené v nariadení (EÚ) č. 575/2013 a smernici 2013/36/EÚ, a s výhradou postupov v nich stanovených, v prípadoch výslovne stanovených v príslušnom práve Únie. Dotknutý orgán náležite oznámi ECB svoj úmysel prijať takéto rozhodnutie desať pracovných dní vopred. Ak má ECB námietky, oznámi svoje dôvody písomne v lehote piatich pracovných dní. Dotknutý orgán dôvody ECB podľa potreby pred podniknutím ďalších krokov v súvislosti s rozhodnutím náležitým spôsobom zohľadní.
2. ECB môže v prípade, že sa to považuje za nevyhnutné, namiesto príslušného vnútroštátneho orgánu alebo určeného vnútroštátneho orgánu zúčastneného členského štátu uplatniť vyššie požiadavky na kapitálové rezervy, ktoré majú mať v držbe úverové inštitúcie na relevantnej úrovni v súlade s právom Únie, navyše k požiadavkám na vlastné zdroje uvedeným v článku 4 ods. 1 písm. d) tohto nariadenia vrátane miery proticyklických rezerv, s výhradou podmienok stanovených v odsekoch 4 a 5 tohto článku, ako sú požiadavky uplatňované príslušnými vnútroštátnymi orgánmi alebo určenými vnútroštátnymi orgánmi zúčastnených členských štátov, a uplatniť prísnejšie opatrenia zamerané na odstránenie systémových alebo makroprudenciálnych rizík na úrovni úverových inštitúcií v súlade s postupmi stanovenými v nariadení (EÚ) č. 575/2013 a smernici 2013/36/EÚ v prípadoch konkrétne stanovených v príslušnom práve Únie.
3. Ktorýkoľvek príslušný vnútroštátny orgán alebo určený vnútroštátny orgán môže ECB navrhnúť, aby konala podľa odseku 2 s cieľom riešiť osobitnú situáciu finančného systému a hospodárstva v jeho členskom štáte.
4. Ak má ECB v úmysle konať v súlade s odsekom 2, pri zvažovaní možnosti prijať akékoľvek opatrenia úzko spolupracuje s určenými vnútroštátnymi orgánmi v dotknutých členských štátoch. Dotknutým príslušným vnútroštátnym orgánom alebo dotknutým určeným vnútroštátnym orgánom predovšetkým oznamuje svoj úmysel desať pracovných dní pred prijatím takéhoto rozhodnutia. Ak má ktorýkoľvek z dotknutých orgánov námietky, oznámi svoje dôvody písomne v lehote piatich pracovných dní. ECB pred podniknutím ďalších krokov v súvislosti s rozhodnutím tieto dôvody podľa potreby náležitým spôsobom zohľadní.
5. ECB pri plnení úloh uvedených v odseku 2 zohľadňuje osobitnú situáciu finančného systému, hospodársku situáciu a hospodársky cyklus v jednotlivých členských štátoch alebo ich častiach.
Článok 6
Spolupráca v rámci jednotného mechanizmu dohľadu
1. ECB vykonáva svoje úlohy v rámci jednotného mechanizmu dohľadu zloženého z ECB a príslušných vnútroštátnych orgánov. ECB zodpovedá za účinné a konzistentné fungovanie jednotného mechanizmu dohľadu.
2. Na ECB aj na príslušné vnútroštátne orgány sa vzťahuje povinnosť spolupracovať v dobrej viere a povinnosť vymieňať si informácie.
Bez toho, aby bola dotknutá právomoc ECB priamo prijímať informácie, ktoré jej priebežne podávajú úverové inštitúcie, alebo mať k týmto informáciám priamy prístup, príslušné vnútroštátne orgány ECB predovšetkým poskytujú všetky informácie nevyhnutné na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje podľa tohto nariadenia.
3. V prípade potreby a bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť ECB za úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, sú príslušné vnútroštátne orgány zodpovedné za poskytovanie pomoci Európskej centrálnej banke podľa podmienok stanovených v rámci uvedenom v odseku 7 tohto článku pri vypracúvaní a vykonávaní všetkých aktov týkajúcich sa úloh uvedených v článku 4 v súvislosti so všetkými úverovými inštitúciami vrátane pomoci pri overovacích činnostiach. Pri plnení úloh uvedených v článku 4 dodržiavajú pokyny, ktoré vydáva ECB.
4. Vo vzťahu k úlohám vymedzeným v článku 4 s výnimkou jeho odseku 1 písm. a) a c) zodpovedá ECB za úlohy, ktoré sa uvádzajú v odseku 5 tohto článku, a príslušné vnútroštátne orgány zodpovedajú za úlohy, ktoré sa uvádzajú v odseku 6 tohto článku, a to v rámci a s výhradou postupov uvedených v odseku 7 tohto článku, súvisiace s dohľadom nad tými úverovými inštitúciami, finančnými holdingovými spoločnosťami alebo zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, alebo pobočkami usadenými v zúčastnených členských štátoch, ktoré sú pobočkami úverových inštitúcií usadených v nezúčastnených členských štátoch:
-
ktoré sú na konsolidovanom základe menej významné, a to na najvyššej úrovni konsolidácie v rámci zúčastnených členských štátov, alebo individuálne v osobitných prípadoch pobočiek usadených v zúčastnených členských štátoch, ktoré sú pobočkami úverových inštitúcií usadených v nezúčastnených členských štátoch. Významnosť sa posudzuje na základe týchto kritérií:
i)
veľkosť;
ii)
dôležitosť pre hospodárstvo Únie alebo ktoréhokoľvek zúčastneného členského štátu;
iii)
významnosť cezhraničných činností.
Čo sa týka prvého pododseku, úverová inštitúcia alebo finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná holdingová spoločnosť sa nepovažuje za menej významnú, pokiaľ si to nevyžadujú osobitné okolnosti, ktoré sa vymedzia v metodike, keď je splnená ktorákoľvek z týchto podmienok:
i)
celková hodnota jej aktív prevyšuje 30 miliárd EUR;
ii)
pomer jej celkových aktív k HDP zúčastneného členského štátu, v ktorom je usadená, prevyšuje 20 %, ak celková hodnota jej aktív nie je nižšia ako 5 miliárd EUR;
iii)
ECB v nadväznosti na oznámenie príslušného vnútroštátneho orgánu, že takúto inštitúciu považuje za významnú pre domáce hospodárstvo, prijme rozhodnutie, v ktorom na základe svojho komplexného posúdenia, vrátane posúdenia súvahy, potvrdí význam tejto inštitúcie.
ECB môže z vlastnej iniciatívy považovať inštitúciu za významnú aj vtedy, ak vo viac ako jednom zúčastnenom členskom štáte založila bankové dcérske spoločnosti a jej cezhraničné aktíva alebo pasíva predstavujú významnú časť jej celkových aktív alebo pasív za podmienok stanovených v metodike.
Tie, pre ktoré sa priamo požadovala alebo získala verejná finančná pomoc z ENFS alebo ESM, sa za menej významné nepovažujú.
Bez ohľadu na predchádzajúce pododseky vykonáva ECB úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, voči trom najvýznamnejším úverovým inštitúciám v každom zo zúčastnených členských štátov, pokiaľ si to osobitné okolnosti nevyžadujú inak.
5. Pokiaľ ide o úverové inštitúcie uvedené v odseku 4 a v rámci vymedzenom v odseku 7:
a)
ECB vydáva nariadenia, usmernenia alebo všeobecné pokyny určené príslušným vnútroštátnym orgánom, na základe ktorých sa vykonávajú úlohy vymedzené v článku 4 s výnimkou jeho ods. 1 písm. a) a c) a príslušné vnútroštátne orgány prijímajú rozhodnutia o dohľade.
Takéto pokyny sa môžu týkať osobitných právomocí uvedených v článku 16 ods. 2 v súvislosti so skupinami alebo kategóriami úverových inštitúcií na účely zabezpečenia súladu výsledkov dohľadu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu;
b)
ak je to nevyhnutné na zabezpečenie jednotného uplatňovania vysokej úrovne dohľadu, ECB môže kedykoľvek z vlastnej iniciatívy po konzultácii s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi alebo na žiadosť príslušného vnútroštátneho orgánu rozhodnúť o tom, že sama priamo uplatní všetky príslušné právomoci vo vzťahu k jednej alebo viacerým úverovým inštitúciám uvedeným v odseku 4, a to aj v prípade, keď sa finančná pomoc požadovala alebo získala nepriamo z ENFS alebo ESM;
c)
ECB vykonáva dohľad nad fungovaním systému na základe zodpovednosti a postupov stanovených v tomto článku, a predovšetkým v odseku 7 písm. c);
d)
ECB môže kedykoľvek využiť právomoci uvedené v článkoch 10 až 13;
e)
ECB tiež môže od príslušných vnútroštátnych orgánov požadovať ad hoc alebo priebežne informácie o vykonávaní úloh, ktoré vykonávajú podľa tohto článku.
6. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 5 tohto článku, príslušné vnútroštátne orgány vykonávajú a sú zodpovedné za úlohy uvedené v článku 4 ods. 1 písm. b), d) až g) a i), ako aj za prijímanie všetkých relevantných rozhodnutí o dohľade vo vzťahu k úverovým inštitúciám uvedeným v odseku 4 prvom pododseku tohto článku v rámci a s výhradou postupov uvedených v odseku 7 tohto článku.
Bez toho, aby boli dotknuté články 10 až 13, si príslušné vnútroštátne orgány a určené vnútroštátne orgány zachovávajú svoje právomoci v súlade s vnútroštátnym právom, pokiaľ ide o získavanie informácií od úverových inštitúcií, holdingových spoločností, zmiešaných holdingových spoločností a podnikov vrátane konsolidovanej finančnej situácie úverových inštitúcií a vykonávanie kontrol na mieste v týchto úverových inštitúciách, holdingových spoločnostiach, zmiešaných holdingových spoločnostiach a podnikoch. Vnútroštátne príslušné orgány v súlade s rámcom stanoveným v odseku 7 tohto článku informujú ECB o opatreniach prijatých podľa tohto odseku a tieto opatrenia s ECB úzko koordinujú.
Vnútroštátne príslušné orgány pravidelne podávajú ECB správy o vykonávaní činností podľa tohto článku.
7. ECB po konzultácii s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a na základe návrhu rady pre dohľad prijíma a zverejňuje rámec pre organizáciu praktických spôsobov vykonávania tohto článku. Tento rámec zahŕňa minimálne:
a)
špecifickú metodiku na posúdenie kritérií uvedených v odseku 4 prvom, druhom a treťom pododseku a kritériá, podľa ktorých sa odsek 4 štvrtý pododsek prestáva vzťahovať na určitú úverovú inštitúciu, ako aj vyplývajúce mechanizmy na účely vykonávania odsekov 5 a 6. Tieto mechanizmy a metodika na posúdenie kritérií uvedených v odseku 4 prvom, druhom a treťom pododseku sa preskúmavajú, aby zohľadňovali všetky relevantné zmeny, a zabezpečuje sa nimi, že v prípade úverovej inštitúcie považovanej za významnú alebo menej významnú uvedené posúdenie možno upraviť len v prípade podstatných a nie prechodných zmien okolností, najmä tých okolností súvisiacich so situáciou úverovej inštitúcie, ktoré sú relevantné z hľadiska daného posúdenia;
b)
vymedzenie postupov vrátane lehôt a možnosti vypracovať návrhy rozhodnutí, ktoré sa zašlú ECB na posúdenie, pre vzťah medzi ECB a príslušnými vnútroštátnymi orgánmi v súvislosti s dohľadom nad úverovými inštitúciami, ktoré sa nepovažujú za menej významné v súlade s odsekom 4;
c)
vymedzenie postupov vrátane lehôt pre vzťah medzi ECB a príslušnými vnútroštátnymi orgánmi v súvislosti s dohľadom nad úverovými inštitúciami, ktoré sa považujú za menej významné v súlade s odsekom 4. Pri takýchto postupoch sa od príslušných vnútroštátnych orgánov v závislosti od prípadov vymedzených v danom rámci predovšetkým vyžaduje, aby:
i)
oznamovali ECB každý podstatný postup dohľadu;
ii)
na žiadosť ECB ďalej posúdili konkrétne aspekty postupu;
iii)
zasielali ECB podstatné návrhy rozhodnutí o dohľade, ku ktorým ECB môže vyjadriť názor.
8. Vždy keď ECB pomáhajú príslušné vnútroštátne orgány alebo určené vnútroštátne orgány na účely vykonávania úloh, ktoré sa na ňu prenášajú týmto nariadením, ECB a príslušné vnútroštátne orgány musia dodržiavať ustanovenia príslušných aktov Únie vzťahujúce sa na rozdelenie zodpovednosti a spoluprácu medzi príslušnými orgánmi rozličných členských štátov.
Článok 7
Úzka spolupráca s príslušnými orgánmi zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro
1. V rámci obmedzení stanovených v tomto článku vykonáva ECB úlohy v oblastiach uvedených v článku 4 ods. 1 a 2 a v článku 5 v súvislosti s úverovými inštitúciami usadenými v členskom štáte, ktorého menou nie je euro, keď sa medzi ECB a príslušným vnútroštátnym orgánom takéhoto členského štátu nadviazala úzka spolupráca v súlade s týmto článkom.
ECB môže na tieto účely adresovať pokyny príslušnému vnútroštátnemu orgánu alebo určenému vnútroštátnemu orgánu zúčastneného členského štátu, ktorého menou nie je euro.
2. Medzi ECB a príslušným vnútroštátnym orgánom zúčastneného členského štátu, ktorého menou nie je euro, sa nadviaže úzka spolupráca na základe rozhodnutia, ktoré prijala ECB, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
dotknutý členský štát oznámi ostatným členským štátom, Komisii, ECB a EBA žiadosť o nadviazanie úzkej spolupráce s ECB v súvislosti s vykonávaním úloh uvedených v článkoch 4 a 5 týkajúcich sa všetkých úverových inštitúcií usadených v dotknutom členskom štáte v súlade s článkom 6;
b)
dotknutý členský štát sa v oznámení zaviaže:
-
zabezpečiť, že jeho príslušný vnútroštátny orgán alebo určený vnútroštátny orgán sa bude riadiť akýmikoľvek usmerneniami alebo požiadavkami, ktoré vydala ECB, a
-
poskytovať všetky informácie o úverových inštitúciách usadených v danom členskom štáte, ktoré môže ECB požadovať na účely vykonávania komplexného posúdenia týchto úverových inštitúcií;
c)
dotknutý členský štát prijal príslušné vnútroštátne právne predpisy, aby zabezpečil, že jeho príslušný vnútroštátny orgán bude povinný prijímať akékoľvek opatrenia v súvislosti s úverovými inštitúciami, ktoré bude ECB požadovať v súlade s odsekom 4.
3. Rozhodnutie uvedené v odseku 2 sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie. Rozhodnutie sa začne uplatňovať 14 dní po jeho uverejnení.
4. Ak sa ECB domnieva, že príslušný vnútroštátny orgán dotknutého členského štátu by mal v súvislosti s úverovou inštitúciou, finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou prijať opatrenie týkajúce sa úloh uvedených v odseku 1, adresuje pokyny tomuto orgánu a určí príslušnú lehotu.
Táto lehota nesmie byť kratšia než 48 hodín okrem prípadu, keď je skoršie prijatie nevyhnutné na to, aby sa zabránilo nenapraviteľnej škode. Príslušný vnútroštátny orgán dotknutého členského štátu prijme všetky nevyhnutné opatrenia v súlade s povinnosťou uvedenou v odseku 2 písm. c).
5. ECB môže rozhodnúť o vydaní upozornenia dotknutému členskému štátu v tom zmysle, že sa úzka spolupráca pozastaví alebo ukončí, ak sa neprijmú rozhodné nápravné opatrenia, a to v týchto prípadoch:
a)
ak podľa stanoviska ECB dotknutý členský štát už nespĺňa podmienky stanovené v odseku 2 písm. a) až c); alebo
b)
ak podľa stanoviska ECB príslušný vnútroštátny orgán dotknutého členského štátu nekoná v súlade s povinnosťou uvedenou v odseku 2 písm. c).
Ak sa do 15 dní od oznámenia takéhoto upozornenia neprijmú žiadne takéto opatrenia, ECB môže pozastaviť alebo ukončiť úzku spoluprácu s daným členským štátom.
Rozhodnutie o pozastavení alebo ukončení úzkej spolupráce sa oznámi dotknutému členskému štátu a uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie. V rozhodnutí sa uvedie dátum, od ktorého sa uplatňuje, s náležitým zohľadnením účinnosti výkonu dohľadu a oprávnených záujmov úverových inštitúcií.
6. Členský štát môže požiadať ECB, aby ukončila úzku spoluprácu kedykoľvek po uplynutí troch rokov odo dňa uverejnenia rozhodnutia, ktoré ECB prijala na účely nadviazania úzkej spolupráce, v Úradnom vestníku Európskej únie. V žiadosti sa vysvetlia dôvody ukončenia a podľa potreby aj potenciálne významné nepriaznivé dôsledky z hľadiska fiškálnej zodpovednosti členského štátu. V takom prípade ECB bezodkladne pristúpi k prijatiu rozhodnutia o ukončení úzkej spolupráce a uvedie dátum, od ktorého sa rozhodnutie uplatňuje, v rámci maximálnej lehoty tri mesiace, pričom sa náležite zohľadní účinnosť dohľadu a oprávnené záujmy úverových inštitúcií. Rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
7. Ak zúčastnený členský štát, ktorého menou nie je euro, oznámi ECB v súlade s článkom 26 ods. 8 svoj odôvodnený nesúhlas s námietkou Rady guvernérov k návrhu rozhodnutia rady pre dohľad, Rada guvernérov v lehote 30 dní vydá svoje stanovisko k odôvodnenému nesúhlasu členského štátu a námietku potvrdí alebo stiahne, pričom uvedie dôvody.
Ak Rada guvernérov svoju námietku potvrdí, zúčastnený členský štát, ktorého menou nie je euro, môže ECB oznámiť, že daným potenciálnym rozhodnutím, ktoré sa týka možného zmeneného a doplneného návrhu rozhodnutia rady pre dohľad, nebude viazaný.
ECB potom zváži možnosť pozastaviť alebo ukončiť úzku spoluprácu s daným členským štátom s náležitým zohľadnením účinnosti výkonu dohľadu a prijme v tomto zmysle rozhodnutie.
ECB zohľadní najmä tieto aspekty:
a)
či by v prípade absencie takéhoto pozastavenia alebo ukončenia mohla byť ohrozená integrita JMD alebo či by mohla mať výrazné nepriaznivé dôsledky, pokiaľ ide o fiškálnu zodpovednosť členských štátov,
b)
či by takéto pozastavenie alebo ukončenie mohlo mať výrazné nepriaznivé dôsledky, pokiaľ ide fiškálnu zodpovednosť členského štátu, ktorý oznámil odôvodnený nesúhlas v súlade s článkom 26 ods. 8,
c)
či je presvedčená, že dotknutý príslušný vnútroštátny orgán prijal opatrenia, ktoré, podľa názoru ECB:
-
zabezpečujú, že úverovým inštitúciám v členskom štáte, ktorý oznámil svoj odôvodnený nesúhlas podľa predchádzajúceho pododseku, sa neposkytuje výhodnejšie zaobchádzanie ako úverovým inštitúciám v iných zúčastnených členských štátoch, a
-
sú pri dosahovaní cieľov uvedených v článku 1 a pri zabezpečovaní súladu s príslušným právom Únie rovnako účinné ako rozhodnutie Rady guvernérov podľa druhého pododseku tohto odseku.
ECB zohľadní tieto aspekty vo svojom rozhodnutí a oznámi ich príslušnému členskému štátu.
8. Ak zúčastnený členský štát, ktorého menou nie je euro, nesúhlasí s návrhom rozhodnutia rady pre dohľad, informuje o svojom odôvodnenom nesúhlase Radu guvernérov do piatich pracovných dní po doručení návrhu rozhodnutia. Rada guvernérov potom rozhodne o záležitosti do piatich pracovných dní, pričom v plnej miere zohľadní dôvody nesúhlasu a písomne vysvetlí svoje rozhodnutie dotknutému členskému štátu. Dotknutý členský štát môže požiadať ECB o ukončenie úzkej spolupráce s okamžitou účinnosťou, pričom nebude viazaný nasledujúcim rozhodnutím.
9. Členský štát, ktorý ukončil úzku spoluprácu s ECB, môže nadviazať novú úzku spoluprácu až po uplynutí troch rokov od dátumu uverejnenia rozhodnutia ECB o ukončení úzkej spolupráce v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 8
Medzinárodné vzťahy
Bez toho, aby boli dotknuté príslušné právomoci členských štátov a inštitúcií a orgánov Únie, iných než ECB, vrátane EBA v súvislosti s úlohami, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, ECB môže nadväzovať kontakty a uzatvárať administratívne dohody s orgánmi dohľadu, medzinárodnými organizáciami a správnymi orgánmi tretích krajín za predpokladu primeranej koordinácie s EBA. Tieto dohody nevytvárajú právne povinnosti vo vzťahu k Únii a jej členským štátom.
KAPITOLA III
Právomoci ECB
Článok 9
Právomoci v oblasti dohľadu a vyšetrovacie právomoci
1. ECB sa výlučne na účely vykonávania úloh, ktorými sa poveruje na základe článku 4 ods. 1 a 2 a článku 5 ods. 2, považuje podľa potreby za príslušný alebo určený orgán v zúčastnených členských štátoch, ako sa ustanovuje v príslušnom práve Únie.
Na tie isté výlučné účely má ECB všetky právomoci a povinnosti stanovené v tomto nariadení. Taktiež má všetky právomoci a povinnosti, ktoré majú podľa príslušného práva Únie príslušné a určené orgány, ak sa v tomto nariadení neustanovuje inak. ECB má predovšetkým právomoci uvedené v oddieloch 1 a 2 tejto kapitoly.
Pokiaľ je to potrebné na vykonávanie úloh, ktorými sa ECB poveruje podľa tohto nariadenia, môže ECB formou pokynov od týchto vnútroštátnych orgánov požadovať, aby využívali svoje právomoci podľa podmienok stanovených vo vnútroštátnom práve a v súlade s týmito podmienkami, ak sa takýmito právomocami ECB týmto nariadením nepoveruje. Tieto vnútroštátne orgány v plnom rozsahu informujú ECB o vykonávaní týchto právomocí.
2. ECB vykonáva svoje právomoci uvedené v odseku 1 tohto článku v súlade s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku. Pri vykonávaní svojich príslušných právomocí v oblasti dohľadu a vyšetrovacích právomocí ECB a príslušné vnútroštátne orgány úzko spolupracujú.
3. Odchylne od odseku 1 tohto článku, pokiaľ ide o úverové inštitúcie usadené v zúčastnených členských štátoch, ktorých menou nie je euro, ECB vykonáva svoje právomoci v súlade s článkom 7.
Oddiel 1
Vyšetrovacie právomoci
Článok 10
Žiadosť o informácie
1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci uvedené v článku 9 ods. 1, a s výhradou podmienok stanovených v príslušnom práve Únie môže ECB s výhradou článku 4 požadovať poskytnutie všetkých informácií potrebných na vykonávanie úloh, ktorými sa poveruje týmto nariadením, vrátane informácií, ktoré sa majú poskytovať v opakujúcich sa intervaloch a v určených formátoch na účely dohľadu a súvisiace štatistické účely, od týchto právnických alebo fyzických osôb:
a)
úverových inštitúcií usadených v zúčastnených členských štátoch;
b)
finančných holdingových spoločností usadených v zúčastnených členských štátoch;
c)
zmiešaných finančných holdingových spoločností usadených v zúčastnených členských štátoch;
d)
holdingových spoločností so zmiešaným predmetom činnosti usadených v zúčastnených členských štátoch;
e)
osôb patriacich k subjektom uvedeným v písmenách a) až d);
f)
tretích strán, ktoré pre subjekty uvedené v písmenách a) až d) externe vykonávajú funkcie alebo činnosti.
2. Osoby uvedené v odseku 1 poskytujú požadované informácie. Ustanoveniami o služobnom tajomstve sa tieto osoby neoslobodzujú od povinnosti poskytnúť informácie. Poskytnutie uvedených informácií sa nepovažuje za porušenie služobného tajomstva.
3. Ak ECB získa informácie priamo od právnických alebo fyzických osôb uvedených v odseku 1, sprístupní tieto informácie dotknutým príslušným vnútroštátnym orgánom.
Článok 11
Všeobecné vyšetrovania
1. Na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením a s výhradou ostatných podmienok stanovených v príslušnom práve Únie, môže ECB vykonávať všetky potrebné vyšetrovania každej osoby uvedenej v článku 10 ods. 1 usadenej alebo nachádzajúcej sa v zúčastnenom členskom štáte.
Na tieto účely má ECB právo:
a)
požadovať predloženie dokumentov;
b)
preskúmavať účtovné knihy a záznamy osôb uvedených v článku 10 ods. 1 a robiť kópie takýchto účtovných kníh a záznamov alebo výpisy z nich;
c)
získať písomné alebo ústne vysvetlenie od všetkých osôb uvedených v článku 10 ods. 1 alebo ich zástupcov alebo personálu;
d)
vypočuť akúkoľvek inú osobu, ktorá s týmto vypočutím súhlasí, s cieľom zhromaždiť informácie týkajúce sa predmetu vyšetrovania.
2. Osoby uvedené v článku 10 ods. 1 sa podrobujú vyšetrovaniam, ktoré sa začali na základe rozhodnutia ECB.
Ak osoba bráni výkonu vyšetrovania, príslušný vnútroštátny orgán zúčastneného členského štátu, v ktorom sa nachádzajú príslušné priestory, poskytuje v súlade s vnútroštátnym právom potrebnú pomoc vrátane, v prípadoch uvedených v článkoch 12 a 13, uľahčenia prístupu ECB do obchodných priestorov právnických osôb uvedených v článku 10 ods. 1 s cieľom umožniť uplatnenie uvedených práv.
Článok 12
Kontroly na mieste
1. Na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, a s výhradou ďalších podmienok stanovených v príslušnom práve Únie môže ECB v súlade s článkom 13 a pod podmienkou predchádzajúceho oznámenia dotknutému príslušnému vnútroštátnemu orgánu vykonávať všetky potrebné kontroly na mieste v obchodných priestoroch právnických osôb uvedených v článku 10 ods. 1 a akýchkoľvek iných spoločnostiach zahrnutých do dohľadu na konsolidovanom základe, keď je ECB orgánom konsolidovaného dohľadu v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. g). Ak je to nevyhnutné pre riadne a účinné vykonávanie kontrol, môže ECB vykonávať kontroly na mieste bez ich predchádzajúceho ohlásenia dotknutým právnickým osobám.
2. Úradníci ECB a iné osoby ňou oprávnené na vykonávanie kontrol na mieste môžu vstúpiť do všetkých obchodných priestorov a na pozemky právnických osôb, ktoré sú predmetom rozhodnutia o vyšetrovaní prijatého ECB, a majú všetky právomoci uvedené v článku 11 ods. 1.
3. Právnické osoby uvedené v článku 10 ods. 1 sa podrobujú kontrolám na mieste na základe rozhodnutia ECB.
4. Úradníci a iné sprevádzajúce osoby, ktoré oprávnil alebo vymenoval príslušný vnútroštátny orgán členského štátu, v ktorom sa má kontrola vykonať, pod dohľadom a koordináciou ECB aktívne pomáhajú úradníkom ECB a iným osobám ňou oprávneným. Na tieto účely disponujú právomocami stanovenými v odseku 2. Úradníci príslušného vnútroštátneho orgánu dotknutého zúčastneného členského štátu majú takisto právo zúčastňovať sa na kontrolách na mieste.
5. Keď úradníci ECB a iné sprevádzajúce osoby ňou poverené alebo vymenované zistia, že sa osoba bráni vykonaniu kontroly nariadenej podľa tohto článku, príslušný vnútroštátny orgán dotknutého zúčastneného členského štátu im poskytne potrebnú pomoc v súlade s vnútroštátnym právom. V rozsahu potrebnom na inšpekciu táto pomoc zahŕňa zapečatenie akýchkoľvek obchodných priestorov a účtovných kníh alebo záznamov. Keď dotknutý príslušný vnútroštátny orgán na to nemá právomoc, využije svoju právomoc požiadať o potrebnú pomoc iné vnútroštátne orgány.
Článok 13
Povolenie súdneho orgánu
1. Ak si kontrola na mieste uvedená v článku 12 ods. 1 a 2 alebo pomoc uvedená v článku 12 ods. 5 vyžadujú povolenie súdneho orgánu podľa vnútroštátnych predpisov, podá sa žiadosť o takéto povolenie.
2. Keď sa žiada o povolenie uvedené v odseku 1 tohto článku, vnútroštátny súdny orgán skontroluje, či je rozhodnutie ECB pravé a či plánované donucovacie opatrenia nie sú so zreteľom na predmet kontroly svojvoľné alebo neprimerané. Pri kontrole primeranosti donucovacích opatrení môže vnútroštátny súdny orgán požiadať ECB o podrobné vysvetlenia, a to najmä dôvodov, na základe ktorých má ECB podozrenie, že došlo k porušeniu aktov uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku, a závažnosti údajného porušenia a povahy účasti osoby, na ktorú sa vzťahujú donucovacie opatrenia. Vnútroštátny súdny orgán však nesmie skúmať potrebu kontroly ani požadovať informácie obsiahnuté v dokumentácii ECB. Zákonnosť rozhodnutia ECB podlieha iba preskúmaniu Súdnym dvorom Európskej únie.
Oddiel 2
Osobitné právomoci v oblasti dohľadu
Článok 14
Povolenie
1. Každá žiadosť o povolenie začatia činnosti úverovej inštitúcie, ktorá sa má usadiť v zúčastnenom členskom štáte, sa predkladá príslušným vnútroštátnym orgánom členského štátu, v ktorom sa má úverová inštitúcia usadiť v súlade s požiadavkami stanovenými v príslušnom vnútroštátnom práve.
2. Ak žiadateľ spĺňa všetky podmienky na udelenie povolenia stanovené v príslušnom vnútroštátnom práve daného členského štátu, príslušný vnútroštátny orgán prijme v lehote stanovenej v príslušnom vnútroštátnom práve návrh rozhodnutia s cieľom navrhnúť ECB, aby udelila povolenie. Návrh rozhodnutia sa oznamuje ECB a žiadateľovi o povolenie. V ostatných prípadoch príslušný vnútroštátny orgán zamietne žiadosť o povolenie.
3. Návrh rozhodnutia sa považuje za prijatý zo strany ECB, pokiaľ ECB nevznesie námietku v maximálnej lehote desiatich pracovných dní, ktorú možno v riadne odôvodnených prípadoch raz predĺžiť v rovnakej dĺžke. ECB vznesie námietku proti návrhu rozhodnutia len v tom prípade, ak nie sú splnené podmienky na udelenie povolenia stanovené v príslušnom práve Únie. Dôvody zamietnutia písomne oznámi.
4. Rozhodnutie prijaté v súlade s odsekmi 2 a 3 oznámi príslušný vnútroštátny orgán žiadateľovi o povolenie.
5. ECB môže, s výhradou odseku 6, v prípadoch stanovených v príslušnom práve Únie odňať povolenie zo svojej vlastnej iniciatívy po konzultácii s príslušným vnútroštátnym orgánom zúčastneného členského štátu, v ktorom je úverová inštitúcia usadená, alebo na návrh takého príslušného vnútroštátneho orgánu. Týmito konzultáciami sa predovšetkým zabezpečuje, aby ECB pred prijatím rozhodnutia o odňatí povolenia poskytla vnútroštátnym orgánom dostatok času na to, aby rozhodli o nevyhnutných nápravných opatreniach vrátane prípadných opatrení na riešenie krízových situácií, a tieto opatrenia zohľadní.
Ak sa príslušný vnútroštátny orgán, ktorý navrhol udeliť povolenie v súlade s odsekom 1, domnieva, že sa povolenie musí odňať v súlade s príslušným vnútroštátnym právom, predloží na tieto účely návrh ECB. ECB v takom prípade prijme rozhodnutie o navrhovanom odňatí, pričom v plnej miere zohľadní odôvodnenie odňatia predložené príslušným vnútroštátnym orgánom.
6. Pokiaľ vnútroštátne orgány budú naďalej príslušné na riešenie krízových situácií úverových inštitúcií v prípadoch, keď dospejú k záveru, že odňatie povolenia by nepriaznivo ovplyvnilo primerané riešenie krízových situácií alebo vykonávanie opatrení nevyhnutných na riešenie krízových situácií alebo na zachovanie finančnej stability, náležitým spôsobom oznámia ECB svoje námietky, pričom podrobne vysvetlia, aký nepriaznivý vplyv by odňatie mohlo spôsobiť. V týchto prípadoch sa ECB zdrží krokov vedúcich k odňatiu na obdobie, ktoré sa dohodne spoločne s vnútroštátnymi orgánmi. ECB môže predĺžiť uvedené obdobie, ak sa domnieva, že sa dosiahol dostatočný pokrok. Ak však ECB v odôvodnenom rozhodnutí dospeje k záveru, že vnútroštátne orgány nevykonali primerané opatrenia nevyhnutné na zachovanie finančnej stability, bezodkladne sa uplatní odňatie povolenia.
Článok 15
Posúdenie nadobudnutia kvalifikovaných účastí
1. Bez toho, aby boli dotknuté výnimky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. c), každé oznámenie o nadobudnutí kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii usadenej v zúčastnenom členskom štáte alebo akékoľvek súvisiace informácie sa poskytujú príslušným vnútroštátnym orgánom členského štátu, v ktorom je úverová inštitúcia usadená, v súlade s požiadavkami stanovenými v príslušnom vnútroštátnom práve na základe aktov uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku.
2. Príslušný vnútroštátny orgán posudzuje navrhované nadobudnutie a oznámenie a návrh rozhodnutia o nesúhlase alebo súhlase s nadobudnutím na základe kritérií stanovených v aktoch uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku postupuje ECB najneskôr do desiatich pracovných dní pred uplynutím príslušnej lehoty na posúdenie, ktorá je vymedzená v príslušnom práve Únie, a poskytuje ECB pomoc v súlade s článkom 6.
3. ECB rozhodne o súhlase alebo nesúhlase s nadobudnutím na základe kritérií posudzovania stanovených v príslušnom práve Únie a v súlade s postupom a v lehotách na posúdenie, ktoré sa v ňom stanovujú.
Článok 16
Právomoci v oblasti dohľadu
1. Na účely vykonávania úloh uvedených v článku 4 ods. 1 a bez toho, aby boli dotknuté ostatné právomoci, ktorými sa poveruje ECB, má ECB právomoci stanovené v odseku 2 tohto článku, a to požadovať od každej úverovej inštitúcie, finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v zúčastnených členských štátoch, aby včas prijala opatrenia nevyhnutné na riešenie súvisiacich problémov, za týchto okolností:
a)
úverová inštitúcia nespĺňa požiadavky stanovené v aktoch uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku;
b)
ECB má dôkaz, že úverová inštitúcia pravdepodobne nesplní požiadavky aktov uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku v priebehu nasledujúcich 12 mesiacov;
c)
na základe záveru, ku ktorému sa dospelo pri preskúmaní v rámci dohľadu v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. f), že opatreniami, stratégiami, procesmi a mechanizmami, ktoré uplatňuje úverová inštitúcia, a vlastnými zdrojmi a likviditou, ktoré má v držbe, sa nezabezpečuje riadne hospodárenie a krytie jej rizík.
2. Na účely článku 9 ods. 1 má ECB najmä tieto právomoci:
a)
požadovať od inštitúcií, aby mali v držbe vlastné zdroje prevyšujúce kapitálové požiadavky stanovené v aktoch uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku v súvislosti s prvkami rizika a rizikami nezahrnutými do príslušných aktov Únie;
b)
požadovať sprísnenie opatrení, procesov, mechanizmov a stratégií;
c)
požadovať od inštitúcií, aby predložili plán na obnovenie súladu s požiadavkami dohľadu podľa aktov uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku, a stanoviť lehotu na jeho realizáciu vrátane jeho vylepšení, pokiaľ ide o rozsah a lehotu;
d)
požadovať od inštitúcií, aby uplatňovali osobitnú politiku tvorby rezerv alebo zaobchádzania s aktívami v zmysle požiadaviek na vlastné zdroje;
e)
obmedziť alebo limitovať obchodnú činnosť, operácie alebo sieť inštitúcií alebo požadovať zastavenie činností, ktoré pre zdravie inštitúcie predstavujú nadmerné riziká;
f)
požadovať zníženie rizika spojeného s činnosťami, produktmi a systémami inštitúcií;
g)
požadovať od inštitúcií, aby obmedzili pohyblivú zložku odmeňovania vyjadrenú ako percentuálny podiel z čistých príjmov, ak nie je v súlade s udržiavaním zdravej kapitálovej základne;
h)
požadovať od inštitúcií, aby využívali čisté zisky na posilnenie vlastných zdrojov;
i)
obmedziť alebo zakázať, aby inštitúcia rozdeľovala výnosy akcionárom, spoločníkom alebo držiteľom nástrojov dodatočného kapitálu Tier 1, keď tento zákaz nepredstavuje prípad zlyhania inštitúcie;
j)
uložiť požiadavky na ďalšie alebo častejšie podávanie správ vrátane podávania správ o pozíciách v oblasti kapitálu a likvidity;
k)
uložiť osobitné požiadavky na likviditu vrátane obmedzení nesúladu splatnosti medzi aktívami a záväzkami;
l)
požadovať dodatočné zverejnenie;
m)
kedykoľvek odvolať členov riadiaceho orgánu úverových inštitúcií, ktorí nespĺňajú požiadavky stanovené v aktoch uvedených v článku 4 ods. 3 prvom pododseku.
Článok 17
Právomoci hostiteľských orgánov a spolupráca v oblasti dohľadu na konsolidovanom základe
1. Medzi zúčastnenými členskými štátmi sa postupy stanovené v príslušnom práve Únie pre úverové inštitúcie, ktoré chcú v rámci územia iného členského štátu zriadiť pobočku alebo uplatňovať slobodu poskytovať služby vykonávaním svojich činností, a súvisiace právomoci domovských a hostiteľských členských štátov uplatňujú len na účely vykonávania úloh, ktorými nebola ECB poverená na základe článku 4.
2. Ustanovenia uvedené v príslušnom práve Únie týkajúce sa spolupráce príslušných orgánov z rôznych členských štátov na účely vykonávania dohľadu na konsolidovanom základe sa neuplatňujú, pokiaľ je ECB jediným zapojeným príslušným orgánom.
3. Pri plnení svojich úloh vymedzených v článkoch 4 a 5 ECB dodržiava spravodlivú rovnováhu medzi všetkými zúčastnenými členskými štátmi v súlade s článkom 6 ods. 8 a vo vzťahu k nezúčastneným členským štátom dodržiava rovnováhu medzi domovskými a hostiteľskými členskými štátmi podľa príslušného práva Únie.
Článok 18
Administratívne sankcie
1. Na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, v prípade, že úverové inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti zámerne alebo z nedbanlivosti porušia požiadavku podľa príslušných priamo uplatniteľných aktov práva Únie, v súvislosti s ktorou majú príslušné orgány k dispozícii administratívne peňažné sankcie podľa príslušného práva Únie, môže ECB uložiť administratívne peňažné sankcie vo výške maximálne dvojnásobku ziskov, ktoré sa dosiahli, alebo strát, ktorým sa zabránilo, a to v oboch prípadoch v dôsledku porušenia, v prípade, že tieto zisky alebo straty možno určiť, alebo vo výške maximálne 10 % celkového ročného obratu, ako sa vymedzuje v príslušnom práve Únie, právnickej osoby za predošlý hospodársky rok, alebo iné peňažné sankcie ustanovené v príslušnom práve Únie.
2. Ak je právnickou osobou dcérska spoločnosť materskej spoločnosti, príslušným celkovým ročným obratom uvedeným v odseku 1 je celkový ročný obrat vyplývajúci z konsolidovanej účtovnej závierky hlavnej materskej spoločnosti za predošlý hospodársky rok.
3. Uplatnené sankcie sú účinné, primerané a odradzujúce. ECB pri rozhodovaní, či uložiť sankciu a ktorá sankcia je vhodná, koná v súlade s článkom 9 ods. 2.
4. ECB vhodne uplatňuje tento článok v súlade s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku tohto nariadenia vrátane postupov obsiahnutých v nariadení (ES) č. 2532/98.
5. V prípadoch, na ktoré sa nevzťahuje odsek 1 tohto článku a keď je to potrebné na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, môže ECB požadovať od príslušných vnútroštátnych orgánov, aby začali konanie s cieľom prijať opatrenia na zaistenie uloženia primeraných sankcií v súlade s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku a akýmkoľvek príslušným vnútroštátnym právom, ktorým sa prenášajú určité právomoci, ktoré sa podľa práva Únie v súčasnosti nepožadujú. Sankcie uplatňované príslušnými vnútroštátnymi orgánmi musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Prvý pododsek tohto odseku sa uplatňuje najmä na peňažné sankcie, ktoré sa majú uložiť úverovým inštitúciám, finančným holdingovým spoločnostiam alebo zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam v prípade, že porušia vnútroštátne právo, ktorými sa transponujú príslušné smernice, a na akékoľvek administratívne sankcie alebo opatrenia, ktoré sa majú uložiť členom správnej rady úverovej inštitúcie, finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti alebo akýmkoľvek iným jednotlivcom, ktorí sú podľa vnútroštátneho práva zodpovední za porušenie pravidiel zo strany úverovej inštitúcie, finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
6. ECB uverejní všetky sankcie uvedené v odseku 1 bez ohľadu na to, či bol voči nim podaný opravný prostriedok, v prípadoch uvedených v príslušnom práve Únie a v súlade s podmienkami stanovenými v príslušnom práve Únie.
7. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 až 6, a na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, môže ECB v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB ukladať sankcie v súlade s nariadením (ES) č. 2532/98.
KAPITOLA IV
Organizačné zásady
Článok 19
Nezávislosť
1. Pri vykonávaní úloh, ktorými bola ECB poverená podľa tohto nariadenia, ECB a príslušné vnútroštátne orgány konajúce v rámci SSM konajú nezávisle. Členovia rady pre dohľad a riadiaceho výboru konajú nezávisle a objektívne výlučne v záujme Únie ako celku a nevyhľadávajú ani neprijímajú pokyny od inštitúcií či orgánov Únie, od žiadnej vlády členského štátu ani od iného verejného či súkromného subjektu.
2. Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a vlády členských štátov a všetky ďalšie orgány túto nezávislosť rešpektujú.
3. Potom ako rada pre dohľad preskúma, či je potrebný kódex správania, Rada guvernérov môže zostaviť a uverejniť kódex správania pre personál a manažment ECB, ktorý sa zúčastňuje na bankovom dohľade, zameraný najmä na konflikty záujmov.
Článok 20
Zodpovednosť a podávanie správ
1. ECB sa za vykonávanie tohto nariadenia zodpovedá Európskemu parlamentu a Rade v súlade s touto kapitolou.
2. ECB každoročne predkladá Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Euroskupine správu o vykonávaní úloh, ktorými bola poverená podľa tohto nariadenia, vrátane informácií o predpokladanom vývoji štruktúry a výšky poplatkov za dohľad, ktoré sa uvádzajú v článku 30.
3. Predseda rady pre dohľad ECB verejne prezentuje túto správu pred Európskym parlamentom a pred Euroskupinou v prítomnosti zástupcov ktoréhokoľvek zúčastneného členského štátu, ktorého menou nie je euro.
4. V súvislosti s vykonávaním úloh dohľadu ECB môže predsedu rady pre dohľad ECB na žiadosť Euroskupiny vypočuť Euroskupina v prítomnosti zástupcov z ktorýchkoľvek zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro.
5. Predseda rady pre dohľad ECB sa na žiadosť Európskeho parlamentu zúčastní na vypočúvaní zo strany príslušných výborov Európskeho parlamentu zameranom na vykonávanie jej úloh dohľadu.
6. Na otázky, ktoré ECB položil Európsky parlament alebo Euroskupina, odpovedá ECB ústne alebo písomne v súlade s vlastnými postupmi a v prítomnosti zástupcov z ktorýchkoľvek zúčastnených členských štátov, ktorých menou nie je euro.
7. Európsky dvor audítorov pri skúmaní prevádzkovej efektívnosti riadenia ECB podľa článku 27. 2 štatútu ESCB a ECB zohľadňuje aj úlohy dohľadu, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením.
8. Predseda rady pre dohľad ECB na požiadanie uskutoční dôverné rozhovory za zatvorenými dverami s predsedom a podpredsedami príslušného výboru Európskeho parlamentu zamerané na úlohy v oblasti dohľadu, ak sú takéto rozhovory potrebné na vykonávanie právomocí Európskeho parlamentu podľa ZFEÚ. Medzi Európskym parlamentom a ECB sa uzavrie dohoda o podrobnostiach organizovania takýchto rozhovorov, aby sa zabezpečila úplná dôvernosť v súlade s povinnosťami zachovania dôvernosti, ktoré má ECB ako príslušný orgán podľa príslušného práva Únie.
9. ECB otvorene spolupracuje v súlade so ZFEÚ v rámci akýchkoľvek vyšetrovaní zo strany Európskeho parlamentu. ECB a Európsky parlament uzavrú vhodné dojednania o praktických postupoch vykonávania demokratickej zodpovednosti a dohľadu nad plnením úloh, ktorými bola ECB poverená týmto nariadením. Tieto dojednania sa vzťahujú okrem iného na prístup k informáciám, spoluprácu pri vyšetrovaniach a informovanie o výberovom konaní na miesto predsedu rady pre dohľad.
Článok 21
Národné parlamenty
1. Keď ECB predkladá správu podľa článku 20 ods. 2, túto správu zároveň priamo postupuje národným parlamentom zúčastnených členských štátov.
Národné parlamenty môžu ECB v súvislosti s uvedenou správou zaslať pripomienky a ich odôvodnenie.
2. Národné parlamenty zúčastnených členských štátov môžu prostredníctvom vlastných postupov požiadať ECB o písomnú odpoveď na akékoľvek pripomienky alebo otázky, ktoré predložili ECB v súvislosti s úlohami ECB podľa tohto nariadenia.
3. Národný parlament zúčastneného členského štátu môže predsedu alebo člena rady pre dohľad pozvať, aby sa spoločne so zástupcom príslušného vnútroštátneho orgánu zúčastnil na výmene názorov v súvislosti s dohľadom nad úverovými inštitúciami v danom členskom štáte.
4. Týmto nariadením nie je dotknutá zodpovednosť príslušných vnútroštátnych orgánov voči národným parlamentom v súlade s vnútroštátnym právom v súvislosti s vykonávaním úloh, ktorými ECB nebola poverená podľa tohto nariadenia, a s vykonávaním činností v súlade s článkom 6.
Článok 22
Riadny postup pri prijímaní rozhodnutí týkajúcich sa dohľadu
1. Pred prijatím rozhodnutí týkajúcich sa dohľadu v súlade s článkom 4 a oddielom 2 kapitoly III poskytne ECB osobám, ktoré sú predmetom konania, príležitosť na vypočutie. ECB svoje rozhodnutia založí len na námietkach, ku ktorým sa dotknuté strany mohli vyjadriť.
Prvý pododsek sa neuplatňuje, ak sú potrebné naliehavé opatrenia s cieľom predísť závažnému poškodeniu finančného systému. V takom prípade môže ECB prijať predbežné rozhodnutie a dotknutým osobám umožní, aby boli vypočuté čo najskôr po prijatí jej rozhodnutia.
2. V konaniach sa plne rešpektuje právo dotknutých osôb na obhajobu. Dotknuté osoby majú právo na prístup k dokumentácii ECB s výhradou oprávnených záujmov iných osôb pri ochrane ich obchodného tajomstva. Právo prístupu k dokumentácii sa nevzťahuje na dôverné informácie.
V rozhodnutiach ECB sa uvedú dôvody, na ktorých sú založené.
Článok 23
Nahlasovanie porušovania predpisov
ECB zabezpečí, aby sa zaviedli účinné mechanizmy nahlasovania porušovania právnych aktov uvedených v článku 4 ods. 3 úverovými inštitúciami, finančnými holdingovými spoločnosťami alebo zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami či príslušnými orgánmi v zúčastnených členských štátoch, pričom súčasťou týchto mechanizmov sú aj osobitné postupy prijímania správ o porušení a nadviazania na ne. Tieto postupy sú v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie a zabezpečuje sa pri nich dodržiavanie týchto zásad: primeraná ochrana osôb nahlasujúcich porušenie, ochrana osobných údajov a primeraná ochrana obvinenej osoby.
Článok 24
Administratívny revízny výbor
1. ECB zriadi administratívny revízny výbor na účely interného administratívneho preskúmania rozhodnutí, ktoré prijme ECB pri vykonávaní právomocí, ktorými bola poverená týmto nariadením, na základe žiadosti o preskúmanie predloženej v súlade s odsekom 5. Predmetom interného administratívneho preskúmania je procesný a vecný súlad takýchto rozhodnutí s týmto nariadením.
2. Administratívny revízny výbor sa skladá z piatich osôb, ktoré sú uznávanými osobnosťami z členských štátov s preukázanými relevantnými znalosťami a odbornými skúsenosťami vrátane skúseností v oblasti dohľadu na dostatočne vysokej úrovni v oblasti bankovníctva alebo iných finančných služieb s výnimkou súčasného personálu ECB, ako aj súčasného personálu príslušných orgánov či iných inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr členských štátov alebo Únie, ktorí sú zapojení do plnenia úloh, ktorými bola ECB poverená týmto nariadením. Administratívny revízny výbor má dostatok zdrojov a odborných znalostí na posúdenie vykonávania právomocí ECB podľa tohto nariadenia. Členov administratívneho revízneho výboru a dvoch náhradníkov vymenúva ECB na funkčné obdobie piatich rokov, ktoré možno jedenkrát obnoviť, po verejnej výzve na vyjadrenie záujmu uverejnenej v Úradnom vestníku Európskej únie. Nie sú viazaní žiadnymi pokynmi.
3. Rozhodnutia administratívneho revízneho výboru sa prijímajú väčšinou najmenej troch z jej piatich členov.
4. Členovia administratívneho revízneho výboru konajú nezávisle a vo verejnom záujme. Na tento účel vydajú verejné vyhlásenie o záväzkoch a verejné vyhlásenie o záujmoch, v ktorom uvedú všetky priame alebo nepriame záujmy, ktoré by sa mohli považovať za ohrozujúce ich nezávislosť, alebo že takéto záujmy nemajú.
5. O preskúmanie rozhodnutia ECB podľa tohto nariadenia môže v prípadoch uvedených v odseku 1 požiadať akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorej je toto rozhodnutie určené alebo ktorej sa toto rozhodnutie priamo a konkrétne týka. Žiadosť o preskúmanie rozhodnutia Rady guvernérov v zmysle odseku 7 nie je prípustná.
6. Každá žiadosť o preskúmanie sa spolu s odôvodnením písomne podá ECB v lehote jedného mesiaca odo dňa oznámenia rozhodnutia osobe, ktorá žiada o preskúmanie, alebo v prípade neoznámenia rozhodnutia odo dňa, keď sa o ňom táto osoba dozvedela.
7. Administratívny revízny výbor potom, ako rozhodne o prípustnosti preskúmania, vydá stanovisko v lehote zodpovedajúcej naliehavosti danej veci a najneskôr do dvoch mesiacov od prijatia žiadosti a vec zašle rade pre dohľad na účely vypracovania nového návrhu rozhodnutia. Rada pre dohľad zohľadní stanovisko administratívneho revízneho výboru a Rade guvernérov urýchlene predloží nový návrh rozhodnutia. Novým návrhom rozhodnutia sa pôvodné rozhodnutie zruší, nahradí rozhodnutím s rovnakým obsahom, alebo nahradí zmeneným rozhodnutím. Nový návrh rozhodnutia sa považuje za prijatý, ak Rada guvernérov voči nemu nevznesie námietky v maximálnej lehote desiatich pracovných dní.
8. Žiadosť o preskúmanie podľa odseku 5 nemá odkladný účinok. Rada guvernérov však môže na návrh administratívneho revízneho výboru v prípade, že si to podľa nej vyžadujú okolnosti, rozhodnúť o odklade uplatňovania napadnutého rozhodnutia.
9. Stanovisko administratívneho revízneho výboru, nový návrh rozhodnutia predložený radou pre dohľad a rozhodnutie prijaté Radou guvernérov podľa tohto článku sa odôvodnia a oznámia zainteresovaným stranám.
10. ECB prijme rozhodnutie, ktorým sa ustanovujú pravidlá činnosti administratívneho revízneho výboru.
11. Týmto článkom nie je dotknuté právo podať návrh na začatie konania na Súdnom dvore Európskej únie v súlade so zmluvami.
Článok 25
Oddelenie od funkcie menovej politiky
1. Pri vykonávaní úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, ECB sleduje len ciele stanovené v tomto nariadení.
2. ECB vykonáva úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, bez toho, aby boli dotknuté jej úlohy týkajúce sa menovej politiky a akékoľvek iné úlohy, a oddelene od nich. Úlohy, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, nie sú rušené ani ovplyvňované jej úlohami týkajúcimi sa menovej politiky. Úlohy, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, nebránia ani jej úlohám týkajúcim sa Európskeho výboru pre systémové riziká, ani iným úlohám. ECB podáva Európskemu parlamentu a Rade správu o tom, ako dodržiavala toto ustanovenie. Úlohami, ktorými sa ECB poveruje podľa tohto nariadenia, sa nemení priebežné monitorovanie solventnosti jej protistrán v rámci menovej politiky.
Personál zapojený do vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje podľa tohto nariadenia, je organizačne odčlenený od personálu vykonávajúceho iné úlohy ECB a vzťahuje sa naň osobitná riadiaca štruktúra.
3. Na účely odsekov 1 a 2 ECB prijíma a uverejňuje všetky potrebné vnútorné predpisy vrátane predpisov týkajúcich sa služobného tajomstva a výmeny informácii medzi dvomi funkčnými oblasťami.
4. ECB zabezpečí, aby fungovanie Rady guvernérov bolo úplne diferencované, pokiaľ ide o menovú funkciu a funkciu dohľadu. Takéto diferencovanie zahŕňa prísne oddelené zasadnutia a programy.
5. ECB s cieľom zabezpečiť oddelenie úloh menovej politiky od úloh dohľadu vytvorí mediačný výbor. Tento výbor bude riešiť rozdiely v názoroch, ktoré vyjadrili príslušné orgány dotknutých zúčastnených členských štátov v súvislosti s námietkou Rady guvernérov voči návrhu rozhodnutia, ktorý vypracovala rada pre dohľad. Výbor pozostáva z jedného člena z každého zúčastneného členského štátu, ktorého vybral príslušný členský štát spomedzi členov Rady guvernérov a rady pre dohľad, a rozhoduje jednoduchou väčšinou hlasov, pričom každý člen má jeden hlas. ECB prijme a zverejní nariadenie, ktorým sa tento mediačný výbor zriadi a ktorým sa stanoví jeho rokovací poriadok.
Článok 26
Rada pre dohľad
1. Plánovanie a výkon úloh, ktorými sa poveruje ECB, v plnom rozsahu uskutočňuje vnútorný orgán zložený z jeho predsedu a podpredsedu vymenovaných v súlade s odsekom 3, štyroch zástupcov ECB vymenovaných v súlade s odsekom 5 a z jedného zástupcu príslušného vnútroštátneho orgánu v každom zúčastnenom členskom štáte (ďalej len „rada pre dohľad“). Všetci členovia rady pre dohľad konajú v záujme Únie ako celku.
Ak príslušným orgánom nie je centrálna banka, člen rady pre dohľad uvedenej v tomto odseku môže rozhodnúť o tom, že prizve zástupcu centrálnej banky členského štátu. Na účely postupu hlasovania podľa odseku 6 sa zástupcovia týchto orgánov ktoréhokoľvek členského štátu považujú spolu za jedného člena.
2. Pri vymenúvaní členov rady pre dohľad v súlade s týmto nariadením sa dodržiavajú zásady rodovej rovnosti, skúsenosti a kvalifikovanosti.
3. Po vypočutí rady pre dohľad predloží ECB návrh na vymenovanie predsedu a podpredsedu na schválenie Európskemu parlamentu. Po schválení tohto návrhu prijme Rada vykonávacie rozhodnutie, ktorým sa vymenúva predseda a podpredseda rady pre dohľad. Predseda sa vyberá prostredníctvom otvoreného výberového konania, o ktorom sú Európsky parlament a Rada náležite informovaní, spomedzi uznávaných a skúsených osobností v oblasti bankových a finančných záležitostí, ktoré nie sú členmi Rady guvernérov. Podpredseda rady pre dohľad sa vyberie spomedzi členov Výkonnej rady ECB. Rada sa uznáša kvalifikovanou väčšinou bez zohľadnenia hlasov členov Rady, ktorí nie sú zúčastnenými členskými štátmi.
Predseda po svojom vymenovaní vykonáva svoju funkciu na plný úväzok a nezastáva žiadne funkcie v príslušných vnútroštátnych orgánoch. Funkčné obdobie je päť rokov a nie je obnoviteľné.
4. Ak už predseda rady pre dohľad nespĺňa podmienky potrebné na plnenie svojich povinností alebo bol uznaný vinným zo závažného pochybenia, môže Rada na základe návrhu ECB schváleného Európskym parlamentom prijať vykonávacie rozhodnutie o odvolaní predsedu z funkcie. Rada sa uznáša kvalifikovanou väčšinou bez zohľadnenia hlasov členov Rady, ktorí nie sú zúčastnenými členskými štátmi.
Po odvolaní podpredsedu rady pre dohľad z funkcie člena Výkonnej rady, ku ktorému došlo v súlade so štatútom ESCB a ECB, môže Rada na návrh ECB, ktorý schválil Európsky parlament, prijať vykonávacie rozhodnutie týkajúce sa odvolania podpredsedu z funkcie. Rada sa uznáša kvalifikovanou väčšinou bez zohľadnenia hlasov členov Rady, ktorí nie sú zúčastnenými členskými štátmi.
Na tieto účely môžu Európsky parlament alebo Rada informovať ECB, že sa domnievajú, že sú splnené podmienky na odvolanie predsedu alebo podpredsedu rady pre dohľad z funkcie, načo ECB reaguje.
5. Štyria zástupcovia ECB vymenovaní Radou guvernérov nesmú vykonávať úlohy priamo súvisiace s menovou funkciou ECB. Každý zástupca ECB má hlasovacie právo.
6. Rozhodnutia rady pre dohľad sa prijímajú jednoduchou väčšinou jej členov. Každý člen má jeden hlas. Pri rovnosti hlasov rozhoduje hlas predsedu.
7. Odchylne od odseku 6 tohto článku prijíma rada pre dohľad rozhodnutia o prijatí nariadení podľa článku 4 ods. 3 na základe kvalifikovanej väčšiny svojich členov, ako sa vymedzuje v článku 16 ods. 4 Zmluvy o EÚ a v článku 3 Protokolu č. 36 o prechodných ustanoveniach, pripojeného k Zmluve o EÚ a ZFEÚ, v prípade členov zastupujúcich orgány zúčastneného členského štátu. Hlas každého zo štyroch zástupcov ECB vymenovaných Radou guvernérov sa váži ako medián hlasov ostatných členov.
8. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, rada pre dohľad vykonáva prípravné práce týkajúce sa úloh dohľadu, ktorými je ECB poverená, a predkladá Rade guvernérov ECB konečné návrhy rozhodnutí na ich prijatie Radou guvernérov v súlade s postupom, ktorý stanoví ECB. Návrhy rozhodnutí sa zároveň zašlú príslušným vnútroštátnym orgánom dotknutých členských štátov. Návrh rozhodnutia sa považuje za prijatý, pokiaľ Rada guvernérov v lehote, ktorá sa vymedzí v uvedenom postupe, ale najneskôr do desiatich pracovných dní, nevznesie námietku. Ak však zúčastnený členský štát, ktorého menou nie je euro, nesúhlasí s návrhom rozhodnutia rady pre dohľad, uplatňuje sa postup stanovený v článku 7 ods. 8. V naliehavých prípadoch nesmie uvedená lehota prekročiť 48 hodín. Ak Rada guvernérov vznesie námietku voči návrhu rozhodnutia, písomne uvedie dôvody, ktoré ju k tomu viedli, a predovšetkým uvedie dôvody súvisiace s menovou politikou. Ak sa rozhodnutie v nadväznosti na námietku Rady guvernérov zmení, zúčastnený členský štát, ktorého menou nie je euro, môže ECB oznámiť svoj odôvodnený nesúhlas s námietkou a uplatní sa postup uvedený v článku 7 ods. 7.
9. Sekretariát nepretržite podporuje činnosť rady pre dohľad vrátane príprav zasadnutí.
10. Rada pre dohľad zriadi zo svojich členov na základe hlasovania v súlade s pravidlom stanoveným v odseku 6 riadiaci výbor s užším zložením na podporu svojej činnosti vrátane príprav zasadnutí.
Riadiaci výbor rady pre dohľad nemá žiadne rozhodovacie právomoci. Na čele riadiaceho výboru stojí predseda alebo v mimoriadnom prípade jeho neprítomnosti podpredseda rady pre dohľad. Zložením riadiaceho výboru sa zabezpečí spravodlivá rovnováha a rotácia medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi. Skladá sa z najviac desiatich členov vrátane predsedu, podpredsedu a jedného ďalšieho zástupcu ECB. Riadiaci výbor vykonáva svoje prípravne úlohy v záujme Únie ako celku a spolupracuje úplne transparentne s radou pre dohľad.
11. Zástupca Komisie sa na pozvanie môže zúčastňovať na zasadnutiach rady pre dohľad ako pozorovateľ. Pozorovatelia nemajú prístup k dôverným informáciám o jednotlivých inštitúciách.
12. Rada guvernérov prijme vnútorné predpisy, v ktorých sa podrobne vymedzí jej vzťah s radou pre dohľad. Svoj rokovací poriadok prijme aj rada pre dohľad na základe hlasovania v súlade s pravidlom stanoveným v odseku 6. Oba súbory pravidiel sa zverejnia. Rokovací poriadok rady pre dohľad zabezpečuje rovnaké zaobchádzanie so všetkými zúčastnenými členskými štátmi.
Článok 27
Služobné tajomstvo a výmena informácií
1. Členovia rady pre dohľad, personál ECB a personál vyslaný zúčastnenými členskými štátmi vykonávajúci funkcie dohľadu, a to aj po skončení ich vykonávania, podliehajú požiadavkám na služobné tajomstvo stanoveným v článku 37 štatútu ESCB a ECB a v príslušných aktoch práva Únie.
ECB zabezpečí, aby sa rovnaké požiadavky na služobné tajomstvo vzťahovali aj na jednotlivcov, ktorí poskytujú priamo alebo nepriamo, trvalo alebo príležitostne akékoľvek služby súvisiace s plnením funkcií dohľadu.
2. Na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, sa ECB v rámci obmedzení a na základe podmienok stanovených v príslušnom práve Únie poveruje výmenou informácií s vnútroštátnymi orgánmi alebo orgánmi Únie v prípadoch, keď príslušné právo Únie umožňuje príslušným vnútroštátnym orgánom poskytovať informácie uvedeným subjektom alebo keď členské štáty môžu umožniť takéto poskytovanie informácií podľa príslušného práva Únie.
Článok 28
Zdroje
ECB zodpovedá za vyčlenenie potrebných finančných a ľudských zdrojov na plnenie úloh, ktorými bola poverená týmto nariadením.
Článok 29
Rozpočet a ročná účtovná závierka
1. Výdavky ECB na vykonávanie úloh, ktorými sa týmto nariadením poveruje, je možné identifikovať osobitne v rámci rozpočtu ECB.
2. ECB v rámci správy uvedenej v článku 20 podrobne informuje o rozpočte na svoje úlohy v oblasti dohľadu. Ročná účtovná závierka ECB vypracovaná a uverejnená v súlade s článkom 26.2 štatútu ESCB a ECB obsahuje príjmy a výdavky súvisiace s úlohami v oblasti dohľadu.
3. V súlade s článkom 27.1 štatútu ESCB a ECB sa vykonáva audit oddielu ročnej účtovej závierky venovaného dohľadu.
Článok 30
Poplatky za dohľad
1. ECB účtuje ročný poplatok za dohľad úverovým inštitúciám usadeným v zúčastnených členských štátoch a pobočkám zriadeným v zúčastnených členských štátoch úverovou inštitúciou usadenou v nezúčastnenom členskom štáte. Poplatky pokrývajú výdavky, ktoré vznikli ECB v súvislosti s úlohami, ktorými bola poverená podľa článkov 4 až 6 tohto nariadenia. Tieto poplatky nesmú presahovať výdavky súvisiace s týmito úlohami.
2. Výška poplatku účtovaného úverovej inštitúcii alebo pobočke sa vypočíta v súlade s postupmi, ktoré stanoví a vopred uverejní ECB.
ECB predtým, ako stanoví tieto postupy, uskutoční otvorenú verejnú konzultáciu a analýzu potenciálnych súvisiacich nákladov a prínosov, pričom výsledky oboch uverejní.
3. Poplatky sa vypočítajú na najvyššej úrovni konsolidácie v zúčastnených členských štátoch, pričom sú založené na objektívnych kritériách týkajúcich sa významu a rizikového profilu dotknutej úverovej inštitúcie vrátane rizikovo vážených aktív.
Základom pre výpočet ročného poplatku za dohľad na daný kalendárny rok sú výdavky na dohľad nad úverovými inštitúciami a pobočkami v danom roku. ECB môže požadovať vyplatenie preddavku na ročný poplatok za dohľad, ktorého výška sa odvodzuje od reálneho odhadu. ECB pred tým, ako prijme rozhodnutie o konečnej výške poplatku, komunikuje s príslušným vnútroštátnym orgánom s cieľom zaistiť, aby bol dohľad naďalej nákladovo efektívny a primeraný pre všetky dotknuté úverové inštitúcie a pobočky. ECB oznamuje úverovým inštitúciám a pobočkám základ pre výpočet ročného poplatku za dohľad.
4. ECB podáva správu v súlade s článkom 20.
5. Týmto článkom nie je dotknuté právo príslušných vnútroštátnych orgánov vyberať poplatky v súlade s vnútroštátnym právom a - v rozsahu, v akom nebola ECB poverená úlohami dohľadu, alebo v súvislosti s nákladmi na spoluprácu s ECB, na pomoc ECB a na konanie na základe jej pokynov - v súlade s príslušným právom Únie a s výhradou dojednaní prijatých na vykonávanie tohto nariadenia vrátane článkov 6 a 12.
Článok 31
Personál a vzájomná výmena personálu
1. ECB spoločne so všetkými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi zavedie mechanizmy s cieľom zabezpečiť primeranú vzájomnú výmenu personálu s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a medzi nimi a jeho dočasné vyslanie.
2. ECB môže v prípade potreby požadovať, aby dozorné skupiny príslušných vnútroštátnych orgánov prijímajúce opatrenia v oblasti dohľadu v súvislosti s úverovou inštitúciou, finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, ktorá sa v súlade s týmto nariadením nachádza v jednom zo zúčastnených členských štátov, zahŕňali aj personál príslušných vnútroštátnych orgánov iných zúčastnených členských štátov.
3. ECB stanoví a udržiava komplexné a formálne postupy vrátane etických postupov a primeraných období na posúdenie a prevenciu možných konfliktov záujmov vyplývajúcich z toho, že počas obdobia dvoch rokov sa opakovane zamestnajú členovia rady pre dohľad a členovia personálu ECB zapojení do činností dohľadu, a ustanoví primerané zverejňovanie v súlade s uplatniteľnými pravidlami ochrany údajov.
Týmito postupmi nie je dotknuté uplatňovanie prísnejších vnútroštátnych pravidiel. Vo vzťahu k členom rady pre dohľad, ktorí sú zástupcami príslušných vnútroštátnych orgánov, sa tieto postupy ustanovujú a vykonávajú v spolupráci s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, a to bez toho, aby boli dotknuté uplatniteľné vnútroštátne právo.
Vo vzťahu k členom personálu ECB zapojeným do činností dohľadu sa v týchto postupoch stanovia kategórie pozícií, na ktoré sa toto posúdenie vzťahuje, ako aj obdobia primerané funkciám týchto členov personálu v rámci činností dohľadu počas ich zamestnania v ECB.
4. V postupoch uvedených v odseku 3 sa stanoví, že ECB posúdi, či existujú námietky voči tomu, aby členovia rady pre dohľad po skončení svojho funkčného obdobia vykonávali platené zamestnanie v inštitúciách súkromného sektora, voči ktorým nesie ECB zodpovednosť za dohľad.
Postupy uvedené v odseku 3 sa spravidla uplatňujú dva roky po skončení funkčného obdobia členov rady pre dohľad a v odôvodnených prípadoch ich možno upraviť primerane funkciám vykonávaným počas funkčného obdobia a dĺžke funkčného obdobia.
5. Výročná správa ECB podľa článku 20 obsahuje podrobné informácie vrátane štatistických údajov o uplatňovaní postupov uvedených v odsekoch 3 a 4 tohto článku.
KAPITOLA V
Všeobecné a záverečné ustanovenia
Článok 32
Preskúmanie
Komisia do 31. decembra 2015 a následne každé tri roky uverejní správu o uplatňovaní tohto nariadenia s osobitným dôrazom na monitorovanie prípadného účinku na bezproblémové fungovanie vnútorného trhu. V tejto správe sa okrem iného vyhodnotí:
a)
fungovanie JMD v rámci európskeho systému finančného dohľadu a vplyv činností dohľadu ECB na záujmy Únie ako celku a na celistvosť a integritu vnútorného trhu s finančnými službami vrátane ich prípadného účinku na štruktúry vnútroštátnych bankových systémov v rámci Únie a účinnosť spolupráce a mechanizmov výmeny informácií medzi JMD a príslušnými orgánmi nezúčastnených členských štátov;
b)
rozdelenie úloh medzi ECB a príslušnými vnútroštátnymi orgánmi v rámci JMD, účinnosť praktických postupov organizácie, ktoré prijala ECB, a vplyv JMD na fungovanie zostávajúcich kolégií dohľadu;
c)
účinnosť právomocí ECB v oblasti dohľadu a ukladania sankcií a vhodnosť udelenia ďalších sankčných právomocí ECB okrem iného vo vzťahu k osobám, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, finančnými holdingovými spoločnosťami ani zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami;
d)
primeranosť mechanizmov stanovených pre makroprudenciálne úlohy a nástroje podľa článku 5 a pre udeľovanie a odoberanie povolení podľa článku 14;
e)
účinnosť opatrení v oblasti nezávislosti a zodpovednosti;
f)
vzájomné pôsobenie medzi ECB a Európskym orgánom pre bankovníctvo;
g)
primeranosť opatrení v oblasti správy a riadenia vrátane zloženia rady pre dohľad, jej spôsobov hlasovania a jej vzťahu s Radou guvernérov, ako aj spolupráca v rade pre dohľad medzi členskými štátmi, ktorých menou je euro, a ostatnými členskými štátmi zúčastňujúcimi sa JMD;
h)
vzájomné pôsobenie medzi ECB a príslušnými vnútroštátnymi orgánmi nezúčastnených členských štátov a účinky JMD na tieto členské štáty;
i)
účinnosť opravného mechanizmu proti rozhodnutiam ECB;
j)
efektívnosť nákladov na JMD;
k)
prípadný vplyv uplatňovania článku 7 ods. 6, 7 a 8 na fungovanie a integritu JMD;
l)
účinnosť oddelenia funkcií v oblasti dohľadu od funkcií v oblasti menovej politiky v rámci ECB a oddelenia finančných zdrojov vyčlenených na úlohy v oblasti dohľadu od rozpočtu ECB s ohľadom na akékoľvek zmeny príslušných právnych ustanovení aj na úrovni primárneho práva;
m)
fiškálne účinky rozhodnutí JMD v oblasti dohľadu na zúčastnené členské štáty a vplyv akéhokoľvek vývoja v súvislosti s opatreniami na financovanie riešenia krízových situácií;
n)
možnosti ďalšieho rozvoja JMD s ohľadom na akékoľvek úpravy príslušných ustanovení aj na úrovni primárneho práva, ako aj na to, či sú inštitucionálne ustanovenia tohto nariadenia stále opodstatnené, vrátane možnosti úplného zosúladenia práv a povinností členských štátov, ktorých menou je euro, a ostatných zúčastnených členských štátov.
Správa sa zašle Európskemu parlamentu a Rade. Komisia v prípade potreby predloží sprievodné návrhy.
Článok 33
Prechodné ustanovenia
1. ECB uverejní rámec uvedený v článku 6 ods. 7 do 4. mája 2014.
2. ECB prevezme úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, 4. novembra 2014 s výhradou vykonávacích dojednaní a opatrení uvedených v tomto odseku.
Po 3. novembri 2013 ECB uverejní prostredníctvom nariadení a rozhodnutí podrobné prevádzkové dojednania na vykonávanie úloh, ktorými sa poveruje týmto nariadením.
Od 3. novembra 2013 ECB zasiela Európskemu parlamentu, Rade a Komisii štvrťročnú správu o pokroku, ktorý sa dosahuje pri prevádzkovom zavádzaní tohto nariadenia.
Ak sa na základe správ uvedených v treťom pododseku tohto odseku a po diskusiách o správach v Európskom parlamente a v Rade ukáže, že ECB nebude 4. novembra 2014 pripravená na vykonávanie svojich úloh v plnom rozsahu, ECB môže prijať rozhodnutie o stanovení neskoršieho dátumu, než je dátum uvedený v prvom pododseku tohto odseku, aby sa zabezpečila kontinuita počas prechodu z vnútroštátneho dohľadu na JMD a na základe dostupnosti personálu boli zavedené primerané postupy na podávanie správ a dojednania týkajúce sa spolupráce s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi dohľadu v súlade s článkom 6.
3. Bez ohľadu na odsek 2 a bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie vyšetrovacích právomocí, ktorými sa ECB poveruje týmto nariadením, ECB môže od 3. novembra 2013 začať vykonávať úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, s výnimkou prijímania rozhodnutí v oblasti dohľadu, vzhľadom na ktorúkoľvek úverovú inštitúciu, finančnú holdingovú spoločnosť alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť na základe rozhodnutia určeného dotknutým subjektom a dotknutým príslušným vnútroštátnym orgánom.
Bez ohľadu na odsek 2, ak ESM jednomyseľne požiada ECB, aby prevzala priamy dohľad nad úverovou inštitúciou, finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, čím podmieni jej priamu rekapitalizáciu, ECB môže bezodkladne začať vykonávať úlohy, ktorými sa poveruje týmto nariadením, vzhľadom na túto úverovú inštitúciu, finančnú holdingovú spoločnosť alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť na základe rozhodnutia určeného dotknutým subjektom a dotknutým príslušným vnútroštátnym orgánom.
4. Od 3. novembra 2013 môže ECB v súvislosti s prevzatím svojich úloh požadovať od príslušných vnútroštátnych orgánov a od osôb uvedených v článku 10 ods. 1, aby poskytli všetky príslušné informácie s cieľom umožniť ECB vykonať komplexné posúdenie vrátane posúdenia súvahy úverových inštitúcií zúčastneného členského štátu. ECB vykoná toto posúdenie aspoň vo vzťahu k tým úverovým inštitúciám, na ktoré sa nevzťahuje článok 6 ods. 4. Úverová inštitúcia a príslušný orgán poskytnú požadované informácie.
5. Úverové inštitúcie, ktorým zúčastnené členské štáty udelili povolenie 3. novembra 2013 alebo prípadne v dňoch uvedených v odsekoch 2 a 3 tohto článku, sa považujú za úverové inštitúcie s povolením v súlade s článkom 14 a môžu pokračovať vo vykonávaní svojej činnosti. Príslušné vnútroštátne orgány oznámia ECB pred dátumom začatia uplatňovania tohto nariadenia alebo prípadne pred dátumami uvedenými v odsekoch 2 a 3 tohto článku totožnosť týchto úverových inštitúcií a spolu s tým poskytnú správu, v ktorej uvedú minulé výsledky v oblasti dohľadu a rizikový profil dotknutých inštitúcií, a akékoľvek ďalšie informácie požadované ECB. Informácie sa poskytujú vo formáte požadovanom ECB.
6. Bez ohľadu na článok 26 ods. 7 sa bude až do 31. decembra 2015 na prijímanie nariadení uvedených v článku 4 ods. 3 vzťahovať spoločne hlasovanie kvalifikovanou väčšinou a hlasovanie jednoduchou väčšinou.
Článok 34
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť piatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Luxemburgu 15. októbra 2013