NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1025/2012
ze dne 25. října 2012
o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem normalizace je vymezit dobrovolné technické nebo kvalitativní specifikace, jež mohou současné nebo budoucí výrobky, výrobní postupy nebo služby splňovat. Normalizace se může týkat různých otázek, například normalizace jednotlivých jakostních tříd či rozměrů konkrétního výrobku nebo technických specifikací na trzích výrobků nebo služeb, kde jsou nezbytné slučitelnost a interoperabilita s jinými výrobky nebo systémy.
(2)
Evropská normalizace je organizována dotčenými zúčastněnými stranami a v jejich prospěch na základě národních zastoupení (Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec)) a přímé účasti (Evropský ústav pro telekomunikační normy (ETSI)) a zakládá se na zásadách uznaných Světovou obchodní organizací (WTO) v oblasti normalizace, a to zejména na zásadách soudržnosti, transparentnosti, otevřenosti, konsenzu, dobrovolného použití, nezávislosti vůči zájmovým skupinám a účinnosti (dále jen „základní zásady“). V souladu se základními zásadami je důležité, aby všechny příslušné zainteresované strany, včetně orgánů veřejné správy a malých a středních podniků, byly vhodně zapojeny do postupu normalizace na národní i evropské úrovni. Národní normalizační orgány by rovněž měly podporovat a usnadňovat zapojení zúčastněných stran.
(3)
Evropská normalizace rovněž pomáhá zlepšit konkurenceschopnost podniků tím, že usnadňuje zejména volný pohyb zboží a služeb, interoperabilitu sítí, využívání komunikačních prostředků, technický rozvoj a inovace. Evropská normalizace posiluje celosvětovou konkurenceschopnost evropského průmyslu, a to především, pokud je zaváděna v koordinaci s mezinárodními normalizačními orgány, a to s Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO), Mezinárodní elektrotechnickou komisí (IEC) a Mezinárodní telekomunikační unií (ITU). Normy přinášejí značné pozitivní hospodářské účinky, například tím, že přispívají k vzájemnému hospodářskému pronikání na vnitřním trhu a podporují vývoj nových a zdokonalených výrobků nebo trhů a lepší dodací podmínky. Normy tedy běžně posilují hospodářskou soutěž a snižují výrobní a prodejní náklady, což prospívá celému hospodářství, a zvláště pak spotřebitelům. Normy mohou udržovat a zvyšovat kvalitu, poskytovat informace a zajišťovat interoperabilitu a slučitelnost, čímž zvyšují bezpečnost a hodnotu pro spotřebitele.
(4)
Evropské normy jsou přijímány evropskými normalizačními organizacemi, kterými jsou CEN, Cenelec a ETSI.
(5)
Evropské normy hrají velmi důležitou úlohu v rámci vnitřního trhu, například prostřednictvím využití harmonizovaných norem, pokud je zde předpoklad shody výrobků, jež mají být dodány na trh, se základními požadavky na tyto výrobky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie. Tyto požadavky by měly být přesně vymezeny, aby nebyly evropskými normalizačními organizacemi mylně interpretovány.
(6)
Normalizace sehrává stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu a při otevírání trhů. Unie by měla usilovat o posílení spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi a mezinárodními normalizačními orgány. V zájmu koordinace normalizačního úsilí a prosazování evropských norem by Unie měla rovněž posilovat dvoustranné přístupy se třetími zeměmi, například při vyjednávání dohod či při vysílání odborníků v oblasti normalizace do třetích zemí. Unie by dále měla podporovat kontakt evropských normalizačních organizací se soukromými fóry a konsorcii, aniž by bylo ohroženo přednostní postavení evropské normalizace.
(7)
Evropskou normalizaci upravuje zvláštní právní rámec, který je tvořen třemi různými právními akty, jmenovitě směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (3), rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES ze dne 24. října 2006 o financování evropské normalizace (4) a rozhodnutím Rady 87/95/EHS ze dne 22. prosince 1986 o normalizaci v oblasti informačních technologií a telekomunikací (5). Současný právní rámec však již není aktuální s ohledem na vývoj evropské normalizace v posledních desetiletích. Současný právní rámec by proto měl být zjednodušen a upraven, aby pokrýval nové aspekty normalizace a odrážel tak tento nejnovější vývoj a budoucí výzvy v oblasti evropské normalizace. To se týká zejména zvýšení tvorby norem pro služby a vývoje i jiných produktů normalizace než pouze formálních norem.
(8)
V usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 o budoucnosti evropské normalizace (6), jakož i ve zprávě panelu odborníků pro přezkum evropského systému normalizace (Express) z února 2010 nazvané „Normalizace pro konkurenceschopnou a inovativní Evropu: vize pro rok 2020“ byla stanovena řada strategických doporučení týkajících se přezkumu evropského normalizačního systému.
(9)
Za účelem zajištění efektivity norem a normalizace jako politických nástrojů pro Unii je nutné mít k dispozici efektivní a účinný systém normalizace, který poskytuje pružnou a transparentní platformu pro budování konsenzu mezi všemi účastníky a který je finančně únosný.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (7) stanoví obecná ustanovení k usnadnění výkonu svobody usazování pro poskytovatele služeb a volného pohybu služeb při zachování vysoké kvality služeb. Zavazuje členské státy, aby ve spolupráci s Komisí podporovaly vypracovávání dobrovolných evropských norem s cílem usnadnit slučitelnost služeb dodávaných poskytovateli v různých členských státech, poskytování informací příjemcům a kvalitu poskytování služeb. Směrnice 98/34/ES se však vztahuje pouze na normy pro výrobky, zatímco na normy pro služby se výslovně nevztahuje. Rozlišení mezi službami a zbožím je kromě toho v realitě vnitřního trhu stále méně významné. V praxi není vždy možné normy pro výrobky jasně odlišit od norem pro služby. Mnohé normy pro výrobky mají složku týkající se služeb, zatímco normy pro služby se často týkají částečně i výrobků. Proto je nezbytné přizpůsobit současný právní rámec těmto novým okolnostem rozšířením jeho působnosti na normy pro služby.
(11)
Podobně jako ostatní normy jsou i normy pro služby dobrovolné a jejich vypracovávání by mělo probíhat podle potřeb trhu, kdy jsou určující potřeby hospodářských subjektů a zúčastněných stran, jichž se tyto normy přímo nebo nepřímo týkají, přičemž normy by měly brát v úvahu základní zásady včetně konsenzu. Měly by se především zaměřovat na služby spojené s výrobky a postupy.
(12)
Právní rámec, jenž Komisi umožňuje požádat jednu nebo několik evropských normalizačních organizací, aby navrhly evropskou normu nebo produkt evropské normalizace pro služby, by se měl uplatňovat tak, aby bylo plně dodrženo rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy, jež stanoví Smlouvy. To se týká zejména článků 14, 151, 152, 153, 165, 166 a 168 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a protokolu č. 26 o službách obecného zájmu, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování EU, podle nichž mají členské státy výlučnou pravomoc vymezovat základní zásady sociálního zabezpečení, odborného vzdělávání a zdravotnictví a vytvářet rámcové podmínky pro řízení, financování, organizaci a poskytování služeb těchto systémů, včetně vymezení požadavků, kvality a bezpečnostních norem, které se na ně vztahují, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 168 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (8). Komise by vznesením takové žádosti neměla ovlivnit právo vyjednávat, uzavírat a vymáhat kolektivní smlouvy ani právo na protestní akce zaměstnanců podle vnitrostátních právních předpisů a postupů, které jsou v souladu s právem Unie.
(13)
Evropské normalizační organizace podléhají právu hospodářské soutěže do té míry, že je lze považovat za podnik nebo sdružení podniků ve smyslu článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU.
(14)
V rámci Unie jsou národní normy přijímány národními normalizačními orgány, což by mohlo vést ke vzniku konfliktních norem a technických překážek na vnitřním trhu. Proto je pro vnitřní trh a pro efektivitu normalizace v rámci Unie nezbytné potvrdit stávající pravidelnou výměnu informací mezi národními normalizačními orgány, evropskými normalizačními organizacemi a Komisí o jejich současných a budoucích normalizačních činnostech a rovněž o zásadě týkající se pozastavení prací, jež se použije pro národní normalizační orgány v rámci evropských normalizačních organizací a jež stanovuje, že po zveřejnění nové evropské normy budou zrušeny národní normy. Národní normalizační orgány a evropské normalizační organizace by rovněž měly dodržovat ustanovení o výměně informací obsažená v příloze 3 Dohody o technických překážkách obchodu (9).
(15)
Splnění povinnosti členských států oznámit Komisi existenci národních normalizačních orgánů by nemělo vyžadovat přijetí specifických vnitrostátních právních předpisů za účelem uznání těchto orgánů.
(16)
Pravidelná výměna informací mezi národními normalizačními orgány, evropskými normalizačními organizacemi a Komisí by neměla národním normalizačním orgánům bránit v dodržování jiných povinností a závazků, a zejména v dodržování přílohy 3 Dohody o technických překážkách obchodu.
(17)
Zastoupením společenských zájmů a zúčastněných společenských subjektů v evropských normalizačních činnostech se rozumí činnosti organizací a stran zastupujících zájmy s vysokým významem pro společnost, jako jsou například zájmy v oblasti životního prostředí či zájmy spotřebitelů a zaměstnanců. Zastoupením sociálních zájmů a zúčastněných stran v sociální oblasti v evropských normalizačních činnostech se však současně rozumí zejména činnosti organizací a stran hájících základní práva zaměstnanců a pracovníků, například odborové organizace.
(18)
V zájmu urychlení rozhodovacího procesu by národní normalizační orgány a evropské normalizační organizace měly usnadnit přístup k informacím o svých činnostech prostřednictvím podpory využívání informačních a komunikačních technologií (IKT) v rámci jejich příslušných systémů normalizace, například poskytnutím snadno použivatelného internetového konzultačního mechanismu, jenž by všem příslušným zúčastněným stranám umožnil vyjadřovat se k návrhům norem a organizovat virtuální schůze technických komisí, mimo jiné pomocí online konferencí či videokonferencí.
(19)
Normy mohou politice Unie pomoci řešit závažné společenské otázky, jako jsou změna klimatu, udržitelné využívání zdrojů, inovace, stárnutí populace, integrace zdravotně postižených osob, ochrana spotřebitelů, bezpečnost práce a pracovní podmínky. Tím, že podněcuje tvorbu evropských nebo mezinárodních norem pro zboží a technologie v expandujících trzích v těchto oblastech, by mohla Unie vytvořit konkurenční výhodu pro své podniky a usnadnit obchod, zejména pro malé a střední podniky, které představují velkou část evropských podniků.
(20)
Normy jsou důležitým nástrojem pro konkurenceschopnost podniků, a zejména malých a středních podniků, jejichž zapojení do postupu normalizace je významné pro technický pokrok v Unii. Proto je třeba, aby normalizační rámec podněcoval malé a střední podniky k tomu, aby se na normalizační činnosti aktivně podílely a aby k ní přispívaly svými inovativními technickými řešeními. K tomu je mimo jiné třeba, aby se zlepšilo jejich zapojení na vnitrostátní úrovni, kde mohou působit účinněji díky nižším nákladům a neexistujícím jazykovým překážkám. Toto nařízení by tak mělo zlepšit zastoupení malých a středních podniků jak ve vnitrostátních, tak v evropských technických komisích, a mělo by usnadnit jejich přístup k normám a jejich povědomí o normách.
(21)
Evropské normy mají zásadní význam pro konkurenceschopnost malých a středních podniků, které jsou však v některých případech v evropských normalizačních činnostech nedostatečně zastoupeny. Toto nařízení by tudíž mělo podporovat a usnadňovat přiměřené zastoupení a účast malých a středních podniků v procesu evropské normalizace prostřednictvím subjektu, který je skutečně v kontaktu s malými a středními podniky a s organizacemi zastupujícími tyto podniky na vnitrostátní úrovni a který je náležitě zastupuje.
(22)
Normy mohou mít značný vliv na společnost, zejména na bezpečnost a blaho občanů, účinnost sítí, životní prostředí, bezpečnost práce a pracovní podmínky, přístupnost a další oblasti veřejného zájmu. Je proto nezbytné zajistit posílení úlohy a přínosu zúčastněných společenských subjektů při tvorbě norem, a to prostřednictvím vyšší podpory organizací zastupujících zájmy spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy.
(23)
Povinnost evropských normalizačních organizací podporovat a usnadňovat zastoupení a účinné zapojení všech příslušných zúčastněných stran těmto zúčastněným stranám nepřiznává hlasovací práva, pokud jim taková práva neposkytují vnitřní jednací řády evropských normalizačních organizací.
(24)
Evropský systém normalizace by měl rovněž plně zohlednit Úmluvu Organizace spojených národů o právech zdravotně postižených osob (10). Proto je důležité, aby organizace zastupující zájmy spotřebitelů dostatečně zastupovaly a zohledňovaly zájmy osob se zdravotním postižením. Dále je třeba všemi dostupnými prostředky usnadnit účast osob se zdravotním postižením na procesu normalizace.
(25)
Vzhledem k významu normalizace jako nástroje, který má podporovat právní předpisy a politiky Unie, a s cílem zabránit následně vznášeným námitkám proti harmonizovaným normám a jejich úpravám je důležité, aby byly orgány veřejné správy zapojeny do všech fází tvorby těchto norem, na nichž mohou být zainteresovány, zejména pak v oblastech, na něž se vztahují harmonizační právní předpisy Unie pro výrobky.
(26)
Normy by měly zohledňovat environmentální dopady po celou dobu životního cyklu výrobků a služeb. Společné výzkumné středisko Komise (dále jen „JRC“) vyvinulo důležité a veřejně přístupné nástroje pro hodnocení těchto dopadů po celou dobu životního cyklu. Toto nařízení by proto mělo zajistit, že JRC bude moci v evropském normalizačním systému hrát aktivní úlohu.
(27)
Životaschopnost spolupráce mezi Komisí a evropským systémem normalizace závisí na pečlivém plánování budoucích žádostí o vypracování norem. Toto plánování lze zlepšit, zejména prostřednictvím přínosu zainteresovaných stran, včetně vnitrostátních orgánů pro dozor nad trhem, a to zavedením mechanismů pro získávání stanovisek a usnadňování výměny informací mezi všemi zainteresovanými stranami. Jelikož směrnice 98/34/ES již stanoví možnost požádat evropské normalizační organizace o vypracování evropských norem, je vhodné zavést do praxe lepší a transparentnější plánování v rámci ročního pracovního programu, který by měl obsahovat přehled všech žádostí o normy, jež Komise hodlá předložit evropským normalizačním organizacím. Při sestavování každoročního pracovního programu Komise pro oblast evropské normalizace a při přípravě žádostí o normy je nezbytné zajistit vysokou míru spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky z Unie v souladu s tímto nařízením a Komisí, aby bylo možné vyhodnotit význam navrženého tématu pro trh a politické cíle stanovené zákonodárcem a umožnit evropským normalizačním organizacím rychleji reagovat na žádosti týkající se normalizačních činností.
(28)
Před projednáním záležitosti týkající se žádostí o evropské normy nebo o evropské produkty normalizace či námitek proti harmonizovaným normám ve výboru ustaveném v souladu s tímto nařízením by Komise měla vést konzultace s odborníky z členských států, například prostřednictvím zapojení výborů ustavených příslušnými právními předpisy Unie nebo jinými formami konzultací s odborníky z odvětví, v nichž takové výbory nebyly vytvořeny.
(29)
Několik směrnic, které harmonizují podmínky uvádění výrobků na trh, stanoví, že Komise může požádat, aby evropské normalizační organizace přijaly harmonizované normy, na základě kterých se předpokládá soulad s platnými základními požadavky. Mnohé z těchto směrnic však obsahují širokou škálu ustanovení o námitkách proti těmto normám, pokud tyto nepokrývají všechny příslušné požadavky nebo je nepokrývají v plné míře. Rozdílná ustanovení, která vedou k nejistotě u hospodářských subjektů a evropských normalizačních organizací, jsou zejména obsažena ve směrnici Rady 89/686/EHS ze dne 21. prosince 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (11), směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (12), směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES ze dne 23. března 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zařízení a ochranných systémů určených k použití v prostředí s nebezpečím výbuchu (13), směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel (14), směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES ze dne 29. června 1995 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výtahů (15), směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení (16), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/22/ES ze dne 31. března 2004 o měřicích přístrojích (17), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (18), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES ze dne 23. dubna 2009 o vahách s neautomatickou činností (19) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/105/ES ze dne 16. září 2009 týkající se jednoduchých tlakových nádob (20). Proto je nezbytné zapracovat do tohoto nařízení jednotný postup stanovený v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (21), odstranit příslušná ustanovení z uvedených směrnic a rozšířit právo Evropského parlamentu vznést námitku proti harmonizované normě v souladu s tímto nařízením.
(30)
Orgány veřejné správy by měly co nejlépe využít příslušné technické specifikace při nákupu hardwaru, softwaru a IT služeb, například volbou technických specifikací, které mohou být uplatněny všemi zúčastněnými dodavateli, což umožní větší hospodářskou soutěž a sníží riziko patové situace. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (22), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (23), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci postupů při zadávání některých zakázek na stavební práce, dodávky a služby zadavateli v oblasti obrany a bezpečnosti (24) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (25) stanoví, že technické specifikace při zadávání veřejných zakázek by měly být formulovány odkazem na národní normy přejímající evropské normy, evropská technická schválení, obecné technické specifikace, mezinárodní normy nebo jiné technické referenční systémy vypracované evropskými normalizačními organizacemi nebo - pokud neexistují - na národní normy, vnitrostátní technická schválení nebo vnitrostátní technické specifikace týkající se projektování, výpočtu a provádění staveb a použití výrobků, případně na rovnocenné dokumenty. Technické specifikace IKT jsou však často vypracovávány jinými organizacemi, které vytvářejí normy, a nepatří do žádné z kategorií norem a schválení stanovených ve směrnicích 2004/17/ES, 2004/18/ES nebo 2009/81/ES či v nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002. Proto je nezbytné stanovit možnost, aby technické specifikace pro zadávání veřejných zakázek mohly odkazovat na technické specifikace IKT, aby tak bylo možno reagovat na rychlý vývoj v oblasti IKT, bylo usnadněno poskytování přeshraničních služeb a byla podpořena hospodářská soutěž, interoperabilita a inovace.
(31)
Technické specifikace, které nebyly přijaty evropskými normalizačními organizacemi, nemají stejný status jako evropské normy. Některé technické specifikace IKT nejsou vytvořeny v souladu se základními zásadami. Proto by toto nařízení mělo stanovit postup pro určení technických specifikací IKT, na které by se mohlo odkazovat při zadávání veřejných zakázek, zahrnující všeobecnou konzultaci s širokou škálou zúčastněných stran včetně evropských normalizačních organizací, podniků a orgánů veřejné správy. Toto nařízení by mělo také stanovit požadavky, v podobě seznamu kritérií, pro tyto technické specifikace a související postupy jejich tvorby. Požadavky na určení technických specifikací IKT by měly zajistit respektování cílů veřejné politiky a sociálních potřeb a měly by být založeny na zásadních zásadách.
(32)
V zájmu podpory inovací a hospodářské soutěže by určení konkrétní technické specifikace nemělo vést k tomu, že by nesměla být v souladu s ustanoveními tohoto nařízení určena jiná konkurenční technická specifikace. Veškerá určení by měla být podmíněna splněním kritérií a dosažením vysoké úrovně přijetí technické specifikace na trhu.
(33)
Určené technické specifikace IKT by mohly přispět k provádění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 922/2009/ES ze dne 16. září 2009 o řešeních interoperability pro evropské orgány veřejné správy (ISA) (26), které na období let 2010 až 2015 stanoví program řešení interoperability pro evropské orgány veřejné správy a orgány a instituce Unie, jenž poskytuje společná a sdílená řešení usnadňující interoperabilitu.
(34)
V oblasti IKT může docházet k situacím, kdy bude vhodné podpořit používání příslušných norem na úrovni Unie nebo vyžadovat soulad s nimi, aby byla zajištěna interoperabilita na jednotném trhu a zlepšena možnost výběru pro uživatele. Rovněž mohou nastat okolnosti, za kterých již určité evropské normy nebudou vyhovovat potřebám spotřebitelů nebo budou stát v cestě technickému rozvoji. Z těchto důvodů umožňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (27) Komisi, aby v případě potřeby požádala evropské normalizační organizace o vypracování norem, vytvořila a zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie seznam norem nebo specifikací na podporu jejich používání, nebo nařídila jejich uplatňování, nebo normy či specifikace z uvedeného seznamu vyňala.
(35)
Toto nařízení by nemělo evropským normalizačním organizacím bránit v tom, aby pokračovaly v tvorbě norem v oblasti IKT a zvýšily svou spolupráci s dalšími orgány, jež vytvářejí normy, zejména v oblasti IKT, s cílem zajistit soudržnost a zabránit roztříštěnosti či duplicitě při zavádění norem a specifikací.
(36)
Postup pro určení technických specifikací IKT stanovený tímto nařízením by neměl narušit soudržnost evropského systému normalizace. Proto by toto nařízení mělo rovněž určit podmínky, za nichž lze stanovit, že technická specifikace není v rozporu s ostatními evropskými normami.
(37)
Než budou určeny technické specifikace IKT, na něž je možné odkazovat při zadávání veřejných zakázek, měla by být jako konzultační fórum evropských a vnitrostátních zúčastněných stran, evropských normalizačních organizací a členských států využita mnohostranná platforma zřízená rozhodnutím Komise ze dne 28. listopadu 2011 (28), aby se zajistila legitimita tohoto postupu.
(38)
Rozhodnutí č. 1673/2006/ES stanoví pravidla ohledně příspěvku Unie na financování evropské normalizace, aby bylo zajištěno vypracovávání a revidování evropských norem a jiných produktů evropské normalizace na podporu cílů, legislativní činnosti a politik Unie. Za účelem správního a rozpočtového zjednodušení je vhodné začlenit ustanovení uvedeného rozhodnutí do tohoto nařízení a použít za všech vhodných okolností nejméně zatěžující postupy.
(39)
S ohledem na velice rozsáhlé pole působnosti evropské normalizace v rámci podpory právních předpisů a politik Unie a různé druhy normalizační činnosti je nezbytné nastavit i různé způsoby financování. Jedná se především o granty bez výzvy k předkládání návrhů u evropských normalizačních organizací a národních normalizačních orgánů, v souladu s čl. 110 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (29), a čl. 168 odst. 1 písm. d) nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002. Tatáž ustanovení by se dále měla vztahovat na subjekty, které, ačkoli nejsou uznanými evropskými normalizačními organizacemi uvedenými v tomto nařízení, byly pověřeny v základním aktu a byl jim svěřen úkol provádět přípravnou práci na podporu evropské normalizace ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi.
(40)
Pokud evropské normalizační organizace trvale podporují činnosti Unie, měly by mít účinné a výkonné ústřední sekretariáty. Komise by proto měla mít pravomoc udělovat granty těmto organizacím, které sledují cíle v obecném evropském zájmu, aniž by v případě grantů na provozní náklady uplatňovala zásadu postupného každoročního snižování stanovenou v čl. 113 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(41)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007-2013) (30), rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES ze dne 18. prosince 2006, kterým se zavádí akční program Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) (31), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 ze dne 23. května 2007 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE+) (32) již stanoví možnost finanční podpory evropských organizací, které zastupují zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů a životního prostředí při normalizaci, zatímco zvláštní granty jsou vypláceny evropským organizacím zastupujícím sociální zájmy při normalizaci. Financování podle rozhodnutí č. 1639/2006/ES, rozhodnutí č. 1926/2006/ES a nařízení (ES) č. 614/2007 skončí dne 31. prosince 2013. Je zcela nezbytné, aby rozvoj evropské normalizace i nadále upevňoval a podporoval aktivní účast evropských organizací zastupujících zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy. Tyto organizace sledují cíl v obecném evropském zájmu a představují na základě zvláštního pověření, jež jim udělily vnitrostátní neziskové organizace, evropskou síť zastupující neziskové organizace činné v členských státech, která podporuje zásady a politiky slučitelné s cíli Smluv. V důsledku prostředí, v němž působí, a na základě svých statutárních cílů mají evropské organizace zastupující zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy v evropské normalizaci trvalou úlohu, která je nezbytná pro cíle a politiky Unie. Komise by proto měla mít pravomoc udělovat granty těmto organizacím, aniž by v případě grantů na provozní náklady uplatňovala zásadu postupného každoročního snižování stanovenou v čl. 113 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(42)
Financování normalizačních činností by mělo být schopno pokrýt i přípravné a doplňkové činnosti při vytváření evropských norem či evropských produktů normalizace pro výrobky a služby. To je nutné zejména u výzkumné činnosti, vypracovávání přípravných dokumentů pro právní předpisy, provádění mezilaboratorních zkoušek a validace či hodnocení norem. Kromě toho by podpora normalizace na evropské a mezinárodní úrovni měla pokračovat prostřednictvím programů týkajících se technické pomoci třetím zemím a spolupráce s nimi. Za účelem zlepšení přístupu na trhy a posílení konkurenceschopnosti podniků z Unie by mělo být možno udělovat granty i jiným subjektům prostřednictvím výzev k předkládání návrhů nebo, v případě potřeby, prostřednictvím zadávání zakázek.
(43)
Financování Unií by mělo být zaměřeno na vytváření evropských norem a evropských produktů normalizace pro výrobky a služby a mělo by usnadňovat podnikům jejich používání prostřednictvím větší podpory překladů do různých úředních jazyků Unie, aby mohly mít malé a střední podniky plný prospěch z porozumění evropským normám a jejich uplatňování; mělo by rovněž posílit soudržnost evropského systému normalizace a zajistit spravedlivý a transparentní přístup k evropským normám pro všechny účastníky trhu v celé Unii. To je důležité zejména v případech, kdy využití norem umožňuje soulad s příslušnými právními předpisy Unie.
(44)
Aby bylo zajištěno účinné uplatňování tohoto nařízení, mělo by být umožněno využití potřebných odborných znalostí, zejména v oblasti auditu a finančního řízení, prostředků správní podpory, které by mohly usnadnit jeho provádění, a pravidelného hodnocení významnosti činností financovaných Unií, aby byly zajištěny jejich užitečnost a dopad.
(45)
Měla by být rovněž přijata přiměřená opatření k zabránění podvodům a nesrovnalostem a ke zpětnému získání neoprávněně vyplacených finančních prostředků podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (33), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (34) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (35).
(46)
Za účelem aktualizace seznamu evropských normalizačních organizací a přizpůsobení kritérií pro organizace zastupující malé a střední podniky a zúčastněné společenské subjekty dalšímu vývoji, pokud jde o jejich neziskovou povahu a reprezentativnost, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(47)
Výbor zřízený tímto nařízením by měl být Komisi nápomocen ve všech záležitostech spojených s prováděním tohoto nařízení, a to s náležitým přihlédnutím k názorům odborníků z odvětví.
(48)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (36).
(49)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů ohledně námitek proti harmonizovaným normám a v případech, kdy odkazy na dotčené harmonizované normy dosud nebyly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, za předpokladu, že příslušná norma dosud nevedla k předpokladu shody se základními požadavky stanovenými v platných harmonizačních právních předpisech Unie.
(50)
Přezkumný postup by se měl používat u každé žádosti o normalizaci podané evropským normalizačním organizacím a pro přijímání prováděcích aktů ohledně námitek proti harmonizovaným normám, a pokud již byly odkazy na dotčené harmonizované normy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, za předpokladu, že takové rozhodnutí by mohlo mít důsledky pro předpoklad shody s příslušnými základními požadavky.
(51)
Aby bylo možné dosáhnout hlavních cílů tohoto nařízení, usnadnit rychlé postupy přijímání rozhodnutí a zkrátit celkovou dobu vytváření norem, měly by se v co největší míře využívat postupy stanovené nařízením (EU) č. 182/2011, podle nichž může předseda příslušného výboru stanovit lhůtu, do níž musí výbor podle naléhavosti celé záležitosti vydat své stanovisko. Navíc by mělo být možné v odůvodněných případech získat stanovisko výboru písemným postupem, přičemž pokud se některý z členů výboru nevyjádří, mělo by to být považováno za tichý souhlas.
(52)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění efektivity a účinnosti norem a normalizace jako nástrojů politik Unie prostřednictvím spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi, národními normalizačními orgány, členskými státy a Komisí, vytvoření evropských norem a produktů evropské normalizace pro výrobky a pro služby na podporu legislativní činnosti a politik Unie, určování technických specifikací IKT, na něž je možné odkazovat, financování evropské normalizace a zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(53)
Směrnice 89/686/EHS, 93/15/EHS, 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(54)
Rozhodnutí č. 1673/2006/ES a rozhodnutí č. 87/95/EHS by měla být zrušena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, pokud jde o spolupráci mezi evropskými normalizačními organizacemi, národními normalizačními orgány, členskými státy a Komisí, stanovení evropských norem a produktů evropské normalizace pro výrobky a pro služby na podporu legislativní činnosti a politik Unie, určování technických specifikací IKT, na něž je možné odkazovat, financování evropské normalizace a zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„normou“ technická specifikace přijatá uznávaným normalizačním orgánem k opakovanému nebo trvalému použití, jejíž dodržování není povinné a která patří do jedné z těchto kategorií:
a)
„mezinárodní normou“ se rozumí norma přijatá mezinárodním normalizačním orgánem;
b)
„evropskou normou“ se rozumí norma přijatá jednou z evropských normalizačních organizací;
c)
„harmonizovanou normou“ se rozumí evropská norma přijatá na základě žádosti Komise za účelem uplatňování harmonizačních právních předpisů Unie;
d)
„národní normou“ se rozumí norma přijatá národním normalizačním orgánem;
2)
„produktem evropské normalizace“ jakákoli jiná technická specifikace než evropská norma, přijatá evropskou normalizační organizací k opakovanému nebo trvalému použití, jejíž dodržování není povinné;
3)
„návrhem normy“ dokument, který obsahuje znění technických specifikací týkajících se daného předmětu, jehož přijetí v souladu s příslušným postupem normalizace se zvažuje v podobě, v jaké se dotčený dokument nachází po dokončení přípravných prací a v jaké se předkládá k veřejnému připomínkovému řízení nebo posouzení;
4)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, jež má výrobek, postup, služba nebo systém splňovat, a který stanoví jednu či více těchto podmínek:
a)
požadované charakteristiky výrobku, jako jsou úrovně jakosti, ukazatele vlastností, interoperabilita, ochrana životního prostředí, zdraví, bezpečnost nebo rozměry, včetně požadavků na výrobek, pokud jde o jeho obchodní název, terminologii, symboly, zkoušení a zkušební metody, balení, značení nebo označování a postupy posuzování shody;
b)
výrobní metody a postupy používané v souvislosti se zemědělskými produkty ve smyslu čl. 38 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, s výrobky určenými pro lidskou spotřebu a pro spotřebu zvířat a v souvislosti s léčivými přípravky, jakož i výrobní metody a postupy týkající se jiných výrobků, mají-li vliv na jejich charakteristiky;
c)
požadované charakteristiky služby, jako jsou úrovně jakosti, ukazatele vlastností, interoperabilita, ochrana životního prostředí, zdraví nebo bezpečnost, včetně požadavků na poskytovatele, pokud jde o informace, jež mají být poskytovány příjemcům, podle čl. 22 odst. 1 až 3 směrnice 2006/123/ES;
d)
metody a kritéria pro posuzování vlastností stavebních výrobků ve smyslu článku 2 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh (37), ve vztahu k jejich základním charakteristikám;
5)
„technickou specifikací IKT“ technická specifikace v oblasti informačních a komunikačních technologií;
6)
„výrobkem“ každý průmyslově vyrobený výrobek a každý zemědělský produkt včetně produktů rybolovu;
7)
„službou“ jakákoli samostatná výdělečná činnost, poskytovaná zpravidla za úplatu, ve smyslu článku 57 Smlouvy o fungování EU;
8)
„evropskou normalizační organizací“ organizace uvedená na seznamu v příloze I;
9)
„mezinárodním normalizačním orgánem“ Mezinárodní organizace pro normalizaci (ISO), Mezinárodní elektrotechnická komise (IEC) a Mezinárodní telekomunikační unie (ITU);
10)
„národním normalizačním orgánem“ orgán, o němž členský stát informuje Komisi v souladu s článkem 27 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOST A ZAPOJENÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
Článek 3
Transparentnost pracovních programů normalizačních orgánů
1. Nejméně jednou za rok vypracuje každá evropská normalizační organizace a národní normalizační orgán svůj pracovní program. Tento pracovní program obsahuje informace o normách a produktech evropské normalizace, které evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán hodlají připravit nebo změnit, které připravují nebo mění a které přijaly v období předchozího pracovního programu, pokud se ovšem nejedná o totožné nebo rovnocenné převzetí mezinárodních nebo evropských norem.
2. V pracovním programu jsou pro každou normu a produkt evropské normalizace uvedeny tyto údaje:
a)
předmět;
b)
stupeň dosažený při vypracovávání norem a produktů evropské normalizace;
c)
odkazy na mezinárodní normy, které byly použity jako základ.
3. Evropská normalizační organizace i národní normalizační orgán zveřejní svůj pracovní program na svých internetových stránkách nebo jiných veřejně dostupných internetových stránkách a také zpřístupní odkaz na existenci dostupného pracovního programu v národní, nebo případně evropské, publikaci pro zveřejňování normalizačních činností.
4. Nejpozději v době zveřejnění svého pracovního programu oznámí každá evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán jeho existenci ostatním evropským normalizačním organizacím a národním normalizačním orgánům a Komisi. Komise tuto informaci poskytne členským státům prostřednictvím výboru uvedeného v článku 22.
5. Národní normalizační orgány nesmějí vznášet námitky proti tomu, aby se předmět normalizace obsažený v jejich pracovním programu projednával na evropské úrovni v souladu s pravidly stanovenými evropskými normalizačními organizacemi, ani vyvíjet žádnou činnost, která by mohla ovlivnit rozhodnutí v tomto směru.
6. Národní normalizační orgán nepřijme během přípravy harmonizované normy nebo po jejím schválení žádné opatření, které by mohlo poškodit zamýšlenou harmonizaci, a zejména v dotčené oblasti nezveřejní žádnou novou nebo revidovanou národní normu, která by nebyla plně v souladu se stávající harmonizovanou normou. Po zveřejnění nové harmonizované normy jsou v přiměřené lhůtě zrušeny veškeré konfliktní národní normy.
Článek 4
Transparentnost norem
1. Každá evropská normalizační organizace a národní normalizační orgán zašle alespoň elektronickou formou každý návrh národní normy, evropské normy nebo produktu evropské normalizace na jejich žádost ostatním evropským normalizačním organizacím, národním normalizačním orgánům nebo Komisi.
2. Každá evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán do tří měsíců odpoví na veškeré připomínky obdržené v souvislosti s návrhem uvedeným v odstavci 1 od jakékoli jiné evropské normalizační organizace, národního normalizačního orgánu nebo od Komise a tyto připomínky náležitě zohlední.
3. Pokud národní normalizační orgán obdrží připomínky, z nichž vyplývá, že by návrh normy mohl mít negativní dopad na vnitřní trh, konzultuje před jeho přijetím evropské normalizační organizace a Komisi.
4. Národní normalizační orgány
a)
zajistí přístup k návrhům národních norem takovým způsobem, aby všechny dotčené subjekty, zejména subjekty zřízené v jiných členských státech, měly příležitost předložit připomínky;
b)
umožní ostatním národním normalizačním orgánům, aby se pasivně nebo aktivně - vysláním pozorovatele - zapojily do plánovaných činností.
Článek 5
Zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace
1. Evropské normalizační organizace podporují a umožňují přiměřené zastoupení a účinné zapojení všech příslušných zúčastněných stran, včetně malých a středních podniků, spotřebitelských organizací a zúčastněných stran v oblasti životního prostředí a zúčastněných stran v sociální oblasti, do normalizační činnosti. Podporují a usnadňují takovéto zastoupení a účast zejména prostřednictvím evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením na úrovni vytváření politiky a v následujících fázích tvorby evropských norem nebo produktů evropské normalizace:
a)
návrh a schválení nových položek pracovního programu;
b)
technická diskuse o návrzích;
c)
předložení připomínek k návrhům;
d)
revize stávajících evropských norem nebo produktů evropské normalizace;
e)
šíření informací o přijatých evropských normách nebo produktech evropské normalizace a zvyšování povědomí o nich.
2. Kromě spolupráce s orgány dohledu nad trhem v členských státech, výzkumnými zařízeními Komise a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením podporují a umožňují evropské normalizační organizace přiměřené zastoupení - na technické úrovni - podniků, výzkumných středisek a vysokých škol a dalších právnických osob v normalizační činnosti týkající se nové oblasti s významnými důsledky z hlediska politiky nebo technických inovací, pokud se dotčené právnické osoby podílely na projektu, který s dotčenou oblastí souvisí a který je financován z prostředků Unie v rámci víceletého rámcového programu pro činnosti v oblasti výzkumu, inovací a technického rozvoje, přijatého podle článku 182 Smlouvy o fungování EU.
Článek 6
Přístup malých a středních podniků k normám
1. Národní normalizační orgány podporují a umožňují přístup malých a středních podniků k normám a k procesům tvorby norem, aby bylo dosaženo většího zapojení do systému normalizace, například prostřednictvím
a)
určování projektů normalizace, které mají pro malé a střední podniky obzvlášť velký význam, v rámci ročních pracovních programů;
b)
poskytnutí přístupu malým a středním podnikům k normalizačním činnostem, aniž by se tyto podniky musely stát členy národních normalizačních orgánů;
c)
poskytnutí bezplatného přístupu nebo zvláštních sazeb za účast v normalizačních činnostech;
d)
poskytnutí bezplatného přístupu k návrhům norem;
e)
poskytnutí bezplatného přístupu ke shrnutí obsahu norem na svých internetových stránkách;
f)
zavedení zvláštních sazeb za poskytování norem nebo zpřístupnění balíčků norem za snížené ceny.
2. Národní normalizační orgány si vyměňují osvědčené postupy, jejichž cílem je zvýšit účast malých a středních podniků na normalizačních činnostech a rozšířit a usnadnit používání norem malými a středními podniky.
3. Národní normalizační orgány zasílají evropským normalizačním organizacím výroční zprávy o svých činnostech podle odstavců 1 a 2 a o všech ostatních opatřeních ke zlepšení podmínek pro malé a střední podniky, aby tyto podniky používaly normy a účastnily se procesu jejich tvorby. Národní normalizační orgány tyto zprávy zveřejní na svých internetových stránkách.
Článek 7
Zapojení veřejných orgánů do evropské normalizace
Členské státy v případě potřeby podporují zapojení orgánů veřejné správy, včetně orgánů dozoru nad trhem, do národních normalizačních činností zaměřených na tvorbu nebo revizi norem požadovaných Komisí v souladu s článkem 10.
KAPITOLA III
EVROPSKÉ NORMY A PRODUKTY EVROPSKÉ NORMALIZACE NA PODPORU LEGISLATIVNÍ ČINNOSTI A POLITIK UNIE
Článek 8
Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace
1. Komise přijme roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace, který stanoví strategické priority evropské normalizace, přičemž zohlední dlouhodobé strategie Unie pro růst. V tomto pracovním programu jsou uvedeny evropské normy a produkty evropské normalizace, o něž Komise hodlá požádat evropské normalizační organizace v souladu s článkem 10.
2. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace stanoví konkrétní cíle a politiky pro evropské normy a produkty evropské normalizace, o něž Komise hodlá požádat evropské normalizační organizace v souladu s článkem 10. V naléhavých případech může Komise podat žádosti bez předchozího oznámení.
3. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace obsahuje rovněž cíle související s mezinárodním rozměrem evropské normalizace na podporu právních předpisů a politik Unie.
4. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace bude schválen poté, co proběhnou rozsáhlé konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami, včetně evropských normalizačních organizací a evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením, a s členskými státy prostřednictvím výboru uvedeného v článku 22 tohoto nařízení.
5. Po schválení ročního pracovního programu Unie pro oblast evropské normalizace jej Komise zveřejní na svých internetových stránkách.
Článek 9
Spolupráce s výzkumnými zařízeními
Výzkumná zařízení Komise přispívají k přípravě ročního pracovního programu Unie pro oblast evropské normalizace uvedeného v článku 8 a poskytují evropským normalizačním organizacím vědecké poznatky v oblasti jejich odbornosti s cílem zajistit, aby evropské normy zohledňovaly hospodářskou konkurenceschopnost a společenské potřeby, mimo jiné udržitelnost z hlediska životního prostředí a otázky bezpečnosti a zabezpečení.
Článek 10
Žádosti o normalizaci adresované evropským normalizačním organizacím
1. Komise může v rámci kompetencí stanovených ve Smlouvách požádat jednu nebo více evropských normalizačních organizací, aby v dané lhůtě vypracovaly návrh evropské normy nebo produktu evropské normalizace. Evropské normy nebo produkty evropské normalizace musí vycházet z potřeb trhu, brát v úvahu veřejný zájem a rovněž politické cíle jasně uvedené v žádosti Komise a musí být založeny na konsenzu. Komise určí požadavky ohledně obsahu, které má požadovaný dokument splňovat, a lhůtu pro jeho schválení.
2. Rozhodnutí uvedená v odstavci 1 se přijímají v souladu s postupem stanoveným v čl. 22 odst. 3 po konzultaci s evropskými normalizačními organizacemi a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením a s výborem zřízeným příslušným právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě.
3. Příslušná evropská normalizační organizace do jednoho měsíce po jejím obdržení uvede, zda žádost podle odstavce 1 přijímá.
4. Do dvou měsíců po vyrozumění o přijetí podle odstavce 3 informuje Komise příslušné evropské normalizační organizace o udělení grantu na vypracování evropské normy nebo produktu evropské normalizace, pokud byla předložena žádost o poskytnutí finančních prostředků.
5. Evropské normalizační organizace informují Komisi o činnostech prováděných za účelem vypracování dokumentů uvedených v odstavci 1. Komise spolu s evropskými normalizačními organizacemi posoudí, zda dokumenty vypracované evropskými normalizačními organizacemi splňují její původní žádost.
6. Pokud harmonizovaná norma splňuje požadavky, které má tato norma upravovat a které jsou stanoveny v příslušném harmonizačním právním předpisu Unie, zveřejní Komise bezodkladně odkaz na tuto harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie nebo jej jiným způsobem zveřejní v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném aktu harmonizačních právních předpisů Unie.
Článek 11
Formální námitky proti harmonizovaným normám
1. Pokud se členský stát nebo Evropský parlament domnívá, že harmonizovaná norma zcela nesplňuje požadavky, které má tato norma upravovat a které jsou stanoveny v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie, informuje o tom Komisi s uvedením podrobného vysvětlení a Komise po konzultaci s výborem zřízeným příslušným harmonizačním právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě rozhodne
a)
zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
zachovat, zachovat s omezením nebo zrušit odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní informace o harmonizovaných normách, na něž se vztahuje rozhodnutí uvedené v odstavci 1.
3. Komise informuje o rozhodnutí podle odstavce 1 dotčenou evropskou normalizační organizaci a v případě potřeby požádá o revizi dotčených harmonizovaných norem.
4. Rozhodnutí podle odst. 1 písm. a) tohoto článku se přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 22 odst. 2.
5. Rozhodnutí podle odst. 1 písm. b) tohoto článku se přijme v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 22 odst. 3.
Článek 12
Informování organizací zúčastněných stran
V zájmu zajištění řádných konzultací a významu pro trh vytvoří Komise pro všechny zúčastněné strany, včetně evropských normalizačních organizací a evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením, informační systém, a to dříve, než
a)
přijme roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace uvedený v čl. 8 odst. 1;
b)
přijme žádosti o normalizaci uvedené v článku 10;
c)
přijme rozhodnutí o formálních námitkách proti harmonizovaným normám, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 1;
d)
přijme rozhodnutí o určení specifikací IKT uvedených v článku 13;
e)
přijme akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 20.
KAPITOLA IV
TECHNICKÉ SPECIFIKACE IKT
Článek 13
Určení technických specifikací IKT způsobilých pro odkazování
1. Na návrh členského státu nebo z vlastního podnětu může Komise rozhodnout o určení technických specifikací IKT, které nejsou národními, evropskými ani mezinárodními normami, ale splňují požadavky stanovené v příloze II a je možné na ně odkazovat, zejména za účelem zajištění interoperability, při zadávání veřejných zakázek.
2. Pokud je technická specifikace IKT určená podle odstavce 1 pozměněna, zrušena nebo již nesplňuje požadavky uvedené v příloze II, může Komise na návrh členského státu nebo z vlastního podnětu rozhodnout o určení pozměněné technické specifikace IKT nebo o zrušení jejího určení.
3. Rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 2 se přijímají po konzultaci s Evropskou mnohostrannou platformou pro normalizaci v oblasti IKT, která zahrnuje evropské normalizační organizace, členské státy a příslušné zúčastněné strany, a po konzultaci s výborem zřízeným příslušným právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě, pokud takový výbor neexistuje.
Článek 14
Používání technických specifikací IKT při zadávání veřejných zakázek
Technické specifikace IKT uvedené v článku 13 tohoto nařízení tvoří obecné technické specifikace podle směrnic 2004/17/ES, 2004/18/ES a 2009/81/ES a nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
KAPITOLA V
FINANCOVÁNÍ EVROPSKÉ NORMALIZACE
Článek 15
Financování normalizačních organizací Unií
1. Financování Unií lze evropským normalizačním organizacím poskytovat na tyto normalizační činnosti:
a)
tvorba a revize evropských norem a produktů evropské normalizace, které jsou nezbytné a vhodné pro podporu právních předpisů a politik Unie;
b)
ověřování kvality evropských norem a produktů evropské normalizace a jejich souladu s právními předpisy a politikami Unie;
c)
provádění přípravných či doplňkových prací v souvislosti s evropskou normalizací, jako jsou studie, činnosti spolupráce, včetně mezinárodní spolupráce, semináře, hodnocení, srovnávací analýzy, výzkumná činnost, laboratorní práce, mezilaboratorní zkoušky, práce týkající se posuzování shody a opatření, která mají zajistit urychlení tvorby a revize evropských norem a produktů evropské normalizace, aniž jsou dotčeny základní zásady, zejména zásady otevřenosti, kvality, transparentnosti a konsenzu mezi všemi zúčastněnými stranami;
d)
činnosti ústředních sekretariátů evropských normalizačních organizací, jako rozvoj politik, koordinace normalizačních činností, zpracovávání odborné dokumentace a poskytování informací zainteresovaným stranám;
e)
překlad evropských norem nebo produktů evropské normalizace používaných na podporu právních předpisů a politik Unie do jiných úředních jazyků Unie, než jsou pracovní jazyky evropských normalizačních organizací, nebo v řádně odůvodněných případech i do jiných jazyků, než jsou úřední jazyky Unie;
f)
vypracování informací nezbytných pro vysvětlení, výklad a zjednodušení evropských norem nebo produktů evropské normalizace, včetně vypracování návodů pro uživatele, shrnutí obsahu norem nebo informací o osvědčených postupech a přípravy osvětových činností, strategií a školicích programů;
g)
činnosti směřující k provádění programů technické pomoci a spolupráce s třetími zeměmi a k podpoře a zdokonalování evropského systému normalizace a evropských norem nebo produktů evropské normalizace zainteresovanými stranami v rámci Unie i na mezinárodní úrovni.
2. Financování Unií lze poskytovat také
a)
národním normalizačním orgánům na normalizační činnosti uvedené v odstavci 1, které provádějí společně s evropskými normalizačními organizacemi;
b)
jiným subjektům, jimž byl svěřen úkol přispívat k činnostem uvedeným v odst. 1 písm. a) nebo provádět činnosti uvedené v odst. 1 písm. c) a g) ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi.
Článek 16
Financování ostatních evropských organizací Unií
Financování Unií lze poskytovat evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, na tyto činnosti:
a)
fungování těchto organizací a jejich činnosti týkající se evropské a mezinárodní normalizace, včetně zpracovávání odborné dokumentace a poskytování informací členům a dalším zainteresovaným stranám;
b)
poskytování právních a technických poznatků, včetně studií, v souvislosti s posouzením potřebnosti a tvorby evropských norem a produktů evropské normalizace a poskytování školení odborníků;
c)
účast na technických pracovních činnostech v souvislosti s tvorbou a revizí evropských norem a produktů evropské normalizace, které jsou nezbytné a vhodné pro podporu právních předpisů a politik Unie;
d)
propagace evropských norem a produktů evropské normalizace a poskytování informací o normách mezi zainteresovanými stranami, včetně malých a středních podniků a spotřebitelů, a jejich využívání.
Článek 17
Způsoby financování
1. Financování Unií se poskytuje v podobě
a)
grantů bez výzvy k předkládání návrhů nebo smluv v návaznosti na postupy zadávání veřejných zakázek, a to:
i)
evropským normalizačním organizacím a národním normalizačním orgánům na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1,
ii)
subjektům uvedeným v základním aktu ve smyslu článku 49 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi;
b)
grantů po výzvě k předkládání návrhů nebo smluv v návaznosti na postupy zadávání veřejných zakázek, a to jiným subjektům uvedeným v čl. 15 odst. 2 písm. b)
i)
na pomoc při tvorbě a revizi evropských norem nebo produktů evropské normalizace uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. a),
ii)
na provádění přípravné či doplňkové práce uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c),
iii)
na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. g);
c)
grantů po výzvě k předkládání návrhů, a to evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, na provádění činností uvedených v článku 16.
2. Činnosti orgánů uvedených v odstavci 1 lze financovat prostřednictvím
a)
grantů na činnosti;
b)
grantů na provozní náklady pro evropské normalizační organizace a evropské organizace zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Granty na provozní náklady se v případě opětovného poskytnutí automaticky nesnižují.
3. Komise stanoví způsoby financování uvedené v odstavcích 1 a 2, částky grantů a případně i maximální procentní podíly financování podle druhu činnosti.
4. S výjimkou řádně odůvodněných případů mají granty na normalizační činnosti uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. a) a b) podobu paušálních částek a proplacení normalizačních činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. a) podléhá splnění těchto podmínek:
a)
evropské normy nebo produkty evropské normalizace požadované Komisí v souladu s článkem 10 jsou přijaty nebo revidovány v době nepřesahující lhůtu stanovenou v žádosti v souladu s uvedeným článkem;
b)
malé a střední podniky, spotřebitelské organizace a zúčastněné strany v oblasti životního prostředí a zúčastněné strany v sociální oblasti jsou přiměřeně zastoupeny a mohou se podílet na evropských normalizačních činnostech, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1.
5. Společné cíle spolupráce a správní a finanční podmínky týkající se grantů udělovaných evropským normalizačním organizacím a evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, se vymezí v rámcových dohodách o partnerství mezi Komisí a uvedenými normalizačními organizacemi a organizacemi zúčastněných stran v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002 a nařízením (ES, Euratom) č. 2342/2002. O uzavření těchto dohod Komise informuje Evropský parlament a Radu.
Článek 18
Řízení
Rozpočtové prostředky určené rozpočtovým orgánem na financování normalizačních činností mohou pokrývat rovněž správní výdaje spojené s přípravnými činnostmi, průběžnou kontrolou, inspekcemi, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účely provádění článků 15, 16 a 17, a to včetně studií, schůzí, informačních a publikačních činností, a dále výdaje související s informačními sítěmi pro výměnu informací a veškeré další výdaje na správní a technickou podporu, jež může Komise pro normalizační činnosti využívat.
Článek 19
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby finanční zájmy Unie byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení chráněny uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, dále pomocí efektivních kontrol a zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek a v případě, že jsou zjištěny nesrovnalosti, také prostřednictvím efektivních, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s nařízeními (ES, Euratom) č. 2988/95, (Euratom, ES) č. 2185/96 a (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované podle toho nařízení, pojmem „nesrovnalost“, vymezeným v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, se rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo smluvního závazku vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty jí spravované, a to formou neoprávněného výdaje.
3. Dohody a smlouvy uzavřené na základě tohoto nařízení musí obsahovat ustanovení o průběžné kontrole a finanční kontrole prováděné Komisí nebo jí pověřeným zástupcem a o auditu prováděném Evropským účetním dvorem, který lze v případě potřeby provést na místě.
KAPITOLA VI
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, VÝBOR A PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 20
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 21 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souvislosti se změnami příloh za účelem
a)
aktualizace seznamu evropských normalizačních organizací stanoveného v příloze I, při níž se zohlední změny v jejich názvu a struktuře;
b)
přizpůsobení kritérií pro evropské organizace zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, dalšímu vývoji, pokud jde o jejich neziskovou povahu a reprezentativnost. Tyto úpravy nesmí vést ke vzniku nových kritérií, zrušení stávajících kritérií nebo zrušení kategorie organizace.
Článek 21
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 20 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 1. ledna 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 20 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti žádných již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 20 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 22
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tímto výborem bude výbor ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, ukončí se tento postup bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě pro podání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 23
Spolupráce výboru s normalizačními organizacemi a se zúčastněnými stranami
Výbor uvedený v čl. 22 odst. 1 spolupracuje s evropskými normalizačními organizacemi a s evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením.
Článek 24
Zprávy
1. Evropské normalizační organizace zasílají Komisi výroční zprávu o provádění tohoto nařízení. Zpráva obsahuje podrobné informace o
a)
uplatňování článků 4, 5, 10, 15 a 17;
b)
zastoupení malých a středních podniků, spotřebitelských organizací a zúčastněných stran v oblasti životního prostředí a zúčastněných stran v sociální oblasti v národních normalizačních orgánech;
c)
zastoupení malých a středních podniků na základě výročních zpráv uvedených v čl. 6 odst. 3;
d)
používání IKT v systému normalizace;
e)
spolupráci mezi národními normalizačními orgány a evropskými normalizačními organizacemi.
2. Evropské organizace zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie zašlou Komisi výroční zprávu o své činnosti. Tato zpráva obsahuje zejména podrobné informace o členství v těchto organizacích a činnostech podle článku 16.
3. Do 31. prosince 2015 a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje analýzu výročních zpráv uvedených v odstavcích 1 a 2, hodnocení významu normalizačních činností, které jsou financovány Unií, s ohledem na požadavky právních předpisů a politik Unie a hodnocení případných nových opatření, která by zjednodušila financování evropské normalizace a snížila administrativní zátěž evropských normalizačních organizací.
Článek 25
Přezkum
Do 2. ledna 2015 provede Komise posouzení dopadu postupu stanoveného v článku 10 na lhůty pro podávání žádostí o normalizaci. Komise předá své závěry ve formě zprávy Evropskému parlamentu a Radě. V případě potřeby se k této zprávě připojí legislativní návrh na změnu tohoto nařízení.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Změny
1) Zrušují se tato ustanovení:
a)
čl. 6 odst. 1 směrnice 89/686/EHS;
b)
článek 5 směrnice 93/15/EHS;
c)
čl. 6 odst. 1 směrnice 94/9/ES;
d)
čl. 6 odst. 1 směrnice 94/25/ES;
e)
čl. 6 odst. 1 směrnice 95/16/ES;
f)
článek 6 směrnice 97/23/ES;
g)
článek 14 směrnice 2004/22/ES;
h)
čl. 8 odst. 4 směrnice 2007/23/ES;
i)
článek 7 směrnice 2009/23/ES;
j)
článek 6 směrnice 2009/105/ES.
Odkazy na zrušená ustanovení se považují za odkazy na článek 11 toto nařízení.
2) Směrnice 98/34/ES se mění takto:
a)
v článku 1 se zrušují odstavce 6 až 10;
b)
články 2, 3 a 4 se zrušují;
c)
v čl. 6 odst. 1 se zrušují slova „se zástupci normalizačních orgánů uvedených v přílohách I a II“;
d)
v čl. 6 odst. 3 se zrušuje první odrážka;
e)
v čl. 6 odst. 4 se zrušují písm. a), b) a e);
f)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Členské státy v souladu s čl. 8 odst. 1 oznámí Komisi veškeré žádosti podané normalizačním institucím týkající se vypracování technických specifikací nebo normy pro určité výrobky za účelem přijetí technického předpisu pro tyto výrobky, jako jsou návrhy technických předpisů, a uvedou důvody pro jejich přijetí.“;
g)
v článku 11 se druhá věta nahrazuje touto větou:
„Komise zveřejní roční statistické údaje o přijatých oznámeních v Úředním věstníku Evropské unie.“;
h)
přílohy I a II se zrušují.
Odkazy na uvedená zrušená ustanovení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 27
Národní normalizační orgány
Členské státy informují Komisi o svých normalizačních orgánech.
Komise zveřejní seznam národních normalizačních orgánů a veškeré jeho aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 28
Přechodná ustanovení
Odkazy na směrnici 98/34/ES v aktech Unie, které stanoví předpoklad shody se základními požadavky uplatňováním harmonizovaných norem přijatých v souladu s uvedenou směrnicí, se považují za odkazy na toto nařízení, s výjimkou odkazů na výbor zřízený článkem 5 směrnice 98/34/ES, pokud jde o technické předpisy.
Pokud akt Unie stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, nevztahuje se na dotčený akt článek 11 tohoto nařízení.
Článek 29
Zrušení
Rozhodnutí 1673/2006/ES a rozhodnutí 87/95/EHS se zrušují.
Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 30
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1025/2012
z 25. októbra 2012
o európskej normalizácii, ktorým sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES a ktorým sa zrušuje rozhodnutie Rady 87/95/EHS a rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Hlavným cieľom normalizácie je vymedzenie dobrovoľných technických alebo kvalitatívnych špecifikácií, ktoré môžu spĺňať súčasné alebo budúce výrobky, výrobné postupy alebo služby. Normalizácia sa môže týkať rôznych otázok, ako napríklad normalizácie rôznych tried alebo rozmerov konkrétneho produktu alebo technických špecifikácií na trhoch výrobkov alebo služieb, kde je nevyhnutná kompatibilita a interoperabilita s inými produktmi alebo systémami.
(2)
Európska normalizácia je organizovaná príslušnými zúčastnenými stranami a v ich prospech na základe národného zastúpenia [Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) a Európsky výbor pre normalizáciu v elektrotechnike (Cenelec)] a priamej účasti [Európsky inštitút pre telekomunikačné normy (ETSI)] a je založená na zásadách uznaných Svetovou obchodnou organizáciou (WTO) v oblasti normalizácie, a to koherencii, transparentnosti, otvorenosti, konsenze, dobrovoľnom uplatňovaní, nezávislosti od osobitných záujmov a efektívnosti („zakladajúce zásady“). V súlade so zakladajúcimi zásadami je dôležité, aby všetky príslušné zainteresované strany vrátane orgánov verejnej moci a malých a stredných podnikov (MSP) boli primerane zapojené do procesu normalizácie na národnej i európskej úrovni. Národné normalizačné orgány by tiež mali podporovať a uľahčovať zapájanie zúčastnených strán.
(3)
Európska normalizácia tiež pomáha zvyšovať konkurencieschopnosť podnikov najmä tým, že uľahčuje voľný pohyb tovarov a služieb, interoperabilitu sietí, spôsoby komunikácie, technický rozvoj a inováciu. Európska normalizácia posilňuje globálnu konkurencieschopnosť európskeho priemyslu, najmä ak sa realizuje v koordinácii s medzinárodnými normalizačnými orgánmi, konkrétne s Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu (ISO), Medzinárodnou elektrotechnickou komisiou (IEC) a Medzinárodnou telekomunikačnou úniou (ITU). Normy prinášajú značný hospodársky prospech napríklad prostredníctvom podpory ekonomického prenikania na vnútorný trh a prispievaním k vývoju nových a zdokonalených výrobkov alebo trhov a lepších dodacích podmienok. Normy tak obvykle zintenzívňujú hospodársku súťaž, znižujú výrobné a predajné náklady a prinášajú prospech hospodárstvu ako celku, a najmä spotrebiteľom. Normy môžu udržiavať a zvyšovať kvalitu, poskytovať informácie a zabezpečovať interoperabilitu a kompatibilitu, čím sa zvyšuje bezpečnosť a hodnota pre spotrebiteľov.
(4)
Európske normy prijímajú európske normalizačné organizácie, a to CEN, Cenelec a ETSI.
(5)
Európske normy hrajú veľmi dôležitú úlohu v rámci vnútorného trhu napríklad prostredníctvom používania harmonizovaných noriem pri predpoklade zhody výrobkov, ktoré majú byť sprístupnené na trhu, so základnými požiadavkami na tieto výrobky stanovenými v príslušných harmonizačných právnych predpisoch Únie. Tieto požiadavky by mali byť presne vymedzené s cieľom predchádzať nesprávnej interpretácii európskymi normalizačnými organizáciami.
(6)
Normalizácia zohráva čoraz dôležitejšiu úlohu v medzinárodnom obchode a pri otváraní trhov. Únia by sa mala snažiť posilňovať spoluprácu medzi európskymi normalizačnými organizáciami a medzinárodnými normalizačnými orgánmi. Únia by tiež mala podporovať dvojstranné kontakty s tretími krajinami s cieľom koordinovať normalizačné úsilia a podporovať európske normy napríklad pri rokovaní o dohodách alebo prostredníctvom vysielania odborníkov v oblasti normalizácie do tretích krajín. Únia by okrem toho mala podporovať kontakty medzi európskymi normalizačnými organizáciami a súkromnými fórami a konzorciami a zároveň udržiavať prednostné postavenie európskej normalizácie.
(7)
Európsku normalizáciu upravuje osobitný právny rámec, ktorý pozostáva z troch rôznych právnych aktov, a to smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov a o pravidlách služieb informačnej spoločnosti (3), rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES z 24. októbra 2006 o financovaní európskej normalizácie (4) a rozhodnutia Rady 87/95 EHS z 22. decembra 1986 o normalizácii v oblasti informačnej technológie a telekomunikácií (5). Súčasný právny rámec však už zaostáva za vývojom európskej normalizácie, ku ktorému došlo v priebehu posledných desaťročí. Z toho dôvodu by sa mal súčasný právny rámec zjednodušiť a upraviť s cieľom pokryť nové stránky normalizácie, ktoré by odzrkadľovali najnovšie vývojové trendy a budúce výzvy v európskej normalizácii. Týka sa to najmä zvýšenia tvorby noriem pre služby a vývoja iných normalizačných produktov, ako sú formálne normy.
(8)
V uznesení Európskeho parlamentu z 21. októbra 2010 o budúcnosti európskej normalizácie (6), ako aj v správe panelu odborníkov na preskúmanie európskeho systému normalizácie (Express) z februára 2010 s názvom Normalizácia pre konkurencieschopnú a inovatívnu Európu: vízia na rok 2020 sa uvádza významný počet strategických odporúčaní týkajúcich sa revízie systému európskej normalizácie.
(9)
V snahe zabezpečiť efektívnosť noriem a normalizácie ako politických nástrojov pre Úniu je nevyhnutné mať efektívny a účinný systém normalizácie, ktorý poskytuje pružnú a transparentnú platformu na dosiahnutie dohody medzi všetkými účastníkmi a ktorý je finančne únosný.
(10)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (7) stanovuje všeobecné ustanovenia uľahčujúce poskytovateľom služieb realizáciu slobody usadiť sa a výkon voľného pohybu služieb, pričom si zachováva vysokú kvalitu služieb. Zaväzuje členské štáty, aby v spolupráci s Komisiou podporovali tvorbu dobrovoľných európskych noriem s cieľom napomáhať zlučiteľnosti služieb dodávaných poskytovateľmi v rôznych členských štátoch, poskytovaniu informácií príjemcom a kvalite poskytovaných služieb. Smernica 98/34/ES sa však uplatňuje iba na normy pre výrobky, zatiaľ čo normy pre služby v nej výslovne nie sú zahrnuté. Vymedzenie medzi službami a tovarom sa však v realite vnútorného trhu stáva čoraz menej relevantné. V praxi nie je vždy možné jasne rozlíšiť normy pre výrobky od noriem pre služby. Mnohé normy pre výrobky obsahujú prvok služieb, zatiaľ čo normy pre služby sa často čiastočne týkajú aj výrobkov. Preto je potrebné prispôsobiť súčasný právny rámec týmto novým okolnostiam prostredníctvom rozšírenia jeho rozsahu pôsobnosti na normy pre služby.
(11)
Tak ako ostatné normy, aj normy pre služby sú dobrovoľné a mali by vychádzať z potrieb trhu, pričom rozhodujúce sú potreby hospodárskych subjektov a zúčastnených strán, ktorých sa norma priamo alebo nepriamo dotýka, a mali by zohľadňovať verejný záujem a byť založené na zakladajúcich zásadách vrátane konsenzu. Normy by sa mali zameriavať hlavne na služby spojené s výrobkami a postupmi.
(12)
Právny rámec, ktorý umožňuje Komisii požiadať jednu alebo niekoľko európskych normalizačných organizácií, aby vytvorili európsku normu alebo produkt európskej normalizácie pre služby, by sa mal uplatňovať tak, aby bolo plne dodržané rozdelenie právomocí medzi Úniou a členskými štátmi, ktoré stanovujú zmluvy. Týka sa to najmä článkov 14, 151, 152, 153, 165, 166 a 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a Protokolu (č. 26) o službách všeobecného záujmu, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii (ZEÚ) a k ZFEÚ, v súlade s ktorým zostáva vo výlučnej právomoci členských štátov vymedziť základné zásady sociálneho zabezpečenia, odbornej prípravy a systémov zdravotníctva a vytvárať rámcové podmienky na riadenie, financovanie, organizáciu a poskytovanie služieb v rámci týchto systémov vrátane vymedzenia požiadaviek, kvality a bezpečnostných noriem, ktoré sa na ne vzťahujú, bez toho, aby bol dotknutý článok 168 ods. 4 ZFEÚ a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (8). Komisia by nemala prostredníctvom takejto požiadavky ovplyvňovať právo vyjednávať, uzatvárať a uplatňovať kolektívne zmluvy ani právo na protestné akcie v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi, ktoré rešpektujú právo Únie.
(13)
Európske normalizačné organizácie podliehajú právu hospodárskej súťaže do tej miery, pokiaľ sa môžu považovať za podniky alebo za združenie podnikov v zmysle článkov 101 a 102 ZFEÚ.
(14)
V rámci Únie sa národné normy prijímajú na úrovni národných normalizačných orgánov, čo by mohlo mať za následok konfliktné normy a technické prekážky na vnútornom trhu. Z toho dôvodu je potrebné v záujme vnútorného trhu a pre účinnosť normalizácie v Únii potvrdiť existujúcu pravidelnú výmenu informácií medzi národnými normalizačnými orgánmi, európskymi normalizačnými organizáciami a Komisiou o ich súčasnej a budúcej činnosti v oblasti normalizácie, ako aj zásadu pozastavenia prác, ktorá sa vzťahuje na národné normalizačné orgány v rámci európskych normalizačných organizácií, ktorá stanovuje stiahnutie národných noriem po zverejnení novej európskej normy. Národné normalizačné orgány a európske normalizačné organizácie by taktiež mali dodržiavať ustanovenia o výmene informácií obsiahnuté v prílohe 3 k Dohode o technických prekážkach obchodu (9).
(15)
Povinnosť členských štátov oznámiť Komisii svoje národné normalizačné orgány by nemala vyžadovať prijatia osobitných vnútroštátnych právnych predpisov na účely ich uznania.
(16)
Pravidelná výmena informácií medzi národnými normalizačnými orgánmi, európskymi normalizačnými organizáciami a Komisiou by nemala brániť národným normalizačným orgánom v dodržiavaní ostatných povinností a záväzkov, a najmä v dodržiavaní prílohy 3 k Dohode o technických prekážkach obchodu.
(17)
Zastúpenie spoločenských záujmov a na spoločenských záujmoch zainteresovaných strán, pokiaľ ide o európske normalizačné činnosti, sa vzťahuje na organizácie a strany zastupujúce záujmy s veľkým spoločenských významom, napríklad environmentálne záujmy či záujmy spotrebiteľov alebo zamestnancov. Zastúpenie sociálnych záujmov a na sociálnych záujmoch zainteresovaných strán, pokiaľ ide o európske normalizačné činnosti, sa však vzťahuje najmä na činnosť organizácií a strán obhajujúcich základné práva zamestnancov a pracovníkov, napríklad odborové zväzy.
(18)
V záujme urýchlenia rozhodovacieho procesu by národné normalizačné orgány a európske normalizačné organizácie mali uľahčovať prístup k informáciám o svojich činnostiach prostredníctvom podpory využívania informačných a komunikačných technológií (IKT) v ich vlastných normalizačných systémoch, napríklad tým, že všetkým relevantným zúčastneným stranám poskytnú ľahko používateľný mechanizmus na online konzultácie na účel predkladania pripomienok k návrhom noriem a zorganizujú virtuálne schôdze technických komisií, a to aj prostredníctvom online konferencií alebo videokonferencií.
(19)
Normy môžu byť prínosom pre politiku Únie a pomáhať jej pri riešení najdôležitejších spoločenských problémov, ako je napríklad zmena klímy, udržateľné využívanie zdrojov, inovácia, starnutie populácie, začleňovanie osôb so zdravotným postihnutím, ochrana spotrebiteľa, bezpečnosť práce a pracovné podmienky. Únia by mohla vytvoriť konkurenčnú výhodu pre svoje podniky a uľahčiť obchod, a to najmä pre MSP, ktoré tvoria väčšiu časť európskych podnikov, podnietením tvorby európskych alebo medzinárodných noriem pre tovary a technológie na týchto rýchlo rastúcich trhoch v uvedených oblastiach.
(20)
Normy sú dôležitými nástrojmi konkurencieschopnosti podnikov a osobitne MSP, ktorých zapojenie do procesu normalizácie je dôležité z hľadiska technického pokroku v Únii. Je preto dôležité, aby tento normalizačný rámec nabádal MSP, aby sa aktívne zapájali do normalizačných úsilí a prispievali k nim svojimi inovačnými technologickými riešeniami. Toto zahŕňa zvýšenie ich účasti na národnej úrovni, kde môžu byť tieto podniky účinnejšie vzhľadom na nižšie náklady a neexistujúce jazykové bariéry. V dôsledku toho by sa týmto nariadením malo zlepšiť zastúpenie a účasť MSP v národných aj európskych technických komisiách a uľahčiť ich efektívny prístup k normám a ich informovanosť o nich.
(21)
Európske normy majú zásadný význam pre konkurencieschopnosť MSP, ktoré však nie sú v niektorých prípadoch v oblasti európskych normalizačných činností dostatočne zastúpené. Toto nariadenie by preto malo povzbudiť a uľahčiť primeranú účasť a zastúpenie MSP v procese európskej normalizácie prostredníctvom subjektu, ktorý je skutočne v kontakte s MSP a s organizáciami zastupujúcimi MSP na vnútroštátnej úrovni a ktorý MSP aj náležite zastupuje.
(22)
Normy môžu mať významný vplyv na spoločnosť, najmä na bezpečnosť a blaho občanov, účinnosť sietí, životné prostredie, bezpečnosť práce a pracovné podmienky, prístupnosť a iné oblasti verejného záujmu. Preto je nevyhnutné zabezpečiť, aby sa posilnila úloha a prínos zúčastnených spoločenských subjektov na tvorbe noriem, a to prostredníctvom zvýšenej podpory organizácií zastupujúcich záujmy spotrebiteľov a environmentálne a sociálne záujmy.
(23)
Povinnosť európskych normalizačných organizácií posilňovať a uľahčovať zastúpenie a účinné zapojenie všetkých relevantných zainteresovaných strán neznamená priznanie hlasovacích práv týmto zúčastneným stranám, ak im však tieto hlasovacie práva nedávajú vnútorné rokovacie poriadky európskych normalizačných organizácií.
(24)
Systém európskej normalizácie by mal tiež zohľadniť Dohovor OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (10). Je preto dôležité, aby organizácie obhajujúce záujmy spotrebiteľov boli dostatočne zastúpené a zohľadňovali záujmy osôb so zdravotným postihnutím. Okrem toho by sa mala uľahčovať účasť osôb so zdravotným postihnutím na procese normalizácie všetkými dostupnými prostriedkami.
(25)
Vzhľadom na význam normalizácie ako nástroja, ktorý má podporovať politiky a legislatívu Únie, a s cieľom zabrániť následne vznášaným námietkam proti harmonizovaným normám a ich následným zmenám je dôležité, aby sa orgány verejnej moci zapájali do normalizácie vo všetkých etapách vývoja týchto noriem, ktoré sa ich môžu dotýkať, a najmä v oblastiach, na ktoré sa vzťahujú harmonizačné právne predpisy Únie na výrobky.
(26)
Normy by mali zohľadňovať environmentálne vplyvy počas životného cyklu výrobkov a služieb. Spoločné výskumné centrum Komisie (JRC) vyvinulo dôležité a verejne dostupné nástroje na posudzovanie takýchto vplyvov počas životného cyklu. Toto nariadenie by teda malo zabezpečiť, aby JRC mohlo zohrávať aktívnu úlohu v európskom systéme normalizácie.
(27)
Životaschopnosť spolupráce medzi Komisiou a systémom európskej normalizácie závisí od dôkladného plánovania budúcich žiadostí na tvorbu noriem. Toto plánovanie by sa mohlo zlepšiť, a to najmä prostredníctvom prínosu zainteresovaných strán vrátane orgánov dohľadu nad trhom, zavedením mechanizmov na zhromažďovanie stanovísk a uľahčovaním výmeny informácií medzi všetkými zainteresovanými stranami. Keďže v smernici 98/34/ES sa už ustanovuje možnosť požiadať európske normalizačné organizácie, aby vypracovali európske normy, je vhodné zaviesť lepšie a transparentnejšie plánovanie v rámci ročného pracovného programu, ktorý by mal obsahovať prehľad všetkých požiadaviek na normy, ktoré má Komisia v úmysle predložiť európskym normalizačným organizáciám. Je nevyhnutné zabezpečiť vysokú úroveň spolupráce medzi európskymi normalizačnými organizáciami a európskymi organizáciami zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením, a Komisiou pri zostavovaní jej ročného pracovného programu Únie pre normalizáciu a pri príprave žiadostí o normy, aby bolo možné analyzovať význam navrhovaného predmetu pre trh a politické ciele stanovené zákonodarcom a umožniť európskym normalizačným organizáciám rýchlejšie reagovať na žiadosti týkajúce sa normalizačnej činnosti.
(28)
Pred prerokúvaním otázok týkajúcich sa žiadostí o európske normy alebo o európske normalizačné produkty či námietok proti harmonizovaným normám vo výbore zriadenom podľa tohto nariadenia by Komisia mala viesť konzultácie s odborníkmi z členských štátov napríklad zapojením výborov zriadených príslušnými právnymi predpismi Únie alebo inými formami konzultácií s odborníkmi zo sektorov, kde takéto výbory neexistujú.
(29)
V niekoľkých smerniciach, ktorými sa harmonizujú podmienky uvádzania výrobkov na trh, sa ustanovuje, že Komisia môže žiadať od európskych normalizačných organizácií prijatie harmonizovaných noriem, na základe ktorých sa predpokladá zhoda s uplatniteľnými základnými požiadavkami. Mnohé z uvedených smerníc však obsahujú široké spektrum ustanovení týkajúcich sa námietok proti týmto normám, ak sa tieto normy nevzťahujú na všetky uplatniteľné požiadavky alebo sa na ne nevzťahujú v plnej miere. Rozdielne ustanovenia, ktoré vedú k neistote hospodárskych subjektov a európskych normalizačných organizácií, sú obsiahnuté najmä v smernici Rady 89/686/EHS z 21. decembra 1989 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa osobných ochranných prostriedkov (11), smernici Rady 93/15/EHS z 5. apríla 1993 o zosúladení ustanovení týkajúcich sa uvádzaní výbušnín na trh a ich kontrole na civilné použitie (12), smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/9/ES z 23. marca 1994 o aproximácii vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa zariadení a ochranných systémov určených na použitie v potenciálne výbušnej atmosfére (13), smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/25/ES zo 16. júna 1994 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel (14), smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/16/ES z 29. júna 1995 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výťahov (15), smernici Európskeho parlamentu a Rady 97/23/ES z 29. mája 1997 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa tlakových zariadení (16), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/22/ES z 31. marca 2004 o meradlách (17), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2007/23/ES z 23. mája 2007 o uvádzaní pyrotechnických výrobkov na trh (18), smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/23/ES z 23. apríla 2009 o váhach s neautomatickou činnosťou (19) a smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/105/ES zo 16. septembra 2009 týkajúcej sa jednoduchých tlakových nádob (20). Preto je nevyhnutné zahrnúť do tohto nariadenia jednotný postup stanovený v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 768/2008/ES z 9. júla 2008 o spoločnom rámci na uvádzanie výrobkov na trh (21), vypustiť príslušné ustanovenia v týchto smerniciach a na Európsky parlament rozšíriť právo namietať proti harmonizovanej norme v súlade s týmto nariadením.
(30)
Orgány verejnej moci by mali čo najlepšie využívať celý rozsah príslušných technických špecifikácií pri obstarávaní hardvéru, softvéru a služieb informačných technológií, a to napríklad tak, že vyberajú technické špecifikácie, ktoré môžu uplatňovať všetci zainteresovaní dodávatelia, čím sa umožní väčšia hospodárska súťaž a zníži sa riziko odkázanosti na obmedzený okruh dodávateľov. V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (22), v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (23), v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti (24) a v nariadení Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (25), sa stanovuje, že technické špecifikácie vo verejnom obstarávaní by mali byť vyjadrené odkazom na národné normy, ktoré preberajú európske normy, na európske technické osvedčenia, spoločné technické špecifikácie, medzinárodné normy, iné technické referenčné systémy zavedené európskymi normalizačnými organizáciami alebo ak takéto neexistujú, tak na národné normy, národné technické osvedčenia alebo národné technické špecifikácie týkajúce sa projektovej dokumentácie, výpočtu a vykonania prác a používania výrobkov alebo ich ekvivalent. Technické špecifikácie IKT však často vypracúvajú iné organizácie, ktoré tvoria normy, a tieto normy nepatria do žiadnej z kategórií noriem a osvedčení stanovených v smerniciach 2004/17/ES, 2004/18/ES alebo 2009/81/ES alebo nariadení (ES, Euratom) č. 2342/2002. Z toho dôvodu je potrebné stanoviť možnosť, aby sa technické špecifikácie v prípade verejného obstarávania mohli odvolávať na technické špecifikácie IKT s cieľom zareagovať na rýchly vývoj IKT, uľahčiť poskytovanie cezhraničných služieb, podporiť hospodársku súťaž, interoperabilitu a inováciu.
(31)
Technické špecifikácie, ktoré neboli prijaté európskymi normalizačnými organizáciami, nemajú rovnaké postavenie ako európske normy. Niektoré technické špecifikácie IKT nie sú vypracované v súlade so zakladajúcimi zásadami. Preto by sa v tomto nariadení mal stanoviť postup na určenie technických špecifikácií IKT, na ktoré by sa mohlo odkazovať vo verejnom obstarávaní, zahŕňajúci rozsiahle konzultácie širokého spektra zainteresovaných strán vrátane európskych normalizačných organizácií, podnikov a orgánov verejnej moci. V tomto nariadení by sa tiež mali stanoviť požiadavky vo forme zoznamu kritérií na tieto technické špecifikácie a s nimi súvisiace postupy vypracúvania. Požiadavky na určenie technických špecifikácií IKT by mali zabezpečiť, aby sa dodržiavali ciele verejnej politiky a spoločenské potreby, a mali by byť založené na zakladajúcich zásadách.
(32)
S cieľom podporovať ďalšiu inováciu a hospodársku súťaž by určenie konkrétnej technickej špecifikácie nemalo vylučovať konkurenčnú technickú špecifikáciu, pokiaľ ide o jej určenie v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia. Každé určenie by malo byť podmienené splnením kritérií a dosiahnutím významnej úrovne akceptácie technickej špecifikácie na trhu.
(33)
Určené technické špecifikácie IKT by mohli prispieť k vykonávaniu rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 922/2009/ES zo 16. septembra 2009 o riešeniach interoperability pre európske orgány verejnej správy (ISA) (26), ktoré na obdobie rokov 2010 až 2015 ustanovuje program pre riešenia interoperability pre európske orgány verejnej správy a pre inštitúcie a orgány Únie, pričom poskytuje spoločne využívané riešenia, ktoré uľahčujú interoperabilitu.
(34)
V oblasti IKT môžu vzniknúť situácie, keď je vhodné nabádať na používanie príslušných noriem alebo vyžadovať súlad s príslušnými normami na úrovni Únie s cieľom zabezpečiť interoperabilitu na jednotnom trhu a zvýšiť slobodu voľby pre používateľov. Za iných okolností sa môže stať, že špecifické európske normy už viac nespĺňajú potreby spotrebiteľov alebo bránia technickému pokroku. Z týchto dôvodov smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (27) umožňuje Komisii, aby v prípade potreby požadovala od európskych normalizačných organizácií vypracovanie noriem, zostavila a uverejnila v Úradnom vestníku Európskej únie zoznam noriem alebo špecifikácií s cieľom nabádať na ich používanie alebo uložiť ich povinné uplatňovanie alebo odstrániť normy alebo špecifikácie z tohto zoznamu.
(35)
Toto nariadenie by nemalo brániť európskym normalizačným organizáciám pokračovať v tvorbe noriem v oblasti IKT a posilňovať svoju spoluprácu s inými orgánmi, ktoré tvoria normy, osobitne v oblasti IKT, s cieľom zabezpečiť koherenciu a predchádzať roztrieštenosti alebo duplicite počas implementácie noriem a špecifikácií.
(36)
Postup určovania technických špecifikácií IKT ustanovený v tomto nariadení by nemal ohroziť koherenciu európskeho systému normalizácie. Preto by toto nariadenie malo stanoviť aj podmienky, za akých sa technická špecifikácia môže považovať za takú, ktorá nie je v rozpore s európskymi normami.
(37)
Pred určením technických špecifikácií IKT, na ktoré sa môžu uviesť odkazy vo verejnom obstarávaní, by sa mala využiť mnohostranná platforma zriadená rozhodnutím Komisie z 28. novembra 2011 (28) ako konzultačné fórum pre európske a vnútroštátne zainteresované strany, európske normalizačné organizácie a členské štáty s cieľom zabezpečiť zákonnosť procesu.
(38)
V rozhodnutí č. 1673/2006/ES sa stanovujú pravidlá týkajúce sa príspevku Únie k financovaniu európskej normalizácie s cieľom zabezpečiť, aby sa európske normy a iné európske normalizačné produkty vypracúvali a revidovali na podporu cieľov, právnych predpisov a politiky Únie. Na účely administratívneho a rozpočtového zjednodušenia je vhodné začleniť ustanovenia daného rozhodnutia do tohto nariadenia a použiť čo najjednoduchšie postupy vždy, keď je to možné.
(39)
Vzhľadom na mimoriadne veľký vplyv európskej normalizácie na podporu právnych predpisov a politík Únie a rozličné typy normalizačnej činnosti je potrebné stanoviť rôzne spôsoby financovania. Ide hlavne o granty bez výzvy na predkladanie návrhov pre európske normalizačné organizácie a národné normalizačné orgány v súlade s ustanoveniami článku 110 ods. 1 druhého pododseku nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (29), a článku 168 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES, Euratom) č. 2342/2002. Rovnaké ustanovenia by sa mali vzťahovať na tie orgány, ktoré - hoci nie sú uznané za európske normalizačné organizácie v tomto nariadení - boli poverené v základnom akte a ich úlohou je vykonávanie prípravných prác na podporu európskej normalizácie v spolupráci s európskymi normalizačnými organizáciami.
(40)
Vzhľadom na to, že európske normalizačné organizácie poskytujú priebežnú podporu činnostiam Únie, mali by mať k dispozícii účinné a výkonné ústredné sekretariáty. Komisia by preto mala mať možnosť poskytnúť týmto organizáciám sledujúcim cieľ všeobecného európskeho záujmu granty, ktoré v prípade prevádzkových grantov neuplatňujú princíp každoročného zníženia ustanovený v článku 113 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(41)
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES z 24. októbra 2006, ktorým sa ustanovuje rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie (2007 - 2013) (30), rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES z 18. decembra 2006, ktorým sa ustanovuje akčný program Spoločenstva v oblasti spotrebiteľskej politiky (2007 - 2013) (31), a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 z 23. mája 2007 o financovaní nástroja pre životné prostredie (LIFE+) (32) už stanovujú možnosť finančnej podpory európskych organizácií zastupujúcich MSP, spotrebiteľov a environmentálne záujmy v normalizácii, zatiaľ čo osobitné granty sa poskytujú európskym organizáciám zastupujúcim sociálne záujmy v normalizácii. Financovanie podľa rozhodnutia č. 1639/2006/ES, rozhodnutia č. 1926/2006/ES a nariadenia (ES) č. 614/2007 sa skončí 31. decembra 2013. Pre vývoj európskej normalizácie je podstatné pokračovať v podpore aktívnej účasti európskych organizácií zastupujúcich MSP, spotrebiteľov a environmentálne a sociálne záujmy. Takéto organizácie sledujú všeobecný európsky záujem a prostredníctvom špecifického mandátu, ktorí im udelili národné neziskové organizácie, tvoria európsku sieť zastupujúcu neziskové organizácie činné v členských štátoch a podporujúcu zásady a politiky, ktoré sú v súlade s cieľmi zmlúv. Vzhľadom na rámec, v ktorom fungujú, a svoje štatutárne ciele európske organizácie zastupujúce MSP, spotrebiteľov a environmentálne a sociálne záujmy v oblasti európskej normalizácie zohrávajú trvalú úlohu, ktorá má pre ciele a politiky Únie zásadný význam. Z toho dôvodu by Komisia mala mať možnosť pokračovať v poskytovaní grantov týmto organizáciám bez toho, aby sa v prípade prevádzkových grantov uplatňovala zásada ročného zníženia ustanovená v článku 113 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(42)
Financovanie normalizačných činností by malo byť schopné pokrývať aj prípravné alebo doplnkové činnosti súvisiace s tvorbou európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov pre výrobky a pre služby. Ide najmä o práce, ktoré zahŕňajú výskum, vypracovanie prípravných dokumentov pre legislatívu, vykonávanie medzilaboratórnych skúšok a validáciu alebo hodnotenie noriem. Podpora normalizácie na európskej i medzinárodnej úrovni by tiež mala ďalej pokračovať prostredníctvom programov týkajúcich sa technickej pomoci tretím krajinám a spolupráce s nimi. S cieľom zlepšiť prístup na trh a posilniť konkurencieschopnosť podnikov v Únii by mala existovať možnosť poskytovania grantov iným organizáciám na základe výzvy na predkladanie návrhov alebo ak to bude potrebné, prostredníctvom verejného obstarávania.
(43)
Cieľom financovania Úniou by mala byť tvorba európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov pre výrobky a pre služby a uľahčenie ich používania v podnikoch prostredníctvom väčšej podpory ich prekladov do rôznych úradných jazykov Únie, aby MSP mohli v plnej miere využívať chápanie európskych noriem a ich uplatňovanie, aby sa posilnila koherencia systému európskej normalizácie a zabezpečil sa spravodlivý a transparentný prístup k európskym normám pre všetkých účastníkov trhu v celej Únii. Je to osobitne dôležité v prípadoch, keď používanie noriem umožňuje súlad s príslušnými právnymi predpismi Únie.
(44)
Na zabezpečenie účinného uplatňovania tohto nariadenia by mala existovať možnosť využívať potrebné odborné posudky najmä v oblasti auditu a finančného riadenia, ako aj vhodné prostriedky administratívnej podpory na uľahčenie tohto vykonávania a možnosť pravidelného hodnotenia významu činností tvoriacich predmet financovania Úniou, aby sa zabezpečila jeho užitočnosť a vplyv.
(45)
Mali by sa prijať vhodné opatrenia na zabránenie podvodom a nezrovnalostiam a na spätné nadobudnutie nesprávne vyplatených finančných prostriedkov v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (33), nariadením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (34) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (35).
(46)
S cieľom aktualizovať zoznam európskych normalizačných organizácií a prispôsobiť kritériá pre organizácie zastupujúce MSP a zainteresované spoločenské strany ďalšiemu vývoju, pokiaľ ide o ich neziskovú povahu a zastúpenie, právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ by mala byť delegovaná na Komisiu, pokiaľ ide o zmeny a doplnenia príloh k tomuto nariadeniu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočňovala náležité konzultácie aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť súčasné, včasné a náležité postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(47)
Výbor zriadený týmto nariadením by mal Komisii pomáhať vo všetkých otázkach týkajúcich sa vykonávania tohto nariadenia s náležitým zohľadnením názorov expertov v sektoroch.
(48)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa na Komisiu mali preniesť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (36).
(49)
Konzultačný postup by sa mal použiť na prijímanie vykonávacích aktov, pokiaľ ide o námietky proti harmonizovaným normám, ktoré Komisia považuje za oprávnené, a keď odkazy na príslušnú harmonizovanú normu ešte neboli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, za predpokladu, že príslušná norma ešte neviedla k predpokladu o zhode so základnými požiadavkami stanovenými v uplatniteľných harmonizačných právnych predpisoch Únie.
(50)
Postup preskúmania by sa mal použiť pri každej normalizačnej žiadosti predloženej európskym normalizačným organizáciám a pri prijímaní vykonávacieho aktu, pokiaľ ide o námietky proti harmonizovaným normám, a keď odkazy na príslušnú harmonizovanú normu už boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, za predpokladu, že takéto rozhodnutie by mohlo mať dôsledky na predpoklad zhody s uplatniteľnými základnými požiadavkami.
(51)
Na dosiahnutie hlavných cieľov tohto nariadenia a uľahčenie urýchlených postupov rozhodovania, ako aj na zníženie celkového času vypracúvania noriem by sa čo najviac mali využívať procesné opatrenia ustanovené v nariadení (EÚ) č. 182/2011, ktoré umožňujú predsedovi príslušného výboru určovať termín, do ktorého by mal výbor oznámiť svoje stanovisko podľa naliehavosti prípadu. Okrem toho by malo byť možné v odôvodnených prípadoch získať stanovisko výboru písomným postupom, a ak sa člen výboru nevyjadrí, malo by sa to považovať za tichý súhlas.
(52)
Keďže ciele tohto nariadenia, a to zabezpečenie účinnosti a efektívnosti noriem a normalizácie ako nástrojov politiky Únie prostredníctvom spolupráce medzi európskymi normalizačnými organizáciami, národnými normalizačnými orgánmi, členskými štátmi a Komisiou, tvorba európskych noriem a európskych normalizačných produktov na výrobky a na služby, ktoré sa používajú na podporu legislatívy a politík Únie, určenie technických špecifikácií IKT, na ktoré sa môžu uvádzať odkazy, financovanie európskej normalizácie a účasť zainteresovaných strán na európskej normalizácii nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu ich rozsahu a vplyvu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 ZEÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie nepresahuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(53)
Smernice 89/686/EHS, 93/15/EHS, 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(54)
Rozhodnutie č. 1673/2006/ES a rozhodnutie 87/95/EHS by sa mali zrušiť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá spolupráce medzi európskymi normalizačnými organizáciami, národnými normalizačnými orgánmi, členskými štátmi a Komisiou, pravidlá tvorby európskych noriem a európskych normalizačných produktov pre výrobky a pre služby na podporu legislatívy a politík Únie, na určovanie technických špecifikácií IKT, ktoré sú oprávnené na odkazovanie, na financovanie európskej normalizácie a na účasť zainteresovaných strán na európskej normalizácii.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„norma“ je technická špecifikácia prijatá uznaným normalizačným orgánom na opakované alebo nepretržité používanie; súlad s ňou nie je povinný a je jednou z nasledujúcich technických špecifikácií:
a)
„medzinárodná norma“ je norma prijatá medzinárodným normalizačným orgánom;
b)
„európska norma“ je norma prijatá jednou z európskych normalizačných organizácií;
c)
„harmonizovaná norma“ je európska norma, ktorá bola prijatá na základe požiadavky Komisie na uplatňovanie harmonizovaných právnych predpisov Únie;
d)
„národná norma“ je norma prijatá národným normalizačným orgánom;
2.
„európsky normalizačný produkt“ je akákoľvek iná technická špecifikácia okrem európskej normy, ktorú prijala európska normalizačná organizácia na opakované alebo nepretržité používanie, a súlad s ňou nie je povinný;
3.
„návrh normy“ je dokument obsahujúci text technických špecifikácií vzťahujúcich sa na daný predmet, o ktorého prijatí sa uvažuje v súlade s príslušným postupom na prijímanie príslušných noriem, je v tvare, v akom sa nachádza po vykonaní prípravných prác a v akom je daný na verejné pripomienkovania alebo hlasovanie;
4.
„technická špecifikácia“ je dokument, v ktorom sú uvedené technické požiadavky, ktoré má spĺňať produkt, postup, služba alebo systém, a ktorý stanoví jeden alebo viac nasledujúcich prvkov:
a)
charakteristiky, ktoré sa od výrobku vyžadujú, ako je napríklad stupeň kvality, výkonnosť, interoperabilita, ochrana životného prostredia, ochrana zdravia, bezpečnosť alebo rozmery vrátane požiadaviek vzťahujúcich sa na výrobok z hľadiska názvu, pod ktorým sa predáva, terminológie, symbolov, skúšania a skúšobných metód, balenia, značenia alebo označovania a postupov posudzovania zhody;
b)
výrobné metódy a postupy vzťahujúce sa na poľnohospodárske výrobky vymedzené v článku 38 ods. 1 ZFEÚ, výrobky určené na spotrebu ľudí a zvierat a lieky, ako aj výrobné metódy a postupy vzťahujúce sa na iné výrobky v prípadoch, keď majú vplyv na charakteristiky týchto výrobkov;
c)
charakteristiky, ktoré sa od služby vyžadujú, ako je napríklad úroveň kvality, výkonnosť, interoperabilita, ochrana životného prostredia, zdravia alebo bezpečnosti, vrátane požiadaviek vzťahujúcich sa na poskytovateľa, pokiaľ ide o informácie, ktoré má sprístupniť príjemcovi, ako sa uvádza v článku 22 ods. 1 až 3 smernice 2006/123/ES;
d)
metódy a kritériá na posudzovanie parametrov stavebných výrobkov definované v článku 2 bode 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 305/2011 z 9. marca 2011, ktorým sa ustanovujú harmonizované podmienky uvádzania stavebných výrobkov na trh (37), v súvislosti s ich základnými charakteristikami;
5.
„technická špecifikácia IKT“ je technická špecifikácia v oblasti informačných a komunikačných technológií;
6.
„výrobok“ je každý priemyselne vyrobený výrobok a každý poľnohospodársky výrobok vrátane rybích výrobkov;
7.
„služba“ je akákoľvek samostatne zárobková hospodárska činnosť, ktorá sa bežne poskytuje za odplatu, ako určuje článok 57 ZFEÚ;
8.
„európska normalizačná organizácia“ je organizácia uvedená v prílohe I;
9.
„medzinárodný normalizačný orgán“ je Medzinárodná organizácia pre normalizáciu (ISO), Medzinárodná elektrotechnická komisia (IEC ) a Medzinárodná telekomunikačná únia (ITU);
10.
„národný normalizačný orgán“ je orgán oznámený Komisii členským štátom v súlade s článkom 27 tohto nariadenia.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOSŤ A ZAPOJENIE ZÚČASTNENÝCH STRÁN
Článok 3
Transparentnosť pracovných programov normalizačných orgánov
1. Najmenej raz za rok každá európska normalizačná organizácia a každý národný normalizačný orgán vypracuje svoj pracovný program. Tento pracovný program obsahuje informácie o normách a európskych normalizačných produktoch, ktoré má európska normalizačná organizácia alebo národný normalizačný orgán v úmysle pripraviť alebo zmeniť a doplniť, ktoré pripravuje alebo mení a dopĺňa a ktoré prijali v období predchádzajúceho pracovného programu, s výnimkou prípadov, pri ktorých by išlo o totožnú alebo ekvivalentnú transpozíciu medzinárodných alebo európskych noriem.
2. V pracovnom programe sa v prípade každej normy a európskeho normalizačného produktu uvedie:
a)
predmet;
b)
dosiahnutý stupeň vypracovania noriem a európskych normalizačných produktov;
c)
odkazy na všetky medzinárodné normy, ktoré sa použili ako základ.
3. Každá európska normalizačná organizácia a národný normalizačný orgán sprístupní svoj pracovný program na svojej webovej stránke alebo na akejkoľvek inej verejne dostupnej webovej stránke a sprístupní oznam o existencii pracovného programu vo vnútroštátnej alebo ak to bude potrebné, v európskej publikácii o normalizačných činnostiach.
4. Najneskôr v čase uverejnenia pracovného programu každá európska normalizačná organizácia a národný normalizačný orgán informuje o jeho existencii ostatné európske normalizačné organizácie a národné normalizačné orgány a Komisiu. Komisia poskytne uvedené informácie členským štátom prostredníctvom výboru uvedeného v článku 22.
5. Národné normalizačné orgány nesmú vzniesť námietku proti tomu, aby sa predmet normalizácie uvedený v ich pracovnom programe prerokúval na európskej úrovni v súlade s pravidlami stanovenými európskymi normalizačnými organizáciami, ani nesmú vykonávať žiadnu činnosť, ktorá by mohla ovplyvniť rozhodnutie v tomto smere.
6. Národné normalizačné orgány neprijmú počas prípravy harmonizovanej normy ani po jej schválení žiadne opatrenia, ktoré by mohli narušiť plánovanú harmonizáciu, a najmä v danej oblasti nezverejnia žiadnu novú ani revidovanú národnú normu, ktorá nie je úplne v súlade s akoukoľvek existujúcou harmonizovanou normou. Po zverejnení novej harmonizovanej normy sa všetky národné normy, ktoré sú s ňou v rozpore, v primeranej lehote zrušia.
Článok 4
Transparentnosť noriem
1. Každá európska normalizačná organizácia a národný normalizačný orgán zasiela aspoň v elektronickej podobe všetky návrhy národných noriem, európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov ostatným európskym normalizačným organizáciám, národným normalizačným orgánom alebo Komisii na základe ich žiadosti.
2. Každá európska normalizačná organizácia a národný normalizačný orgán odpovie do troch mesiacov na všetky pripomienky prijaté od ktorejkoľvek inej európskej normalizačnej organizácie, národnej normalizačnej organizácie alebo od Komisie v súvislosti s návrhom uvedeným v odseku 1 a náležite ich zohľadní.
3. Keď národný normalizačný orgán dostane pripomienky poukazujúce na to, že navrhovaná norma bude mať negatívny vplyv na vnútorný trh, bude pred prijatím normy konzultovať s európskymi normalizačnými organizáciami a Komisiou.
4. Národné normalizačné orgány:
a)
zabezpečia prístup k návrhom národných noriem takým spôsobom, aby všetky príslušné strany, najmä tie so sídlom v iných členských štátoch, mali možnosť predložiť pripomienky;
b)
umožnia ostatným národným normalizačným orgánom, aby sa aktívne alebo pasívne zúčastnili na plánovaných činnostiach prostredníctvom vyslania pozorovateľa.
Článok 5
Zapojenie zainteresovaných strán do európskej normalizácie
1. Európske normalizačné organizácie podporujú a uľahčujú vhodné zastúpenie a efektívne zapojenie všetkých relevantných zainteresovaných strán vrátane MSP, spotrebiteľských organizácií a zainteresovaných strán z oblasti životného prostredia a zo sociálnej oblasti pri ich normalizačnej činnosti. Podporujú a uľahčujú takéto zastúpenie a zapojenie najmä prostredníctvom európskych organizácií týchto zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením na úrovni tvorby politiky a v týchto fázach vypracúvania európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov:
a)
návrh a prijatie nových pracovných položiek;
b)
technická diskusia o návrhoch;
c)
predloženie pripomienok k návrhom;
d)
revízia existujúcich európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov;
e)
šírenie informácií týkajúcich sa prijatých európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov a zvyšovanie povedomia o nich.
2. Európske normalizačné organizácie popri spolupráci s orgánmi dohľadu nad trhom v členských štátoch, výskumnými zariadeniami Komisie a európskymi organizáciami zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením, podporujú a uľahčujú primerané zastúpenie a účasť podnikov, výskumných stredísk, univerzít a ďalších právnických osôb na odborno-technickej úrovni v normalizačných činnostiach týkajúcich sa novej oblasti s významnými dôsledkami z hľadiska politiky alebo technických inovácií, ak sa príslušné právne subjekty zúčastnili na projekte, ktorý súvisí s touto oblasťou a ktorý je financovaný z prostriedkov Únie v súlade s viacročným rámcovým programom pre činnosti v oblasti výskumu, inovácie a technologického rozvoja prijatým podľa článku 182 ZFEÚ.
Článok 6
Prístup MSP k normám
1. Národné normalizačné orgány podporujú a uľahčujú prístup MSP k normám a procesu tvorby noriem s cieľom dosiahnuť vyššiu úroveň účasti na systéme normalizácie napríklad tým, že:
a)
vo svojich ročných pracovných programoch vymedzia projekty v oblasti normalizácie, ktoré sú osobitne zaujímavé pre MSP;
b)
poskytujú MSP prístup k normalizačným činnostiam bez toho, aby im ukladali povinnosť stať sa členom národného normalizačného orgánu;
c)
poskytnú bezplatný prístup alebo osobitné sadzby na účasť na normalizačných činnostiach;
d)
poskytnú bezplatný prístup k návrhu noriem;
e)
bezplatne sprístupnia výťah z noriem na svojich webových stránkach;
f)
uplatnia osobitné sadzby za poskytovanie noriem alebo poskytovaním balíkov noriem za zníženú cenu.
2. Národné normalizačné orgány si vymieňajú osvedčené postupy, ktorých cieľom je zvýšiť účasť MSP na normalizačných činnostiach a rozšíriť a uľahčiť MSP používanie noriem.
3. Národné normalizačné orgány zasielajú európskym normalizačným organizáciám výročné správy o svojich činnostiach v odsekoch 1 a 2 a o všetkých ostatných opatreniach, ktoré prijali v záujme zlepšenia podmienok účasti MSP na procese tvorby noriem. Národné normalizačné orgány uverejňujú tieto správy na svojich webových stránkach.
Článok 7
Zapojenie orgánov verejnej moci do európskej normalizácie
Tam, kde je to vhodné, členské štáty podporujú zapojenie orgánov verejnej moci vrátane orgánov vykonávajúcich dohľad nad trhom do normalizačných činností na národnej úrovni zameraných na tvorbu alebo revíziu noriem požadovaných Komisiou v súlade s článkom 10.
KAPITOLA III
EURÓPSKE NORMY A EURÓPSKE NORMALIZAČNÉ PRODUKTY NA PODPORU LEGISLATÍVY A POLITÍK ÚNIE
Článok 8
Ročný pracovný program Únie pre európsku normalizáciu
1. Komisia prijme ročný pracovný program Únie pre európsku normalizáciu, v ktorom identifikuje strategické priority európskej normalizácie pri zohľadnení dlhodobých stratégií rastu Únie. V pracovnom programe sú uvedené európske normy a európske normalizačné produkty, ktoré má Komisia v úmysle vyžadovať od európskych normalizačných organizácií v súlade s článkom 10.
2. V ročnom pracovnom programe Únie pre európsku normalizáciu sa vymedzia špecifické ciele a politiky, ku ktorým má Komisia v úmysle žiadať európske normy a ostatné európske normalizačné produkty od európskych normalizačných organizácií v súlade s článkom 10. V naliehavých prípadoch môže Komisia vzniesť žiadosť bez predchádzajúceho oznámenia.
3. Ročný pracovný program Únie pre európsku normalizáciu zahŕňa tiež ciele súvisiace s medzinárodným rozmerom európskej normalizácie, ktoré podporujú legislatívu a politiky Únie.
4. Ročný pracovný program Únie pre európsku normalizáciu sa prijme až po uskutočnení širokej konzultácie s relevantnými zainteresovanými stranami vrátane európskych normalizačných organizácií a európskych organizácií zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením a s členskými štátmi prostredníctvom výboru uvedeného v článku 22 tohto nariadenia.
5. Ročný pracovný program Únie pre európsku normalizáciu Komisia sprístupní po jeho prijatí na svojej webovej stránke.
Článok 9
Spolupráca s výskumnými zariadeniami
Výskumné zariadenia Komisie prispievajú k príprave ročného pracovného programu Únie pre európsku normalizáciu uvedeného v článku 8 a poskytujú európskym normalizačným organizáciám v rozsahu svojej odbornosti vedecké znalosti s cieľom zabezpečiť, aby európske normy zohľadňovali hospodársku konkurencieschopnosť a potreby spoločnosti, napríklad udržateľnosť životného prostredia, otázky bezpečnosti a ochrany.
Článok 10
Žiadosti o normalizačné práce predložené európskym normalizačným organizáciám
1. Komisia môže v rámci obmedzení právomocí stanovených v zmluvách žiadať vypracovanie návrhu európskej normy alebo európskeho normalizačného produktu v stanovenej lehote od jednej alebo viacerých európskych normalizačných organizácií. Európska norma a európsky normalizačný produkt vychádzajú z potrieb trhu, zohľadňujú verejný záujem, ako aj politické ciele jasne uvedené v žiadosti Komisie a vznikajú na základe konsenzu. Komisia určí požiadavky na obsah, ktoré musí splniť požadovaný dokument, ako aj termín jeho prijatia.
2. Rozhodnutia uvedené v odseku 1 sa prijímajú v súlade s postupom ustanoveným v článku 22 ods. 3 po konzultácii s európskymi normalizačnými organizáciami a európskymi organizáciami zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením, ako aj s výborom zriadeným príslušným právnym predpisom Únie, ak takýto výbor existuje, alebo po iných formách konzultácie so sektorovými expertmi.
3. Príslušná európska normalizačná organizácia do jedného mesiaca od doručenia žiadosti uvedie, či akceptuje žiadosť uvedenú v odseku 1.
4. Pri predložení žiadosti o financovanie Komisia informuje príslušné európske normalizačné organizácie do dvoch mesiacov od doručenia akceptácie uvedenej v odseku 3 o udelenie grantu na navrhnutie európskej normy alebo európskeho normalizačného produktu.
5. Európske normalizačné organizácie informujú Komisiu o činnostiach, ktoré vykonali na účely vypracovania dokumentov uvedených v odseku 1. Komisia spolu s európskymi normalizačnými organizáciami posúdi súlad dokumentov vypracovaných európskymi normalizačnými organizáciami s jej pôvodnou žiadosťou.
6. Ak harmonizovaná norma spĺňa požiadavky, ktoré sú stanovené v príslušných harmonizačných právnych predpisoch Únie a na ktoré sa má vzťahovať, Komisia bezodkladne uverejní odkaz na takúto harmonizovanú normu v Úradnom vestníku Európskej únie alebo iným spôsobom v súlade s podmienkami stanovenými v príslušnom harmonizačnom právnom predpise Únie.
Článok 11
Formálne námietky proti harmonizovaným normám
1. Ak sa členský štát alebo Európsky parlament domnieva, že harmonizovaná norma nespĺňa úplne požiadavky, ktoré sú stanovené v príslušných harmonizačných právnych predpisoch Únie a na ktoré sa má vzťahovať, informuje o tom Komisiu s uvedením podrobného vysvetlenia a Komisia po konzultácii s výborom zriadeným príslušným harmonizačným právnym predpisom Únie, ak existuje, alebo po iných formách konzultácie so sektorovými expertmi rozhodne, či:
a)
v Úradnom vestníku Európskej únie uverejní, neuverejní alebo uverejní s obmedzením odkazy na príslušnú harmonizovanú normu;
b)
v Úradnom vestníku Európskej únie ponechá, ponechá s obmedzením alebo zruší odkazy na príslušnú harmonizovanú normu.
2. Komisia zverejní informácie o harmonizovaných normách, o ktorých sa rozhodovalo podľa odseku 1, na svojej webovej stránke.
3. Komisia informuje o rozhodnutí uvedenom v odseku 1 príslušnú európsku normalizačnú organizáciu a v prípade potreby požiada o revíziu príslušných harmonizovaných noriem.
4. Rozhodnutie uvedené v odseku 1 písm. a) tohto článku sa prijme v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 22 ods. 2.
5. Rozhodnutie uvedené v odseku 1 písm. b) tohto článku sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 22 ods. 3.
Článok 12
Oznamovanie organizáciám zainteresovaných strán
V rámci zaistenia riadnych konzultácií a významu pre trh Komisia vytvorí systém oznamovania pre všetky zainteresované strany vrátane európskych normalizačných organizácií a európskych organizácií zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením, pred:
a)
prijatím ročného pracovného programu Únie pre európsku normalizáciu uvedeného v článku 8 ods. 1;
b)
prijatím žiadostí o normalizačné práce uvedených v článku 10;
c)
prijatím rozhodnutia o formálnych námietkach proti harmonizovaným normám podľa článku 11 ods. 1;
d)
prijatím rozhodnutia o určení technických špecifikácií IKT uvedených v článku 13;
e)
prijatím delegovaných aktov uvedených v článku 20.
KAPITOLA IV
TECHNICKÉ ŠPECIFIKÁCIE IKT
Článok 13
Určenie technických špecifikácií IKT
1. Na základe návrhu členského štátu alebo z vlastnej iniciatívy môže Komisia rozhodnúť o určení technických špecifikácií IKT, ktoré nie sú národné ani európske alebo medzinárodné, ale spĺňajú požiadavky stanovené v prílohe II, na ktoré sa môže odkazovať vo verejnom obstarávaní najmä na účely zabezpečenia interoperability.
2. Ak sa niektorá z technických špecifikácií IKT určená podľa odseku 1 zmení, zruší alebo už nespĺňa požiadavky ustanovené v prílohe II, Komisia môže na návrh členského štátu alebo z vlastnej iniciatívy rozhodnúť o určení pozmenenej technickej špecifikácie IKT alebo o zrušení jej určenie.
3. Rozhodnutia ustanovené v odsekoch 1 a 2 sa prijímajú po konzultácii s európskou mnohostrannou platformou zainteresovaných strán pre normalizáciu IKT, ktorá zahŕňa európske normalizačné organizácie, členské štáty a príslušné zainteresované strany, a po konzultácii s výborom zriadeným príslušným právnym predpisom Únie, ak existuje, alebo po iných formách konzultácie so sektorovými expertmi, ak takýto výbor neexistuje.
Článok 14
Používanie technických špecifikácií IKT vo verejnom obstarávaní
Technické špecifikácie IKT uvedené v článku 13 tohto nariadenia predstavujú spoločné technické špecifikácie uvedené v smerniciach 2004/17/ES, 2004/18/ES a 2009/81/ES a v nariadení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
KAPITOLA V
FINANCOVANIE EURÓPSKEJ NORMALIZÁCIE
Článok 15
Financovanie normalizačných organizácií Úniou
1. Financovanie Úniou sa môže poskytovať európskym normalizačným organizáciám na tieto normalizačné činnosti:
a)
tvorbu a revíziu európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov, ktoré sú nevyhnutné a vhodné na podporu legislatívy a politík Únie;
b)
overenie kvality a súladu európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov s príslušnými právnymi predpismi a politikami Únie;
c)
vykonávanie prípravných alebo doplnkových prác v súvislosti s európskou normalizáciou vrátane štúdií, činností spolupráce vrátane medzinárodnej spolupráce, seminárov, hodnotení, porovnávacích analýz, výskumných prác, laboratórnych prác, medzilaboratórnych skúšok, činností týkajúcich sa hodnotenia zhody a opatrení, ktorými sa zabezpečí skrátenie lehôt na tvorbu a revíziu európskych noriem a európskych normalizačných produktov bez toho, aby boli dotknuté zakladajúce zásady, najmä zásady otvorenosti, kvality, transparentnosti a konsenzu medzi všetkými zúčastnenými stranami;
d)
činnosti ústredných sekretariátov európskych normalizačných organizácií vrátane tvorby politiky, koordinácie normalizačných činností, vykonávania technických prác a informovania zainteresovaných strán;
e)
preklady európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov, ktoré sa používajú na podporu legislatívy a politík Únie, do iných úradných jazykov Únie, ako sú pracovné jazyky európskych normalizačných organizácií, alebo v riadne odôvodnených prípadoch do iných jazykov, ako sú úradné jazyky Únie;
f)
vypracovanie informácií na vysvetlenie, výklad a zjednodušenie európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov vrátane vypracovania používateľských príručiek, výťahov z noriem, osvedčených postupov a opatrení na zvyšovanie informovanosti, stratégií a školiacich programov;
g)
činnosti na realizáciu programov technickej pomoci, spolupráce s tretími krajinami a podporu a zdokonalenie európskeho systému normalizácie, európskych noriem a európskych normalizačných produktov zainteresovanými stranami v Únii a na medzinárodnej úrovni.
2. Financovanie Úniou môže byť tiež udelené:
a)
národným normalizačným orgánom na normalizačné činnosti uvedené v odseku 1, ktoré vykonávajú spoločne s európskymi normalizačnými organizáciami;
b)
ostatným subjektom, ktoré boli poverené prispievaním k činnostiam uvedeným v odseku 1 písm. a) alebo vykonávaním činností uvedených v odseku 1 písm. c) a g), v spolupráci s európskymi normalizačnými organizáciami.
Článok 16
Financovanie ďalších európskych organizácií Úniou
Financovanie Úniou sa môže poskytovať európskym organizáciám zainteresovaných strán spĺňajúcim kritériá stanovené v prílohe III k tomuto nariadeniu na tieto činnosti:
a)
fungovanie týchto organizácií a ich činností súvisiacich s európskou a medzinárodnou normalizáciou vrátane vykonávania technických prác a poskytovania informácií členom a ostatným zainteresovaným stranám;
b)
poskytovanie právnych a technických odborných znalostí vrátane štúdií v súvislosti s posudzovaním potreby a s tvorbou európskych noriem a európskych normalizačných produktov a odbornej prípravy expertov;
c)
účasť na technických prácach v súvislosti s vypracovaním európskych noriem a revíziou európskych normalizačných produktov, ktoré sú potrebné a vhodné na podporu legislatívy a politík Únie;
d)
podpora európskych noriem a európskych normalizačných produktov a informácií pre zainteresované strany vrátane MSP a spotrebiteľov o normách a o ich používaní.
Článok 17
Finančné ustanovenia
1. Financovanie Úniou sa poskytuje v podobe:
a)
grantov bez výzvy na predkladanie návrhov alebo zmlúv po verejnom obstarávaní:
i)
európskym normalizačným organizáciám a národným normalizačným orgánom na vykonávanie činností uvedených v článku 15 ods. 1;
ii)
subjektom určeným v základnom akte v súlade s článkom 49 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 na vykonávanie činností uvedených v článku 15 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia v spolupráci s európskymi normalizačnými organizáciami;
b)
grantov po výzve na predkladanie návrhov alebo zmlúv uzatvorených v nadväznosti na postupy verejného obstarávania s iným subjektom uvedeným v článku 15 ods. 2 písm. b):
i)
na pomoc pri tvorbe a revízii európskych noriem alebo európskych normalizačných produktov uvedených v článku 15 ods. 1 písm. a);
ii)
na vykonávanie prípravných alebo doplnkových prác uvedených v článku 15 ods. 1 písm. c);
iii)
na vykonávanie činností uvedených v článku 15 ods. 1 písm. g);
c)
grantov po výzve na predkladanie návrhov európskym organizáciám zainteresovaných strán spĺňajúcim kritériá stanovené v prílohe III k tomuto nariadeniu na vykonávanie činností uvedených v článku 16.
2. Činnosti orgánov uvedených v odseku 1 môžu byť financované prostredníctvom:
a)
grantov na činnosť;
b)
grantov na prevádzku určených pre európske normalizačné organizácie a európske organizácie zainteresovaných strán spĺňajúce kritériá stanovené v prílohe III k tomuto nariadeniu v súlade s pravidlami stanovenými v nariadení (ES, Euratom) č. 1605/2002. V prípade opätovného poskytnutia sa granty na prevádzku automaticky neznižujú.
3. Komisia rozhodne o spôsoboch financovania uvedených v odsekoch 1 a 2, ako aj o výške grantov a v prípade potreby aj o maximálnych percentuálnych podieloch financovania podľa druhu činnosti.
4. S výnimkou riadne odôvodnených prípadov granty udelené na normalizačné činnosti uvedené v článku 15 ods. 1 písm. a) a b) majú formu jednorazových platieb a v prípade normalizačných činností uvedených v článku 15 ods. 1 písm. a) sú splatné po splnení týchto podmienok:
a)
európske normy alebo európske normalizačné produkty, o ktoré požiadala Komisia v súlade s článkom 10, sú prijaté alebo revidované v lehote, ktorá nepresahuje lehotu stanovenú v žiadosti uvedenej v článku;
b)
MSP, spotrebiteľské organizácie a zúčastnené strany z oblasti životného prostredia a zo sociálnej oblasti sú náležite zastúpené a môžu sa zúčastňovať na európskych normalizačných činnostiach, ako sa uvádza v článku 5 ods. 1.
5. Spoločné ciele spolupráce a administratívne a finančné podmienky týkajúce sa grantov udelených európskym normalizačným organizáciám a európskym organizáciám zainteresovaných strán spĺňajúcim kritériá stanovené v prílohe III k tomuto nariadeniu sú vymedzené v partnerských rámcových dohodách medzi Komisiou a týmito normalizačnými organizáciami a organizáciami zainteresovaných strán v súlade s nariadením (ES, Euratom) č. 1605/2002 a nariadením (ES, Euratom) č. 2342/2002. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o uzatvorení týchto dohôd.
Článok 18
Riadenie
Prostriedky, ktoré stanovil rozpočtový orgán na financovanie normalizačných činností, môžu pokrývať aj administratívne výdavky súvisiace s prípravnými činnosťami, monitorovaním, kontrolou, auditom a hodnotením, ktoré sú priamo potrebné na účely vykonávania článkov 15, 16 a 17, vrátane štúdií, stretnutí, informačných a vydavateľských činností, výdavkov spojených s počítačovými sieťami na výmenu informácií, ako aj všetkých ostatných výdavkov súvisiacich s administratívnou a technickou pomocou, ktorú Komisia využíva na normalizačné činnosti.
Článok 19
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia zabezpečí, aby sa pri vykonávaní činností financovaných podľa tohto nariadenia ochraňovali finančné záujmy Únie prostredníctvom uplatňovania opatrení na predchádzanie podvodom, korupcii a akejkoľvek inej protiprávnej činnosti formou účinných kontrol a navrátenia neoprávnene vyplatených súm a v prípade zistenia nezrovnalostí uplatňovaním účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií v súlade s nariadením (Euratom, ES) č. 2988/95, nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96 a s nariadením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokiaľ ide o činnosti financované v rámci tohto nariadenia, pod pojmom nezrovnalosť vymedzeným v článku 1 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 sa rozumie každé porušenie ustanovenia práva Únie alebo každé porušenie zmluvných povinností vyplývajúcich z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, ktoré ako neopodstatnená výdavková položka má alebo by malo negatívny vplyv na všeobecný rozpočet Únie alebo ňou riadené rozpočty.
3. Vo všetkých dohodách a zmluvách vyplývajúcich z tohto nariadenia sa ustanoví monitorovanie a finančná kontrola Komisiou alebo ktorýmkoľvek jej zástupcom, ktorého poverí, a audity Európskeho dvora audítorov, ktoré možno podľa potreby vykonať na mieste.
KAPITOLA VI
DELEGOVANÉ AKTY, VÝBOR A PODÁVANIE SPRÁV
Článok 20
Delegované akty
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 21 prijať delegované akty, ktoré sa týkajú zmien a doplnení príloh, s cieľom:
a)
aktualizovať zoznam európskych normalizačných organizácií stanovený v prílohe I s cieľom zohľadňovať zmeny v ich názve alebo štruktúre;
b)
prispôsobovať kritériá pre európske organizácie zainteresovaných strán spĺňajúce kritériá stanovené v prílohe III k tomuto nariadeniu ďalšiemu vývoju, pokiaľ ide o ich neziskový charakter a zastúpenie. Toto prispôsobovanie nesmie viesť k vytváraniu nových ani rušeniu existujúcich kritérií či celej kategórie organizácie.
Článok 21
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok ustanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 20 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 1. januára 2013. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 20 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 20 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 22
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
4. Ak sa má stanovisko výboru získať prostredníctvom písomného postupu, tento postup sa ukončí bez výsledku, keď o tom v lehote na doručenie stanoviska rozhodne predseda výboru alebo ak o to požiada jednoduchá väčšina členov výboru.
Článok 23
Spolupráca výboru s normalizačnými organizáciami a so zainteresovanými stranami
Výbor uvedený v článku 22 ods. 1 spolupracuje s európskymi normalizačnými organizáciami a s európskymi organizáciami zainteresovaných strán, ktoré sú oprávnené čerpať finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením.
Článok 24
Správy
1. Európske normalizačné organizácie zasielajú Komisii výročnú správu o vykonávaní tohto nariadenia. Správa obsahuje podrobné informácie o týchto skutočnostiach:
a)
uplatňovanie článkov 4, 5, 10, 15 a 17;
b)
zastúpenie MSP, organizácií spotrebiteľov a zúčastnených strán z oblasti životného prostredia a zo sociálnej oblasti v národných normalizačných orgánoch;
c)
zastúpenie MSP na základe výročných správ uvedených v článku 6 ods. 3;
d)
používanie informačných a komunikačných technológií v systéme normalizácie;
e)
spolupráca medzi národnými normalizačnými orgánmi a európskymi normalizačnými organizáciami.
2. Európske organizácie zainteresovaných strán, ktorým boli pridelené finančné prostriedky Únie v súlade s týmto nariadením, zasielajú výročnú správu o svojich činnostiach Komisii. Táto správa obsahuje najmä podrobné informácie o členstve v týchto organizáciách a činnostiach uvedených v článku 16.
3. Do 31. decembra 2015 a potom každých päť rokov Komisia predkladá správu o vykonávaní tohto nariadenia Európskemu parlamentu a Rade. Táto správa obsahuje analýzu výročných správ uvedených v odsekoch 1 a 2, hodnotenie relevantnosti normalizačných činností, na ktoré boli pridelené finančné prostriedky Únie, v súvislosti s požiadavkami právnych predpisov a politík Únie, ako aj posúdenie prípadných nových opatrení na zjednodušenie financovania európskej normalizácie a na zníženie administratívnej záťaže pre európske normalizačné organizácie.
Článok 25
Revízia
Do 2.januára 2015 Komisia zhodnotí vplyv postupu stanoveného v článku 10 tohto nariadenia na harmonogram predkladania žiadostí týkajúcich sa normalizačných prác. Komisia predloží svoje závery v správe Európskemu parlamentu a Rade. V prípade potreby sa k uvedenej správe pripojí legislatívny návrh na zmenu a doplnenie tohto nariadenia.
KAPITOLA VII
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 26
Zmeny a doplnenia
1. Vypúšťajú sa tieto ustanovenia:
a)
článok 6 ods. 1 smernice 89/686/EHS;
b)
článok 5 smernice 93/15/EHS;
c)
článok 6 ods. 1 smernice 94/9/ES;
d)
článok 6 ods. 1 smernice 94/25/ES;
e)
článok 6 ods. 1 smernice 95/16/ES;
f)
článok 6 smernice 97/23/ES;
g)
článok 14 smernice 2004/22/ES;
h)
článok 8 ods. 4 smernice 2007/23/ES;
i)
článok 7 smernice 2009/23/ES;
j)
článok 6 smernice 2009/105/ES.
Odkazy na vypustené ustanovenia sa považujú za odkazy na článok 11 tohto nariadenia.
2. Smernica 98/34/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
v článku 1 sa odseky 6 až 10 vypúšťajú;
b)
články 2, 3 a 4 sa vypúšťajú;
c)
v článku 6 ods. 1 sa vypúšťajú slová „s predstaviteľmi normalizačných organizácií uvedených v prílohách I a II“;
d)
v článku 6 ods. 3 sa vypúšťa prvá zarážka;
e)
v článku 6 ods. 4 sa písmená a), b) a e) vypúšťajú;
f)
článok 7 sa nahrádza takto:
„Článok 7
Členské štáty oznámia Komisii v súlade s článkom 8 ods. 1 všetky žiadosti, ktoré predložili normalizačným inštitúciám s cieľom vypracovať technické špecifikácie alebo normu na špecifické výrobky na účel schválenia technického predpisu na takéto výrobky vo forme návrhov technických predpisov, a uvedú dôvody ich schválenia.“;
g)
v článku 11 sa druhá veta nahrádza touto vetou:
„Komisia uverejňuje ročnú štatistiku prijatých oznámení v Úradnom vestníku Európskej únie.“;
h)
prílohy I a II sa vypúšťajú.
Odkazy na vypustené ustanovenia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vykladajú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV k tomuto nariadeniu.
Článok 27
Národné normalizačné orgány
Členské štáty informujú Komisiu o svojich normalizačných orgánoch.
Komisia uverejní zoznam národných normalizačných orgánov a všetky aktualizácie tohto zoznamu v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 28
Prechodné ustanovenia
V aktoch Únie, v ktorých sa stanovuje predpoklad zhody so základnými požiadavkami prostredníctvom uplatňovania harmonizovaných noriem prijatých v súlade so smernicou 98/34/ES, sa odkazy na smernicu 98/34/ES vykladajú ako odkazy na toto nariadenie okrem odkazov na výbor stanovený článkom 5 smernice 98/34/ES týkajúcich sa technických predpisov.
Ak sa v akte Únie stanovuje postup na vznesenie námietky proti harmonizovaným normám, článok 11 tohto nariadenia sa na tento akt neuplatňuje.
Článok 29
Zrušenie
Rozhodnutie č. 1673/2006/ES a rozhodnutie 87/95/EHS sa týmto zrušujú.
Odkazy na zrušené rozhodnutia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vykladajú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV k tomuto nariadeniu.
Článok 30
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2013.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 25. októbra 2012