PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2014
o finančním příspěvku Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření provedená v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku proti africkému moru prasat
(oznámeno pod číslem C(2014) 2551)
(Pouze estonské, litevské, lotyšské a polské znění je závazné)
(2014/236/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a zejména na článek 84 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Africký mor prasat je infekční, obvykle smrtelná virová nákaza prasat domácích a prasat divokých, která způsobuje vážná narušení obchodu s živými prasaty a produkty získanými z prasat uvnitř Unie a jejich vývozu do třetích zemí.
(2)
Po potvrzení afrického moru prasat v Gruzii v roce 2007 se nákaza rozšířila do Ruské federace, kde byla hlášena četná ohniska uvedené nákazy u prasat domácích a prasat divokých v evropské části Ruska. V červnu 2013 Bělorusko potvrdilo ohnisko afrického moru prasat u prasat v domácím chovu v regionu Grodno asi čtyřicet kilometrů od hranice s Litvou a v blízkosti hranice s Polskem.
(3)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/498/EU (3) byl stanoven finanční příspěvek Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření proti africkému moru prasat provedená v roce 2013 v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku, což jsou členské státy přímo ohrožené zavlečením této nákazy.
(4)
V lednu 2014 byla hlášena nákaza u populace prasat divokých na Ukrajině a dále se šíří v Bělorusku a Ruské federaci. Nadto byly v lednu 2014 zjištěny dva případy afrického moru prasat u populace prasat divokých v Litvě a několik dní poté byly ohlášeny další dva případy u prasat divokých v Polsku. V obou uvedených členských státech se nákaza vyskytla v blízkosti hranic s Běloruskem. Situace ohledně afrického moru prasat v zemích sousedících s Evropskou unií tudíž představuje přetrvávající hrozbu pro hospodářství s chovem prasat v Unii, jelikož virus může být zavlečen do členských států sousedících s třetími zeměmi, v nichž se nákaza vyskytuje, prostřednictvím prasat divokých, která vstupují na území Unie z oblastí s výskytem nákazy, ale rovněž prostřednictvím vozidel, která přepravovala živá zvířata, nebo nepovoleným dovozem produktů získaných z prasat do Unie.
(5)
Riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie je vzhledem k výskytu a vývoji této nákazy v příhraničním území Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny vyšší v případě Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska. Tyto členské státy informovaly Komisi a ostatní členské státy o opatřeních, jež hodlají přijmout za účelem ochrany svých území i území ostatních členských států.
(6)
V roce 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko zavedly dozor pro včasné zjištění afrického moru prasat u prasat divokých i u prasat domácích. V zájmu lepší prevence afrického moru prasat je třeba provést určité činnosti dozoru na území uvedených členských států.
(7)
Jedním z hlavních preventivních opatření proti zavlečení afrického moru prasat do Unie je očista a dezinfekce vozidel, která mohla přijít do styku s virem afrického moru prasat. Z toho důvodu prováděcí rozhodnutí Komise 2013/426/EU (4) stanoví určitá opatření proti zavlékání afrického moru prasat z Běloruska a Ruské federace do Unie a dále stanoví, aby vozidla, která přepravovala živá zvířata a která na území Unie vstupují z oblastí s výskytem nákazy, byla náležitě očištěna a vydezinfikována.
(8)
Bez ohledu na ustanovení nařízení Komise (ES) č. 206/2009 (5) je riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie prostřednictvím zásilek pro osobní spotřebu, které obsahují produkty získané z prasat a jsou zasílány poštou nebo převáženy v zavazadlech cestujících přijíždějících zejména z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, vyšší než zanedbatelné a vyžaduje doplňková opatření a kontroly v místech vstupu.
(9)
Navíc celá řada zúčastněných stran, včetně veterinárních lékařů, profesionálních a neprofesionálních chovatelů, řidičů kamionů, celních zástupců, cestujících a široké veřejnosti, by měla být upozorněna na rizika zavlečení afrického moru prasat a jeho důsledky prostřednictvím cílených informačních kampaní zaměřených na zvýšení povědomí o nákaze a připravenosti na ni v rámci pohotovostních plánů vypracovaných podle směrnice Rady 2002/60/ES (6) k zajištění rychlé reakce v případě zavlečení afrického moru prasat.
(10)
V roce 2014 byl zjištěn africký mor prasat u prasat divokých v Litvě a v Polsku, přičemž oba tyto členské státy jsou přímo ohroženy výskytem této nákazy za hranicemi v Bělorusku. Aby omezily riziko rozšíření nákazy na svém území na minimum, hodlají Litva a Polsko snížit hustotu výskytu vnímavých hostitelských zvířat v hospodářstvích s nízkou úrovní biologické ochrany v zamořené oblasti podporou porážky prasat a zákazem doplňování stavů v hospodářstvích s chovem prasat po dobu alespoň jednoho roku. V prosinci 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko předložily své plány a odhady nákladů na provádění nouzových opatření v oblastech, které jsou považovány za oblasti se zvýšeným rizikem zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, v roce 2014. Plány byly posouzeny Komisí pro účely finančního příspěvku Unie a byl vyvozen závěr, že jsou v souladu se směrnicí 2002/60/ES.
(11)
Činnosti prováděné Estonskem, Lotyšskem, Litvou a Polskem za účelem dozoru nad nákazou, očisty a dezinfekce vozidel a pořádání informačních kampaní jsou spolufinancovány ve výši 50 %.
(12)
Činnosti prováděné Litvou a Polskem s cílem snížit hustotou výskytu prasat v zamořených oblastech u hranic s Běloruskem by měly být spolufinancovány ve výši 30 %.
(13)
Jelikož plány, které předložily Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko a které se týkají nouzových opatření proti zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny prováděných v roce 2014, představují dostatečně podrobný rámec ve smyslu článku 94 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutí rozhodnutím o financování výdajů stanovených v pracovním programu pro granty.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. V rámci nouzových opatření, která v roce 2014 přijaly Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko na ochranu proti africkému moru prasat, mají uvedené členské státy nárok na zvláštní příspěvek Unie na výdaje vynaložené na provádění činností popsaných v odstavcích 2 a 3 a plánovaných na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014.
2. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 50 % nákladů vynaložených a zaplacených v souvislosti s provedením následujících činností:
a)
odběr vzorků z prasat domácích;
b)
odběr vzorků z prasat divokých;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvenování;
e)
nákup vybavení a dezinfekčních prostředků pro očistu a dezinfekci;
f)
nákup vybavení speciálně používaného k odstranění těl mrtvých zvířat;
g)
nákup vybavení k provádění virologických laboratorních vyšetření;
h)
informační kampaně.
3. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 30 % nákladů vynaložených a zaplacených Litvou a Polskem v souvislosti s odškodněním majitelů prasat za ztráty způsobené předčasnou porážkou prasat v zamořených oblastech.
Článek 2
1. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům uvedeným v čl. 1 odst. 1 za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) c) a d), v průměru nepřesáhne částku:
a)
0,5 EUR za prase domácí, z něhož byl odebrán vzorek;
b)
5 EUR za prase divoké, z něhož byl odebrán vzorek;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za PCR a sekvenování.
2. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. e), v průměru nepřesáhne částku:
a)
6 000 EUR pro Estonsko;
b)
58 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pro Litvu;
d)
102 100 EUR pro Polsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f), v průměru nepřesáhne částku:
a)
100 000 EUR pro Litvu;
b)
150 000 EUR pro Polsko.
4. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. g), v průměru nepřesáhne částku:
75 000 EUR pro Litvu.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. h), v průměru nepřesáhne částku:
a)
1 500 EUR pro Estonsko;
b)
15 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pro Litvu;
d)
11 250 EUR pro Polsko.
6. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 3 nepřesáhne částku:
a)
225 000 EUR pro Litvu;
b)
337 500 EUR pro Polsko.
7. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 1 nepřesáhne částku:
a)
27 000 EUR pro Estonsko;
b)
190 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pro Litvu;
d)
1 341 000 EUR pro Polsko.
8. Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v odst. 1 písm. c) a d) se omezí na náklady vynaložené členskými státy na:
a)
nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu, který je určen a používán speciálně pro provádění laboratorních vyšetření;
b)
pracovníky, v jakékoli funkci, konkrétně přidělené (zcela nebo částečně) na provádění vyšetření v laboratoři; tyto náklady jsou omezeny na skutečné mzdy plus platby sociálního zabezpečení a další zákonné náklady zahrnuté do odměny;
c)
režijní náklady rovnající se 7 % částky nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v článku 1 bude poskytnut, pokud dotčené členské státy:
a)
provedou činnosti a opatření popsané v jejich plánech;
b)
provedou opatření v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
c)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2015 závěrečnou technickou zprávu o opatřeních v souladu s přílohou I a závěrečnou finanční zprávu v souladu s přílohou II.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie úměrně k povaze a závažnosti takového porušení předpisů a k finanční ztrátě utrpěné Unií.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice, Lotyšské republice, Litevské republice a Polské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2014.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE
z 24. apríla 2014
o finančnom príspevku Únie na dohliadacie a iné núdzové opatrenia vykonávané v Estónsku, Lotyšsku, Litve a Poľsku proti africkému moru ošípaných
[oznámené pod číslom C(2014) 2551]
(Iba estónske, litovské, lotyšské a poľské znenie je autentické)
(2014/236/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2009/470/ES z 25. mája 2009 o výdavkoch na veterinárnom úseku (1), a najmä na jeho článok 8,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a najmä na jeho článok 84,
keďže:
(1)
Africký mor ošípaných (ďalej len „AMO“) je infekčná, zvyčajne smrteľná vírusová nákaza domácich ošípaných a diviakov, ktorá spôsobuje závažné narušenie obchodu vo vnútri Únie a vývozu do tretích krajín, pokiaľ ide o živé ošípané a výrobky z ošípaných.
(2)
Potom, čo bol v roku 2007 výskyt AMO potvrdený v Gruzínsku, sa nákaza rozšírila do Ruskej federácie, kde boli ohlásené početné ohniská tejto nákazy u ošípaných a diviakov v európskej časti Ruska. V júni 2013 Bielorusko oznámilo potvrdenie ohniska nákazy AMO v drobnochovoch s domácimi ošípanými v regióne Grodno, približne štyridsať kilometrov od litovskej hranice a v blízkosti hranice s Poľskom.
(3)
Vykonávacím rozhodnutím Komisie 2013/498/EÚ (3) sa stanovil finančný príspevok Únie na dohliadacie a iné núdzové opatrenia proti AMO vykonávané v roku 2013 v Estónsku, Lotyšsku, Litve a Poľsku, členských štátoch priamo ohrozených zavlečením vírusu AMO.
(4)
V januári 2014 bol oznámený výskyt tejto choroby u diviakov na Ukrajine a choroba sa ďalej šíri v Bielorusku a Ruskej federácii. Okrem toho boli v januári 2014 zistené dva prípady AMO v populácii diviakov v Litve a o niekoľko dní boli ohlásené dva ďalšie prípady u diviakov v Poľsku. V oboch členských štátoch sa choroba vyskytla na hraniciach s Bieloruskom. Preto situácia týkajúca sa AMO v krajinách susediacich s Európskou úniou predstavuje trvalé ohrozenie chovov ošípaných v rámci Únie vzhľadom na skutočnosť, že vírus sa môže zavliecť do členských štátov hraničiacich s infikovanými tretími krajinami prostredníctvom diviakov, ktoré vstupujú na územie Únie z infikovaných oblastí, ale aj prostredníctvom vozidiel, v ktorých sa prevážali živé zvieratá, alebo nepovoleným vstupom výrobkov z ošípaných do Únie.
(5)
Riziko zavlečenia AMO do Únie je vyššie v Estónsku, Lotyšsku, Litve a Poľsku v dôsledku výskytu a vývoja tejto choroby v pohraničnom území Bieloruska, Ruskej federácie a Ukrajiny. Tieto členské štáty informovali Komisiu a ostatné členské štáty o opatreniach, ktoré zamýšľajú prijať na posilnenie ochrany svojich území a iných členských štátov.
(6)
V roku 2013 Estónsko, Lotyšsko, Litva a Poľsko vykonali dohľad zameraný na včasné zistenie vírusu AMO u diviakov a domácich ošípaných. S cieľom lepšie predchádzať AMO je na území uvedených štátov potrebné vykonať určité dohliadacie činnosti.
(7)
Jedným z hlavných preventívnych opatrení proti zavlečeniu AMO do Únie je čistenie a dezinfekcia vozidiel, ktoré mohli byť v kontakte s vírusom AMO. Preto sa vykonávacím rozhodnutím Komisie 2013/426/EÚ (4) stanovujú určité opatrenia na zabránenie zavlečenia vírusu AMO z Bieloruska a Ruskej federácie do Únie a vozidlám, v ktorých sa prevážali živé zvieratá a ktoré vstupujú na územie Únie z infikovaných oblastí, sa ukladá, aby boli náležite vyčistené a vydezinfikované.
(8)
Bez ohľadu na ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 206/2009 (5) riziko zavlečenia AMO do Únie osobnými zásielkami obsahujúcimi výrobky z ošípaných, zaslanými poštou alebo prenášanými v batožine cestujúcich prichádzajúcich najmä z Bieloruska, Ruskej federácie a Ukrajiny, nie je zanedbateľné a vyžaduje si dodatočné opatrenia a kontroly na miestach vstupu.
(9)
Okrem toho by bolo treba informovať širokú škálu zainteresovaných strán vrátane veterinárnych lekárov, profesionálnych a neprofesionálnych poľnohospodárov, vodičov nákladnej dopravy, colných agentov, cestujúcich a širokej verejnosti o rizikách zavlečenia vírusu AMO a jeho dôsledkoch prostredníctvom dobre cielených informačných kampaní na zvýšenie informovanosti a pripravenosti v rámci pohotovostných plánov vypracovaných v súlade so smernicou Rady 2002/60/ES (6) na zaistenie rýchlej reakcie v prípade zavlečenia AMO.
(10)
V roku 2014 bol AMO zistený u diviakov v Litve a Poľsku a dva členské štáty sú priamo ohrozené výskytom AMO pozdĺž hraníc v Bielorusku. S cieľom minimalizovať riziko šírenia choroby na svojom území majú Litva a Poľsko v úmysle znížiť hustotu náchylných hostiteľov v chovoch ošípaných s nízkou biologickou bezpečnosťou v infikovanej oblasti podporou zabíjania ošípaných a zabránením zazverovaniu chovov ošípaných aspoň počas jedného roka. V decembri 2013 Estónsko, Lotyšsko, Litva a Poľsko predložili svoje plány a odhady nákladov na vykonávanie núdzových opatrení počas roku 2014 v oblastiach, v ktorých sa počíta s vyšším rizikom zavlečenia AMO z Bieloruska, Ruskej federácie a Ukrajiny. Komisia plány preskúmala v súvislosti s tým, či sú oprávnené na finančný príspevok Únie, a usúdila, že sú v súlade so smernicou 2002/60/ES.
(11)
Kroky, ktoré Estónsko, Lotyšsko, Litva a Poľsko podnikli v súvislosti s dohľadom nad chorobou, čistením a dezinfekciou vozidiel a s organizovaním informačných kampaní, sú spolufinancované vo výške 50 %.
(12)
Kroky, ktoré Litva a Poľsko podnikli s cieľom znížiť počet ošípaných v infikovaných oblastiach na hranici s Bieloruskom, by mali byť spolufinancované vo výške 30 %.
(13)
Keďže plánované opatrenia, ktoré Estónsko, Lotyšsko, Litva a Poľsko predložili v súvislosti s núdzovými opatreniami proti zavlečeniu AMO z Bieloruska, Ruskej federácie a Ukrajiny a ktoré sa majú vykonávať v roku 2014, predstavujú dostatočne podrobný rámec v zmysle článku 94 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutie rozhodnutím o financovaní výdavkov stanovených v pracovnom programe pre granty.
(14)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. V súvislosti s núdzovými opatreniami, ktoré Estónsko, Lotyšsko, Litva a Poľsko prijali v roku 2014 na ochranu pred AMO, sú tieto členské štáty oprávnené získať osobitný príspevok Únie na výdavky, ktoré im vzniknú pri vykonávaní činností opísaných v odsekoch 2 a 3 a plánovaných na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2014.
2. Finančný príspevok Únie sa poskytuje vo výške 50 % nákladov, ktoré vzniknú a ktoré sa zaplatia za vykonávanie týchto činností:
a)
odber vzoriek z domácich ošípaných;
b)
odber vzoriek z diviakov;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvencovania;
e)
nákup vybavenia a dezinfekčného činidla na čistenie a dezinfekciu;
f)
nákup vybavenia špeciálne používaného na likvidáciu tiel zvierat;
g)
nákup vybavenia na vykonávanie virologických laboratórnych testov;
h)
informačné kampane.
3. Finančný príspevok Únie sa poskytuje vo výške 30 % nákladov, ktoré vzniknú Litve a Poľsku a ktoré zaplatia za náhradu strát spôsobených majiteľom ošípaných predčasným zabitím ošípaných v infikovaných oblastiach.
Článok 2
1. Maximálne náklady, ktoré sa uhradia členským štátom uvedeným v článku 1 ods. 1 na činnosti stanovené v článku 1 ods. 2 písm. a), b), c) a d), v priemere neprekročia:
a)
0,5 EUR za domácu ošípanú, z ktorej sa odobrala vzorka;
b)
5 EUR za diviaka, z ktorého sa odobrala vzorka;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za test PCR a sekvencovania.
2. Maximálne náklady, ktoré sa uhradia za činnosti uvedené v článku 1 ods. 2 písm. e), v priemere neprekročia:
a)
6 000 EUR pre Estónsko;
b)
58 000 EUR pre Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pre Litvu;
d)
102 100 EUR pre Poľsko.
3. Maximálne náklady, ktoré sa uhradia za činnosti uvedené v článku 1 ods. 2 písm. f), neprekročia:
a)
100 000 EUR pre Litvu;
b)
150 000 EUR pre Poľsko.
4. Maximálne náklady, ktoré sa uhradia za činnosti uvedené v článku 1 ods. 2 písm. g), neprekročia:
75 000 EUR pre Litvu.
5. Maximálne náklady, ktoré sa uhradia za činnosti uvedené v článku 1 ods. 2 písm. h), v priemere neprekročia:
a)
1 500 EUR pre Estónsko;
b)
15 000 EUR pre Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pre Litvu;
d)
11 250 EUR pre Poľsko.
6. Finančný príspevok Únie určený členským štátom uvedeným v článku 1 ods. 3 neprekročí:
a)
225 000 EUR pre Litvu;
b)
337 500 EUR pre Poľsko.
7. Finančný príspevok Únie určený členským štátom uvedeným v článku 1 ods. 1 neprekročí:
a)
27 000 EUR pre Estónsko;
b)
190 000 EUR pre Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pre Litvu;
d)
1 341 000 EUR pre Poľsko.
8. Výdavky oprávnené na finančný príspevok Únie na opatrenia uvedené v odseku 1 písm. c) a d) sú obmedzené na náklady, ktoré členským štátom vzniknú za:
a)
nákup testovacích súprav, reagensov a všetkého identifikovateľného spotrebného materiálu používaného špeciálne na vykonanie laboratórnych testov;
b)
personál, bez ohľadu na jeho postavenie, ktorý je osobitne pridelený (úplne alebo čiastočne) na vykonávanie testov v priestoroch laboratória; náklady sú obmedzené na skutočnú mzdu plus sociálne odvody a iné povinné náklady zahrnuté v plate;
c)
režijné náklady vo výške 7 % sumy nákladov uvedených v písm. a) a b).
Článok 3
1. Finančný príspevok Únie na opatrenia uvedené v článku 1 sa poskytuje pod podmienkou, že dotknuté členské štáty:
a)
vykonajú činnosti a opatrenia opísané vo svojich plánoch;
b)
vykonajú programy v súlade s príslušnými ustanoveniami právnych predpisov Únie vrátane pravidiel hospodárskej súťaže a zadávania verejných zákaziek;
c)
predložia Komisii najneskôr do 30. apríla 2015 záverečnú technickú správu o opatreniach v súlade s prílohou I a záverečnú finančnú správu v súlade s prílohou II.
2. Ak členský štát nedodrží ustanovenia odseku 1, Komisia môže znížiť výšku finančného príspevku Únie, pričom zohľadní povahu a závažnosť daného porušenia, ako aj finančnú stratu spôsobenú Únii.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené Estónskej republike, Lotyšskej republike, Litovskej republike a Poľskej republike.
V Bruseli 24. apríla 2014