ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/443
ze dne 13. března 2015
o bezpečnosti v Komisi
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní politika v Komisi má stanovit ucelený, integrovaný přístup k otázce bezpečnosti, v jehož rámci budou jednak v míře odpovídající zjištěným rizikům chráněny osoby, majetek a informace, jednak podnikána účinná a včasná bezpečnostní opatření tak, aby Komise mohla fungovat v chráněném a zajištěném prostředí.
(2)
Stejně jako jiné mezinárodní instituce čelí i Komise v oblasti bezpečnosti velkým hrozbám a problémům, zejména v souvislosti s terorismem, kybernetickými útoky a politickou a obchodní špionáží.
(3)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1). Tyto dohody potvrzují, že Komise je odpovědná za svou bezpečnost.
(4)
Za účelem zajištění bezpečnosti osob, majetku a informací může být zapotřebí, aby Komise přijala opatření v oblastech chráněných základními právy, která jsou zakotvena v Listině základních práv a v Evropské úmluvě o lidských právech a uznána Soudním dvorem.
(5)
Veškerá taková opatření by tudíž měla být odůvodněna důležitostí zájmu, jejž mají chránit, měla by být přiměřená a měla by zaručovat plné respektování základních práv, především pak práva na soukromí a práva na ochranu údajů.
(6)
V systému, který se hlásí k právním pravidlům a k respektování základních práv, se musí Komise snažit zajistit odpovídající úroveň bezpečnosti pro své zaměstnance a odpovídající zabezpečení svého majetku a svých informací tak, aby mohla plnit jí svěřené úkoly, a přitom neomezovat základní práva více, než je nezbytně nutné.
(7)
Bezpečnostní politika v Komisi musí vycházet ze zásad legality, transparentnosti, přiměřenosti a odpovědnosti.
(8)
Zaměstnanci, kteří jsou pověřeni přijímáním bezpečnostních opatření, by kvůli podniknutým krokům neměli být nijak poškozováni, ledaže by svým jednáním překročili hranice uděleného pověření nebo porušili právní předpisy, a toto rozhodnutí je tedy třeba chápat jako pracovní pokyn ve smyslu služebního řádu.
(9)
Komise by měla vyvíjet příslušné iniciativy k podpoře a posílení bezpečnostní kultury, aby tak zajistila účinnější přijímání bezpečnostních opatření, lepší řízení bezpečnosti, další upevnění kontaktů a spolupráce s příslušnými orgány na mezinárodní, evropské a vnitrostátní úrovni a lepší sledování a kontrolu toho, jak jsou bezpečnostní opatření plněna.
(10)
Významný dopad na bezpečnostní zájmy Komise mělo zřízení Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) jakožto funkčně nezávislé instituce Unie, a proto je zapotřebí, aby byla mezi ESVČ a Komisí stanovena pravidla a postupy pro spolupráci v oblasti ochrany a bezpečnosti, zejména pokud jde o řádný výkon povinností Komise vůči jejím zaměstnancům v delegacích Unie.
(11)
Bezpečnostní politika Komise by se měla provádět způsobem, který bude v souladu s ostatními vnitřními procesy a postupy, jež mohou obsahovat prvek bezpečnosti. Mezi ně patří zejména řízení kontinuity činností, jež usiluje o to, aby bylo v Komisi v případě narušení provozu zachováno plnění zásadních úkolů, a proces ARGUS pro koordinaci krizových situací postihujících vícero sektorů.
(12)
Bez ohledu na opatření, která již byla v době přijetí tohoto rozhodnutí zavedena a oznámena evropskému inspektorovi ochrany údajů (2), se musí veškerá opatření podle tohoto rozhodnutí, jež jsou spojena se zpracováváním osobních údajů, řídit prováděcími pravidly v souladu s článkem 21, jež pro subjekty údajů stanoví náležité záruky.
(13)
S ohledem na výše uvedené je nutno, aby Komise přezkoumala, aktualizovala a konsolidovala stávající regulační základ pro bezpečnost v Komisi.
(14)
Rozhodnutí Komise K(94) 2129 (3) by tudíž mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„majetkem“ všechny movité a nemovité věci ve vlastnictví či v držení Komise;
2)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
3)
„komunikačním a informačním systémem“ jakýkoliv systém, který umožňuje manipulaci s informacemi v elektronickém formátu, včetně všech aktiv potřebných pro jeho provoz a včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
4)
„kontrolou rizik“ jakékoliv bezpečnostní opatření, u něhož lze důvodně očekávat, že zajistí účinnou kontrolu nad bezpečnostními riziky tím, že jim bude předcházet a bránit a bude je omezovat a přenášet;
5)
„krizovou situací“ okolnost, událost, incident či nouzový stav (nebo jejich sled či kombinace), které pro Komisi představují významnou nebo bezprostřední bezpečnostní hrozbu bez ohledu na jejich původ;
6)
„údaji“ informace ve formě, která umožňuje jejich sdělování, zaznamenávání či zpracovávání;
7)
„členem Komise odpovědným za bezpečnost“ člen Komise, pod jehož vedení spadá Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost;
8)
„osobními údaji“ osobní údaje, jak jsou definovány v čl. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4);
9)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
10)
„prevencí rizik“ bezpečnostní opatření, u nichž lze důvodně očekávat, že zabrání určitému bezpečnostnímu riziku nebo jej oddálí či zastaví;
11)
„bezpečnostním rizikem“ kombinace stupně hrozby, stupně zranitelnosti a možného dopadu určité události;
12)
„bezpečností v Komisi“ bezpečnost osob, majetku a informací v rámci Komise, zejména pak fyzická nedotknutelnost osob a majetku, integrita, důvěrnost a dostupnost informací a komunikačních a informačních systémů a nerušené fungování Komise při plnění jejích úkolů;
13)
„bezpečnostním opatřením“ jakékoliv opatření přijaté v souladu s tímto rozhodnutím za účelem kontroly bezpečnostních rizik;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (5) ve znění pozdějších předpisů;
15)
„bezpečnostní hrozbou“ událost či agens nebo činitel, u nichž lze důvodně očekávat nepříznivý dopad na bezpečnost v případě, že se na ně nebude nijak reagovat nebo se nad nimi nezíská kontrola;
16)
„bezprostřední bezpečnostní hrozbou“ bezpečnostní hrozba, která se vyskytne bez předchozího varování nebo u které je varování zachyceno v mimořádně krátkém předstihu;
17)
„významnou bezpečnostní hrozbou“ bezpečnostní hrozba, u níž lze důvodně očekávat, že povede ke ztrátám na životě, k vážným zraněním či újmám, k výrazným škodám na majetku, k ohrožení vysoce citlivých informací nebo k narušení systémů IT nebo zásadních provozních kapacit Komise;
18)
„zranitelností“ jakákoli slabina, u níž lze důvodně očekávat nepříznivý dopad na bezpečnost v Komisi v případě, že by jí bylo využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami.
Článek 2
Předmět
1. Toto rozhodnutí stanoví cíle, základní zásady, organizační strukturu a povinnosti, pokud jde o bezpečnost v Komisi.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise. Na zaměstnance Komise, kteří pracují v delegacích Unie, se vztahují bezpečnostní pravidla pro Evropskou službu pro vnější činnost (6).
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k jinému majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Ustanoveními tohoto rozhodnutí není dotčeno rozhodnutí Komise 2002/47/ES, ESUO, Euratom (7), rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (8), rozhodnutí Komise K(2006) 1623 (9) ani rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (10).
KAPITOLA 2
ZÁSADY
Článek 3
Bezpečnostní zásady v Komisi
1. Při provádění tohoto rozhodnutí dodržuje Komise Smlouvy, a zejména Listinu základních práv a Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, dohody uvedené v 2. bodě odůvodnění s veškerými příslušnými ustanoveními vnitrostátních právních předpisů a rovněž podmínky stanovené tímto rozhodnutím. V případě potřeby se vydá bezpečnostní upozornění ve smyslu čl. 21 odst. 2 s příslušnými pokyny.
2. Bezpečnostní politika v Komisi vychází ze zásad legality, transparentnosti, přiměřenosti a odpovědnosti.
3. Zásada legality znamená, že při provádění tohoto rozhodnutí je nutné se důsledně držet mezí právního rámce a dodržovat požadavky právních norem.
4. Veškerá bezpečnostní opatření se přijímají bez utajení s výjimkou případů, kdy lze důvodně očekávat, že by takový postup omezoval jejich účinek. Osoby, kterým je bezpečnostní opatření určeno, jsou předem zpraveny o jeho důvodech a dopadu s výjimkou případů, kdy lze důvodně očekávat, že by poskytnutí takovýchto informací omezovalo účinek daného opatření. V takovém případě je osoba, které je bezpečnostní opatření určeno, informována poté, co riziko omezení jeho účinku pomine.
5. Útvary Komise zajistí, aby byly bezpečnostní otázky brány v potaz od chvíle, kdy se politiky, rozhodnutí, programy, projekty a činnosti Komise, za něž jsou odpovědné, začnou vypracovávat a provádět. Za tímto účelem do své práce od nejranějších fází přípravy zapojují v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, pokud jde o obecné záležitosti, a hlavního inspektora pro bezpečnost informací, pokud jde o systémy IT.
6. V patřičných případech Komise spolupracuje s příslušnými orgány hostitelského státu, ostatních členských států a ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů EU, je-li to možné, přičemž bere v úvahu opatření, která k řešení předmětného bezpečnostního rizika přijaly či naplánovaly tyto orgány.
Článek 4
Povinné dodržování
1. Dodržování tohoto rozhodnutí, jeho prováděcích pravidel a bezpečnostních opatření a pokynů vydaných pověřenými zaměstnanci je povinné.
2. Nedodržení bezpečnostních pravidel může zavdat důvod k zahájení disciplinárního řízení v souladu se Smlouvami a služebním řádem, ke smluvním postihům a/nebo k právním krokům podle vnitrostátních právních a správních předpisů.
KAPITOLA 3
PŘIJÍMÁNÍ BEZPEČNOSTNÍCH OPATŘENÍ
Článek 5
Pověření zaměstnanci
1. Pravomoc přijmout jedno či více z níže uvedených opatření může být svěřena pouze schváleným zaměstnancům, kterým se s ohledem na jejich stávající povinnosti dostalo jmenovitého pověření ze strany generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost:
1)
nošení příručních zbraní;
2)
provádění bezpečnostních šetření podle článku 13;
3)
podnikání bezpečnostních opatření podle článku 12, jak je uvedeno v pověření.
2. Pověření zmiňované v odstavci 1 se neuděluje na dobu delší, než je období, po které daná osoba zastává pracovní pozici či funkci, v souvislosti s níž se jí pověření uděluje. Pověření se udělují v souladu s příslušnými ustanoveními zmiňovanými v čl. 3 odst. 1.
3. Pokud jde o pověřené zaměstnance, toto rozhodnutí představuje pracovní pokyn ve smyslu článku 21 služebního řádu.
Článek 6
Obecná ustanovení o bezpečnostních opatřeních
1. Je-li to rozumně možné, Komise při přijímání bezpečnostních opatření zejména zajistí, aby:
a)
hledala podporu či pomoc jen u dotčeného státu, a to za předpokladu, že je tento stát členem Evropské unie, nebo pokud jím není, je stranou Evropské úmluvy o lidských právech, nebo zaručuje práva, která jsou přinejmenším rovnocenná právům zaručeným uvedenou úmluvou;
b)
předávala informace o určité fyzické osobě jiným příjemcům než orgánům a institucím Společenství, kteří nepodléhají vnitrostátním právním předpisům přijatým podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11), výhradně v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 45/2001;
c)
když určitá fyzická osoba přestavuje bezpečnostní hrozbu, byla případná bezpečnostní opatření namířena proti této osobě a aby této osobě bylo možné uložit vzniklé náklady. Proti jiným fyzickým osobám mohou být taková bezpečnostní opatření namířena jen tehdy, je-li nutno získat kontrolu nad určitou bezprostřední či významnou bezpečnostní hrozbou a jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
zamýšlená opatření proti fyzické osobě, jež představuje bezpečnostní hrozbu, nelze přijmout nebo by pravděpodobně nebyla účinná,
b)
Komise nemůže nad danou bezpečnostní hrozbou získat kontrolu vlastními kroky nebo tak nemůže učinit včas,
c)
předmětné opatření není pro ostatní fyzické osoby a jejich práva neúměrným nebezpečím.
2. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje přehled bezpečnostních opatření, u kterých může být zapotřebí soudní příkaz v souladu s právními a správními předpisy členských států, v nichž se prostory Komise nacházejí.
3. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může úkoly související s bezpečností svěřit smluvnímu dodavateli, který je provádí pod jeho vedením a dozorem.
Článek 7
Bezpečnostní opatření týkající se osob
1. Osoby v prostorách Komise musí být s přihlédnutím k požadavkům na bezpečnost a ochranu v náležité míře chráněny.
2. V případě významných bezpečnostních rizik zajistí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost přísnou ochranu členů Komise nebo dalších zaměstnanců, jestliže posouzení hrozeb ukáže, že je taková ochrana zapotřebí k zajištění jejich bezpečnosti.
3. V případě významných bezpečnostních rizik může Komise nařídit evakuaci svých prostor.
4. Obětem nehod či útoků v prostorách Komise se dostane pomoci.
5. V zájmu prevence a kontroly bezpečnostních rizik mohou pověření zaměstnanci prověřovat bezúhonnost osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, aby zjistili, zda zpřístupnění prostor či informací Komise těmto osobám nepředstavuje bezpečnostní hrozbu. Za tímto účelem a v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a s ustanoveními zmiňovanými v čl. 3 odst. 1 mohou dotčení pověření zaměstnanci:
a)
využívat veškerých informačních zdrojů, které má Komise k dispozici, přičemž berou v potaz jejich spolehlivost;
b)
nahlížet do osobních spisů či údajů, jimiž Komise disponuje ve vztahu k jednotlivcům, které zaměstnává či hodlá zaměstnat, což v řádně odůvodněných případech platí i v případě zaměstnanců smluvních dodavatelů.
Článek 8
Bezpečnostní opatření týkající se fyzické bezpečnosti a majetku
1. Bezpečnost majetku je zajišťována uplatňováním odpovídajících fyzických a technických ochranných opatření a příslušných postupů (dále jen „fyzická bezpečnost“), které tvoří víceúrovňový systém.
2. Opatření podle tohoto článku lze přijmout za účelem ochrany osob či informací v Komisi a za účelem ochrany majetku.
3. Cílem při zajišťování fyzické bezpečnosti je:
-
předcházet násilným činům namířeným proti členům Komise nebo proti osobám, na něž se vztahuje toto rozhodnutí,
-
předcházet špionáži a odposlouchávání citlivých či utajovaných informací,
-
předcházet krádežím, vandalismu, sabotáži a dalším násilným činům, jejichž účelem je poškodit či zničit budovy a majetek Komise,
-
umožnit vyšetřování a zkoumání bezpečnostních incidentů, mimo jiné prověřováním protokolů o kontrolách příchodů a odchodů, záznamů z uzavřených televizních okruhů, záznamů telefonních hovorů a podobných údajů, jak je uvedeno v čl. 22 odst. 2, a dalších informačních zdrojů.
4. Součástí zajišťování fyzické bezpečnosti je:
-
politika přístupu platná pro každou osobu či vozidlo vyžadující vstup do prostor Komise včetně parkovišť,
-
systém kontroly přístupu, který zahrnuje lidskou ostrahu, technické vybavení a technická opatření, informační systémy nebo kombinaci všech těchto prvků.
5. Za účelem zajištění fyzické bezpečnosti lze činit tyto kroky:
-
zaznamenávat příchody a odchody osob, vjezdy a výjezdy vozidel a vstupy a výstupy zboží a zařízení v rámci prostor Komise,
-
kontrolovat totožnost v prostorách Komise,
-
kontrolovat vozidla, zboží a zařízení vizuálními či technickými prostředky,
-
bránit osobám, vozidlům a zboží bez příslušného oprávnění v přístupu do prostor Komise.
Článek 9
Bezpečnostní opatření týkající se informací
1. Bezpečnost informací se vztahuje na všechny informace, s nimiž Komise nakládá.
2. Při zajišťování bezpečnosti informací, bez ohledu na formu, musí být vyváženy aspekty jako transparentnost, přiměřenost, odpovědnost a účinnost na straně jedné a potřeba chránit informace před neoprávněným přístupem k nim a před jejich neoprávněným využíváním, vyzrazováním, úpravou či zničením na straně druhé.
3. Zajišťování bezpečnosti informací by se mělo soustřeďovat na ochranu důvěrnosti, integrity a dostupnosti.
4. V rámci procesů pro řízení rizik by se proto měla označit utajená informační aktiva a měla by se vypracovat přiměřená bezpečnostní opatření, postupy a standardy včetně zmírňujících opatření.
5. Tyto obecné zásady, na nichž je bezpečnost informací postavena, se uplatňují především ve vztahu:
a)
k „utajovaným informacím Evropské unie“, tedy k jakýmkoli informacím nebo materiálům, jež jsou označeny stupněm utajení EU a jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b)
k „citlivým neutajovaným informacím“, tedy k informacím nebo materiálům, které Komise musí chránit s ohledem na právní povinnost stanovenou ve Smlouvách nebo v aktech přijatých v rámci provádění Smluv a/nebo s ohledem na jejich citlivost. Mezi citlivé neutajované informace patří například (nikoli však výhradně) informace nebo materiály, které jsou profesním tajemstvím, jak je uvedeno v článku 339 SFEU, informace, které jsou předmětem zájmů chráněných článkem 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (12) ve spojení s příslušnou judikaturou Soudního dvora Evropské unie, nebo osobní údaje v rámci působnosti nařízení (ES) č. 45/2001.
6. Citlivé neutajované informace podléhají pravidlům pro nakládání s nimi a pro jejich uchovávání. Tyto informace se poskytují pouze osobám, které je důvodně potřebují. Je-li to považováno za nutné k účinné ochraně jejich důvěrnosti, označí se tyto informace stupněm utajení a připojí se k nim příslušné pokyny, jak s nimi nakládat, schválené generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost. Pokud se s těmito informacemi nakládá v komunikačních a informačních systémech nebo pokud jsou v nich uchovávány, musí být tyto informace rovněž chráněny v souladu s rozhodnutím K(2006) 3602 a jeho prováděcími pravidly a příslušnými standardy.
7. Vůči kterékoli osobě odpovědné za ohrožení nebo ztrátu utajovaných informací Evropské unie nebo citlivých neutajovaných informací, které jsou takto označeny v pravidlech pro nakládání s nimi a pro jejich uchovávání, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Těmito disciplinárními opatřeními nejsou dotčeny smluvní opravné prostředky ani případné další právní či trestní řízení ze strany příslušných orgánů členských států v souladu s jejich vnitrostátními právními a správními předpisy.
Článek 10
Bezpečnostní opatření týkající se komunikačních a informačních systémů
1. Všechny komunikační a informační systémy užívané Komisí musí být v souladu s politikou Komise pro bezpečnost informačních systémů stanovenou v rozhodnutí K(2006) 3602, s prováděcími pravidly k uvedenému rozhodnutí a s příslušnými bezpečnostními standardy.
2. Útvary Komise, které vlastní, spravují či provozují komunikační a informační systémy, povolí přístup k těmto systémům ostatním orgánům, institucím a jiným subjektům Unie nebo jiným organizacím jen za předpokladu, že dané orgány, instituce a jiné subjekty Unie nebo jiné organizace mohou nabídnout přiměřenou jistotu, že ochrana jejich systémů IT je rovnocenná politice Komise pro bezpečnost informačních systémů stanovené v rozhodnutí K(2006) 3602, v prováděcích pravidlech k uvedenému rozhodnutí a v příslušných bezpečnostních standardech. Komise sleduje, zda je toto ustanovení dodržováno, a v případě vážného nesouladu nebo stálého nedodržování může přístup k systémům zakázat.
Článek 11
Forenzní analýza v oblasti kybernetické bezpečnosti
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost je zvlášť odpovědné za forenzní technické analýzy, které provádí ve spolupráci s příslušnými útvary Komise a které mají podpořit bezpečnostní šetření zmiňovaná v článku 13, pokud jde o kontrarozvědku, únik dat, kybernetické útoky a bezpečnost informačních systémů.
Článek 12
Bezpečnostní opatření týkající se osob a předmětů
1. Za účelem zajištění bezpečnosti v Komisi a za účelem prevence a kontroly rizik mohou zaměstnanci pověření v souladu s článkem 5 při dodržení zásad stanovených v článku 3 přijmout mimo jiné jedno či více z následujících bezpečnostních opatření:
a)
v případě incidentů či chování, které by mohly vést k správnímu, disciplinárnímu, občanskoprávnímu či trestnímu řízení, mohou zajistit místa činu či důkazy, včetně protokolů o kontrolách příchodů a odchodů a snímků z uzavřených televizních okruhů;
b)
mohou přijmout omezená opatření vůči osobám představujícím bezpečnostní hrozbu, např. mohou přikázat osobám, aby opustily prostory Komise, mohou je z prostor Komise eskortovat či jim na určitý čas zakázat přístup do prostor Komise (v posledně jmenovaném případě se tak musí stát v souladu s kritérii, která budou stanovena v prováděcích pravidlech);
c)
mohou přijmout omezená opatření ve vztahu k předmětům představujícím bezpečnostní hrozbu, včetně jejich odstranění, zabavení či zničení;
d)
mohou prohledat prostory Komise (včetně kanceláří);
e)
mohou prohledat komunikační a informační systémy a zařízení, údaje o telefonických a jiných telekomunikačních spojeních, protokoly, uživatelské účty apod.;
f)
mohou přijmout jiná konkrétní bezpečnostní opatření s podobným účinkem, aby předešli bezpečnostním rizikům či nad nimi získali kontrolu, zejména v souvislosti s právy Komise jakožto vlastníka nebo zaměstnavatele v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. Za výjimečných okolností mohou zaměstnanci ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, kteří jsou pověření v souladu s článkem 5, přijmout jakákoliv naléhavá opatření, jež jsou zapotřebí, a to při důsledném dodržení zásad stanovených v článku 3. Co možná nejdříve po přijetí takových opatření informují tito zaměstnanci o učiněných krocích ředitele ředitelství pro bezpečnost, který generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost požádá o příslušné pověření, jímž budou přijatá opatření potvrzena a budou povoleny jakékoliv další potřebné kroky, a který v náležitých případech naváže spolupráci s příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Bezpečnostní opatření podle tohoto článku se v okamžiku přijetí nebo v případě bezprostředního rizika či krizové situace s přiměřeným časovým odstupem po jejich přijetí zdokumentují. Ve druhém případě musí dokumentace obsahovat i prvky, z nichž byla existence bezprostředního rizika či krizové situace vyvozena. Dokumentace může být stručná, ale měla by být koncipována tak, aby osoby, na něž se opatření vztahuje, mohly vykonat své právo na obhajobu a právo na ochranu údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a aby bylo možné přezkoumat legalitu předmětného opatření. Informace o specifických bezpečnostních opatřeních, která platí pro některého ze zaměstnanců, se neuvádějí v jeho osobním spise.
4. Při přijímání opatření podle písmene b) Komise kromě toho zaručí, aby měla dotčená osoba možnost kontaktovat právníka nebo osobu, jíž důvěřuje, a byla uvědomena o svém právu obrátit se na evropského inspektora ochrany údajů.
Článek 13
Šetření
1. Aniž by byl dotčen článek 86 a příloha IX služebního řádu a jakékoli zvláštní ujednání mezi Komisí a ESVČ, např. zvláštní ujednání o řádném výkonu povinností vůči zaměstnancům Komise vyslaným do delegací Unie, které bylo podepsáno dne 28. května 2014 Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost Evropské komise a Evropskou službou pro vnější činnost, lze bezpečnostní šetření provést:
a)
v případě incidentů dotýkajících se bezpečnosti v Komisi, včetně podezření z trestných činů;
b)
v případě potenciálního úniku či ohrožení citlivých neutajovaných informací, utajovaných informací Evropské unie nebo utajovaných informací Euratomu nebo v případě nesprávného nakládání s nimi;
c)
v rámci kontrarozvědky a boje proti terorismu;
d)
v případě závažných kybernetických incidentů.
2. O provedení bezpečnostního šetření rozhoduje generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost, který je rovněž příjemcem zprávy o šetření.
3. Bezpečnostní šetření provádějí pouze vyčlenění zaměstnanci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, kteří jsou k tomu řádně pověřeni v souladu s článkem 5.
4. Pověření zaměstnanci vykonávají svoji pravomoc provádět bezpečnostní šetření nezávisle, jak je popsáno v pověření, a mají pravomoci uvedené v článku 12.
5. Pověření zaměstnanci, kteří jsou příslušní k provádění bezpečnostních šetření, mohou ze všech dostupných zdrojů shromažďovat informace o veškerých správních přestupcích a trestných činech, které byly spáchány v prostorách Komise nebo do kterých jsou coby oběti či pachatelé zapojeny osoby zmiňované v čl. 2 odst. 3.
6. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost v náležitých případech informuje příslušné orgány hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu, zejména pak tehdy, když šetření nasvědčuje tomu, že došlo ke spáchání trestného činu. V této souvislosti Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost poskytuje, je-li to vhodné nebo nutné, orgánům hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu podporu.
7. V případě závažných kybernetických incidentů Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost úzce spolupracuje s Generálním ředitelstvím pro informatiku, které mu vypomáhá se všemi technickými záležitostmi. O tom, kdy je vhodné informovat příslušné orgány hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu, rozhodne Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost po poradě s Generálním ředitelstvím pro informatiku. K podpoře ostatních orgánů a agentur EU, které by mohly být dotčeny, se využije služeb koordinace incidentů poskytovaných skupinou pro reakci na počítačové hrozby v evropských orgánech, institucích a jiných subjektech (CERT-EU).
8. Bezpečnostní šetření se zdokumentují.
Článek 14
Vymezení pravomocí, pokud jde o bezpečnostní šetření a další typy vyšetřování
1. Pokud ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost provádí bezpečnostní šetření, jak je uvedeno v článku 13, a pokud tato šetření spadají do pravomoci Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) nebo Úřadu Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC), spolupracuje s oběma těmito subjekty zároveň, a to zejména proto, aby nebyly negativně dotčeny pozdější kroky úřadu OLAF nebo úřadu IDOC. V příslušných případech ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost přizve oba úřady, aby se vyšetřování účastnily.
2. Bezpečnostními šetřeními podle článku 13 nejsou dotčeny pravomoci úřadů OLAF a IDOC stanovené v předpisech, jimiž se tyto subjekty řídí. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může být požádáno, aby poskytlo technickou pomoc při šetřeních zahájených úřady OLAF nebo IDOC.
3. Vstoupí-li pracovníci úřadu OLAF do prostor Komise v souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 4 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13), ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může být požádáno, aby jim bylo nápomocno, a usnadnilo jim tak plnění jejich úkolů. Ředitelství probezpečnost informuje o takových žádostech o pomoc generálního tajemníka a generálního ředitele Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, nebo pokud se předmětné vyšetřování provádí v prostorách Komise, které jsou obsazeny jejími členy či generálním tajemníkem, předsedu Komise a komisaře odpovědného za lidské zdroje.
4. Aniž by bylo dotčeno ustanovení čl. 22 písm. a) služebního řádu, pokud určitý případ může spadat do působnosti ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost i úřadu IDOC, ředitelství pro bezpečnost při informování generálního ředitele pro lidské zdroje v souladu s článkem 13 v nejranější možné fázi oznámí, zda existují důvody pro to, aby se záležitosti ujal úřad IDOC. Má se za to, že tato fáze nastává zejména tehdy, když pomine bezprostřední bezpečnostní hrozba. O záležitosti rozhodne generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost.
5. Pokud určitý případ může spadat do působnosti ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost i úřadu OLAF, ředitelství pro bezpečnost o tom vyrozumí bezodkladně generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost a v nejranější možné fázi generálního ředitele úřadu OLAF. Má se za to, že tato fáze nastává zejména tehdy, když pomine bezprostřední bezpečnostní hrozba.
Článek 15
Bezpečnostní kontroly
1. Za účelem ověřování, zda útvary a osoby v rámci Komise dodržují ustanovení tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, a za účelem formulování doporučení tam, kde je to považováno za nutné, provádí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní kontroly.
2. V příslušných případech provádí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní kontroly nebo bezpečnostní sledování či hodnoticí návštěvy za účelem ověřování, zda je v souladu s bezpečnostními pravidly, předpisy a standardy, které jsou přinejmenším rovnocenné pravidlům, předpisům a standardům Komise, náležitě chráněna bezpečnost zaměstnanců, majetku a informací Komise, kteří a které jsou v odpovědnosti ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, členských států, třetích zemí či mezinárodních organizací. V příslušných případech a v duchu dobré spolupráce mezi správními orgány zahrnují uvedené bezpečnostní kontroly i kontroly prováděné v souvislosti s výměnou utajovaných informací s ostatními orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, členskými státy či třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi.
3. Tento článek se provádí obdobně v případě zaměstnanců Komise v delegacích Unie, aniž by bylo dotčeno jakékoli zvláštní ujednání mezi Komisí a ESVČ, např. zvláštní ujednání o řádném výkonu povinností vůči zaměstnancům Komise vyslaným do delegací Unie, které bylo podepsáno dne 28. května 2014 Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost Evropské komise a Evropskou službou pro vnější činnost.
Článek 16
Stavy pohotovosti a řešení krizových situací
1. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost je odpovědné za zavedení odpovídajících opatření pro stavy pohotovosti, kterými bude předjímat hrozby či incidenty dotýkající se bezpečnosti v Komisi nebo na tyto hrozby či incidenty reagovat, jakož i opatření, která budou zapotřebí pro řešení krizí.
2. Opatření pro stavy pohotovosti zmiňovaná v odstavci 1 jsou úměrná stupni bezpečnostní hrozby. Stupně pohotovosti se vymezují v úzké spolupráci s příslušnými útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie a členského státu či členských států, na jejichž území se prostory Komise nacházejí.
3. Kontaktním místem, pokud jde o stavy pohotovosti a řešení krizových situací, je Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost.
KAPITOLA 4
ORGANIZAČNÍ STRUKTURA
Článek 17
Obecné povinnosti útvarů Komise
1. Povinnosti Komise zmiňované v tomto rozhodnutí plní Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které podléhá vedení a spadá do odpovědnosti člena Komise odpovědného za bezpečnost.
2. Konkrétní ujednání ohledně kybernetické bezpečnosti jsou definována v rozhodnutí K(2006) 3602.
3. Odpovědnost za provádění tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel a za jejich každodenní dodržování lze přenést na jiné útvary Komise, a to vždy když decentralizované zajišťování bezpečnosti přinese významné úspory z hlediska efektivnosti, zdrojů nebo času, například kvůli zeměpisnému umístění dotčených útvarů.
4. Použije-li se odstavec 3, Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost a v příslušných případech generální ředitel pro informatiku uzavře s jednotlivými útvary Komise ujednání, v nichž se jasně stanoví úkoly a povinnosti spojené s prováděním a sledováním bezpečnostních politik.
Článek 18
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost
1. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost má zejména na starosti:
1)
vypracovávání bezpečnostní politiky Komise, prováděcích pravidel a bezpečnostních upozornění;
2)
shromažďování informací za účelem vyhodnocování bezpečnostních hrozeb a rizik a shromažďování informací o všech záležitostech, jež se mohou dotknout bezpečnosti v Komisi;
3)
zajišťování elektronického dozoru a ochrany ve všech sídlech Komise, které patřičně zohledňují vyhodnocení hrozeb a důkazy o nedovolených činnostech jdoucích proti zájmům Komise;
4)
zajišťování pohotovostní služby pro útvary a zaměstnance Komise a v souvislosti s veškerými problémy, pokud jde o ochranu a bezpečnost, 24 hodin denně 7 dní v týdnu;
5)
provádění bezpečnostních opatření zaměřených na omezení bezpečnostních rizik a chod odpovídajícího komunikačního a informačního systému tak, aby byly pokryty jeho provozní potřeby, zejména pokud jde o kontroly fyzického přístupu, správu bezpečnostních oprávnění a nakládání s citlivými informacemi či utajovanými informacemi EU;
6)
zvyšování povědomí o všech záležitostech spojených s bezpečností v Komisi, pořádání manévrů a cvičení a zajišťování školení a poradenství, tak aby byla podporována kultura bezpečnosti a mezi personálem byl dostatek osob náležitě vyškolených v otázkách bezpečnosti.
2. Aniž by byly dotčeny pravomoci a povinnosti jiných útvarů Komise, zajišťuje Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost externí kontakty:
1)
s bezpečnostními útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, s nimiž komunikuje o záležitostech spojených s bezpečností osob, majetku a informací v Komisi;
2)
s útvary členských států, třetích zemí a mezinárodních organizací a subjektů odpovědnými za bezpečnost, zpravodajství a vyhodnocování hrozeb (včetně vnitrostátních bezpečnostních orgánů), s nimiž komunikuje o záležitostech, jež se dotýkají bezpečnosti osob, majetku a informací v Komisi;
3)
s policejními a jinými tísňovými útvary, s nimiž komunikuje o všech rutinních a urgentních problémech, které se dotýkají bezpečnosti Komise;
4)
s bezpečnostními útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, členských států a třetích zemí, pokud jde o reakce na kybernetické útoky s potenciálním dopadem na bezpečnost v Komisi;
5)
v souvislosti s přijímáním, vyhodnocováním a šířením zpravodajských informací o hrozbách, jež plynou z teroristických či špionážních aktivit a dotýkají se bezpečnosti v Komisi;
6)
ohledně záležitostí souvisejících s utajovanými informacemi, jak je blíže popsáno v rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 (14).
3. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost odpovídá za bezpečné předávání informací podle tohoto článku, včetně předávání osobních údajů.
Článek 19
Skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi (ComSEG)
V Komisi se zřídí skupina odborníků pro bezpečnost, která bude ze svého pověření poskytovat Komisi v příslušných případech poradenství ve věcech souvisejících s její interní bezpečnostní politikou, a zejména s ochranou utajovaných informací EU.
Článek 20
Místní bezpečnostní úředníci
1. Každý útvar nebo kabinet Komise jmenuje místního bezpečnostního úředníka (LSO), který bude hlavní styčnou osobou pro komunikaci mezi jeho útvarem a Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost ohledně všech záležitostí souvisejících s bezpečností v Komisi. V příslušných případech lze jmenovat jednoho či více zástupců LSO. Místním bezpečnostním úředníkem je úředník nebo dočasný zaměstnanec.
2. Jakožto hlavní kontaktní osoba pro otázky bezpečnosti ve svém útvaru či kabinetu podává místní bezpečnostní úředník Generálnímu ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost a svým nadřízeným pravidelné zprávy o bezpečnostních záležitostech, jež se v Komisi týkají jeho útvaru, a neprodleně je informuje o případných bezpečnostních incidentech, včetně incidentů, při nichž mohlo dojít k ohrožení utajovaných informací EU nebo citlivých neutajovaných informací.
3. V případě záležitostí souvisejících s bezpečností komunikačních a informačních systémů spolupracuje místní bezpečnostní úředník s úředníkem pro bezpečnost informatiky na místní úrovni (LISO), jenž působí v tomtéž útvaru Komise a jehož úkoly a povinnosti jsou stanoveny v rozhodnutí K(2006) 3602.
4. Podílí se na školicích a osvětových akcích v oblasti bezpečnosti zaměřených na konkrétní potřeby zaměstnanců, smluvních dodavatelů nebo jiných fyzických osob, jež pracují pod vedením téhož útvaru Komise.
5. V případě závažných či bezprostředních bezpečnostních rizik nebo mimořádných situací mohou být místnímu bezpečnostnímu úředníkovi na žádost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost svěřeny konkrétní úkoly. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost o těchto konkrétních úkolech informuje generálního ředitele nebo ředitele pro lidské zdroje místního generálního ředitelství předmětného LSO.
6. Povinnostmi místního bezpečnostního úředníka nejsou dotčeny úkoly ani povinnosti svěřené úředníkům pro bezpečnost informatiky na místní úrovni, úředníkům odpovědným za zdraví a bezpečnost, vedoucím registrů nebo jakýmkoli jiným osobám ve funkcích spojených s povinnostmi v oblasti bezpečnosti či ochrany. Místní bezpečnostní úředník s těmito osobami spolupracuje, aby byl zajištěn soustavný a jednotný přístup k bezpečnosti a účinný tok informací o záležitostech souvisejících s bezpečností v Komisi.
7. Místní bezpečnostní úředník informuje své přímé nadřízené a zároveň může přímo kontaktovat svého generálního ředitele nebo vedoucího útvaru. Je držitelem bezpečnostního oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, a to nejméně pro stupeň SECRET UE/EU SECRET.
8. Aby se podpořila výměna informací a osvědčených postupů, pořádá Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost alespoň dvakrát do roka konferenci LSO. Účast místních bezpečnostních úředníků na této konferenci je povinná.
KAPITOLA 5
PROVÁDĚNÍ
Článek 21
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
KAPITOLA 6
RŮZNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Zpracovávání osobních údajů
1. Osobní údaje potřebné pro provádění tohoto rozhodnutí zpracovává Komise v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
2. Bez ohledu na opatření, která již byla v době přijetí tohoto rozhodnutí zavedena a oznámena evropskému inspektorovi ochrany údajů (15), platí, že veškerá opatření podle tohoto rozhodnutí, jež jsou spojena se zpracováváním osobních údajů, jako jsou údaje z protokolů o příchodech a odchodech, ze záznamů uzavřených televizních okruhů či ze záznamů telefonních hovorů s pohotovostní službou nebo dispečinky, a jiných podobných údajů, které jsou zapotřebí z důvodů bezpečnosti nebo reakce na krize, se musí řídit prováděcími pravidly v souladu s článkem 21, jež pro subjekty údajů stanoví náležité záruky.
3. Za bezpečnost veškerého zpracovávání osobních údajů v rámci tohoto rozhodnutí odpovídá generální ředitel Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Zmiňované prováděcí předpisy a postupy se přijmou v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 poté, co bude konzultován inspektor ochrany údajů a evropský inspektor ochrany údajů.
Článek 23
Transparentnost
Na toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla se upozorní zaměstnanci Komise a všichni ti, na které se vztahuje.
Článek 24
Zrušení předchozích rozhodnutí
Rozhodnutí K(94) 2129 se zrušuje.
Článek 25
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ, Euratom) 2015/443
z 13. marca 2015
o bezpečnosti v Komisii
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 249,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu,
so zreteľom na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie pripojený k zmluvám, a najmä na jeho článok 18,
keďže:
(1)
Cieľom politiky v oblasti bezpečnosti v Komisii je umožniť jej pracovať v bezpečnom a chránenom prostredí, a to vďaka prijatiu jednotného a integrovaného prístupu k jej bezpečnosti, poskytnutiu náležitej úrovne ochrany osôb, majetku a informácií úmernej zisteným rizikám a efektívnemu a včasnému zaisteniu bezpečnosti.
(2)
Komisia podobne ako ostatné medzinárodné orgány čelí závažným hrozbám a výzvam v oblasti bezpečnosti, najmä v súvislosti s terorizmom, kybernetickými útokmi a politickou a obchodnou špionážou.
(3)
Európska komisia uzavrela dohody o otázkach bezpečnosti týkajúce sa jej najväčších pracovísk s vládami Belgicka, Luxemburska a Talianska (1). V týchto dohodách sa potvrdzuje, že za bezpečnosť Komisie zodpovedá samotná Komisia.
(4)
V záujme zaistenia bezpečnosti osôb, majetku a informácií môže byť nutné, aby Komisia prijala opatrenia v oblastiach chránených základnými právami zakotvenými v Charte základných práv a v Európskom dohovore o ľudských právach a uznanými Súdnym dvorom EÚ.
(5)
Každé takéto opatrenie by preto malo byť opodstatnené úmerne k významu záujmu, ktorý je určené chrániť, malo by byť primerané a malo by sa ním zabezpečovať úplné dodržiavanie základných práv, najmä práva na súkromie a ochranu údajov.
(6)
V rámci systému, v ktorom sa musia dodržiavať zásady právneho štátu a základné práva, sa Komisia musí usilovať o náležitú úroveň bezpečnosti svojich zamestnancov, majetku a informácií, ktorá zabezpečuje, že Komisia môže vykonávať svoje činnosti, pričom sa základné práva neobmedzujú nad rámec toho, čo je nevyhnutne potrebné.
(7)
Bezpečnosť v Komisii vychádza zo zásad zákonnosti, transparentnosti, proporcionality a zodpovednosti.
(8)
Zamestnanci poverení prijímaním bezpečnostných opatrení by nemali byť žiadnym spôsobom znevýhodňovaní z dôvodu ich konania, pokiaľ toto konanie nepresiahlo rozsah ich poverenia alebo nebolo v rozpore so zákonom. Toto rozhodnutie treba preto považovať za služobný pokyn v zmysle služobného poriadku.
(9)
Komisia by mala podniknúť vhodné iniciatívy na podporu a posilnenie kultúry bezpečnosti, a to efektívnejším zaisťovaním bezpečnosti, zlepšovaním riadenia bezpečnosti, ďalším posilňovaním sietí a spolupráce s príslušnými orgánmi na medzinárodnej, európskej a vnútroštátnej úrovni a zlepšovaním monitorovania a kontroly vykonávania bezpečnostných opatrení.
(10)
Zriadenie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) ako funkčne nezávislého orgánu Únie významne ovplyvnilo bezpečnostné záujmy Komisie, a preto je nutné vypracovať pravidlá a postupy spolupráce v oblasti ochrany a bezpečnosti medzi ESVČ a Komisiou, najmä v súvislosti s plnením povinnosti Komisie vynaložiť primeranú starostlivosť o zamestnancov Komisie, ktorí pôsobia na delegáciách Únie.
(11)
Bezpečnostná politika Komisie by sa mala vykonávať spôsobom, ktorý je v súlade s ostatnými internými procesmi a postupmi, ktoré môžu zahŕňať bezpečnostný prvok. Patrí sem najmä riadenie kontinuity činností, ktoré sa zameriava na zachovanie dôležitých funkcií Komisie v prípade prerušenia prevádzky, a proces ARGUS na koordináciu multisektorových krízových situácií.
(12)
Bez ohľadu na opatrenia, ktoré už boli zavedené v čase prijatia tohto rozhodnutia a oznámené európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov (2), na každé opatrenie podľa tohto rozhodnutia týkajúce sa spracovávania osobných údajov sa vzťahujú vykonávacie predpisy v súlade s článkom 21, ktoré stanovujú náležité záruky pre dotknuté osoby.
(13)
Je preto potrebné, aby Komisia preskúmala, aktualizovala a konsolidovala existujúci regulačný základ týkajúci sa bezpečnosti v Komisii.
(14)
Malo by sa preto zrušiť rozhodnutie Komisie K(94) 2129 (3),
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
KAPITOLA 1
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
„majetok“ je všetok hnuteľný a nehnuteľný majetok a imanie Komisie;
2.
„oddelenie Komisie“ je akékoľvek generálne riaditeľstvo či útvar Komisie alebo kabinet člena Komisie;
3.
„komunikačný a informačný systém“ alebo „CIS“ je každý systém, ktorý umožňuje manipuláciu s informáciami v elektronickej podobe, vrátane všetkých prostriedkov potrebných na jeho prevádzku, ako aj infraštruktúry, organizácie, zamestnancov a informačných zdrojov;
4.
„kontrola rizík“ je akékoľvek bezpečnostné opatrenie, v prípade ktorého možno odôvodnene očakávať, že slúži na účinnú kontrolu bezpečnostného rizika tým, že mu predchádza, že toto riziko znižuje, že sa ním možno tomuto riziku vyhnúť alebo ho možno preniesť;
5.
„krízová situácia“ je okolnosť, udalosť, incident alebo mimoriadna udalosť (alebo ich sled či kombinácia), ktoré predstavujú závažnú alebo bezprostrednú bezpečnostnú hrozbu pre Komisiu, bez ohľadu na ich pôvod;
6.
„údaje“ sú informácie v podobe, ktorá umožňuje ich oznámenie, zaznamenanie alebo spracovanie;
7.
„člen Komisie zodpovedný za bezpečnosť“ je člen Komisie, do ktorého právomoci patrí Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť;
8.
„osobné údaje“ sú údaje podľa definície v článku 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4);
9.
„objekt“ je všetok nehnuteľný alebo pridružený majetok a imanie Komisie;
10.
„prevencia rizika“ sú bezpečnostné opatrenia, o ktorých sa možno odôvodnene domnievať, že zabránia bezpečnostnému riziku, že ho oddialia alebo pozastavia;
11.
„bezpečnostné riziko“ je kombinácia úrovne hrozby, úrovne zraniteľnosti a možného vplyvu nejakej udalosti;
12.
„bezpečnosť v Komisii“ je bezpečnosť osôb, majetku a informácií v Komisii, a najmä fyzická integrita osôb a majetku, integrita, dôvernosť a dostupnosť informácií a komunikačných a informačných systémov, ako aj nerušený chod činností Komisie;
13.
„bezpečnostné opatrenie“ je každé opatrenie prijaté v súlade s týmto rozhodnutím s cieľom získať kontrolu nad bezpečnostnými rizikami;
14.
„služobný poriadok“ je Služobný poriadok úradníkov Európskej únie stanovený nariadením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (5) a jeho doplňujúce akty;
15.
„bezpečnostná hrozba“ je udalosť alebo činiteľ, v prípade ktorých možno odôvodnene očakávať, že nepriaznivo ovplyvnia bezpečnosť, ak sa na ne nebude reagovať alebo ak sa nad nimi nezíska kontrola;
16.
„bezprostredná bezpečnostná hrozba“ je bezpečnostná hrozba, ktorá sa vyskytne bez predchádzajúceho varovania, resp. len s veľmi krátkym predchádzajúcim varovaním;
17.
„závažná bezpečnostná hrozba“ je bezpečnostná hrozba, v prípade ktorej možno odôvodnene očakávať, že povedie k stratám na životoch, vážnemu zraneniu alebo vážnej ujme, veľkým škodám na majetku, vyzradeniu vysoko citlivých informácií, narušeniu IT systémov alebo dôležitých prevádzkových kapacít Komisie;
18.
„zraniteľnosť“ je slabá stránka akejkoľvek povahy, v prípade ktorej možno odôvodnene očakávať, že nepriaznivo ovplyvní bezpečnosť v Komisii, ak sa zneužije v rámci jednej alebo viacerých hrozieb.
Článok 2
Predmet úpravy
1. V tomto rozhodnutí sa stanovujú ciele, základné zásady, organizácia a povinnosti týkajúce sa bezpečnosti v Komisii.
2. Toto rozhodnutie sa uplatňuje na všetky oddelenia Komisie a vo všetkých objektoch Komisie. Na zamestnancov Komisie pôsobiacich na delegáciách Únie sa vzťahujú bezpečnostné pravidlá Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (6).
3. Bez ohľadu na akékoľvek osobitné ustanovenia týkajúce sa konkrétnych skupín zamestnancov, sa toto rozhodnutie uplatňuje na členov Komisie, zamestnancov Komisie zamestnaných podľa služobného poriadku a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, národných expertov vyslaných do Komisie, poskytovateľov služieb a ich zamestnancov, stážistov a všetky osoby s prístupom do budov Komisie alebo k ostatnému majetku, alebo na informácie, s ktorými manipuluje Komisia.
4. Ustanovenia tohto rozhodnutia sa uplatňujú bez toho, aby bolo dotknuté rozhodnutie Komisie 2002/47/ES, ESUO, Euratom (7), rozhodnutie Komisie 2004/563/ES, Euratom (8), rozhodnutie Komisie K(2006) 1623 (9) a rozhodnutie Komisie K(2006) 3602 (10).
KAPITOLA 2
ZÁSADY
Článok 3
Zásady bezpečnosti v Komisii
1. Pri vykonávaní tohto rozhodnutia Komisia zabezpečuje súlad so zmluvami, a najmä s Chartou základných práv a s Protokolom č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie, s dohodami uvedenými v odôvodnení 2, s akýmikoľvek platnými predpismi vnútroštátneho práva, ako aj s ustanoveniami tohto rozhodnutia. Ak to bude potrebné, vydá sa v tejto súvislosti v zmysle článku 21 ods. 2 bezpečnostné oznámenie obsahujúce usmernenia.
2. Bezpečnosť v Komisii vychádza zo zásad zákonnosti, transparentnosti, proporcionality a zodpovednosti.
3. Zásada zákonnosti predstavuje potrebu konať pri vykonávaní tohto rozhodnutia prísne v medziach právneho rámca, ako aj potrebu zabezpečiť súlad s právnymi požiadavkami.
4. Akékoľvek bezpečnostné opatrenie sa prijme otvorene, pokiaľ nemožno odôvodnene očakávať, že by to oslabilo jeho účinok. Adresáti bezpečnostného opatrenia sú vopred informovaní o dôvodoch a vplyve opatrenia, pokiaľ nemožno odôvodnene očakávať, že poskytnutím takýchto informácií bude oslabený účinok opatrenia. V takom prípade je adresát bezpečnostného opatrenia informovaný po tom, ako skončilo riziko oslabenia účinku daného bezpečnostného opatrenia.
5. Oddelenia Komisie zabezpečia, aby sa bezpečnostné otázky zohľadňovali od začiatku rozvoja a vykonávania politík, rozhodnutí, programov, projektov a činností Komisie, za ktoré sú tieto oddelenia zodpovedné. Na tento účel zapoja Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť vo všeobecnosti a hlavného úradníka Komisie pre informačnú bezpečnosť už v najskoršej fáze prípravy IT systémov.
6. Komisia v prípade potreby spolupracuje s príslušnými orgánmi hostiteľského štátu, ostatných členských štátov a ostatných inštitúcií, agentúr alebo orgánov EÚ tam, kde je to možné, pričom zohľadní opatrenia, ktoré tieto orgány prijali alebo naplánovali na riešenie príslušného bezpečnostného rizika.
Článok 4
Povinnosť dodržiavať právne predpisy
1. Dodržiavanie tohto rozhodnutia a jeho vykonávacích predpisov, ako aj bezpečnostných opatrení a pokynov vydaných poverenými zamestnancami je povinné.
2. Nedodržiavanie bezpečnostných predpisov môže viesť k disciplinárnemu konaniu v súlade so zmluvami a služobným poriadkom, k zmluvným sankciám a/alebo súdnemu konaniu podľa vnútroštátnych zákonov a iných právnych predpisov.
KAPITOLA 3
ZAISŤOVANIE BEZPEČNOSTI
Článok 5
Poverení zamestnanci
1. Iba zamestnancom oprávneným na základe osobitného poverenia, ktoré im udeľuje generálny riaditeľ pre ľudské zdroje a bezpečnosť vzhľadom na ich súčasnú pracovnú náplň, sa môže zveriť právomoc prijať jedno alebo viacero z týchto opatrení:
1.
nosenie ručných zbraní;
2.
vykonávanie bezpečnostného vyšetrovania uvedeného v článku 13;
3.
prijímanie bezpečnostných opatrení uvedených v článku 12, tak ako sa uvádza v poverení.
2. Poverenia uvedené v odseku 1 sa udeľujú na obdobie, ktoré nepresiahne obdobie, počas ktorého daná osoba zastáva pozíciu alebo funkciu, v súvislosti s ktorými sa poverenie udeľuje. Poverenia sa udeľujú v súlade s platnými ustanoveniami uvedenými v článku 3 ods. 1.
3. Pokiaľ ide o poverených zamestnancov, toto rozhodnutie predstavuje služobný pokyn v zmysle článku 21 služobného poriadku.
Článok 6
Všeobecné ustanovenia týkajúce sa bezpečnostných opatrení
1. Pri prijímaní bezpečnostných opatrení Komisia, pokiaľ je to objektívne možné, zabezpečí najmä, že:
a)
požiada o podporu alebo pomoc dotknutý štát len za predpokladu, že tento štát je buď členským štátom Európskej únie, alebo, ak ním nie je, zmluvnou stranou Európskeho dohovoru o ľudských právach, prípadne tento štát poskytuje záruky, ktoré sú prinajmenšom rovnocenné s právami zaručenými uvedeným dohovorom;
b)
postúpi informácie o osobách príjemcom iným, než sú inštitúcie a orgány Spoločenstva, na ktorých sa nevzťahujú vnútroštátne právne predpisy prijaté podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS (11), len v súlade s článkom 9 nariadenia (ES) č. 45/2001;
c)
ak osoba predstavuje bezpečnostnú hrozbu, akékoľvek bezpečnostné opatrenie bude namierené voči tejto osobe, a že sa od danej osoby môže vymáhať uhradenie vzniknutých nákladov. Takéto bezpečnostné opatrenia môžu byť namierené voči iným osobám, len ak je nutné zabezpečiť kontrolu nad bezprostrednou alebo závažnou bezpečnostnou hrozbou a ak sú splnené tieto podmienky:
a)
plánované opatrenia voči osobe, ktorá predstavuje bezpečnostnú hrozbu, nemožno prijať alebo pravdepodobne budú neúčinné;
b)
Komisia nemôže bezpečnostnú hrozbu dostať pod kontrolu len vlastným pričinením alebo tak nemôže urobiť včas;
c)
opatrenie nepredstavuje neprimerané ohrozenie inej osoby a jej práv.
2. Riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť zostaví prehľad bezpečnostných opatrení, ktoré si môžu vyžadovať príkaz sudcu v súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi členských štátov, v ktorých má Komisia svoje objekty.
3. Riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť sa môže obrátiť na dodávateľa, aby ten pod vedením a dohľadom riaditeľstva pre bezpečnosť vykonával úlohy súvisiace s bezpečnosťou.
Článok 7
Bezpečnostné opatrenia týkajúce sa osôb
1. Osobám, ktoré sa nachádzajú v objektoch Komisie, sa poskytne náležitá úroveň ochrany, pričom sa zohľadnia požiadavky v oblasti bezpečnosti a ochrany.
2. V prípade závažných bezpečnostných rizík Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť poskytne priamu ochranu členom Komisie alebo ostatným zamestnancom, ak z posúdenia hrozby vyplynie, že takáto ochrana je potrebná na zaistenie ich ochrany a bezpečnosti.
3. V prípade závažných bezpečnostných rizík môže Komisia nariadiť evakuáciu svojich objektov.
4. Obetiam nehôd alebo útokov v objektoch Komisie sa poskytne pomoc.
5. S cieľom predchádzať bezpečnostným rizikám a získať nad nimi kontrolu môžu poverení zamestnanci vykonávať previerky osôb, na ktoré sa vzťahuje rozsah pôsobnosti tohto rozhodnutia, a to s cieľom stanoviť, či poskytnutie prístupu do objektov Komisie alebo k informáciám Komisie danej osobe nepredstavuje bezpečnostnú hrozbu. Na tento účel a v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001 a ustanoveniami uvedenými v článku 3 ods. 1 môžu poverení zamestnanci:
a)
využiť akýkoľvek zdroj informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, berúc do úvahy spoľahlivosť tohto zdroja informácií;
b)
nahliadnuť do osobného spisu alebo údajov, ktoré Komisia vedie v súvislosti s danou osobou, ktorú zamestnáva alebo má v úmysle zamestnať, alebo v prípade zamestnancov dodávateľov, ak je to riadne odôvodnené.
Článok 8
Bezpečnostné opatrenia týkajúce sa fyzickej bezpečnosti a majetku
1. Bezpečnosť majetku sa zaistí uplatňovaním náležitých fyzických a technických ochranných opatrení a zodpovedajúcich postupov (ďalej len „fyzická bezpečnosť“), čím sa vytvorí viacvrstvový systém.
2. Na základe tohto článku sa môžu prijímať opatrenia s cieľom chrániť osoby alebo informácie v Komisii, ako aj majetok.
3. Medzi ciele fyzickej bezpečnosti patrí:
-
predchádzať aktom násilia voči členom Komisie alebo osobám, na ktoré sa vzťahuje rozsah pôsobnosti tohto rozhodnutia,
-
predchádzať špionáži a odpočúvaniu v prípade citlivých alebo utajovaných skutočností,
-
predchádzať krádežiam, vandalizmu, sabotáži a ďalším násilným činom zameraným na poškodenie alebo zničenie budov a majetku Komisie,
-
umožniť prešetrovanie a vyšetrovanie bezpečnostných incidentov, okrem iného aj prostredníctvom kontroly záznamov o vstupoch a odchodoch, pokrytia kamerovým systémom (CCTV), záznamov telefonických hovorov a podobných údajov, ako sa uvádza v článku 22 ods. 2 nižšie, a ďalších zdrojov informácií.
4. Fyzická bezpečnosť zahŕňa:
-
politiku prístupu, ktorá sa uplatňuje na všetky osoby alebo vozidlá, ktoré potrebujú prístup do objektov Komisie vrátane parkovísk,
-
systém kontroly prístupu, ktorý zahŕňa strážnu službu, technické vybavenie a opatrenia, informačné systémy alebo kombináciu všetkých týchto prvkov.
5. Na zaistenie fyzickej bezpečnosti sa môžu podniknúť tieto kroky:
-
zaznamenávanie vstupov do objektov Komisie a odchodov z nich v prípade osôb, vozidiel, tovaru a vybavenia,
-
kontroly totožnosti v objektoch Komisie,
-
kontroly vozidiel, tovaru a vybavenia vizuálne alebo technickými prostriedkami,
-
zabraňovanie vstupu neoprávnených osôb, vozidiel a tovaru do objektov Komisie.
Článok 9
Bezpečnostné opatrenia týkajúce sa informácií
1. Bezpečnosť informácií sa vzťahuje na všetky informácie, s ktorými manipuluje Komisia.
2. Bezpečnosť informácií, bez ohľadu na jej podobu, musí vyvažovať transparentnosť, proporcionalitu, zodpovednosť a efektívnosť s potrebou ochrany informácií pred neoprávneným prístupom, použitím, zverejnením, zmenou alebo zničením.
3. Bezpečnosť informácií je zameraná na ochranu dôvernosti, celistvosti a dostupnosti.
4. Na klasifikáciu informácií a na vypracovanie primeraných bezpečnostných opatrení, postupov a noriem vrátane zmierňujúcich opatrení sa preto použijú procesy riadenia rizík.
5. Tieto všeobecné zásady týkajúce sa bezpečnosti informácií sa musia uplatňovať najmä pokiaľ ide o:
a)
„utajovanú skutočnosť Európskej únie“ (ďalej len „utajovaná skutočnosť EÚ“), teda každú informáciu alebo vec označenú stupňom utajenia EÚ, ktorej neoprávnené zverejnenie by mohlo v rôznej miere poškodiť záujmy Európskej únie alebo jedného či viacerých jej členských štátov;
b)
„citlivú neutajovanú skutočnosť“, teda informáciu alebo vec, ktorú Komisia musí chrániť z dôvodu právnych záväzkov stanovených v zmluvách alebo aktoch prijatých na ich vykonávanie, a/alebo z dôvodu citlivosti týchto informácií či vecí. Medzi citlivé neutajované skutočnosti patria, okrem iného, informácie alebo veci, ktoré sú chránené služobným tajomstvom, ako sa uvádza v článku 339 ZFEÚ, informácie, na ktoré sa vzťahujú záujmy chránené podľa článku 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (12) v spojení s príslušnou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie, alebo osobné údaje v rámci rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 45/2001.
6. Na citlivé neutajované skutočnosti sa vzťahujú pravidlá týkajúce sa manipulácie s nimi a ich uchovávania. Citlivé neutajované skutočnosti sa môžu poskytnúť len tým osobám, ktoré ich potrebujú poznať. Ak sa to bude považovať za nutné na účinnú ochranu dôvernosti takýchto informácií, musia byť označené bezpečnostným označením a zodpovedajúcimi pokynmi na manipuláciu s nimi, ktoré schválil generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť. Ak sa s takýmito informáciami manipuluje v rámci komunikačných a informačných systémov alebo sa takéto informácie v rámci takýchto systémov uchovávajú, tieto informácie musia byť chránené aj v súlade s rozhodnutím K(2006) 3602, jeho vykonávacími predpismi a zodpovedajúcimi normami.
7. Každá osoba, ktorá je zodpovedná za vyzradenie alebo stratu utajovaných skutočností EÚ alebo citlivých neutajovaných skutočností, ktoré sú takto identifikované v pravidlách upravujúcich ich manipuláciu alebo uchovávanie, môže podliehať disciplinárnemu konaniu v súlade so služobným poriadkom. Takéto disciplinárne konanie nemá vplyv na akékoľvek ďalšie právne alebo trestné konanie zo strany príslušných vnútroštátnych orgánov členských štátov v súlade s ich zákonmi a inými právnymi predpismi, ani na zmluvné prostriedky nápravy.
Článok 10
Bezpečnostné opatrenia týkajúce sa komunikačných a informačných systémov
1. Všetky komunikačné a informačné systémy (ďalej len „CIS“), ktoré Komisia používa, sú prevádzkované v súlade s bezpečnostnou politikou Komisie vzťahujúcou sa na informačné systémy, ako sa uvádza v rozhodnutí K(2006) 3602, jeho vykonávacích predpisoch a zodpovedajúcich bezpečnostných normách.
2. Útvary Komisie, ktoré vlastnia, spravujú alebo prevádzkujú CIS, umožnia ostatným inštitúciám, agentúram, orgánom EÚ alebo iným organizáciám prístup k týmto systémom len za predpokladu, že tieto inštitúcie, agentúry, orgány EÚ alebo iné organizácie dokážu poskytnúť primeranú záruku, že ich IT systémy sú chránené na úrovni, ktorá je rovnocenná s úrovňou, ktorú zabezpečuje politika Komisie vzťahujúca sa na informačné systémy, ako sa uvádza v rozhodnutí K(2006) 3602, jeho vykonávacích predpisoch a zodpovedajúcich bezpečnostných normách. Komisia tento súlad monitoruje a v prípade závažného nedodržania súladu alebo pretrvávajúceho porušovania je oprávnená zakázať prístup ku CIS.
Článok 11
Forenzná analýza týkajúca sa kybernetickej bezpečnosti
Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť je zodpovedné najmä za vykonávanie forenznej technickej analýzy v spolupráci s príslušnými oddeleniami Komisie na podporu bezpečnostných vyšetrovaní uvedených v článku 13 v súvislosti s činnosťou kontrarozviedky, únikom údajov, kybernetickými útokmi a bezpečnosťou informačných systémov.
Článok 12
Bezpečnostné opatrenia týkajúce sa osôb a predmetov
1. S cieľom zaistiť bezpečnosť v Komisii, predchádzať rizikám a získať nad nimi kontrolu môžu zamestnanci poverení podľa článku 5 prijať v súlade so zásadami stanovenými v článku 3, okrem iného, jedno alebo viacero z týchto bezpečnostných opatrení:
a)
zaistenie bezpečnosti miesta a dôkazov vrátane záznamov o vstupoch a odchodoch a záznamov kamerových systémov v prípade incidentov alebo správania, ktoré môžu viesť k administratívnemu, disciplinárnemu, občianskemu alebo trestnému konaniu;
b)
obmedzené opatrenia týkajúce sa osôb, ktoré predstavujú bezpečnostnú hrozbu, vrátane príkazov osobám, aby opustili objekty Komisie, sprevádzania osôb pri odchode z objektov Komisie, zakázania vstupu osobám do objektov Komisie na určitý čas, ktorý bude vymedzený v súlade s kritériami určenými vo vykonávacích predpisoch;
c)
obmedzené opatrenia týkajúce sa predmetov, ktoré predstavujú bezpečnostnú hrozbu, vrátane odstránenia, zadržania a likvidácie predmetov;
d)
prehľadávanie objektov Komisie vrátane kancelárií, ktoré sa v týchto objektov nachádzajú;
e)
prehľadávanie CIS a vybavenia, telefónnych a telekomunikačných prevádzkových údajov, logovacích súborov, používateľských účtov atď.;
f)
ďalšie osobitné bezpečnostné opatrenia s podobným účinkom s cieľom predchádzať bezpečnostným rizikám a získať nad nimi kontrolu, najmä v kontexte práv Komisie ako prenajímateľa alebo ako zamestnávateľa v súlade s príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi.
2. Za výnimočných okolností môžu zamestnanci riaditeľstva pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť poverení podľa článku 5 prijať akékoľvek naliehavé nevyhnutné opatrenia, a to v prísnom súlade so zásadami stanovenými v článku 3. Čo najskôr po prijatí uvedených opatrení budú o tom informovať riaditeľa riaditeľstva pre bezpečnosť, ktorý požiada generálneho riaditeľa pre ľudské zdroje a bezpečnosť o príslušné poverenie, ktorým sa potvrdia prijaté opatrenia a povolia akékoľvek ďalšie nevyhnutné kroky, pričom v prípade potreby spolupracujú s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.
3. Bezpečnostné opatrenia podľa tohto článku sa musia zadokumentovať buď v čase ich prijatia, alebo, v prípade bezprostredného rizika alebo krízovej situácie, v primeranom čase po tom, ako boli prijaté. V druhom uvedenom prípade musí dokumentácia takisto obsahovať prvky, z ktorých sa vychádzalo pri posudzovaní existencie bezprostredného rizika alebo krízovej situácie. Dokumentácia môže byť stručná, ale mala by byť vyhotovená takým spôsobom, aby sa osobe, na ktorú sa opatrenie vzťahuje, umožnilo uplatniť si právo na obhajobu a právo na ochranu osobných údajov v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001, a aby sa umožnila kontrola zákonnosti daného opatrenia. Žiadne informácie o osobitných bezpečnostných opatreniach určených zamestnancovi nebudú súčasťou jeho osobného spisu.
4. Pri prijímaní bezpečnostných opatrení podľa písmena b) Komisia okrem toho zaručí, aby dotknutá osoba mala možnosť kontaktovať advokáta alebo osobu, ktorej dôveruje, a bola oboznámená s jej právom obrátiť sa na európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov.
Článok 13
Vyšetrovania
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 86 služobného poriadku, príloha IX k nemu a akékoľvek osobitné dojednanie medzi Komisiou a ESVČ, ako napríklad osobitné dojednanie, ktoré 28. mája 2014 podpísalo Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre ľudské zdroje a bezpečnosť s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť a ktoré sa týka povinnosti vynaložiť primeranú starostlivosť o zamestnancov Komisie pôsobiacich na delegáciách Únie, bezpečnostné vyšetrovanie sa môže vykonať:
a)
v prípade incidentov ovplyvňujúcich bezpečnosť v Komisii, ako aj v prípade podozrenia zo spáchania trestného činu;
b)
v prípade potenciálnych únikov, nesprávnej manipulácie s citlivými neutajovanými skutočnosťami, utajovanými skutočnosťami EÚ alebo utajovanými skutočnosťami Euratom alebo ich vyzradenia;
c)
v kontexte činností kontrarozviedky a v rámci boja proti terorizmu;
d)
v prípade závažných kybernetických incidentov.
2. Rozhodnutie vykonať bezpečnostné vyšetrovanie prijíma generálny riaditeľ pre ľudské zdroje a bezpečnosť, ktorý je aj príjemcom vyšetrovacej správy.
3. Bezpečnostné vyšetrovanie môžu vykonávať len špecializovaní zamestnanci Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť, riadne poverení podľa článku 5.
4. Poverení zamestnanci uplatňujú svoju právomoc vykonávať bezpečnostné vyšetrovanie nezávisle, ako sa uvádza v poverení, a majú právomoci uvedené v článku 12.
5. Poverení zamestnanci, ktorí majú právomoc vykonávať bezpečnostné vyšetrovanie, môžu zhromažďovať informácie zo všetkých dostupných zdrojov v súvislosti s akýmikoľvek priestupkami alebo trestnými činmi spáchanými v objektoch Komisie, do ktorých boli zapojené osoby uvedené v článku 2 ods. 3 buď ako obete, alebo páchatelia takýchto priestupkov alebo činov.
6. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť v prípade potreby informuje príslušné orgány hostiteľského členského štátu alebo ktoréhokoľvek iného dotknutého členského štátu, a najmä vtedy, ak vyšetrovanie preukázalo, že došlo k spáchaniu trestného činu. V tejto súvislosti môže Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť v prípade potreby poskytnúť podporu orgánom hostiteľského členského štátu alebo ktoréhokoľvek iného dotknutého členského štátu.
7. V prípade závažných kybernetických incidentov Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť úzko spolupracuje s Generálnym riaditeľstvom pre informatiku, ktoré mu poskytne podporu pri všetkých technických záležitostiach. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť po konzultácii s Generálnym riaditeľstvom pre informatiku rozhoduje o tom, či je vhodné informovať príslušné orgány hostiteľskej krajiny alebo ktoréhokoľvek iného dotknutého členského štátu. Na podporu ostatných inštitúcií a agentúr EÚ, ktoré môžu byť incidentom zasiahnuté, sa využije útvar na koordináciu incidentov pôsobiaci v rámci tímu reakcie na núdzové počítačové situácie v európskych inštitúciách, orgánoch a agentúrach.
8. O bezpečnostných vyšetrovaniach sa vedie dokumentácia.
Článok 14
Vymedzenie právomocí v súvislosti s bezpečnostnými vyšetrovaniami a ďalšími druhmi prešetrovania
1. Ak riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť vykonáva bezpečnostné vyšetrovanie, ako sa uvádza v článku 13, a ak toto vyšetrovanie patrí do právomoci Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) alebo Vyšetrovacieho a disciplinárneho úradu Komisie (IDOC), riaditeľstvo pre bezpečnosť sa s týmito orgánmi bezodkladne spojí s cieľom neohroziť neskoršie kroky úradu OLAF alebo IDOC. Riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť v prípade potreby vyzve úrad OLAF alebo IDOC, aby sa do prešetrovania zapojili.
2. Bezpečnostné vyšetrovanie uvedené v článku 13 sa vykoná bez toho, aby boli dotknuté právomoci úradu OLAF a IDOC, ako sa stanovuje v predpisoch upravujúcich činnosť týchto úradov. Riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť môže byť požiadané, aby poskytlo technickú pomoc pri vyšetrovaní, ktoré začne úrad OLAF alebo IDOC.
3. Riaditeľstvo pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť môže byť požiadané, aby pomohlo zamestnancom úradu OLAF po ich príchode do objektov Komisie v záujme uľahčenia ich pracovných úloh v súlade s článkom 3 ods. 5 a článkom 4 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (13). Riaditeľstvo pre bezpečnosť informuje o takýchto žiadostiach o pomoc generálneho tajomníka a generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť, alebo, ak sa takéto vyšetrovanie vykonáva v objektoch Komisie, kde pracujú jej členovia alebo generálny tajomník, predsedu Komisie a komisára zodpovedného za ľudské zdroje.
4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 22 písm. a) služobného poriadku, ak daný prípad môže patriť do právomoci riaditeľstva pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť, ako aj do právomoci úradu IDOC, riaditeľstvo pre bezpečnosť pri podávaní hlásenia generálnemu riaditeľovi pre ľudské zdroje v súlade s článkom 13 v čo najskoršej možnej fáze informuje o tom, či existujú dôvody, na základe ktorých by sa mal záležitosti ujať úrad IDOC. Za moment, kedy táto fáza nastane, sa bude považovať skončenie bezprostrednej bezpečnostnej hrozby. O záležitosti rozhodne generálny riaditeľ pre ľudské zdroje a bezpečnosť.
5. Ak daný prípad môže patriť do právomoci riaditeľstva pre bezpečnosť na Generálnom riaditeľstve pre ľudské zdroje a bezpečnosť, ako aj do právomoci úradu OLAF, riaditeľstvo pre bezpečnosť bezodkladne podá hlásenie generálnemu riaditeľovi pre ľudské zdroje a bezpečnosť a v čo najskoršej možnej fáze o tom informuje generálneho riaditeľa úradu OLAF. Za moment, kedy táto fáza nastane, sa bude považovať skončenie bezprostrednej bezpečnostnej hrozby.
Článok 15
Bezpečnostné inšpekcie
1. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť vykonáva bezpečnostné inšpekcie s cieľom overiť, či útvary Komisie a osoby dodržiavajú toto rozhodnutie a jeho vykonávacie predpisy, a vypracovať odporúčania, ak to bude považovať za potrebné.
2. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť v prípade potreby vykonáva bezpečnostné inšpekcie, bezpečnostné monitorovanie alebo hodnotiace návštevy s cieľom overiť, či bezpečnosť zamestnancov, majetku a informácií Komisie, za ktoré zodpovedajú ostatné inštitúcie, agentúry alebo orgány Únie, členské štáty, tretie krajiny alebo medzinárodné organizácie, je náležite chránená v súlade s bezpečnostnými pravidlami, predpismi a normami, ktoré sú prinajmenšom rovnocenné s pravidlami, predpismi a normami Komisie. V prípade potreby a v duchu dobrej spolupráce medzi správnymi orgánmi zahŕňajú tieto bezpečnostné inšpekcie aj inšpekcie vykonané v súvislosti s výmenou utajovaných skutočností s ostatnými inštitúciami, orgánmi a agentúrami Únie, členskými štátmi, tretími krajinami alebo medzinárodnými organizáciami.
3. Tento článok sa uplatňuje mutatis mutandis na zamestnancov Komisie pôsobiacich na delegáciách Únie bez toho, aby bolo dotknuté akékoľvek osobitné dojednanie medzi Komisiou a ESVČ, ako napríklad osobitné dojednanie, ktoré 28. mája 2014 podpísalo Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre ľudské zdroje a bezpečnosť s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť a ktoré sa týka povinnosti vynaložiť primeranú starostlivosť o zamestnancov Komisie pôsobiacich na delegáciách Únie.
Článok 16
Stavy pohotovosti a riadenie krízových situácií
1. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť je v očakávaní hrozieb a incidentov ovplyvňujúcich bezpečnosť v Komisii alebo v reakcii na nich zodpovedné za zavedenie vhodných opatrení pre prípad stavu pohotovosti, ako aj opatrení potrebných na riadenie krízových situácií.
2. Opatrenia pre prípad stavu pohotovosti uvedené v odseku 1 musia byť úmerné úrovni bezpečnostnej hrozby. Stupne pohotovosti sa stanovia v úzkej spolupráci s príslušnými útvarmi ostatných inštitúcií, agentúr a orgánov Únie a s členským štátom alebo členskými štátmi, v ktorých sa nachádzajú objekty Komisie.
3. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť je kontaktným bodom pre stavy pohotovosti a riadenie krízových situácií.
KAPITOLA 4
ORGANIZÁCIA
Článok 17
Všeobecné povinnosti útvarov Komisie
1. Povinnosti Komisie uvedené v tomto rozhodnutí plní Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť pod vedením a zodpovednosťou člena Komisie zodpovedného za bezpečnosť.
2. Osobitné dojednania týkajúce sa kybernetickej bezpečnosti sú definované v rozhodnutí K(2006) 3602.
3. Zodpovednosť za vykonávanie tohto rozhodnutia a jeho vykonávacích predpisov a za jeho každodenné dodržiavanie sa môže delegovať na iné oddelenia Komisie vždy, keď decentralizované zaisťovanie bezpečnosti ponúka výrazné úspory z hľadiska účinnosti, využívania zdrojov alebo časové úspory, napríklad vzhľadom na geografickú polohu dotknutých útvarov.
4. Ak sa uplatňuje odsek 3, Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť a v prípade potreby generálny riaditeľ pre informatiku uzavrú dohody s jednotlivými oddeleniami Komisie, v ktorých jasne definujú úlohy a zodpovednosť za vykonávanie a monitorovanie bezpečnostných politík.
Článok 18
Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť
1. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť je zodpovedné najmä za:
1.
vypracovanie bezpečnostnej politiky Komisie, vykonávacích predpisov a bezpečnostných oznámení;
2.
zhromažďovanie informácií s cieľom posúdiť bezpečnostné hrozby a riziká a všetky otázky, ktoré môžu mať vplyv na bezpečnosť v Komisii;
3.
vykonávanie protielektronického sledovania a ochrany vo všetkých pracoviskách Komisie pri náležitom zohľadnení posúdenia hrozieb a dôkazov o neoprávnených činnostiach proti záujmom Komisie;
4.
poskytovanie nepretržitej pohotovostnej služby pre útvary a zamestnancov Komisie pre prípad, že sa vyskytne akákoľvek otázka súvisiaca s ochranou alebo bezpečnosťou;
5.
vykonávanie bezpečnostných opatrení zameraných na zmiernenie bezpečnostného rizika, ako aj rozvoj a udržiavanie vhodných CIS určených na plnenie jeho prevádzkových potrieb, najmä v oblasti kontroly fyzického prístupu, správy bezpečnostných povolení a manipulácie s citlivými a utajovanými skutočnosťami EÚ;
6.
zvyšovanie informovanosti, organizovanie cvičení a nácvikov a poskytovanie odbornej prípravy a poradenstva vo všetkých otázkach súvisiacich s bezpečnosťou v Komisii s cieľom podporiť kultúru bezpečnosti a vytvoriť skupinu zamestnancov náležite zaškolených v oblasti bezpečnosti.
2. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť bez toho, aby boli dotknuté kompetencie a povinnosti ostatných útvarov Komisie, zabezpečí externú spoluprácu:
1.
s bezpečnostnými oddeleniami ostatných inštitúcií, agentúr a orgánov Únie v otázkach týkajúcich sa bezpečnosti osôb, majetku a informácií v Komisii;
2.
s bezpečnostnými útvarmi, spravodajskými službami a útvarmi na posudzovanie hrozieb vrátane národných bezpečnostných orgánov členských štátov, tretích krajín a medzinárodných organizácií a subjektov o otázkach, ktoré majú vplyv na bezpečnosť osôb, majetku a informácií v Komisii;
3.
s policajnými zložkami a inými záchrannými službami v prípade všetkých bežných a núdzových záležitostí ovplyvňujúcich bezpečnosť Komisie;
4.
s bezpečnostnými orgánmi ostatných inštitúcií, agentúr a orgánov Únie, členských štátov a tretích krajín v oblasti reakcie na kybernetické útoky, ktoré by mohli mať vplyv na bezpečnosť v Komisii;
5.
v súvislosti s prijímaním, posudzovaním a šírením spravodajských informácií o teroristických hrozbách a špionážnej činnosti, ktoré ovplyvňujú bezpečnosť v Komisii;
6.
v súvislosti s otázkami, ktoré sa týkajú utajovaných skutočností, ako sa osobitne uvádza v rozhodnutí Komisie (EÚ, Euratom) 2015/444 (14).
3. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť je zodpovedné za bezpečný prenos informácií podľa tohto článku vrátane prenosu osobných údajov.
Článok 19
Skupina bezpečnostných expertov Komisie
Zriadi sa skupina bezpečnostných expertov Komisie poverená poskytovaním poradenstva Komisii, ak to bude nevyhnutné, o otázkach týkajúcich sa politiky vnútornej bezpečnosti a najmä o ochrane utajovaných skutočností EÚ.
Článok 20
Miestni bezpečnostní úradníci
1. Každé oddelenie Komisie alebo kabinet vymenuje miestneho bezpečnostného úradníka, ktorý bude vystupovať ako hlavná kontaktná osoba medzi daným útvarom a Generálnym riaditeľstvom pre ľudské zdroje a bezpečnosť vo všetkých záležitostiach týkajúcich sa bezpečnosti v Komisii. V prípade potreby možno vymenovať jedného alebo viacerých zástupcov miestneho bezpečnostného úradníka. Miestny bezpečnostný úradník bude buď úradníkom, alebo dočasným zamestnancom.
2. Ako hlavná kontaktná osoba v oblasti bezpečnosti v rámci svojho oddelenia Komisie alebo kabinetu podáva miestny bezpečnostný úradník v pravidelných intervaloch správu Generálnemu riaditeľstvu pre ľudské zdroje a bezpečnosť a svojim nadriadeným pracovníkom o bezpečnostných otázkach, ktoré sa týkajú jeho oddelenia Komisie, a bezodkladne aj o všetkých bezpečnostných incidentoch vrátane tých, pri ktorých mohli byť vyzradené utajované skutočnosti EÚ alebo citlivé neutajované skutočnosti.
3. V záležitostiach týkajúcich sa bezpečnosti komunikačných a informačných systémov spolupracuje miestny bezpečnostný úradník s miestnym úradníkom informačnej bezpečnosti svojho oddelenia Komisie, ktorého úlohy a zodpovednosť sú stanovené v rozhodnutí K(2006) 3602.
4. Miestny bezpečnostný úradník prispieva k bezpečnostným školeniam a aktivitám na zvyšovanie povedomia zameraným na osobitné potreby zamestnancov, dodávateľov a ostatných osôb, ktoré pracujú pod vedením jeho oddelenia Komisie.
5. Miestnemu bezpečnostnému úradníkovi môžu byť na žiadosť Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť zverené osobitné úlohy v prípade závažného alebo bezprostredného bezpečnostného rizika alebo v prípade núdzovej situácie. Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť informuje o týchto osobitných úlohách generálneho riaditeľa alebo riaditeľa ľudských zdrojov na miestnom generálnom riaditeľstve, kde miestny bezpečnostný úradník pôsobí.
6. Povinnosti miestneho bezpečnostného úradníka nemajú vplyv na úlohy ani povinnosti zverené miestnym úradníkom informačnej bezpečnosti, technikom bezpečnosti a zdravia pri práci, kontrolným úradníkom registra alebo akejkoľvek inej funkcii súvisiacej s povinnosťami v oblasti bezpečnosti alebo ochrany. Miestny bezpečnostný úradník s nimi spolupracuje s cieľom zabezpečiť jednotný a konzistentný prístup k bezpečnosti a účinný tok informácií o otázkach súvisiacich s bezpečnosťou v Komisii.
7. Miestny bezpečnostný úradník má priamy prístup k svojmu generálnemu riaditeľovi alebo vedúcemu útvaru, pričom zároveň informuje svojich priamych nadriadených pracovníkov. Musí mať bezpečnostné povolenie na prístup k utajovaným skutočnostiam EÚ aspoň po stupeň SECRET UE/EU SECRET.
8. S cieľom podporovať výmenu informácií a najlepších postupov organizuje Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť aspoň dvakrát ročne konferenciu miestnych bezpečnostných úradníkov. Účasť miestnych bezpečnostných úradníkov na týchto konferenciách je povinná.
KAPITOLA 5
VYKONÁVANIE
Článok 21
Vykonávacie predpisy a bezpečnostné oznámenia
1. Ak to bude potrebné, prijatie vykonávacích predpisov k tomuto rozhodnutiu bude podliehať osobitnému rozhodnutiu o poverení zo strany Komisie v prospech člena Komisie zodpovedného za otázky bezpečnosti, v plnom súlade s interným rokovacím poriadkom.
2. Po získaní poverenia na základe uvedeného rozhodnutia Komisie môže člen Komisie zodpovedný za otázky bezpečnosti vypracovať bezpečnostné oznámenia obsahujúce bezpečnostné usmernenia a najlepšie postupy v rámci rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia a jeho vykonávacích predpisov.
3. Komisia môže delegovať úlohy uvedené v prvom a druhom odseku tohto článku na generálneho riaditeľa pre ľudské zdroje a bezpečnosť prostredníctvom samostatného rozhodnutia o delegovaní, v plnom súlade so svojím rokovacím poriadkom.
KAPITOLA 6
RÔZNE A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 22
Spracovávanie osobných údajov
1. Komisia spracováva osobné údaje potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
2. Bez ohľadu na opatrenia, ktoré už boli zavedené v čase prijatia tohto rozhodnutia a oznámené európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov (15), na každé opatrenie podľa tohto rozhodnutia týkajúce sa spracovávania osobných údajov (napr. týkajúce sa záznamov o vstupoch a odchodoch, záznamov kamerových systémov, záznamov telefonických hovorov prichádzajúcich do službukonajúceho pracoviska alebo operačných stredísk a podobných údajov), ktoré sa vyžaduje z bezpečnostných dôvodov alebo v rámci reakcie na krízu, sa vzťahujú vykonávacie predpisy v súlade s článkom 21, ktoré stanovujú náležité záruky pre dotknuté osoby.
3. Generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť je zodpovedný za bezpečnosť akéhokoľvek spracovania osobných údajov vykonaného v kontexte tohto rozhodnutia.
4. Uvedené vykonávacie predpisy a postupy sa prijmú po porade s úradníkom pre ochranu údajov a európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
Článok 23
Transparentnosť
Toto rozhodnutie a jeho vykonávacie predpisy sa oznámia zamestnancom Komisie, ako aj všetkým osobám, na ktoré sa vzťahuje.
Článok 24
Zrušenie predchádzajúcich rozhodnutí
Rozhodnutie K(94) 2129 sa zrušuje.
Článok 25
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 13. marca 2015