NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 542/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1215/2012, pokud jde o pravidla použitelná pro Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 2 písm. a), c) a e) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
jednajíce v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 19. února 2013 Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska podepsaly Dohodu o Jednotném patentovém soudu (3). Dohoda o Jednotném patentovém soudu stanoví, že nevstoupí v platnost dříve než první den čtvrtého měsíce poté, co vstoupí v platnost změny nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (4), pokud jde o vztah uvedeného nařízení k Dohodě o Jednotném patentovém soudu.
(2)
Dne 15. října 2012 Belgické království, Lucemburské velkovévodství a Nizozemské království, strany Úmluvy ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“), podepsaly protokol, kterým se uvedená smlouva mění. Uvedený protokol umožňuje přenesení příslušnosti v konkrétních záležitostech spadajících do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1215/2012 na Soudní dvůr Beneluxu.
(3)
Je nezbytné upravit vztah nařízení (EU) č. 1215/2012 s Dohodou o Jednotném patentovém soudu a s Úmluvou o Soudním dvoru Beneluxu prostřednictvím změn uvedeného nařízení.
(4)
Aby byla zajištěna právní jistota a předvídatelnost pro žalované, kteří by mohli být žalováni u těchto dvou soudů v místě nacházejícím se v jiném členském státě, než který byl určen podle pravidel nařízení (EU) č. 1215/2012, měly by se Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu považovat za soudy ve smyslu nařízení (EU) č. 1215/2012.
(5)
Účelem změn nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovených v tomto nařízení ohledně Jednotného patentového soudu je založit mezinárodní příslušnost tohoto soudu a tyto změny se netýkají vnitřního rozvrhu práce mezi komorami tohoto soudu ani ujednání stanovených v Dohodě o Jednotném patentovém soudu týkajících se výkonu pravomoci, včetně výlučné pravomoci, během přechodného období stanoveného v uvedené dohodě.
(6)
Jako soudy společné několika členským státům nemohou Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu, na rozdíl od soudu jednoho členského státu, vykonávat příslušnost vůči žalovaným, kteří nemají bydliště v některém členském státě, na základě vnitrostátního práva. Aby tyto dva soudy mohly příslušnost vůči těmto žalovaným vykonávat, měla by se tedy pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 pro záležitosti, které spadají do příslušnosti Jednotného patentového soudu a Soudního dvora Beneluxu, vztahovat i na žalované s bydlištěm ve třetích státech. Stávající pravidla příslušnosti stanovená v nařízení (EU) č. 1215/2012 zajišťují úzkou vazbu mezi řízeními, na která se uvedené nařízení vztahuje, a územím členských států. Je proto vhodné rozšířit tato pravidla i na řízení proti všem žalovaným bez ohledu na jejich bydliště. Při uplatňování pravidel příslušnosti stanovených v nařízení (EU) č. 1215/2012 by měly Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu (jednotlivě dále jen „společný soud“) uplatňovat pouze ta pravidla, jež jsou vhodná pro oblast sporů, ke které jim byla příslušnost svěřena.
(7)
Společný soud by měl být schopen projednávat spory proti žalovaným ze třetích států na základě pravidla podpůrné příslušnosti v řízeních týkajících se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu jak uvnitř Unie, tak mimo ni. Taková podpůrná příslušnost by měla být vykonávána v případě, že se majetek žalovaného nachází v kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení společného soudu, a že daný spor má dostatečnou vazbu na tento členský stát, například protože tam má žalobce bydliště nebo tam jsou k dispozici důkazní prostředky související se sporem. Při stanovení své příslušnosti by měl společný soud zohlednit hodnotu daného majetku, která by neměla být nevýznamná a měla by umožňovat alespoň částečný výkon rozhodnutí v členských státech, které jsou stranami nástroje o zřízení společného soudu.
(8)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení, jejichž cílem je zabránit, aby byla vedena souběžná řízení a vydávána neslučitelná soudní rozhodnutí, by se měla použít, jsou-li zahájena řízení u společného soudu a u soudu členského státu, ve kterém Dohoda o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu neplatí.
(9)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení by se měla rovněž použít, pokud jsou během přechodného období stanoveného v Dohodě o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení o určitých druzích sporů jak u Jednotného patentového soudu, tak u vnitrostátního soudu členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
(10)
Rozhodnutí vydaná Jednotným patentovým soudem nebo Soudním dvorem Beneluxu by měla být v členském státě, který není stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, uznávána a vykonávána v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(11)
Rozhodnutí vydaná soudy členských států, které nejsou stranami Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, by měla být uznávána a vykonávána v jiném členském státě v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(12)
Nařízení (EU) č. 1215/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(14)
V souladu s článkem 3 a čl. 4a odst. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné, aniž je dotčena možnost, aby Dánsko uplatňovalo změny nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovené v tomto nařízení na základě článku 3 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 19. října 2005 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V kapitole VII nařízení (EU) č. 1215/2012 se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 71a
1. Pro účely tohoto nařízení se soud společný několika členským státům ve smyslu odstavce 2 (dále jen „společný soud“) považuje za soud členského státu, pokud tento společný soud podle nástroje, kterým je zřízen, vykonává příslušnost ve věcech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
2. Pro účely tohoto nařízení se za společné soudy považují tyto soudy:
a)
Jednotný patentový soud zřízený Dohodou o Jednotném patentovém soudu podepsanou dne 19. února 2013 (dále jen „Dohoda o Jednotném patentovém soudu“) a
b)
Soudní dvůr Beneluxu zřízený Úmluvou ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“).
Článek 71b
Příslušnost společného soudu se stanoví takto:
1)
společný soud je příslušný, pokud by podle tohoto nařízení byly ve věci, která se řídí nástrojem o zřízení tohoto společného soudu, příslušné soudy členského státu, jenž je stranou uvedeného nástroje;
2)
pokud žalovaný nemá bydliště v žádném členském státě a toto nařízení ve vztahu k němu jinak nezakládá příslušnost, použije se přiměřeně kapitola II bez ohledu na bydliště žalovaného.
U společného soudu může být podán návrh na předběžná opatření včetně zajišťovacích opatření i tehdy, pokud jsou ve věci samé příslušné soudy třetího státu;
3)
pokud je společný soud příslušný ve vztahu k žalovanému na základě bodu 2 ve sporu týkajícím se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu uvnitř Unie, může tento soud vykonávat příslušnost i ve vztahu ke škodě vzniklé tímto porušením mimo Unii.
Tato příslušnost může být stanovena pouze tehdy, pokud se majetek náležející žalovanému nachází ve kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, a spor má na tento členský stát dostatečnou vazbu.
Článek 71c
1. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou řízení zahájena u společného soudu a u soudu členského státu, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu.
2. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou během přechodného období uvedeného v článku 83 Dohody o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení před Jednotným patentovým soudem a soudem členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
Článek 71d
Toto nařízení se vztahuje na uznání a výkon:
a)
rozhodnutí vydaných společným soudem, která mají být uznána a vykonána v členském státě, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu; a
b)
rozhodnutí soudů členského státu, který není stranou nástroje o zřízení společného soudu, jež mají být uznána a vykonána v členském státě, který je stranou uvedeného nástroje.
Pokud je však uznání a výkon rozhodnutí vydaného společným soudem navrhováno v členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, uplatní se veškerá pravidla uvedeného nástroje o uznávání a výkonu namísto pravidel stanovených v tomto nařízení.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 10. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 15. května 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 542/2014
z 15. mája 2014,
ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1215/2012, pokiaľ ide o pravidlá, ktoré sa majú uplatniť s ohľadom na Jednotný patentový súd a Súdny dvor Beneluxu
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 2 písm. a), c) a e),
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Írsko, Helénska republika, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarsko, Maltská republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska podpísali 19. februára 2013 Dohodu o Jednotnom patentovom súde (3) (ďalej len „Dohoda o JPS“). V Dohode o JPS sa ustanovuje, že nenadobudne platnosť skôr ako prvým dňom štvrtého mesiaca po dátume nadobudnutia účinnosti zmien nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 (4), ktoré sa týkajú vzťahu uvedeného nariadenia a Dohody o JPS.
(2)
Belgické kráľovstvo, Luxemburské veľkovojvodstvo a Holandské kráľovstvo, ktoré sú zmluvnými stranami Zmluvy z 31. marca 1965 o zriadení a štatúte Súdneho dvora Beneluxu (ďalej len „Zmluva o Súdnom dvore Beneluxu“), podpísali 15. októbra 2012 protokol, ktorým sa uvedená zmluva mení. Uvedený protokol umožnil v určitých veciach, ktoré patria do pôsobnosti nariadenia (EÚ) č. 1215/2012, preniesť právomoc na Súdny dvor Beneluxu.
(3)
Je potrebné upraviť vzťah medzi nariadením (EÚ) č. 1215/2012 a Dohodou o JPS a Zmluvou o Súdnom dvore Beneluxu, a to zmenou uvedeného nariadenia.
(4)
Aby sa zaistila právna istota a predvídateľnosť pre žalovaných, na ktorých by sa mohla podať žaloba na týchto dvoch súdoch v mieste nachádzajúcom sa v inom členskom štáte ako v členskom štáte určenom podľa ustanovení nariadenia (EÚ) č. 1215/2012, Jednotný patentový súd a Súdny dvor Beneluxu by sa mali považovať za súdy v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1215/2012.
(5)
Účelom zmien nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 ustanovených v tomto nariadení v súvislosti s Jednotným patentovým súdom je určenie medzinárodnej právomoci tohto súdu, pričom tieto zmeny nemajú vplyv na vnútorné rozdelenie vecí medzi divízie tohto súdu ani na ustanovenia Dohody o JPS týkajúce sa výkonu právomoci, vrátane výlučnej právomoci, počas prechodného obdobia ustanoveného v uvedenej dohode.
(6)
Ako súdy spoločné pre viacero členských štátov nemôžu Jednotný patentový súd a Súdny dvor Beneluxu na rozdiel od súdu jedného členského štátu vykonávať právomoc na základe vnútroštátneho práva, pokiaľ ide o žalovaných, ktorí nemajú bydlisko v členskom štáte. S cieľom umožniť týmto dvom súdom vykonávať právomoc, pokiaľ ide o žalovaných, by sa preto v súvislosti s vecami, ktoré patria do právomoci Jednotného patentového súdu alebo Súdneho dvora Beneluxu, mali ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 uplatňovať aj na žalovaných, ktorí majú bydlisko v tretích štátoch. Existujúce normy právomoci ustanovené v nariadení (EÚ) č. 1215/2012 zabezpečujú úzku väzbu medzi konaniami, na ktoré sa uvedené nariadenie vzťahuje, a územím členských štátov. Je preto vhodné rozšíriť uplatňovanie týchto noriem na konania voči všetkým žalovaným, bez ohľadu na ich bydlisko. Jednotný patentový súd a Súdny dvor Beneluxu (ďalej jednotlivo len „spoločný súd“) by pri uplatňovaní noriem právomoci ustanovených v nariadení (EÚ) č. 1215/2012 mali uplatňovať len tie normy, ktoré sú vhodné z hľadiska vecí, pre ktoré sa na ne preniesla právomoc.
(7)
Spoločný súd by mal mať možnosť konať v sporoch, v ktorých sú žalovaní z tretích štátov, na základe subsidiárnej normy právomoci vo veci porušenia európskeho patentu, v dôsledku ktorého vznikla škoda tak v rámci Únie, ako aj mimo nej. Takáto subsidiárna právomoc by sa mala vykonávať vtedy, keď sa majetok, ktorý patrí žalovanému, nachádza v niektorom z členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami nástroja o zriadení spoločného súdu, a keď má predmetný spor dostatočnú väzbu s takýmto členským štátom, napríklad preto, že v ňom má žalobca bydlisko alebo že sú v ňom dostupné dôkazy týkajúce sa sporu. Pri určovaní právomoci by mal spoločný súd zohľadniť hodnotu predmetného majetku, ktorá by nemala byť zanedbateľná a mala by dosahovať takú výšku, ktorá umožní výkon rozsudku aspoň sčasti v členských štátoch, ktoré sú zmluvnou stranou nástroja o zriadení spoločného súdu.
(8)
Ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 o prekážke začatej veci a súvisiacich veciach, ktorých cieľom je zabrániť vedeniu súbežných konaní a vydávaniu nezlučiteľných rozsudkov, by sa mali uplatňovať v prípadoch, keď sa začne konanie na spoločnom súde a na súde členského štátu, v ktorom sa neuplatňuje Dohoda o JPS alebo prípadne Zmluva o Súdnom dvore Beneluxu.
(9)
Ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 o prekážke začatej veci a súvisiacich veciach by sa mali tiež uplatňovať v prípadoch, keď sa počas prechodného obdobia ustanoveného v Dohode o JPS, začne konanie o niektorých typoch sporov na jednej strane na Jednotnom patentovom súde a na strane druhej na vnútroštátnom súde členského štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o JPS.
(10)
Rozsudky vydané Jednotným patentovým súdom alebo Súdnym dvorom Beneluxu by sa mali uznávať a vykonávať v súlade s nariadením (EÚ) č. 1215/2012 v členskom štáte, ktorý nie je zmluvnou stranou Dohody o JPS alebo Zmluvy o Súdnom dvore Beneluxu.
(11)
Rozsudky vydané súdmi členského štátu, ktorý nie je zmluvnou stranou Dohody o JPS alebo Zmluvy o Súdnom dvore Beneluxu, by sa mali uznávať a vykonávať v inom členskom štáte v súlade s nariadením (EÚ) č. 1215/2012.
(12)
Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(13)
Keďže cieľ tohto nariadenia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ). V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(14)
V súlade s článkom 3 a článkom 4a ods. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k ZEÚ a Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), uvedené členské štáty oznámili svoje želanie zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tohto nariadenia.
(15)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu, pričom tým nie je dotknutá možnosť, aby Dánsko podľa článku 3 Dohody z 19. októbra 2005 medzi Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach uplatňovalo zmeny nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 ustanovené v tomto nariadení (5),
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
V kapitole VII nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 sa vkladajú tieto články:
„Článok 71a
1. Na účely tohto nariadenia sa súd spoločný pre viacero členských štátov uvedený v odseku 2 („spoločný súd“) považuje za súd členského štátu, ak podľa nástroja, na základe ktorého bol zriadený, takýto spoločný súd vykonáva právomoc vo veciach, ktoré patria do pôsobnosti tohto nariadenia.
2. Na účely tohto nariadenia sú spoločnými súdmi tieto súdy:
a)
Jednotný patentový súd zriadený Dohodou o Jednotnom patentovom súde, ktorá bola podpísaná 19. februára 2013 („Dohoda o JPS“); a
b)
Súdny dvor Beneluxu zriadený zmluvou z 31. marca 1965 o zriadení a štatúte Súdneho dvora Beneluxu („Zmluva o Súdnom dvore Beneluxu“).
Článok 71b
Právomoc spoločného súdu sa určí takto:
1.
Spoločný súd má právomoc, keď by podľa tohto nariadenia mali vo veciach, ktoré upravuje nástroj, ktorým sa zriaďuje spoločný súd, právomoc súdy členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami daného nástroja.
2.
Keď žalovaný nemá bydlisko v členskom štáte a týmto nariadením sa vo vzťahu k nemu právomoc neupravuje, uplatňuje sa primerane kapitola II bez ohľadu na bydlisko žalovaného.
Na spoločný súd možno podať návrh na vydanie predbežných opatrení vrátane ochranných opatrení, aj keď právomoc rozhodovať vo veci samej majú súdy tretieho štátu.
3.
Keď má spoločný súd právomoc v spore so žalovaným podľa odseku 2 týkajúcom sa porušenia európskeho patentu, v dôsledku ktorého vznikla škoda v rámci Únie, môže mať tento súd právomoc aj vo vzťahu k škode, ktorá v dôsledku takéhoto porušenia vznikla mimo Únie.
Takáto právomoc môže vzniknúť, len ak sa majetok žalovaného nachádza v niektorom z členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami nástroja o zriadení spoločného súdu,a spor má dostatočnú väzbu s niektorým z takýchto členských štátov.
Článok 71c
1. Články 29 až 32 sa uplatňujú, keď sa konanie začne na spoločnom súde a na súde členského štátu, ktorý nie je zmluvnou stranou nástroja o zriadení spoločného súdu.
2. Články 29 až 32 sa uplatňujú, keď sa počas prechodného obdobia uvedeného v článku 83 Dohody o JPS začne konanie na Jednotnom patentovom súde a na súde členského štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o JPS.
Článok 71d
Toto nariadenie sa uplatňuje na uznávanie a výkon:
a)
rozsudkov vydaných spoločným súdom, ktoré sa majú uznať a vykonať v členskom štáte, ktorý nie je zmluvnou stranou nástroja o zriadení spoločného súdu; a
b)
rozsudkov vydaných súdmi členského štátu, ktorý nie je zmluvnou stranou nástroja o zriadení spoločného súdu, ktoré sa majú uznať a vykonať v členskom štáte, ktorý je zmluvnou stranou uvedeného nástroja.
Ak sa však o uznanie a výkon rozsudku vydaného spoločným súdom žiada v členskom štáte, ktorý je zmluvnou stranou nástroja o zriadení spoločného súdu, namiesto ustanovení tohto nariadenia sa uplatňujú ustanovenia uvedeného nástroja týkajúce sa uznávania a výkonu.“.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 10. januára 2015.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Bruseli 15. mája 2014