NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1151/2012
ze dne 21. listopadu 2012
o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 118 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jakost a rozmanitost produkce Unie v oblasti zemědělství, rybolovu a akvakultury představují jednu z jejích důležitých silných stránek, neboť poskytují konkurenční výhodu producentům z Unie a významným způsobem přispívají k jejímu živoucímu kulturnímu a gastronomickému dědictví. Je tomu tak díky dovednostem a odhodlání zemědělců a producentů z Unie, kteří dokázali uchovat tradice při současném zohlednění vývoje nových produkčních metod a materiálu.
(2)
Občané a spotřebitelé v Unii stále více požadují jakostní produkty i produkty tradiční. Záleží jim též na zachování rozmanitosti zemědělské produkce v Unii. Z toho vyplývá poptávka po zemědělských produktech nebo potravinách, u nichž lze rozpoznat specifické vlastnosti, zejména vlastnosti související s jejich zeměpisným původem.
(3)
Producenti mohou nadále produkovat rozmanitou škálu jakostních produktů pouze tehdy, dostane-li se jim za jejich úsilí spravedlivé odměny. To znamená, že musí být schopni informovat kupující a spotřebitele o vlastnostech svých produktů v souladu s podmínkami spravedlivé hospodářské soutěže. To rovněž znamená, že musí být schopni své produkty na trhu správně označit.
(4)
Používání režimů jakosti zaměřených na producenty, které je odměňují za jejich úsilí o rozmanitou škálu jakostních produktů, může prospět hospodářství venkova. Zejména je tomu tak v případě znevýhodněných oblastí, horských oblastí a nejvzdálenějších regionů, kde zemědělství tvoří významnou část hospodářství a kde jsou vysoké výrobní náklady. Takto mohou režimy jakosti přispět k politice rozvoje venkova a doplňovat ji, stejně jako politiky podporující trh a příjmy v rámci společné zemědělské politiky (SZP). Mohou být zejména přínosné pro oblasti, v nichž má odvětví zemědělství větší hospodářský význam, především pro znevýhodněné oblasti.
(5)
Politické priority strategie Evropa 2020 stanovené ve sdělení Komise nazvaném Evropa 2020 - strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění zahrnují jako cíl dosažení konkurenceschopné ekonomiky založené na znalostech a inovacích a podporu ekonomiky s vysokou zaměstnaností, jež se bude vyznačovat sociální a územní soudržností. Politika jakosti zemědělských produktů by proto měla producentům poskytovat vhodné nástroje pro lepší identifikaci a propagaci těch jejich produktů, které mají specifické vlastnosti, a současně chránit tyto producenty před nekalými praktikami.
(6)
Navrhovaný soubor doplňkových opatření by měl respektovat zásady subsidiarity a proporcionality.
(7)
Opatření politiky jakosti zemědělských produktů jsou stanovena v nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 ze dne 10. června 1991, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných, vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (4); ve směrnici Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu (5), a zejména v článku 2 uvedené směrnice; v nařízení Rady (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie (6), a zejména v článku 14 uvedeného nařízení; v nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (7); v nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (8); v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (nařízení o jednotné společné organizaci trhů) (9), a zejména v části II hlavě II kapitole I oddíle I a oddíle Ia pododdíle I uvedeného nařízení; v nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů (10) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin (11).
(8)
Na označování zemědělských produktů a potravin by se měla vztahovat obecná pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (12), a zejména ustanovení, jejichž cílem je zabránit takovému označování, které by mohlo zmást spotřebitele nebo je uvést v omyl.
(9)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o politice jakosti zemědělských produktů označilo za prioritní dosažení větší celkové soudržnosti a důslednosti v politice jakosti zemědělských produktů.
(10)
Režim zeměpisných označení zemědělských produktů a potravin a režim zaručených tradičních specialit mají určité společné cíle a společná ustanovení.
(11)
Unie již po nějakou dobu prosazuje přístup, jehož cílem je zjednodušení právního rámce společné zemědělské politiky. Tento přístup by se měl uplatnit i na nařízení v oblasti politiky jakosti zemědělských produktů, aniž by se přitom zpochybnily specifické vlastnosti těchto produktů.
(12)
Některá nařízení, která tvoří součást politiky jakosti zemědělských produktů, byla v nedávné době přezkoumána, avšak dosud nejsou plně provedena. Z tohoto důvodu by do tohoto nařízení neměla být zahrnuta. Je však možné je začlenit v pozdější fázi, jakmile budou právní předpisy plně provedeny.
(13)
Vzhledem k výše uvedenému by měla být následující ustanovení sjednocena do jednotného právního rámce sestávajícího z nových či aktualizovaných ustanovení nařízení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 a z těch ustanovení nařízení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, která jsou zachována.
(14)
V zájmu jasnosti a transparentnosti by proto měla být nařízení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 zrušena a nahrazena tímto nařízením.
(15)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být omezena na zemědělské produkty určené k lidské spotřebě uvedené v příloze I Smlouvy a na seznam produktů mimo oblast působnosti uvedené přílohy, které jsou úzce spojené se zemědělskou produkcí nebo s hospodářstvím venkova.
(16)
Pravidla stanovená v tomto nařízení by měla být uplatňována, aniž by to mělo dopad na stávající právní předpisy Unie týkající se vín, aromatizovaných vín, lihovin, produktů ekologického zemědělství a nejvzdálenějších regionů.
(17)
Oblast působnosti označení původu a zeměpisných označení by měla být omezena na produkty, u nichž existuje vnitřní souvislost mezi vlastnostmi produktu nebo potraviny a zeměpisným původem. Zařazení pouze některých typů čokolády mezi cukrářské výrobky, jak tomu je ve stávajícím režimu, je anomálií, kterou je třeba napravit.
(18)
Specifickým cílem ochrany označení původu a zeměpisných označení je zajistit zemědělcům a producentům spravedlivé příjmy získané díky vlastnostem a charakteristikám daného produktu nebo způsobu jeho produkce a poskytovat jasné informace o produktech se specifickými vlastnostmi spojenými se zeměpisným původem, čímž se umožní spotřebitelům činit informovanější rozhodnutí při nákupu.
(19)
Prioritou, jíž lze účinněji dosáhnout na úrovni Unie, je zajistit, aby byla jednotně v celé Unii dodržována práva duševního vlastnictví související s názvy, jež v Unii požívají ochrany.
(20)
Rámec pravidel Unie, který chrání označení původu a zeměpisná označení tím, že stanoví jejich začlenění do rejstříku, usnadňuje rozvoj těchto nástrojů, neboť výsledný jednotnější přístup zajišťuje rovné podmínky hospodářské soutěže mezi producenty produktů nesoucích tato označení a v očích spotřebitelů zvyšuje důvěryhodnost těchto produktů. Je zapotřebí přijmout ustanovení umožňující rozvoj označení původu a zeměpisných označení na úrovni Unie a podporu vytvoření mechanismů pro jejich ochranu ve třetích zemích v rámci Světové obchodní organizace (WTO) nebo vícestranných či dvoustranných dohod, a tím přispět k tomu, aby jakost produktů a způsob jejich produkce byly uznány za činitele přidané hodnoty.
(21)
S ohledem na zkušenosti získané při provádění nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (13) a nařízení (ES) č. 510/2006 je třeba řešit některé problémy, vyjasnit a zjednodušit některá pravidla a zefektivnit postupy tohoto režimu.
(22)
S ohledem na stávající praxi by měly být dále definovány a zachovány dva různé nástroje pro určení souvislosti mezi produktem a jeho zeměpisným původem, a to chráněné označení původu a chráněné zeměpisné označení. Aniž by se změnila koncepce těchto nástrojů, je třeba přijmout určité změny definic, aby se tak lépe zohlednila definice zeměpisných označení stanovená v Dohodě o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví a aby se staly jednoduššími a jasnějšími a hospodářské subjekty jim mohly lépe porozumět.
(23)
Zemědělské produkty nebo potraviny nesoucí takové zeměpisné označení by měly splňovat určité podmínky stanovené ve specifikaci, jako jsou zvláštní požadavky zaměřené na ochranu přírodních zdrojů nebo krajiny v oblasti produkce nebo na zlepšení životních podmínek hospodářských zvířat.
(24)
Aby mohla požívat ochrany na území členských států, měla by být označení původu a zeměpisná označení zapsána pouze na úrovni Unie. S účinností ode dne podání žádosti o takový zápis na úrovni Unie by členské státy měly být schopny poskytnout přechodnou ochranu na vnitrostátní úrovni, aniž by tím ovlivnily obchod uvnitř Unie nebo mezinárodní obchod. Ochrana, kterou poskytuje toto nařízení po provedení zápisu, by měla být rovněž k dispozici pro označení původu a zeměpisná označení třetích zemí, která splňují příslušná kritéria a jsou chráněna ve své zemi původu.
(25)
Postup zápisu do rejstříku na úrovni Unie by měl umožnit všem fyzickým nebo právnickým osobám s oprávněným zájmem z jiného členského státu, než je členský stát žádosti, nebo ze třetí země, aby uplatnily svá práva prostřednictvím vznesení námitek.
(26)
Záznam v rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení by měl také poskytovat informace spotřebitelům a subjektům v oblasti obchodu.
(27)
Unie sjednává se svými obchodními partnery mezinárodní dohody, včetně dohod týkajících se ochrany označení původu a zeměpisných označení. S cílem usnadnit poskytování informací veřejnosti o takto chráněných názvech, a zejména s cílem zajistit ochranu a kontrolu používání takových názvů mohou být tyto názvy zapsány do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení. Nejsou-li v takových mezinárodních dohodách názvy výslovně označeny jako označení původu, měly by být do rejstříku zapsány jako chráněná zeměpisná označení.
(28)
S ohledem na zvláštní povahu chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení by měla být přijata zvláštní ustanovení týkající se označování, která by producentům ukládala povinnost opatřovat obaly odpovídajícími symboly či označeními Unie. V případě názvů Unie by používání těchto symbolů nebo označení mělo být povinné jednak za účelem lepšího seznámení spotřebitelů s touto kategorií produktů a s nimi spojenými zárukami a jednak pro snazší rozeznávání těchto produktů na trhu, čímž se usnadní kontroly. S přihlédnutím k požadavkům WTO by používání těchto symbolů nebo označení mělo být dobrovolné pro zeměpisná označení a označení původu třetích zemí.
(29)
Názvy zařazené do rejstříku by měly být chráněny s cílem zajistit jejich řádné používání a zabránit praktikám, které by mohly spotřebitele uvádět v omyl. Dále by se mělo vyjasnit, jakými prostředky se zajišťuje ochrana zeměpisných označení a označení původu, zejména pokud jde o úlohu seskupení producentů a příslušných orgánů členských států.
(30)
Je třeba stanovit zvláštní odchylky, které umožní, aby byl zapsaný název v přechodných obdobích používán souběžně s dalšími názvy. Tyto odchylky je třeba zjednodušit a vyjasnit. S cílem překonat dočasné obtíže a s ohledem na dlouhodobý cíl, jímž je zajistit, aby všichni producenti dodržovali specifikace, mohou být tyto odchylky uděleny v některých případech na dobu až deseti let.
(31)
Měl by se vyjasnit rozsah ochrany poskytované tímto nařízením, zejména s ohledem na omezení zápisu nových ochranných známek stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (14), jež jsou v rozporu se zápisem chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení, jak je tomu již v případě zápisu nových ochranných známek na úrovni Unie. Takové vyjasnění je rovněž nezbytné v případě držitelů starších práv k duševnímu vlastnictví, zejména těch, která se týkají ochranných známek a homonymních názvů zapsaných jako chráněná označení původu nebo chráněná zeměpisná označení.
(32)
Ochrana označení původu a zeměpisných označení by měla být rozšířena na případy zneužití a napodobení zapsaných názvů zboží a služeb a případy používání názvů připomínajících zapsané názvy a služby, aby se zajistil vysoký stupeň ochrany a aby tato ochrana byla uvedena do souladu s ochranou platnou pro odvětví vína. Pokud jsou produkty s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením použity jako složky, je třeba vzít v úvahu sdělení Komise nazvané „Pokyny pro označování potravin s chráněným označením původu (CHOP) a s chráněným zeměpisným označením (CHZO) používaných jako složky“.
(33)
Názvy, které již byly k 3. lednu 2013 zapsány podle nařízení (ES) č. 510/2006, by měly být nadále chráněny podle tohoto nařízení a měly by být do rejstříku zařazeny automaticky.
(34)
Zvláštním cílem režimu zaručených tradičních specialit je pomáhat producentům tradičních produktů informovat spotřebitele o vlastnostech jejich produktů, které představují přidanou hodnotu. V současném režimu zaručených tradičních specialit je však zapsáno pouze několik názvů, a režim tedy nedokázal využít svého potenciálu. Stávající ustanovení by se proto měla zlepšit, vyjasnit a konkretizovat, tak aby byl režim více srozumitelný, funkční a přitažlivý pro případné žadatele.
(35)
Stávající režim umožňuje zapsat název pro účely identifikace bez výhrady názvu v Unii. Jelikož tato možnost nebyla zúčastněnými stranami správně pochopena a protože funkci identifikace tradičních produktů je možné plnit lépe na úrovni členského státu nebo na regionální úrovni při použití zásady subsidiarity, měla by být tato možnost zrušena. S ohledem na zkušenosti by se měl režim vztahovat pouze na výhradu názvů v celé Unii.
(36)
S cílem zajistit, aby se v rámci režimu zapisovaly názvy skutečných tradičních produktů, je třeba upravit kritéria a podmínky pro zápis názvu, zejména kritéria a podmínky týkající se vymezení pojmu „tradiční“, jenž by měl zahrnovat produkty, které se produkují po značně dlouhou dobu.
(37)
S cílem zajistit, aby zaručené tradiční speciality byly v souladu se svými specifikacemi a byly soudržné, měli by produkt definovat ve specifikaci samotní producenti sdružení do seskupení. Možnost zápisu názvu jako zaručené tradiční speciality do rejstříku by měla být otevřená i producentům ze třetích zemí.
(38)
Aby mohly být názvy zaručených tradičních specialit předmětem výhrady, měly by být zapsány do rejstříku na úrovni Unie. Zápis do rejstříku by měl rovněž poskytovat informace spotřebitelům a subjektům v oblasti obchodu.
(39)
Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek hospodářské soutěže, každý producent, včetně producentů ze třetích zemí, by měl mít možnost používat název zaručené tradiční speciality zapsaný do rejstříku za předpokladu, že dotčený produkt splňuje požadavky příslušné specifikace a producent podléhá systému kontrol. V případě zaručených tradičních specialit vyprodukovaných v Unii by měl být na etiketě použit symbol Unie, který by mělo být možno spojit s označením „zaručená tradiční specialita“.
(40)
Za účelem ochrany názvů zapsaných v rejstříku před zneužitím nebo před praktikami, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl, by jejich použití mělo být vyhrazeno.
(41)
V případě názvů již zapsaných do rejstříku podle nařízení (ES) č. 509/2006, které by tedy k 3. lednu 2013 nespadaly do oblasti působnosti tohoto nařízení, by po určité přechodné období měly i nadále platit podmínky použití stanovené v nařízení (ES) č. 509/2006.
(42)
Měl by být zaveden postup, jenž umožní, aby názvy zapsané do rejstříku bez výhrady názvu podle nařízení (ES) č. 509/2006 mohly být zapsány s výhradou názvu.
(43)
Dále je třeba stanovit přechodná opatření použitelná v případě žádostí o zápis, které Komise obdržela před 3. lednem 2013.
(44)
Je třeba zavést druhý stupeň režimů jakosti vycházející z údajů o jakosti, které představují přidanou hodnotu, mohou být sdělovány na vnitřním trhu a mají být uplatňovány dobrovolně. Tyto nepovinné údaje o jakosti by se měly týkat zvláštních horizontálních charakteristik jedné či více kategorií produktů, způsobů hospodaření nebo zpracování, jimiž se vyznačují určité oblasti. Nepovinný údaj o jakosti nazvaný „horský produkt“ zatím tyto podmínky splňuje a bude pro produkt na trhu znamenat přidanou hodnotu. S cílem usnadnit uplatňování směrnice 2000/13/ES a v případech, kdy označení potravin obsahující nepovinné údaje o jakosti, včetně zejména označení „horský produkt“, by mohlo uvést spotřebitele v omyl, může Komise přijmout pokyny.
(45)
S cílem poskytnout producentům v horských oblastech účinný nástroj pro snazší uvádění jejich produktů na trh a omezit skutečná rizika uvádění spotřebitele v omyl, pokud jde o horský původ produktů na trhu, je třeba na úrovni Unie stanovit definici nepovinného údaje o jakosti pro horské produkty. Definice horských oblastí by měla být založena na obecných kritériích klasifikace používaných pro určení horské oblasti v nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EAGGF) (15).
(46)
Přidaná hodnota zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit vychází z důvěry spotřebitele. Její věrohodnost je však podmíněna účinným ověřováním a kontrolami. Uvedené režimy jakosti by měly podléhat systému sledování formou úředních kontrol v souladu se zásadami uvedenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (16) a měly by zahrnovat systém kontrol ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce. S cílem pomoci členským státům lépe uplatňovat ustanovení nařízení (ES) č. 882/2004 v rámci kontroly zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit by měly být v tomto nařízení uvedeny odkazy na nejdůležitější články.
(47)
Aby bylo možné spotřebiteli zaručit specifické vlastnosti spojené se zeměpisnými označeními a zaručenými tradičními specialitami, měly by hospodářské subjekty podléhat systému, který ověří soulad se specifikací produktu.
(48)
S cílem zajistit nestrannost a účinnost příslušných orgánů by tyto orgány měly splňovat řadu kritérií týkajících se fungování. Je třeba zvážit možnost přenesení některých pravomocí k provádění zvláštních kontrolních úkolů na kontrolní subjekty.
(49)
Na akreditaci kontrolních subjektů, jakož i na jejich činnost by se měly použít evropské normy (normy EN) vypracované Evropským výborem pro normalizaci (CEN) a mezinárodní normy vypracované Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO). Akreditace těchto subjektů by měla probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění produktů na trh (17).
(50)
Informace o kontrolních činnostech ve vztahu k zeměpisným označením a zaručeným tradičním specialitám by měly být součástí víceletých vnitrostátních plánů kontrol a výročních zpráv připravovaných členskými státy v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
(51)
Členským státům by mělo být umožněno vybírat poplatek určený na pokrytí vynaložených nákladů.
(52)
Stávající pravidla týkající se dalšího používání druhových názvů by měla být vyjasněna tak, aby druhové výrazy, které jsou podobné názvu nebo údaji, který je chráněn nebo vyhrazen, nebo jsou jeho součástí, si svou druhovost zachovaly.
(53)
Datem pro stanovení seniority ochranné známky a označení původu nebo zeměpisného označení by mělo být datum podání žádosti o zápis ochranné známky v Unii nebo v členských státech a datum podání žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení Komisi.
(54)
V platnosti by měla zůstat ustanovení týkající se zamítnutí nebo koexistence označení původu nebo zeměpisného označení z důvodu konfliktu s předchozí ochrannou známkou.
(55)
Kritéria, podle nichž by měly být pozdější ochranné známky zamítnuty nebo již zapsané známky prohlášeny za neplatné z důvodu konfliktu s předchozím označením původu nebo zeměpisným označením, by měla odpovídat stanovenému rozsahu ochrany označení původu nebo zeměpisného označení.
(56)
Ustanovení režimů stanovující práva duševního vlastnictví, a především ta, která vyplývají z režimu jakosti pro označení původu a zeměpisná označení, nebo ta, která vyplývají z předpisů o ochranných známkách, by neměla být dotčena výhradou názvů a stanovením označení a symbolů podle režimů jakosti pro zaručené tradiční speciality a pro nepovinné údaje o jakosti.
(57)
Je třeba vyjasnit a uznat úlohu seskupení. Seskupení hrají zásadní úlohu v procesu podávání žádostí o zápis názvů označení původu, zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit, jakož i v souvislosti se změnami specifikací a žádostí o zrušení zápisu. Seskupení mohou také vyvíjet činnosti týkající se dohledu nad prosazováním ochrany zapsaných názvů, souladu produkce se specifikací produktu, informování a propagování zapsaného názvu, stejně jako obecně jakékoli činnosti, jejímž cílem je zlepšovat hodnotu zapsaných názvů a účinnost režimů jakosti. Seskupení by dále měla monitorovat postavení produktů na trhu. Tyto činnosti by však neměly umožňovat jednání v rozporu s pravidly hospodářské soutěže neslučitelné s články 101 a 102 Smlouvy ani k takovému jednání vést.
(58)
S cílem zajistit, aby zapsaná označení původu, zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality splňovaly podmínky stanovené tímto nařízením, by žádosti měly být posuzovány vnitrostátními orgány dotyčného členského státu v souladu s minimálními společnými ustanoveními, včetně vnitrostátního námitkového řízení. Komise by měla následně žádosti zkontrolovat, aby bylo zajištěno, že neobsahují zjevné chyby a že bylo zohledněno právo Unie i zájmy zúčastněných stran mimo členský stát žádosti.
(59)
Zápis coby označení původu, zeměpisná označení a coby zaručené tradiční speciality by měl být umožněn i názvům vztahujícím se na produkty pocházející ze třetích zemí, které splňují podmínky stanovené tímto nařízením.
(60)
Symboly, označení a zkratky identifikující účast v režimu jakosti a práva s tím související ve vztahu k Unii by měly být v Unii i ve třetích zemích chráněny s cílem zajistit, aby se používaly na pravých produktech a aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl, pokud jde o vlastnosti produktů. Kromě toho by v zájmu zajištění účinnosti ochrany měla mít Komise přístup k přiměřeným rozpočtovým prostředkům na centrální úrovni v rámci nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (18) a v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (19).
(61)
Postup při zápisu chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit do rejstříku, včetně období pro kontrolu a období pro námitky, je třeba zkrátit a zlepšit, zejména pokud jde o rozhodování. Za rozhodování o provedení zápisu by měla odpovídat Komise, které by za určitých okolností byly nápomocny členské státy. Měly by být stanoveny postupy, které by umožnily změnit specifikace produktu i po jeho zápisu a zrušit zapsané názvy, zejména v případě, kdy produkt již není v souladu s příslušnou specifikací produktu nebo pokud se již název na trhu nepoužívá.
(62)
S cílem usnadnit přeshraniční žádosti o společný zápis chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení nebo zaručených tradičních specialit je třeba stanovit vhodné postupy.
(63)
Za účelem doplnění nebo změny některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění seznamu produktů stanoveného v příloze I tohoto nařízení; stanovení omezení a odchylek, pokud jde o určování původu krmiva v případě označení původu; stanovení pravidel omezujících informace obsažené ve specifikaci produktu; stanovení symbolů Unie; stanovení dalších přechodných pravidel v zájmu ochrany práv a oprávněných zájmů producentů nebo zúčastněných stran; stanovení dalších podrobností týkajících se kritérií způsobilosti pro názvy zaručených tradičních specialit; stanovení podrobných pravidel týkajících se kritérií pro nepovinné údaje o jakosti; vyhrazení dalších nepovinných údajů o jakosti a stanovení a změnu podmínek jejich použití; stanovení odchylek od podmínek použití pojmu „horský produkt“ a stanovení způsobů produkce a dalších kritérií týkajících se používání tohoto nepovinného údaje o jakosti, zejména podmínek, za nichž mohou suroviny nebo krmivo pocházet z jiných než horských oblastí; stanovení dalších pravidel pro určení druhovosti výrazů v Unii; stanovení pravidel pro určování používání názvu odrůdy rostlin nebo plemene zvířat; a stanovení pravidel pro průběh vnitrostátních námitkových řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho státního území a pro doplnění pravidel pro postup podávání žádostí, námitkové řízení, postup podávání žádostí o změnu a řízení o zrušení zápisu obecně. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(64)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení pravidel týkajících se podoby specifikace produktu; stanovení podrobných pravidel týkajících se podoby a obsahu rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných názvů; stanovení technických vlastností symbolů a označení Unie, jakož i pravidel pro jejich používání na produktech, včetně příslušných jazykových znění, jež mají být použita; stanovení a prodloužení přechodného období po dočasné odchylky pro používání chráněných označení původu a chráněných zeměpisných názvů; stanovení podrobných pravidel týkajících se podoby a obsahu rejstříku zaručených tradičních specialit; stanovení pravidel pro ochranu zaručených tradičních specialit; stanovení veškerých opatření týkajících se formulářů, postupů nebo jiných technických podrobností nezbytných k uplatňování hlavy IV; stanovení pravidel pro používání nepovinných údajů o jakosti; stanovení pravidel pro jednotnou ochranu označení, zkratek a symbolů týkajících se režimů jakosti; stanovení podrobných pravidel týkajících se postupů, formy a podání žádostí o zápis a námitek; zamítnutí žádosti o zápis; rozhodnutí o zápisu názvu v případě, že nebylo dosaženo dohody; stanovení podrobných pravidel týkajících se postupů, formy a podání žádosti o změnu; zrušení zápisu chráněného značení původu, chráněného zeměpisného označení nebo zaručené tradiční speciality; a stanovení podrobných pravidel týkajících se postupů a formy řízení o zrušení zápisu, jakož i podávání žádostí o zrušení zápisu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (20).
(65)
Pokud jde o zřízení a správu rejstříků chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit uznaných v rámci tohoto režimu; stanovení způsobu zveřejnění názvů a adres subjektů pro certifikaci produktů; a zápis názvu v případě, že není obdrženo žádné podání námitky ani žádné přípustné odůvodněné prohlášení o námitce, nebo v případě, že bylo dosaženo dohody, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty bez použití nařízení (EU) č. 182/2011,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Cíle
1. Cílem tohoto nařízení je pomoci producentům zemědělských produktů a potravin informovat kupující a spotřebitele o vlastnostech svých produktů a potravin a charakteristikách své produkce, čímž se zajistí:
a)
spravedlivá hospodářská soutěž pro zemědělce a producenty zemědělských produktů a potravin s vlastnostmi a charakteristikami představujícími přidanou hodnotu;
b)
dostupnost spolehlivých informací o těchto produktech pro spotřebitele;
c)
dodržování práv duševního vlastnictví a
d)
integrita vnitřního trhu.
Účelem opatření stanovených v tomto nařízení je podpořit zemědělské a zpracovatelské činnosti a systémy hospodaření spojené s produkty vysoké jakosti a přispět tím k naplňování cílů politiky rozvoje venkova.
2. Toto nařízení stanoví režimy jakosti, které představují základ pro určení a tam, kde je to vhodné, ochranu názvů a údajů, které zejména označují nebo popisují zemědělské produkty s:
a)
vlastnostmi představujícími přidanou hodnotu nebo
b)
charakteristikami představujícími přidanou hodnotu a vyplývajícími z metod hospodaření nebo zpracování použitých při jejich produkci nebo z místa jejich produkce či uvádění na trh.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na zemědělské produkty určené k lidské spotřebě uvedené v příloze I Smlouvy a další zemědělské produkty a potraviny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
V zájmu zohlednění mezinárodních závazků nebo nových produkčních metod a materiálu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými doplní seznam produktů uvedených v příloze I tohoto nařízení. Tyto produkty musí úzce souviset se zemědělskými produkty nebo s hospodářstvím venkova.
2. Toto nařízení se nevztahuje na lihoviny, aromatizovaná vína ani produkty z vinné révy podle definice v příloze XIb nařízení (ES) č. 1234/2007, s výjimkou vinných octů.
3. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny jiné zvláštní předpisy Unie týkající se uvádění produktů na trh, a zejména předpisy o jednotné společné organizaci trhů a o označování potravin.
4. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (21) se na režimy jakosti stanovené tímto nařízením nevztahuje.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„režimy jakosti“ režimy stanovené podle hlav II, III a IV;
2)
„seskupením“ sdružení složené převážně z producentů nebo zpracovatelů stejného produktu, bez ohledu na jeho právní formu;
3)
„tradičním“ prokázané používání na domácím trhu po dobu, jež umožňuje předávání mezi generacemi; tato doba má představovat nejméně 30 let;
4)
„označením“ jakákoli slova, údaje, ochranné známky, obchodní značky, vyobrazení nebo symboly, které se vztahují k určité potravině a jsou umístěny na obalu, dokladu, nápisu nebo etiketě, a to i krčkové nebo rukávové, které potravinu provázejí nebo na ni odkazují;
5)
„specifičností“ ve vztahu k produktu charakteristické produkční vlastnosti, jimiž se produkt jasně odlišuje od jiných podobných produktů stejné kategorie;
6)
„druhovými výrazy“ názvy produktů, které se staly obecným názvem produktu v Unii, přestože se vztahují k místu, regionu nebo zemi, kde byly produkty původně vyrobeny nebo uvedeny na trh;
7)
„fází produkce“ produkce, zpracování nebo příprava;
8)
„zpracovanými produkty“ potraviny získané zpracováním nezpracovaných produktů. Zpracované produkty mohou obsahovat složky, které jsou nezbytné pro jejich výrobu nebo jim dávají specifické vlastnosti.
HLAVA II
CHRÁNĚNÁ OZNAČENÍ PŮVODU A CHRÁNĚNÁ ZEMĚPISNÁ OZNAČENÍ
Článek 4
Cíl
Režim chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení je zřízen s cílem pomoci producentům produktů spojených s určitou zeměpisnou oblastí prostřednictvím:
a)
zajištění spravedlivých výnosů za vlastnosti jejich produktů;
b)
zajištění jednotné ochrany názvů jako práva duševního vlastnictví na území Unie;
c)
poskytování jasných informací spotřebitelům, pokud jde o charakteristiky produktu představující přidanou hodnotu.
Článek 5
Požadavky týkající se označení původu a zeměpisných označení
1. Pro účely tohoto nařízení se „označením původu“ rozumí název, který identifikuje produkt:
a)
pocházející z určitého místa či regionu nebo ve výjimečných případech z určité země;
b)
jehož jakost nebo vlastnosti jsou zásadně nebo výlučně dány konkrétním zeměpisným prostředím s jeho vlastními přírodními a lidskými činiteli a
c)
u něhož všechny fáze produkce probíhají ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. Pro účely tohoto nařízení se „zeměpisným označením“ rozumí název, který identifikuje produkt:
a)
pocházející z určitého místa, regionu nebo země;
b)
jehož danou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti lze přičíst především jeho zeměpisnému původu a
c)
u něhož alespoň jedna z fází produkce probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti.
3. Odchylně od odstavce 1 se za označení původu považují rovněž některé názvy, i když suroviny pro dotyčné produkty pocházejí ze zeměpisné oblasti širší nebo jiné, než je vymezená zeměpisná oblast, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je vymezena oblast produkce surovin;
b)
existují zvláštní podmínky produkce surovin;
c)
existuje režim kontroly zajišťující dodržování podmínek uvedených v písmeni b) a
d)
dotyčná označení původu byla uznána za označení původu v zemi původu před 1. květnem 2004.
Pro účely tohoto odstavce lze za suroviny považovat pouze živá zvířata, maso a mléko.
4. Aby bylo možné zohlednit zvláštní povahu produkce produktů živočišného původu, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56 týkající se omezení a odchylek, pokud jde o určování původu krmiva v případě označení původu.
Aby bylo možné zohlednit zvláštní povahu některých produktů nebo oblastí, je dále Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56 týkající se omezení a odchylek, pokud jde o porážku živých zvířat nebo o získávání surovin.
Tato omezení a odchylky zohlední na základě objektivních kritérií jakost nebo užití a uznané know-how nebo přírodní činitele.
Článek 6
Druhovost, překrývání s názvy odrůd rostlin a plemen zvířat, homonymními názvy a ochrannými známkami
1. Jako chráněná označení původu nebo chráněná zeměpisná označení nelze zapsat druhové výrazy.
2. Název nesmí být zapsán jako označení původu nebo zeměpisné označení, pokud se shoduje s názvem odrůdy rostlin nebo plemene zvířat a mohl by uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečného původu produktu.
3. Název navržený pro zápis, který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným v rejstříku zřízeném podle článku 11, nesmí být zapsán, pokud v praxi neexistuje dostatečný rozdíl mezi podmínkami místního a tradičního užívání a prezentace později zapsaného homonyma a těmito podmínkami platnými pro název již zapsaný v rejstříku, a to s ohledem na nutnost zajistit, aby se s dotčenými producenty zacházelo rovným způsobem a aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl.
Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o produkty pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu příslušných produktů odpovídá.
4. Název navržený pro zápis jako označení původu nebo zeměpisné označení se nezapíše, pokud s ohledem na pověst a proslulost ochranné známky a dobu, po kterou byla užívána, by zápis názvu navrhovaného jako označení původu nebo zeměpisné označení mohl uvést spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečnou totožnost produktu.
Článek 7
Specifikace produktu
1. Chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení musí být v souladu se specifikací, která obsahuje alespoň:
a)
název, který má být chráněn jako označení původu nebo zeměpisné označení, v podobě používané při obchodování nebo v běžném jazyce a pouze v jazycích, které jsou nebo byly v minulosti používány k popisu konkrétního produktu ve vymezené zeměpisné oblasti;
b)
popis produktu, případně včetně surovin, a základních fyzikálních, chemických, mikrobiologických nebo organoleptických vlastností produktu;
c)
definici zeměpisné oblasti vymezené s ohledem na souvislost uvedenou v písm. f) bodě i) nebo ii) tohoto odstavce a tam, kde je to vhodné, údaje dokládající splnění požadavků čl. 5 odst. 3;
d)
důkaz, že produkt pochází z vymezené zeměpisné oblasti uvedené v čl. 5 odst. 1 nebo 2;
e)
popis metody získání produktu a případně autentických a neměnných místních metod, jakož i údaje o balení, pokud tak stanoví seskupení žadatelů a ve vztahu k danému produktu dostatečně odůvodní, proč musí být produkt v zájmu zachování jakosti, zajištění původu či zajištění kontroly zabalen ve vymezené zeměpisné oblasti, s ohledem na právo Unie, zejména v oblasti volného pohybu zboží a služeb;
f)
údaje, které dokládají:
i)
souvislost mezi jakostí nebo vlastnostmi produktu a zeměpisným prostředím podle čl. 5 odst. 1 nebo
ii)
tam, kde je to vhodné, souvislost mezi danou jakostí, pověstí či jinou vlastností produktu a zeměpisným původem podle čl. 5 odst. 2;
g)
název a adresu orgánů nebo, jsou-li k dispozici, název a adresu subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace produktu podle článku 37, a jejich konkrétní úkoly;
h)
jakékoli zvláštní pravidlo týkající se označování dotyčného produktu.
2. Aby bylo možné zajistit, že specifikace produktu poskytují relevantní a stručné informace, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví pravidla omezující informace obsažené ve specifikaci uvedené v odstavci 1 tohoto článku, pokud je toto omezení nezbytné s cílem zamezit příliš objemným žádostem o zápis.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se podoby specifikace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 8
Obsah žádosti o zápis
1. Žádost o zápis označení původu nebo zeměpisného označení podle čl. 49 odst. 2 nebo 5 musí obsahovat alespoň:
a)
název a adresu seskupení žadatelů a orgánů nebo, jsou-li k dispozici, název a adresu subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace produktu;
b)
specifikaci produktu podle článku 7;
c)
jednotný dokument obsahující tyto údaje:
i)
hlavní body obsažené ve specifikaci produktu: název, popis produktu, případně včetně zvláštních pravidel týkajících se balení a označování, a stručné vymezení zeměpisné oblasti,
ii)
popis souvislosti mezi produktem a zeměpisným prostředím nebo zeměpisným původem podle čl. 5 odst. 1 nebo 2, případně včetně zvláštních údajů týkajících se popisu produktu nebo metody produkce, které souvislost odůvodňují.
Žádost uvedená v čl. 49 odst. 5 musí navíc obsahovat doklad, že název produktu je v zemi původu chráněn.
2. Dokumentace žádosti podle čl. 49 odst. 4 musí obsahovat:
a)
název a adresu seskupení žadatelů;
b)
jednotný dokument podle odst. 1 písm. c) tohoto článku;
c)
prohlášení členského státu, že žádost, kterou seskupení žadatelů předložilo a která je způsobilá pro vyhovění, splňuje podle jeho názoru podmínky tohoto nařízení a předpisů přijatých na jeho základě;
d)
odkaz na zveřejnění specifikace produktu.
Článek 9
Přechodná vnitrostátní ochrana
S účinkem ode dne podání žádosti Komisi, ale pouze na přechodnou dobu, může členský stát poskytnout názvu ochranu podle tohoto nařízení na vnitrostátní úrovni.
Tato vnitrostátní ochrana skončí dnem přijetí rozhodnutí o zápisu do rejstříku podle tohoto nařízení nebo dnem stažení žádosti o zápis.
Pokud název není zapsán podle tohoto nařízení, nese výlučnou odpovědnost za následky takové vnitrostátní ochrany dotčený členský stát.
Opatření přijatá členskými státy podle prvního pododstavce jsou účinná pouze na vnitrostátní úrovni a nemají vliv na obchod uvnitř Unie ani na mezinárodní obchod.
Článek 10
Důvody námitek
1. Odůvodněné prohlášení o námitkách podle čl. 51 odst. 2 je přípustné pouze tehdy, pokud je Komise obdrží ve lhůtě stanovené v uvedeném odstavci a pokud:
a)
prokazuje, že nejsou dodrženy podmínky uvedené v článku 5 a čl. 7 odst. 1;
b)
prokazuje, že zápis navrženého názvu do rejstříku by byl v rozporu s čl. 6 odst. 2, 3 nebo 4;
c)
prokazuje, že zápis navrženého názvu do rejstříku by ohrozil existenci zcela nebo částečně totožného názvu nebo ochranné známky nebo existenci produktů, které byly v souladu s právem uváděny na trh po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění podle čl. 50 odst. 2 písm. a), nebo
d)
uvádí podrobné údaje, z nichž lze vyvodit závěr, že název, o jehož zápis se žádá, je druhovým výrazem.
2. Důvody námitek se posuzují ve vztahu k území Unie.
Článek 11
Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení
1. Komise přijme bez použití postupu podle čl. 57 odst. 2 prováděcí akty o zřízení a správě veřejně přístupného a aktualizovaného rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení uznaných v rámci tohoto režimu.
2. V rejstříku mohou být zapsána zeměpisná označení týkající se produktů ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. Nejsou-li v uvedené dohodě tyto názvy výslovně označeny jako chráněná označení původu podle tohoto nařízení, zapisují se do rejstříku jako chráněná zeměpisná označení.
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podoby a obsahu rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
4. Komise zveřejní a pravidelně aktualizuje seznam mezinárodních dohod uvedených v odstavci 2 a seznam zeměpisných označení podle těchto dohod chráněných.
Článek 12
Názvy, symboly a označení
1. Chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení může používat každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh produkt, jenž vyhovuje odpovídající specifikaci.
2. Jsou stanoveny symboly Unie určené k propagaci chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení.
3. V případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením zapsaným do rejstříku v souladu s postupy stanovenými v tomto nařízení, se na etiketě uvedou s nimi související symboly Unie. Ve stejném zorném poli by se měl navíc nacházet i zapsaný název produktu. Na etiketě lze uvést údaj „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ nebo odpovídající zkratky „CHOP“ nebo „CHZO“.
4. Kromě toho mohou být na etiketě uvedeny i následující údaje: vyobrazení zeměpisné oblasti původu podle článku 5 a text, grafické znázornění nebo symboly odkazující na členský stát nebo region anebo členský stát i region, v němž tato zeměpisná oblast původu leží.
5. Aniž je dotčena směrnice 2000/13/ES, mohou se společně s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením na etiketách používat i kolektivní zeměpisné známky podle článku 15 směrnice 2008/95/ES.
6. V případě produktů pocházejících ze třetích zemí a uváděných na trh pod názvem zapsaným do rejstříku mohou být na etiketě uvedeny údaje podle odstavce 3 nebo s nimi související symboly Unie.
7. S cílem zajistit, aby byly spotřebiteli sdělovány odpovídající informace, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví symboly Unie.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví technické vlastnosti symbolů a označení Unie, jakož i pravidla týkající se jejich používání na produktech uváděných na trh pod chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, včetně pravidel týkajících se příslušných jazykových znění, jež mají být použita. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 13
Ochrana
1. Zapsané názvy jsou chráněny proti:
a)
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití zapsaného názvu pro produkty, na které se zápis nevztahuje, pokud jsou tyto produkty srovnatelné s produkty zapsanými pod tímto názvem nebo pokud je při používání tohoto názvu využívána pověst chráněného názvu, včetně případů, kdy jsou tyto produkty používány jako přísada;
b)
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ produktů nebo služeb nebo je-li chráněný název přeložen nebo doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“ nebo podobnými výrazy, včetně případů, kdy jsou tyto produkty používány jako přísada;
c)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech produktu, který je použit na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamních materiálech nebo na dokladech týkajících se daného produktu, jakož i proti použití obalů, které by mohly vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ produktu;
d)
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ produktu.
V případě, že chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení v sobě obsahuje název produktu, který je považován za druhový, nelze považovat užití tohoto druhového názvu za užití v rozporu s písm. a) nebo b) prvního pododstavce.
2. Chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení nesmějí zdruhovět.
3. Členské státy přijmou vhodná správní a soudní opatření s cílem zabránit neoprávněnému používání chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení podle odstavce 1 u produktů, které jsou produkovány nebo uváděny na trh v daném členském státě, nebo toto neoprávněné používání zastavit.
Za tímto účelem určí členské státy orgány příslušné pro přijímání těchto opatření v souladu s postupy stanovenými jednotlivými členskými státy.
Tyto orgány musí poskytovat odpovídající záruky objektivity a nestrannosti a mít k dispozici kvalifikovaný personál a zdroje nezbytné k výkonu svých funkcí.
Článek 14
Vztahy mezi ochrannými známkami, označeními původu a zeměpisnými označeními
1. Je-li označení původu nebo zeměpisné označení zapsáno do rejstříku podle tohoto nařízení, zamítne se zápis ochranné známky, jejíž používání by bylo v rozporu s čl. 13 odst. 1 a která se týká produktu téhož typu, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána po dni, kdy byla žádost o zápis označení původu nebo zeměpisného označení do rejstříku podána Komisi.
Ochranné známky zapsané v rozporu s prvním pododstavcem se prohlásí za neplatné.
Tento odstavec se použije, aniž je dotčena směrnice 2008/95/ES.
2. Aniž je dotčen čl. 6 odst. 4, ochranná známka, jejíž použití je v rozporu s čl. 13 odst. 1 a o jejíž zápis bylo zažádáno, jež je zapsána nebo, umožňují-li to příslušné právní předpisy, zavedena používáním v dobré víře na území Unie přede dnem podání žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení Komisi, může být pro daný produkt používána a obnovována i nadále bez ohledu na zápis označení původu nebo zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (22) nebo podle směrnice 2008/95/ES. V takových případech je povoleno používání chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení i používání příslušných ochranných známek.
Článek 15
Přechodná období pro používání chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení
1. Aniž je dotčen článek 14, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými stanoví přechodné období v délce až pěti let s cílem umožnit produktům pocházejícím z členského státu nebo jiné třetí země a nesoucím označení, jež sestává z názvu, který je v rozporu s čl. 13 odst. 1, nebo tento název obsahuje, aby i nadále používaly označení, s nímž byly uváděny na trh, za podmínky, že přípustné prohlášení o námitkách podle čl. 49 odst. 3 nebo článku 51 dokládá, že
a)
zápis názvu by ohrozil existenci zcela nebo částečně totožného názvu nebo
b)
tyto produkty byly v souladu s právem uváděny na trh pod tímto názvem na dotyčném území po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění podle čl. 50 odst. 2 písm. a).
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
2. Aniž je dotčen článek 14, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými prodlouží přechodné období uvedené v odstavci 1 tohoto článku na patnáct let v řádně odůvodněných případech, kdy je prokázáno, že:
a)
označení podle odstavce 1 tohoto článku bylo v souladu s právem používáno nepřetržitě a řádně po dobu nejméně dvaceti pěti let před podáním žádosti o zápis Komisi;
b)
označení podle odstavce 1 tohoto článku nebylo nikdy používáno za účelem využívání pověsti zapsaného názvu a spotřebitel nebyl ani nemohl být uveden v omyl, pokud jde o skutečný původ produktu.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
3. Při používání označení uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být na etiketě jasně a viditelně uvedeno označení země původu.
4. K překonání dočasných obtíží v souvislosti s dosažením dlouhodobého cíle, jímž je zajistit, aby všichni producenti v dané oblasti dodržovali specifikace, může členský stát stanovit přechodné období v délce až deseti let s účinností ode dne podání žádosti Komisi, jestliže dané hospodářské subjekty uváděly dotčené produkty na trh v souladu s právem, používaly dotyčné názvy nepřetržitě nejméně po dobu pěti let před podáním žádosti orgánům tohoto členského státu a tuto skutečnost uvedly ve vnitrostátním námitkovém řízení podle čl. 49 odst. 3.
První pododstavec se použije obdobně na chráněná zeměpisná označení nebo chráněná označení původu týkající se zeměpisné oblasti ve třetí zemi, s výjimkou námitkového řízení.
Tato přechodná období se uvádějí v dokumentaci k žádosti podle čl. 8 odst. 2.
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Názvy zapsané do rejstříku podle čl. 7 odst. 6 nařízení (ES) č. 510/2006 se automaticky zařazují do rejstříku uvedeného v článku 11 tohoto nařízení. Odpovídající specifikace se považují za specifikace podle článku 7 tohoto nařízení. Všechna zvláštní přechodná ustanovení spojená s těmito zápisy se použijí i nadále.
2. V zájmu ochrany práv a oprávněných zájmů producentů nebo zúčastněných stran je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, pokud jde o další přechodná pravidla.
3. Toto nařízení se použije, aniž je dotčeno jakékoli právo na souběžnou existenci uznané podle nařízení (ES) č. 510/2006, pokud jde o označení původu a zeměpisná označení na jedné straně a ochranné známky na straně druhé.
HLAVA III
ZARUČENÉ TRADIČNÍ SPECIALITY
Článek 17
Cíl
Režim pro zaručené tradiční speciality se zřizuje s cílem zachovat tradiční metody produkce a tradiční receptury prostřednictvím pomoci poskytované producentům tradičních produktů při uvádění jejich produktů na trh a informování spotřebitelů o vlastnostech jejich tradičních receptur a produktů představujících přidanou hodnotu.
Článek 18
Kritéria
1. Název je způsobilý k zápisu jako zaručená tradiční specialita, pokud popisuje konkrétní produkt nebo potravinu, které:
a)
jsou výsledkem způsobu produkce, zpracování nebo složení odpovídajících tradičním postupům pro dotyčný produkt či potravinu nebo
b)
jsou vyrobeny ze surovin nebo přísad, které jsou tradičně používány.
2. Aby mohl být název zapsán jako zaručená tradiční specialita, musí:
a)
být tradičně používán jako název konkrétního produktu nebo
b)
označovat tradiční povahu nebo specifickou vlastnost produktu.
3. Pokud z námitkového řízení podle článku 51 vyplyne, že název je používán rovněž v jiném členském státě nebo ve třetí zemi, může rozhodnutí o zápisu přijaté v souladu s čl. 52 odst. 3 v zájmu rozlišení srovnatelných produktů nebo produktů s totožným či podobným názvem stanovit, že název zaručené tradiční speciality má být doprovázen slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi“, po nichž bezprostředně následuje název příslušné země nebo regionu.
4. Název nesmí být zapsán, pokud se vztahuje pouze k údajům obecné povahy používaným pro skupinu produktů nebo k údajům stanoveným zvláštními právními předpisy Unie.
5. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, pokud jde o další podrobnosti týkající se kritérií způsobilosti stanovených v tomto článku.
Článek 19
Specifikace produktu
1. Zaručená tradiční specialita musí být v souladu se specifikací, která musí obsahovat:
a)
název navržený k zápisu v příslušných jazykových zněních;
b)
popis produktu, včetně hlavních fyzikálních, chemických, mikrobiologických nebo organoleptických vlastností, dokládajících jeho specifickou povahu;
c)
popis metody produkce, kterou musí producenti dodržovat, případně včetně povahy a vlastností používaných surovin nebo přísad a způsobu, jakým je produkt připraven, a
d)
hlavní prvky vytvářející tradiční povahu produktu.
2. Aby bylo možné zajistit, že specifikace produktu poskytují relevantní a stručné informace, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví pravidla omezující informace obsažené ve specifikaci podle odstavce 1 tohoto článku, pokud je toto omezení nezbytné s cílem zamezit nadměrně objemným žádostem o zápis.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se podoby specifikace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 20
Obsah žádosti o zápis
1. Žádost o zápis názvu jako zaručené tradiční speciality podle čl. 49 odst. 2 nebo 5 musí obsahovat:
a)
název a adresu seskupení žadatelů;
b)
specifikaci produktu podle článku 19.
2. Dokumentace žádosti podle čl. 49 odst. 4 musí obsahovat:
a)
prvky uvedené v odstavci 1 tohoto článku a
b)
prohlášení členského státu, že žádost, kterou seskupení předložilo a která je způsobilá pro vyhovění, splňuje podle jeho názoru podmínky tohoto nařízení a předpisů přijatých na jeho základě.
Článek 21
Důvody námitek
1. Odůvodněné prohlášení o námitkách podle čl. 51 odst. 2 je přípustné pouze tehdy, pokud je Komise obdrží před uplynutím stanovené lhůty a pokud:
a)
uvádí řádně podložené důvody, proč je navrhovaný zápis neslučitelný s podmínkami tohoto nařízení, nebo
b)
prokazuje, že daný název je v souladu s právem a je obecně známý a hospodářsky významný pro podobné zemědělské produkty nebo potraviny.
2. Splnění kritérií uvedených v odst. 1 písm. b) se posuzuje ve vztahu k území Unie.
Článek 22
Rejstřík zaručených tradičních specialit
1. Komise přijme bez použití postupu podle čl. 57 odst. 2 prováděcí akty týkající se zřízení a správy veřejně přístupného aktualizovaného rejstříku zaručených tradičních specialit uznaných v rámci tohoto režimu.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podoby a obsahu rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 23
Názvy, symboly a označení
1. Název zapsaný do rejstříku jako zaručená tradiční specialita může používat každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh produkt, jenž vyhovuje odpovídající specifikaci.
2. Pro účely propagace zaručených tradičních specialit se stanoví symbol Unie.
3. V případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh jako zaručená tradiční specialita zapsaná v souladu s tímto nařízením, musí být symbol uvedený v odstavci 2 zobrazen na etiketě, aniž je dotčen odstavec 4. Ve stejném zorném poli by se měl navíc nacházet i název produktu. Na etiketě může být uvedeno i označení „zaručená tradiční specialita“ nebo odpovídající zkratka „ZTS“.
V případě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii je použití symbolu na etiketě nepovinné.
4. S cílem zajistit, aby byly spotřebiteli sdělovány odpovídající informace, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví symbol Unie.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví technické vlastnosti symbolu Unie a označení, jakož i pravidla týkající se jejich používání na produktech nesoucích název zaručené tradiční speciality, včetně příslušných jazykových znění, jež mají být použita. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 24
Omezení používání zapsaných názvů
1. Zapsané názvy jsou chráněny před jakýmkoli zneužitím, napodobením nebo připomenutím, jakož i před jakýmikoli jinými praktikami, jež by mohly uvést spotřebitele v omyl.
2. Členské státy zajistí, aby obchodní názvy používané na vnitrostátní úrovni neumožňovaly záměnu s názvy, které jsou zapsány.
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro ochranu zaručených tradičních specialit. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 25
Přechodná ustanovení
1. Názvy zapsané do rejstříku podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 509/2006 se automaticky zařazují do rejstříku uvedeného v článku 22 tohoto nařízení. Odpovídající specifikace se považují za specifikace podle článku 19 tohoto nařízení. Všechna zvláštní přechodná ustanovení spojená s těmito zápisy se použijí i nadále.
2. Názvy zapsané v souladu s požadavky stanovenými v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 509/2006, včetně názvů zapsaných na základě žádostí podle čl. 58 odst. 1 druhého pododstavce tohoto nařízení, mohou být za podmínek stanovených nařízením (ES) č. 509/2006 nadále používány do 4. ledna 2023, pokud členské státy nepoužijí postup stanovený v článku 26 tohoto nařízení.
3. V zájmu ochrany práv a oprávněných zájmů dotčených producentů nebo zúčastněných stran je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví další přechodná pravidla.
Článek 26
Zjednodušený postup
1. Na žádost seskupení může členský stát do 4. ledna 2016 předložit Komisi názvy zaručených tradičních specialit, které jsou zapsané podle čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 509/2006 a jsou v souladu s tímto nařízením.
Před předložením názvu zahájí členský stát námitkové řízení podle čl. 49 odst. 3 a 4.
Pokud se v tomto řízení prokáže, že název je rovněž užíván v souvislosti se srovnatelnými produkty nebo produkty, které mají stejný nebo podobný název, lze název doplnit výrazem označujícím jeho tradiční či specifickou povahu.
Seskupení z třetí země může tyto názvy předložit Komisi buď přímo, nebo prostřednictvím orgánů této třetí země.
2. Komise zveřejní názvy uvedené v odstavci 1 spolu se specifikacemi pro jednotlivé názvy v Úředním věstníku Evropské unie do dvou měsíců po jejich obdržení.
3. Použijí se články 51 a 52.
4. Po skončení námitkového řízení Komise tam, kde je to vhodné, upraví záznamy v rejstříku podle článku 22. Odpovídající specifikace se považují za specifikace podle článku 19.
HLAVA IV
NEPOVINNÉ ÚDAJE O JAKOSTI
Článek 27
Cíl
S cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu, se zřizuje režim nepovinných údajů o jakosti.
Článek 28
Vnitrostátní pravidla
Členské státy mohou zachovat vnitrostátní pravidla týkající se nepovinných údajů o jakosti, na které se toto nařízení nevztahuje, jsou-li tato pravidla v souladu s právem Unie.
Článek 29
Nepovinné údaje o jakosti
1. Nepovinné údaje o jakosti musí splňovat tato kritéria:
a)
údaj se týká určité vlastnosti jedné nebo více kategorií produktů nebo charakteristiky produkce či zpracování ve specifických oblastech;
b)
použití údaje zvyšuje hodnotu produktu v porovnání s produkty podobného typu a
c)
údaj má evropský rozměr.
2. Z tohoto režimu jsou vyloučeny nepovinné údaje o jakosti, které popisují technické vlastnosti produktu pro účely provedení povinných obchodních norem a které nejsou určeny k informování spotřebitelů o těchto vlastnostech produktu.
3. V nepovinných údajích o jakosti nejsou obsaženy nepovinné vyhrazené údaje, které podporují a doplňují zvláštní obchodní normy stanovené podle odvětví nebo kategorie produktu.
4. Aby bylo možné zohlednit specifickou povahu některých odvětví i očekávání spotřebitelů, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví prováděcí pravidla týkající se kritérií uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví veškerá opatření týkající se formulářů, postupů nebo jiných technických podrobností nezbytných k uplatňování této hlavy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
6. Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů v souladu s odstavci 4 a 5 zohlední všechny příslušné mezinárodní normy.
Článek 30
Vyhrazení a změna
1. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů, vývoj vědeckých a technických poznatků, situaci na trhu a vývoj v oblasti obchodních norem a mezinárodních norem je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými vyhradí další nepovinné údaje o jakosti a stanoví podmínky jejich použití.
2. V náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit vhodné použití dalších nepovinných údajů o jakosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví změny podmínek použití uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 31
Horský produkt
1. Jako nepovinný údaj o jakosti se zavádí označení „horský produkt“.
Toto označení se použije pouze k popisu produktů určených k lidské spotřebě a uvedených v příloze I Smlouvy, v jejichž případě:
a)
suroviny i krmivo pro hospodářská zvířata pocházejí v zásadě z horských oblastí;
b)
jedná-li se o zpracované produkty, zpracování probíhá rovněž v horských oblastech.
2. Pro účely tohoto článku se horskými oblastmi v Unii rozumějí oblasti vymezené podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999. V případě produktů ze třetích zemí horské oblasti zahrnují oblasti, jež za horské oblasti úředně označila třetí země nebo jež splňují kritéria rovnocenná kritériím stanoveným v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999.
3. V náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví výjimky z podmínek použití uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Komisi je zejména svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými stanoví podmínky, za nichž mohou suroviny nebo krmivo pocházet z jiných než horských oblastí, a podmínky, za nichž mohou být produkty zpracovávány mimo horské oblasti ve vymezené zeměpisné oblasti, jakož i vymezení této zeměpisné oblasti.
4. S cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, pokud jde o stanovení způsobů produkce a další kritéria týkající se používání nepovinného údaje o jakosti uvedeného v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 32
Produkt ostrovního zemědělství
Do 4. ledna 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu shrnující argumenty týkající se nového označení „produkt ostrovního zemědělství“. Toto označení může být použito pouze pro popis produktů určených k lidské spotřebě uvedených v příloze I Smlouvy, jejichž suroviny pocházejí z ostrovů. Aby mohlo být označení použito i pro zpracované produkty, musí jejich zpracování rovněž probíhat na ostrovech, pokud tato skutečnost podstatným způsobem ovlivňuje specifické vlastnosti konečného produktu.
Tato zpráva je v případě nutnosti doplněna o vhodné legislativní návrhy za účelem vyhrazení nepovinného údaje o jakosti „produkt ostrovního zemědělství“.
Článek 33
Omezení použití
1. Nepovinný údaj o jakosti lze použít pouze k popisu produktů, které splňují odpovídající podmínky použití.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro používání nepovinných údajů o jakosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 34
Sledování
Členské státy provádějí kontroly na základě analýzy rizik, aby zajistily dodržování požadavků této hlavy, a v případě jejich porušení ukládají vhodné správní sankce.
HLAVA V
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Úřední kontroly chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit
Článek 35
Oblast působnosti
Ustanovení této kapitoly se použijí na režimy jakosti stanovené v hlavách II a III.
Článek 36
Určení příslušného orgánu
1. V souladu s nařízením (ES) č. 882/2004 členské státy určí orgán nebo orgány příslušné k provádění úředních kontrol za účelem ověření toho, zda jsou dodržovány právní požadavky týkající se režimů jakosti zřízených tímto nařízením.
Postupy a požadavky nařízení (ES) č. 882/2004 se použijí obdobně na úřední kontroly prováděné za účelem ověření dodržování právního požadavku týkajícího se režimů jakosti u všech produktů, na které se vztahuje příloha I tohoto nařízení.
2. Příslušné orgány uvedené v odstavci 1 musí poskytovat náležité záruky objektivity a nestrannosti a mít k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nezbytné k plnění svých funkcí.
3. Úřední kontroly zahrnují:
a)
ověření, zda je produkt v souladu s příslušnou specifikací produktu, a
b)
sledování používání zapsaných názvů k popisu produktu uváděného na trh v souladu s článkem 13, pokud jde o názvy zapsané podle hlavy II, a v souladu s článkem 24, pokud jde o názvy zapsané podle hlavy III.
Článek 37
Ověření souladu se specifikací produktu
1. V případě chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit, jež označují produkty pocházející z Unie, ověřují soulad se specifikací produktu před uvedením produktu na trh:
a)
jeden nebo více příslušných orgánů uvedených v článku 36 tohoto nařízení nebo
b)
jeden nebo více kontrolních subjektů ve smyslu čl. 2 bodě 5 nařízení (ES) č. 882/2004, které působí jako subjekty pro certifikaci produktů.
Náklady na toto ověření souladu se specifikacemi mohou nést hospodářské subjekty, u nichž se tyto kontroly provádějí. Na těchto nákladech se mohou podílet rovněž členské státy.
2. V případě označení původu, zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit, jež označují produkty pocházející ze třetí země, ověřují soulad se specifikacemi před uvedením produktu na trh:
a)
jeden nebo více orgánů veřejné správy určených třetí zemí nebo
b)
jeden nebo více subjektů pro certifikaci produktů.
3. Členské státy zveřejní název a adresu orgánů a subjektů uvedených v odstavci 1 a pravidelně tyto údaje aktualizují.
Komise zveřejní název a adresu orgánů a subjektů uvedených v odstavci 2 a pravidelně tyto údaje aktualizuje.
4. Komise může bez použití postupu podle čl. 57 odst. 2 přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví způsob zveřejnění názvů a adres subjektů pro certifikaci produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 38
Dohled nad užíváním názvu na trhu
Členské státy informují Komisi o názvech a adresách příslušných orgánů uvedených v článku 36. Komise názvy a adresy těchto orgánů zveřejní.
Členské státy provádějí kontroly na základě analýzy rizik, aby zajistily dodržování požadavků tohoto nařízení, a v případě jejich porušení přijímají veškerá nezbytná opatření.
Článek 39
Přenesení úkolů příslušnými orgány na kontrolní subjekty
1. Příslušné orgány mohou v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 882/2004 přenést zvláštní úkoly týkající se úředních kontrol režimů jakosti na jeden nebo více kontrolních subjektů.
2. Tyto kontrolní subjekty musí být akreditovány v souladu s evropskou normou EN 45011 nebo pokynem ISO/IEC 65 (všeobecné požadavky na orgány provozující systémy certifikace produktů).
3. Akreditaci podle odstavce 2 tohoto článku může provádět pouze:
a)
národní akreditační orgán v Unii v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 nebo
b)
akreditační orgán mimo Unii, který je signatářem mnohostranné dohody o uznávání pod záštitou Mezinárodního akreditačního fóra.
Článek 40
Plánování a vykazování kontrolních činností
1. Členské státy zajistí, aby činnosti na kontrolu povinností podle této kapitoly byla výslovně uvedena v samostatném oddíle víceletých vnitrostátních plánů kontrol v souladu s články 41, 42 a 43 nařízení (ES) č. 882/2004.
2. Výroční zprávy o kontrole povinností stanovených tímto nařízením zahrnují samostatný oddíl obsahující informace stanovené v článku 44 nařízení (ES) č. 882/2004.
KAPITOLA II
Výjimky týkající se některých dřívějších použití
Článek 41
Druhové výrazy
1. Aniž je dotčen článek 13, nemá toto nařízení vliv na používání výrazů, které jsou v Unii druhové, a to i v případě, že je druhový výraz součástí názvu, který je chráněn v rámci režimu jakosti.
2. Pro určení toho, zda výraz zdruhověl, se přihlíží ke všem relevantním činitelům, zejména:
a)
ke stávající situaci v oblastech spotřeby;
b)
k příslušným vnitrostátním právním aktům nebo právním aktům Unie.
3. V zájmu plné ochrany práv zúčastněných stran je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví další pravidla pro určení druhovosti výrazů uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 42
Odrůdy rostlin a plemena zvířat
1. Toto nařízení nebrání tomu, aby byly na trh uváděny produkty, jejichž označení obsahuje název nebo výraz, který je chráněný nebo vyhrazený v rámci režimu jakosti popsaného v hlavě II, III nebo IV a který obsahuje název odrůdy rostlin nebo plemene zvířat nebo je z něj vytvořen, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotyčný produkt uvedenou odrůdu nebo plemeno obsahuje nebo je z nich získán;
b)
spotřebitelé nejsou uváděni v omyl;
c)
použití názvu odrůdy nebo názvu plemene představuje spravedlivou hospodářskou soutěž;
d)
použitím názvu se nevyužívá pověsti chráněného výrazu a
e)
v případě režimu jakosti popsaného v hlavě II byly produkt produkován a uváděn na trh pod uvedeným názvem mimo svou oblast původu přede dnem podání žádosti o zápis zeměpisného označení.
2. V zájmu dalšího objasnění rozsahu práv a svobod provozovatelů potravinářských podniků používat název odrůdy rostlin nebo plemene zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví pravidla pro určování použití takových názvů.
Článek 43
Vztah k duševnímu vlastnictví
Režimy jakosti uvedené v hlavě III a IV se uplatňují, aniž jsou dotčena pravidla Unie nebo členských států, která upravují duševní vlastnictví, a zejména pravidla týkající se označení původu, zeměpisných označení a ochranných známek, a práva vyplývající z těchto pravidel.
KAPITOLA III
Označení a symboly v rámci režimů jakosti a úloha producentů
Článek 44
Ochrana označení a symbolů
1. Označení, zkratky a symboly odkazující na režimy jakosti mohou být použity pouze v souvislosti s produkty, které byly vyprodukovány v souladu s pravidly režimu jakosti, k němuž se vztahují. Toto platí zejména pro následující označení, zkratky a symboly:
a)
„chráněné označení původu“, „chráněné zeměpisné označení“, „zeměpisné označení“, „CHOP“, „CHZO“ a související symboly podle hlavy II;
b)
„zaručená tradiční specialita“, „ZTS“ a související symbol podle hlavy III;
c)
„horský produkt“ podle hlavy IV.
2. V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 je možné z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) financovat na ústřední úrovni z podnětu Komise nebo jejím jménem správní podporu týkající se rozvoje, přípravných prací, sledování, správní a právní podpory, právní ochrany, registračních poplatků, poplatků za obnovení, poplatků za sledování ochranných známek, soudních poplatků a jakýchkoli dalších souvisejících opatření nutných k ochraně používání označení, zkratek a symbolů odkazujících na režimy jakosti před zneužitím, napodobením, připomenutím nebo jakýmikoli jinými praktikami, které by mohly uvádět spotřebitele v Unii i ve třetích zemích v omyl.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro jednotnou ochranu označení, zkratek a symbolů uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 45
Úloha seskupení
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení o organizacích producentů a meziodvětvových organizacích uvedená v nařízení (ES) č. 1234/2007, je seskupení oprávněno:
a)
přispívat k zajištění záruk za jakost, dobrou pověst a pravost jejich produktů na trhu sledováním užívání názvu v oblasti obchodu a v případě potřeby informováním příslušných orgánů podle článku 36 nebo jakýchkoli dalších příslušných orgánů v rámci čl. 13 odst. 3;
b)
činit opatření s cílem zajistit odpovídající právní ochranu chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení a práv duševního vlastnictví, která s těmito označeními přímo souvisejí;
c)
rozvíjet informační a propagační činnosti zaměřené na informování spotřebitelů o vlastnostech produktu představujících přidanou hodnotu;
d)
rozvíjet činnosti související se zajištěním souladu produktu s jeho specifikací;
e)
podnikat kroky ke zlepšení výkonnosti režimu jakosti, včetně rozvíjení poznatků z ekonomické oblasti, provádění ekonomických analýz, šíření ekonomických informací o režimu a poskytování poradenství producentům;
f)
přijímat opatření ke zvýšení hodnoty produktů a v případě potřeby činit kroky s cílem předcházet nebo bránit opatřením, která nepříznivě ovlivňují nebo by mohla nepříznivě ovlivňovat způsob vnímání těchto produktů.
2. Členské státy mohou podporovat utváření a činnost seskupení na svém území správními prostředky. Členské státy dále sdělují Komisi název a adresu seskupení podle čl. 3 odst. 2. Komise tyto informace zveřejní.
Článek 46
Právo využívat režimy
1. Členské státy zajistí, aby každý hospodářský subjekt, který dodržuje pravidla režimu jakosti stanovená v hlavách II a III, měl nárok na zařazení do ověření souladu zavedeného podle článku 37.
2. Kontrolám stanoveným v kapitole I této hlavy podléhají i hospodářské subjekty, které připravují a skladují produkt uváděný na trh jako zaručená tradiční specialita či jako produkt s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, nebo hospodářské subjekty, které takové produkty uvádějí na trh.
3. Členské státy zajistí, aby hospodářské subjekty, které chtějí dodržovat pravidla režimu jakosti stanovená v hlavách III a IV, tak mohly činit a aby jim v účasti na režimu nebránily překážky, které jsou diskriminační nebo které nejsou objektivně opodstatněné.
Článek 47
Poplatky
Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 882/2004, a zejména kapitola VI hlavy II uvedeného nařízení, mohou členské státy vybírat poplatek za účelem uhrazení nákladů na správu režimů jakosti, včetně nákladů na vyřízení žádostí, prohlášení o námitkách, žádostí o změnu specifikace a žádostí o zrušení zápisu podle tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
Postupy podávání žádostí a provádění zápisu označení původu, zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit
Článek 48
Oblast působnosti postupů podávání žádostí
Ustanovení této kapitoly se použijí na režimy jakosti stanovené v hlavách II a III.
Článek 49
Žádost o zápis názvů
1. Žádosti o zápis názvů podle režimů jakosti uvedených v článku 48 mohou podávat pouze seskupení, která se zabývají produkty, jejichž název má být zapsán. V případě názvu „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“, který označuje přeshraniční zeměpisnou oblast, nebo v případě názvu „zaručené tradiční speciality“ může několik seskupení z různých členských států nebo třetích zemí podat společnou žádost o zápis.
Za seskupení může být považována i jedna fyzická či právnická osoba, pokud se prokáže, že jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
dotčená osoba je jediným producentem, který chce žádost podat;
b)
pokud jde o chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení, vymezená zeměpisná oblast má charakteristiky, které jsou zjevně odlišné od charakteristik sousedních oblastí, nebo se vlastnosti daného produktu liší od vlastností produktů produkovaných v sousedních oblastech.
2. Pokud se žádost podle režimu stanoveného v hlavě II týká zeměpisné oblasti v členském státě nebo pokud je žádost podle režimu stanoveného v hlavě III připravena seskupením usazeným v členském státě, podává se orgánům daného členského státu.
Členský stát žádost vhodným způsobem přezkoumá, aby ověřil, zda je oprávněná a zda splňuje podmínky příslušného režimu.
3. Členský stát zahájí v rámci přezkumu podle odst. 2 druhého pododstavce tohoto článku vnitrostátní námitkové řízení, kterým se zajistí náležité zveřejnění žádosti a poskytne přiměřená lhůta, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, podat proti žádosti námitku.
Členský stát posoudí přípustnost námitek obdržených podle režimu stanoveného v hlavě II s ohledem na kritéria uvedená v čl. 10 odst. 1 a přípustnost námitek obdržených podle režimu stanoveného v hlavě III s ohledem na kritéria uvedená v čl. 21 odst. 1.
4. Pokud se členský stát po posouzení všech obdržených námitek domnívá, že požadavky tohoto nařízení jsou splněny, může žádosti vyhovět a předat dokumentaci žádosti Komisi. V tomto případě informuje Komisi o přípustných námitkách obdržených od fyzických nebo právnických osob, které dané produkty uváděly na trh v souladu s právem a používaly dotyčné názvy nepřetržitě po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění podle odstavce 3.
Členský stát zajistí, aby jeho vyhovění žádosti bylo zveřejněno a aby každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem měla možnost odvolání.
Členský stát zajistí zveřejnění znění specifikace produktu, na jehož základě bylo žádosti vyhověno, a zajistí přístup k této specifikaci produktu elektronickou cestou.
V případě chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zajistí členský stát rovněž náležité zveřejnění znění specifikace produktu, na jehož základě Komise přijme rozhodnutí podle čl. 50 odst. 2.
5. Pokud se žádost podle režimu stanoveného v hlavě II vztahuje k zeměpisné oblasti ve třetí zemi nebo pokud je žádost podle režimu stanoveného v hlavě III připravena seskupením usazeným ve třetí zemi, podává se Komisi, a to buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dotyčné třetí země.
6. Dokumentace uvedená v tomto článku zaslaná Komisi musí být vyhotovena v některém z úředních jazyků Unie.
7. V zájmu usnadnění postupu podávání žádostí je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými stanoví pravidla pro provádění vnitrostátních námitkových řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho vnitrostátního území a kterými doplní pravidla pro postup podávání žádostí.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla ohledně postupů, formy a předkládání žádostí, a to i v případě žádostí týkajících se více než jednoho vnitrostátního území. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 50
Přezkum ze strany Komise a zveřejnění pro účely námitkového řízení
1. Komise vhodným způsobem přezkoumá každou žádost, kterou obdrží podle článku 49, aby ověřila, zda je oprávněná a zda splňuje podmínky příslušného režimu. Doba přezkumu by neměla přesáhnout šest měsíců. V případě překročení této doby Komise písemně informuje žadatele o důvodech prodlení.
Komise alespoň jednou měsíčně zveřejňuje seznam názvů, které jsou předmětem žádostí o zápis, a data podání těchto žádostí.
2. Pokud se Komise na základě přezkumu provedeného podle odst. 1 prvního pododstavce domnívá, že jsou splněny podmínky stanovené v tomto nařízení, zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie:
a)
v případě žádostí podle režimu stanoveného v hlavě II jednotný dokument a odkaz na zveřejnění specifikace produktu;
b)
v případě žádostí podle režimu stanoveného v hlavě III specifikaci.
Článek 51
Námitkové řízení
1. Ve lhůtě tří měsíců ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie mohou orgány členského státu nebo třetí země anebo fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem a usazená ve třetí zemi podat Komisi námitku.
Každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která je usazena nebo má bydliště v jiném členském státě, než ze kterého byla žádost podána, může podat námitku členskému státu, ve kterém je usazena, ve lhůtě stanovené pro podání námitky podle prvního pododstavce.
Podání námitky musí obsahovat prohlášení, že by žádost mohla znamenat porušení podmínek tohoto nařízení. Podání námitky, které toto prohlášení neobsahuje, je neplatné.
Komise podání námitky neprodleně předá orgánu nebo subjektu, které žádost předložily.
2. Pokud je Komisi podána námitka a do dvou měsíců předloženo příslušné odůvodněné prohlášení o námitce, ověří Komise přípustnost tohoto odůvodněného prohlášení o námitce.
3. Do dvou měsíců od obdržení přípustného odůvodněného prohlášení o námitce vyzve Komise orgán nebo osobu, které námitku podaly, a orgán nebo subjekt, které podaly žádost, aby po přiměřenou dobu v délce nejvýše tří měsíců vedly náležité konzultace.
Orgán nebo osoba, které podaly námitku, a orgán nebo subjekt, které podaly žádost, zahájí tyto náležité konzultace bez zbytečného odkladu. Vzájemně si poskytnou relevantní informace s cílem posoudit, zda žádost o zápis splňuje podmínky tohoto nařízení. Pokud není dosaženo dohody, poskytnou se tyto informace i Komisi.
Během těchto tří měsíců může Komise kdykoli na žádost žadatele prodloužit lhůtu pro konzultace nejvýše o tři měsíce.
4. Jestliže po náležitých konzultacích uvedených v odstavci 3 tohoto článku dojde k podstatné změně údajů zveřejněných v souladu s čl. 50 odst. 2, Komise znovu provede přezkum podle článku 50.
5. Podání námitky, odůvodněné prohlášení o námitce a související dokumenty zaslané Komisi v souladu s odstavci 1 až 4 musí být vyhotoveny v některém z úředních jazyků Unie.
6. S cílem stanovit jasné postupy a lhůty pro podávání námitek je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými doplní pravidla týkající se námitkového řízení.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se postupů, formy a předkládání námitek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 52
Rozhodnutí o zápisu
1. Pokud se Komise na základě informací jí dostupných a vyplývajících z přezkumu provedeného podle čl. 50 odst. 1 prvního pododstavce domnívá, že nebyly splněny podmínky pro zápis, přijme prováděcí akty, kterými žádost zamítne. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
2. Pokud Komise neobdrží žádné podání námitky ani žádné přípustné odůvodněné prohlášení o námitce podle článku 51, přijme bez použití postupu podle čl. 57 odst. 2 prováděcí akty, kterými daný název zapíše.
3. Pokud Komise obdrží přípustné odůvodněné prohlášení o námitce, po náležitých konzultacích podle čl. 51 odst. 3 a s přihlédnutím k výsledkům těchto konzultací buď:
a)
v případě, že bylo dosaženo dohody, zapíše název prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu uvedeného v čl. 57 odst. 2 a v případě potřeby změní informace zveřejněné podle čl. 50 odst. 2 za předpokladu, že tyto změny nejsou podstatné, nebo
b)
v případě, že dohody dosaženo nebylo, přijme prováděcí akty, kterými rozhodne o zápisu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
4. Akty týkající se zápisu a rozhodnutí o zamítnutí žádosti se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 53
Změna specifikace produktu
1. Seskupení, které má oprávněný zájem, může požádat o schválení změny specifikace produktu.
V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
2. Pokud změna zahrnuje jednu nebo více podstatnějších změn specifikace, řídí se žádost o změnu postupem podle článků 49 až 52.
Pokud jsou však navrhované změny menšího rozsahu, Komise žádost schválí, nebo zamítne. V případě schválení změn, které znamenají změnu prvků uvedených v čl. 50 odst. 2, zveřejní Komise tyto prvky v Úředním věstníku Evropské unie.
Aby určitá změna v rámci režimu jakosti popsaného v hlavě II byla považována za změnu menšího rozsahu, nesmí:
a)
se týkat hlavních vlastností produktu;
b)
měnit souvislost uvedenou v čl. 7 odst. 1 písm. f) bodě i) nebo ii);
c)
zahrnovat změnu názvu produktu nebo jakékoli části tohoto názvu;
d)
se dotýkat vymezené zeměpisné oblasti ani
e)
zpřísňovat omezení obchodu s daným produktem nebo jeho surovinami.
Aby určitá změna v rámci režimu jakosti popsaného v hlavě III byla považována za změnu menšího rozsahu, nesmí:
a)
se týkat hlavních vlastností produktu;
b)
zavádět zásadní změny metody produkce ani
c)
zahrnovat změnu názvu produktu nebo jakékoli části tohoto názvu.
Přezkum žádosti se zaměří na navrhovanou změnu.
3. Za účelem usnadnění administrativního procesu v souvislosti se žádostí o změnu specifikace, včetně situací, kdy změna neznamená žádnou změnu jednotného dokumentu a představuje dočasnou změnu specifikace z důvodu povinných hygienických a rostlinolékařských opatření stanovených orgány veřejné moci, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými doplní pravidla pro postup podávání žádostí o změnu specifikace.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se postupů, formy a podání žádosti o změnu specifikace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
Článek 54
Zrušení zápisu
1. Komise může z vlastního podnětu nebo na žádost kterékoli fyzické nebo právnické osoby s oprávněným zájmem přijmout prováděcí akty s cílem zrušit zápis chráněného označení původu, chráněného zeměpisného označení nebo zaručené tradiční speciality v těchto případech:
a)
pokud není zajištěn soulad s podmínkami specifikace;
b)
pokud po dobu nejméně sedmi let není na trh uveden žádný produkt nesoucí označení dané zaručené tradiční speciality, dané chráněné označení původu nebo dané chráněné zeměpisné označení.
Komise může zrušit příslušný zápis na žádost producentů produktů uváděných na trh pod zapsaným názvem.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
2. Za účelem zajištění právní jistoty, aby všechny strany měly možnost hájit svá práva a oprávněné zájmy, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 56, kterými doplní pravidla týkající se postupu zrušení zápisu.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla ohledně postupů a formy týkajících se zrušení zápisu, jakož i ohledně předkládání žádostí uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2.
HLAVA VI
PROCESNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Místní zemědělství a přímý prodej
Článek 55
Podávání zpráv o místním zemědělství a přímém prodeji
Do 4. ledna 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu shrnující argumenty týkající se nového režimu označování týkajícího se názvů „místní zemědělství“ a „přímý prodej“ s cílem pomoci producentům při uvádění jejich produktů na místní trh. Tato zpráva se zaměří na schopnost zemědělců vytvářet přidanou hodnotu k produkci prostřednictvím nového označení a měla by zohlednit další kritéria, jako jsou možnosti snížení emisí uhlíku a odpadu prostřednictvím krátkých výrobních a distribučních řetězců.
Tato zpráva je v případě nutnosti doplněna o vhodné legislativní návrhy na vytvoření režimu označování místního zemědělství a přímého prodeje.
KAPITOLA II
Procedurální pravidla
Článek 56
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce, čl. 5 odst. 4, čl. 7 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 12 odst. 5 prvního pododstavce, čl. 16 odst. 2, čl. 18 odst. 5, čl. 19 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 23 odst. 4 prvního pododstavce, čl. 25 odst. 3, čl. 29 odst. 4, článku 30, čl. 31 odst. 3 a 4, čl. 41 odst. 3, čl. 42 odst. 2, čl. 49 odst. 7 prvního pododstavce, čl. 51 odst. 6 prvního pododstavce, čl. 53 odst. 3 prvního pododstavce a čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce je svěřena Komisi na dobu pěti let od 3. ledna 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce, čl. 5 odst. 4, čl. 7 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 12 odst. 5 prvního pododstavce, čl. 16 odst. 2, čl. 18 odst. 5, čl. 19 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 23 odst. 4 prvního pododstavce, čl. 25 odst. 3, čl. 29 odst. 4, článku 30, čl. 31 odst. 3 a 4, čl. 41 odst. 3, čl. 42 odst. 2, čl. 49 odst. 7 prvního pododstavce, čl. 51 odst. 6 prvního pododstavce, čl. 53 odst. 3 prvního pododstavce a čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce, čl. 5 odst. 4, čl. 7 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 12 odst. 5 prvního pododstavce, čl. 16 odst. 2, čl. 18 odst. 5, čl. 19 odst. 2 prvního pododstavce, čl. 23 odst. 4 prvního pododstavce, čl. 25 odst. 3, čl. 29 odst. 4, článku 30, čl. 31 odst. 3 a 4, čl. 41 odst. 3, čl. 42 odst. 2, čl. 49 odst. 7 prvního pododstavce, čl. 51 odst. 6 prvního pododstavce, čl. 53 odst. 3 prvního pododstavce a čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 57
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro politiku jakosti zemědělských produktů. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA III
Zrušující a závěrečná ustanovení
Článek 58
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 se zrušují.
Článek 13 nařízení (ES) č. 509/2006 se však použije i nadále, pokud jde o žádosti týkající se produktů nespadajících do oblasti působnosti hlavy III tohoto nařízení obdržené Komisí přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II tohoto nařízení.
Článek 59
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 12 odst. 3 a čl. 23 odst. 3 se však použijí ode dne 4. ledna 2016, aniž jsou dotčeny produkty uvedené na trh již před tímto dnem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1151/2012
z 21. novembra 2012
o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2 a článok 118 prvý odsek,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
Kvalita a rozmanitosť poľnohospodárskej výroby a výroby v oblasti rybného hospodárstva a akvakultúry Únie je jednou z jej dôležitých silných stránok, poskytuje výrobcom z Únie konkurenčnú výhodu a významne prispieva k jej živému kultúrnemu a gastronomickému dedičstvu. Je to vďaka zručnostiam a odhodlaniu poľnohospodárov a výrobcov v Únii, ktorí zachovávajú tradície a zároveň zohľadňujú vývoj nových spôsobov výroby a materiálov.
(2)
Občania a spotrebitelia v Únii čoraz väčšmi požadujú kvalitné a tiež tradičné výrobky. Rovnako im záleží na zachovaní rozmanitosti poľnohospodárskej výroby v Únii. Z toho vyplýva dopyt po poľnohospodárskych výrobkoch alebo potravinách s identifikovateľnými špecifickými vlastnosťami, a to najmä tých, ktoré súvisia s ich zemepisným pôvodom.
(3)
Výrobcovia môžu pokračovať vo výrobe širokej škály kvalitných výrobkov len vtedy, keď sa im za ich úsilie dostáva spravodlivej odmeny. Na to je potrebné, aby mohli kupujúcim a spotrebiteľom sprostredkovať vlastnosti svojich výrobkov v podmienkach spravodlivej hospodárskej súťaže. Zároveň si to vyžaduje, aby mohli svoje výrobky na trhu správne identifikovať.
(4)
Prevádzkovanie systémov kvality pre výrobcov, ktoré ich odmeňujú za úsilie vyrábať širokú škálu kvalitných výrobkov, môže byť prínosom pre vidiecke hospodárstvo. Platí to najmä v znevýhodnených oblastiach, horských oblastiach a v najvzdialenejších regiónoch, v ktorých poľnohospodársky sektor predstavuje významnú časť hospodárstva a výrobné náklady sú vysoké. Rovnako ako opatrenia na podporu trhov a príjmov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), aj systémy kvality sú týmto spôsobom schopné prispievať k politike rozvoja vidieka a dopĺňať ju. Predovšetkým môžu byť prínosné v oblastiach, v ktorých má poľnohospodársky sektor väčší hospodársky význam, a to najmä v znevýhodnených oblastiach.
(5)
Priority politiky v rámci stratégie Európa 2020 stanovené v oznámení Komisie s názvom Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu obsahujú ciele, ktorým je dosiahnutie konkurencieschopného hospodárstva založeného na znalostiach a inováciách a podpora hospodárstva s vysokou mierou zamestnanosti, ktoré zabezpečí sociálnu a územnú súdržnosť. Politika kvality poľnohospodárskych výrobkov by preto mala výrobcom poskytovať správne nástroje na lepšiu identifikáciu a presadzovanie tých ich výrobkov, ktoré majú špecifické vlastnosti, a zároveň týchto výrobcov chrániť pred nekalými praktikami.
(6)
Súbor plánovaných doplňujúcich opatrení by mal dodržiavať zásady subsidiarity a proporcionality.
(7)
Opatrenia politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov sú stanovené v nariadení Rady (EHS) č. 1601/91 z 10. júna 1991, ktorým sa stanovujú všeobecné pravidlá definície, opisu a ponuky aromatizovaných vín, aromatizovaných nápojov na báze vína a aromatizovaných kokteilov z aromatizovaných vínnych produktov (4), v smernici Rady 2001/110/ES z 20. decembra 2001 o mede (5), a najmä v jej článku 2, v nariadení Rady (ES) č. 247/2006 z 30. januára 2006 o osobitných opatreniach v oblasti poľnohospodárstva v najvzdialenejších regiónoch Únie (6), a najmä v jeho článku 14, v nariadení Rady (ES) č. 509/2006 z 20. marca 2006 o zaručených tradičných špecialitách z poľnohospodárskych výrobkov a potravín (7), v nariadení Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (8), v nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (9), a najmä v jeho časti II hlave II kapitole I oddiele I a oddiele Ia pododdiele I, v nariadení Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov (10), ako aj v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 z 15. januára 2008 o definovaní, popise, prezentácii, označovaní a ochrane zemepisných označení liehovín (11).
(8)
Označovanie poľnohospodárskych výrobkov a potravín by malo podliehať všeobecným pravidlám stanoveným v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (12), a najmä ustanoveniam zameraným na zabránenie označovaniu, ktoré môže byť pre spotrebiteľov zavádzajúce alebo ich uviesť do omylu.
(9)
V oznámení Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov sa ako priorita identifikovalo dosiahnutie väčšej celkovej súdržnosti a konzistentnosti politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov.
(10)
Systém zemepisných označení poľnohospodárskych výrobkov a potravín a systém zaručených tradičných špecialít majú určité spoločné ciele a ustanovenia.
(11)
Únia už určitý čas uplatňuje prístup, ktorého cieľom je zjednodušiť regulačný rámec SPP. Tento prístup by sa mal uplatniť aj pre nariadenia v oblasti politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov bez toho, aby sa pritom spochybnili špecifické vlastnosti týchto výrobkov.
(12)
Niektoré nariadenia, ktoré tvoria súčasť politiky kvality poľnohospodárskych výrobkov, boli nedávno revidované, ale ešte sa nevykonávajú v plnej miere. Nemali by sa preto zahrnúť do tohto nariadenia. Môžu sa však začleniť neskôr, keď sa príslušné právne predpisy budú vykonávať v plnej miere.
(13)
Vzhľadom na uvedené úvahy by sa tieto ustanovenia mali zlúčiť do jednotného právneho rámca, ktorý bude obsahovať nové alebo aktualizované ustanovenia nariadení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, a tie ustanovenia nariadení (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, ktoré sa zachovávajú.
(14)
V záujme jasnosti a transparentnosti by sa nariadenia (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 mali zrušiť a nahradiť týmto nariadením.
(15)
Rozsah pôsobnosti tohto nariadenia by mal byť obmedzený na poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu a uvedené v prílohe I k zmluve a na zoznam výrobkov mimo rozsahu uvedenej prílohy, ktoré sú úzko spojené s poľnohospodárskou výrobou alebo vidieckym hospodárstvom.
(16)
Pravidlá stanovené v tomto nariadení by sa mali uplatňovať bez toho, aby ovplyvnili existujúce právne predpisy Únie o vínach, aromatizovaných vínach, liehovinách, výrobkoch ekologického poľnohospodárstva alebo o najvzdialenejších regiónoch.
(17)
Rozsah označení pôvodu a zemepisných označení by mal byť obmedzený na výrobky, pri ktorých existuje prirodzené spojenie medzi vlastnosťami výrobku alebo potraviny a zemepisným pôvodom. Skutočnosť, že do súčasného systému sa začlenili ako výrobky cukrovinkárstva iba určité druhy čokolády, je anomália, ktorá by sa mala napraviť.
(18)
Konkrétne ciele ochrany označení pôvodu a zemepisných označení zabezpečujú poľnohospodárom a výrobcom spravodlivý výnos z vlastností a charakteristík daného výrobku alebo jeho spôsobu výroby a poskytujú jasné informácie o výrobkoch so špecifickými vlastnosťami spojenými so zemepisným pôvodom, čím umožňujú spotrebiteľom, aby sa pri kúpe lepšie rozhodli.
(19)
Zabezpečenie jednotného dodržiavania práv duševného vlastníctva na celom území Únie týkajúcich sa názvov chránených v Únii je priorita, ktorú možno efektívnejšie dosiahnuť na úrovni Únie.
(20)
Rámec Únie, ktorý chráni označenia pôvodu a zemepisné označenia tým, že zabezpečí ich zaradenie do registra, napomáha rozvoj týchto nástrojov, pretože výsledný jednotnejší prístup zabezpečuje spravodlivú hospodársku súťaž medzi výrobcami výrobkov s takýmito označeniami a posilňuje dôveryhodnosť výrobkov v očiach spotrebiteľa. Mali by sa prijať ustanovenia s cieľom ďalšieho rozvoja označení pôvodu a zemepisných označení na úrovni Únie a podporovania vytvorenia mechanizmov na ich ochranu v tretích krajinách v rámci Svetovej obchodnej organizácie (WTO) alebo viacstranných a dvojstranných dohôd, čím sa prispeje k uznaniu kvality výrobkov a ich modelu výroby ako faktora, ktorý prináša pridanú hodnotu.
(21)
Na základe skúseností získaných z vykonávania nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (13) a nariadenia (ES) č. 510/2006 je potrebné riešiť určité otázky, vyjasniť a zjednodušiť niektoré pravidlá a zefektívniť postupy tohto systému.
(22)
Vzhľadom na existujúcu prax by sa mali ďalej vymedziť a zachovať dva rôzne nástroje na určenie spojenia medzi výrobkom a jeho zemepisným pôvodom, a to chránené označenie pôvodu a chránené zemepisné označenie. Bez vplyvu na samotnú koncepciu týchto nástrojov by sa však mali prijať niektoré úpravy definícií, aby lepšie zohľadňovali vymedzenie zemepisných označení stanovené v Dohode o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva a aby boli pre hospodárske subjekty jasnejšie a jednoduchšie na pochopenie.
(23)
Poľnohospodársky výrobok alebo potravina s takýmto zemepisným označením by mala spĺňať určité podmienky stanovené v špecifikácii, ako napríklad osobitné požiadavky zamerané na ochranu prírodných zdrojov alebo krajinného rázu výrobnej oblasti alebo na zlepšenie životných podmienok hospodárskych zvierat.
(24)
Aby boli označenia pôvodu a zemepisné označenia na území členských štátov chránené, mali by byť zapísané do registra iba na úrovni Únie. S účinnosťou od dátumu podania žiadosti o takýto zápis do registra na úrovni Únie by členské štáty mali byť schopné poskytnúť prechodnú ochranu na vnútroštátnej úrovni bez toho, aby ovplyvnili obchod v rámci Únie alebo medzinárodný obchod. Ochrana, ktorú toto nariadenie poskytuje po zápise do registra, by mala byť tiež dostupná pre označenia pôvodu a zemepisné označenia tretích krajín, ktoré spĺňajú zodpovedajúce kritériá a sú chránené vo svojej krajine pôvodu.
(25)
Postup zápisu do registra na úrovni Únie by mal umožňovať akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osobe s oprávneným záujmom z iného členského štátu, než je členský štát podania žiadosti, alebo z tretej krajiny uplatniť svoje práva vznesením námietky.
(26)
Zápis do registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení by mal tiež poskytovať informácie spotrebiteľom a subjektom zapojeným do obchodu.
(27)
Únia rokuje so svojimi obchodnými partnermi o medzinárodných dohodách vrátane tých, ktoré sa týkajú ochrany označení pôvodu a zemepisných označení. Názvy sa môžu zapísať do registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, aby sa uľahčilo poskytovanie informácií verejnosti o takto chránených názvoch, a najmä aby sa zabezpečila ich ochrana a kontrola ich používania. Pokiaľ takéto názvy nie sú v takýchto medzinárodných dohodách vyslovene identifikované ako označenia pôvodu, mali by sa zapísať do registra ako chránené zemepisné označenia.
(28)
Vzhľadom na osobitnú povahu chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení by sa mali prijať špeciálne ustanovenia týkajúce sa ich označovania, ktoré budú od výrobcov vyžadovať použitie príslušných symbolov Únie alebo označení na obale. V prípade názvov z Únie by použitie takýchto symbolov alebo označení malo byť povinné, aby spotrebitelia lepšie poznali túto kategóriu výrobkov a záruky s nimi spojené a aby sa umožnila ľahšia identifikácia týchto výrobkov na trhu, čím sa uľahčia kontroly. S prihliadnutím na požiadavky WTO by použitie takýchto symbolov alebo označení malo byť v prípade zemepisných označení a označení pôvodu z tretej krajiny dobrovoľné.
(29)
V záujme zabezpečenia spravodlivého používania a zabránenia praktikám, ktoré môžu spotrebiteľa uviesť do omylu, by sa mala názvom uvedeným v registri poskytnúť ochrana. Okrem toho by sa mali vyjasniť nástroje na zabezpečenie ochrany zemepisných označení a označení pôvodu, najmä pokiaľ ide o úlohu skupín výrobcov a príslušných orgánov členských štátov.
(30)
Mali by sa stanoviť konkrétne výnimky, ktoré počas prechodných období umožnia používať registrovaný názov spolu s inými názvami. Tieto výnimky by mali byť formulované jednoducho a jasne. V určitých prípadoch sa môžu takéto výnimky povoliť až na obdobie do 10 rokov s cieľom prekonať dočasné ťažkosti a v záujme dlhodobého cieľa, ktorým je zabezpečiť, aby všetci výrobcovia dodržiavali špecifikácie.
(31)
Mal by sa objasniť rozsah ochrany poskytovanej podľa tohto nariadenia, najmä v súvislosti s tými obmedzeniami zápisu do registra nových ochranných známok stanovených v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (14), ktoré sú v rozpore s registrovanými chránenými označeniami pôvodu a chránenými zemepisnými označeniami, ako to už je v prípade zápisu do registra nových ochranných známok na úrovni Únie. Takéto objasnenie je potrebné aj vzhľadom na držiteľov prednostných práv k duševnému vlastníctvu, a predovšetkým tých, ktoré sa týkajú ochranných známok a homonymných názvov zapísaných do registra ako chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia.
(32)
Ochrana označení pôvodu a zemepisných označení by sa mala rozšíriť na prípady zneužitia a napodobňovania názvov tovarov a služieb zapísaných do registra a na prípady používania názvov vyvolávajúcich mylnú predstavu o názvoch tovarov a služieb zapísaných do registra, aby sa zabezpečil vysoký stupeň ochrany a aby sa táto ochrana uviedla do súladu s ochranou platnou v sektore vína. Keď sa chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia používajú ako zložky, malo by sa prihliadnuť na oznámenie Komisie s názvom Usmernenia pre označovanie potravín, v ktorých sa používajú zložky s chráneným označením pôvodu (CHOP) a chráneným zemepisným označením (CHZO).
(33)
Názvy, ktoré už boli zapísané do registra k 3. januáru 2013 podľa nariadenia (ES) č. 510/2006, by mali byť naďalej chránené aj podľa tohto nariadenia a mali by sa do registra pridať automaticky.
(34)
Osobitným cieľom systému zaručených tradičných špecialít je pomôcť výrobcom tradičných výrobkov sprostredkovať spotrebiteľom vlastnosti ich výrobkov, ktoré predstavujú pridanú hodnotu. Súčasný systém zaručených tradičných špecialít, v ktorom je zapísaných do registra len niekoľko názvov, však nedokázal naplniť svoj potenciál. Preto by sa súčasné ustanovenia mali zlepšiť, vyjasniť a spresniť, aby bol systém pre potenciálnych žiadateľov zrozumiteľnejší, funkčnejší a atraktívnejší.
(35)
Súčasný systém poskytuje možnosť zapísať do registra názov na účely identifikácie bez vyhradenia názvu v Únii. Táto možnosť by sa mala zrušiť, keďže ju zainteresované strany dobre nechápali, a funkciu identifikácie tradičných výrobkov možno lepšie splniť na úrovni členských štátov alebo na regionálnej úrovni v rámci uplatnenia zásady subsidiarity. Vzhľadom na skúsenosti by sa mal systém venovať iba vyhradeniu názvov v Únii.
(36)
S cieľom zabezpečiť, aby boli názvy pravých tradičných výrobkov zapísané do registra v rámci tohto systému, by sa mali upraviť kritériá a podmienky zápisu do registra názvu, najmä tie, ktoré sa týkajú vymedzenia pojmu „tradičný“, ktorý by mal zahŕňať výrobky, ktoré sa vyrábajú značný čas.
(37)
S cieľom zabezpečiť, že zaručené tradičné špeciality dodržiavajú svoje špecifikácie a sú konzistentné, by výrobcovia organizovaní v skupinách mali sami výrobok vymedziť v špecifikácii. Možnosť zapísať do registra názov ako zaručenú tradičnú špecialitu by mala byť dostupná pre výrobcov z tretích krajín.
(38)
Na splnenie podmienok vyhradenia by zaručené tradičné špeciality mali byť zapísané do registra na úrovni Únie. Zápis do registra by mal tiež poskytovať informácie spotrebiteľom a subjektom zapojeným do obchodu.
(39)
S cieľom zabrániť vytvoreniu nespravodlivých podmienok hospodárskej súťaže by každý výrobca vrátane výrobcov z tretích krajín mal mať možnosť používať názov zaručenej tradičnej špeciality zapísaný do registra, a to za predpokladu, že dotknutý výrobok spĺňa požiadavky príslušnej špecifikácie a na výrobcu sa vzťahuje systém kontrol. V prípade zaručených tradičných špecialít vyrábaných na území Únie by sa mal na označení uvádzať symbol Únie a malo by byť možné ho spojiť s označením „zaručená tradičná špecialita“.
(40)
Na účely ochrany názvov zapísaných do registra pred zneužitím alebo praktikami, ktoré by mohli spotrebiteľov uviesť do omylu, by malo byť vyhradené ich použitie.
(41)
Pokiaľ ide o názvy, ktoré už boli zapísané do registra podľa nariadenia (ES) č. 509/2006 a ktoré by k 3. januáru 2013 inak nespadali do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, by mali počas prechodného obdobia naďalej platiť podmienky používania stanovené v nariadení (ES) č. 509/2006.
(42)
Mal by sa zaviesť postup zápisu do registra názvov, ktoré sú zapísané v registri bez vyhradenia názvu podľa nariadenia (ES) č. 509/2006, ktorý umožní ich zápis do registra s vyhradením názvu.
(43)
Mali by sa stanoviť aj prechodné opatrenia uplatniteľné v prípade žiadostí o zápis do registra, ktoré Komisia dostane pred 3. januárom 2013.
(44)
Mal by sa zaviesť druhý stupeň systémov kvality vychádzajúci z výrazov kvality, ktoré predstavujú pridanú hodnotu, ktoré možno komunikovať na vnútornom trhu a ktoré sa majú uplatňovať na dobrovoľnej báze. Takéto nepovinné výrazy kvality by mali odkazovať na špecifické horizontálne vlastnosti jednej alebo viacerých kategórií výrobkov, poľnohospodárskych metód alebo charakteristických znakov spracovania, ktoré sa uplatňujú v konkrétnych oblastiach. Nepovinný výraz kvality „horský výrobok“ doteraz tieto podmienky spĺňal a pre výrobok na trhu predstavuje pridanú hodnotu. Komisia môže prijať usmernenia s cieľom uľahčiť uplatňovanie smernice 2000/13/ES v prípadoch, keď môže označovanie potravín v súvislosti s nepovinnými výrazmi kvality, aj pokiaľ ide o „horské výrobky“, uviesť spotrebiteľov do omylu.
(45)
S cieľom poskytnúť výrobcom z horských oblastí účinný nástroj na lepšie uvádzanie ich výrobkov na trh a znížiť skutočné riziko uvedenia spotrebiteľa do omylu, pokiaľ ide o horský pôvod výrobkov na trhu, by sa na úrovni Únie mal vymedziť nepovinný výraz kvality pre horské výrobky. Vymedzenie horských oblastí by malo vychádzať zo všeobecných kritérií klasifikácie, ktoré sa používajú na určenie horskej oblasti v nariadení Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (15).
(46)
Pridaná hodnota zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít je založená na dôvere spotrebiteľov. Dôveryhodná je iba vtedy, ak ju sprevádza účinné overovanie a kontroly. Tieto systémy kvality by mali podliehať monitorovaciemu systému úradných kontrol v súlade so zásadami stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (16) a mali by zahŕňať systém kontrol vo všetkých fázach výroby, spracovania a distribúcie. V snahe pomôcť členským štátom lepšie uplatňovať ustanovenia nariadenia (ES) č. 882/2004 v súvislosti s kontrolami zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít by sa v tomto nariadení mali uvádzať odkazy na najvýznamnejšie články.
(47)
S cieľom zaručiť spotrebiteľovi špecifické vlastnosti zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít hospodárske subjekty by mali podliehať systému, ktorým sa overuje dodržiavanie špecifikácie výrobku.
(48)
Príslušné orgány by mali splniť niekoľko funkčných kritérií, aby sa zabezpečila ich nestrannosť a efektívnosť. Malo by sa zvážiť prijatie ustanovení o delegovaní niektorých právomocí v súvislosti s vykonávaním osobitných kontrolných úloh na kontrolné orgány.
(49)
Na akreditáciu kontrolných orgánov by sa mali použiť európske normy (normy EN), ktoré vypracoval Európsky výbor pre normalizáciu (CEN), a medzinárodné normy vypracované Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu (ISO), ktoré by kontrolné orgány tiež mali používať na svoje fungovanie. Akreditácia týchto orgánov by mala prebehnúť v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh (17).
(50)
Informácie o kontrolných činnostiach v súvislosti so zemepisnými označeniami a zaručenými tradičnými špecialitami by mali byť súčasťou viacročných národných kontrolných plánov a výročnej správy, ktorú pripravujú členské štáty v súlade s nariadením (ES) č. 882/2004.
(51)
Členské štáty by mali byť oprávnené účtovať poplatok za vzniknuté náklady.
(52)
Mali by sa vyjasniť existujúce pravidlá týkajúce sa ďalšieho používania názvov, ktoré sú druhové, aby si druhové výrazy, ktoré sa podobajú názvu alebo výrazu, ktorý je chránený alebo vyhradený, alebo sú jeho súčasťou, zachovali svoj druhový význam.
(53)
Dátumom pre stanovenie prednosti ochrannej známky a označenia pôvodu alebo zemepisného označenia by mal byť dátum podania žiadosti o zápis ochrannej známky do registra v Únii alebo v členských štátoch a dátum podania žiadosti o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia Komisii.
(54)
Ustanovenia týkajúce sa zamietnutia alebo súbežnej existencie označenia pôvodu alebo zemepisného označenia na základe rozporu so skoršou ochrannou známkou by sa mali uplatňovať naďalej.
(55)
Kritériá, na základe ktorých by sa z dôvodu ich rozporu so skorším označením pôvodu alebo zemepisným označením mali neskoršie ochranné známky zamietnuť alebo ak už boli zapísané do registra, vyhlásiť za neplatné, by mali zodpovedať stanovenému rozsahu ochrany označenia pôvodu alebo zemepisného označenia.
(56)
Vyhradenie názvov a stanovenie označení a symbolov na základe systémov kvality pre zaručené tradičné špeciality a pre nepovinné výrazy kvality by nemalo ovplyvniť ustanovenia systémov, ktorými sa stanovujú práva duševného vlastníctva, a najmä tých systémov, ktoré boli vytvorené v rámci systémov kvality pre označenia pôvodu a zemepisné označenia, alebo tých, ktoré boli vytvorené podľa právnych predpisov o ochranných známkach.
(57)
Mala by sa vyjasniť a uznať úloha skupín. Skupiny zohrávajú zásadnú úlohu v procese podávania žiadosti o zápis názvov označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít do registra, ako aj pri zmenách a doplneniach špecifikácií a pri žiadostiach o zrušenie. Skupina môže tiež vyvíjať činnosti, ktoré súvisia s dohľadom nad presadzovaním ochrany názvov zapísaných do registra, dodržiavaním špecifikácie výrobku pri výrobe, informáciami a propagáciou názvu zapísaného do registra a všeobecne aj s akoukoľvek činnosťou zameranou na zlepšenie hodnoty názvov zapísaných do registra a účinnosti systémov kvality. Okrem toho by mala sledovať postavenie výrobkov na trhu. Tieto činnosti by však nemali uľahčovať správanie, ktorým sa narúša hospodárska súťaž a ktoré je nezlučiteľné s článkami 101 a 102 zmluvy, ani k nemu viesť.
(58)
S cieľom zabezpečiť, aby názvy označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít zapísané do registra spĺňali podmienky stanovené v tomto nariadení, by žiadosti mali preskúmať vnútroštátne orgány príslušného členského štátu, a to v súlade s minimálnymi spoločnými ustanoveniami vrátane vnútroštátneho námietkového konania. Komisia by mala následne žiadosti skontrolovať, aby sa uistila, že neobsahujú žiadne evidentné chyby a že sa zohľadnilo právo Únie a záujmy zainteresovaných strán mimo členského štátu žiadosti.
(59)
Zápis názvov ako označení pôvodu, zemepisných označení a ako zaručených tradičných špecialít do registra by mal byť dostupný aj pre názvy vzťahujúce sa na výrobky s pôvodom v tretích krajinách, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v tomto nariadení.
(60)
Symboly, označenia a skratky, na základe ktorých sa identifikuje účasť na systéme kvality, a práva, ktoré v rámci tohto systému prislúchajú Únii, by mali byť chránené v Únii, ako aj v tretích krajinách s cieľom zabezpečiť, aby sa používali iba pri pravých výrobkoch a aby sa spotrebitelia neuvádzali do omylu, pokiaľ ide o vlastnosti výrobku. Okrem toho, aby bola ochrana účinná, by Komisia mala mať prístup k primeraným rozpočtovým zdrojom na centrálnej úrovni v rámci nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (18) a v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (19).
(61)
Postup zápisu chránených označení pôvodu, chránených zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít do registra vrátane lehoty na preskúmanie žiadosti a podanie námietky by sa mal skrátiť a zlepšiť, najmä pokiaľ ide o prijímanie rozhodnutí. Rozhodovanie o zápise do registra by mala mať na starosti Komisia, ktorá za určitých podmienok koná s pomocou členských štátov. Mali by sa stanoviť postupy, ktoré umožnia zmeniť a doplniť špecifikácie výrobku po zápise do registra a zrušiť názvy zapísané do registra, najmä ak výrobok už nespĺňa príslušnú špecifikáciu výrobku alebo ak sa názov na trhu už nepoužíva.
(62)
Mali by sa ustanoviť vhodné postupy na zjednodušenie cezhraničných žiadostí o spoločný zápis do registra chránených označení pôvodu, chránených zemepisných označení alebo zaručených tradičných špecialít.
(63)
S cieľom doplniť alebo zmeniť určité nepodstatné prvky tohto nariadenia by sa mala Komisii udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 zmluvy, pokiaľ ide o doplnenie zoznamu výrobkov uvedeného v prílohe I k tomuto nariadeniu, stanovenie obmedzení a odchýlok, pokiaľ ide o zdroj krmív v prípade označenia pôvodu, stanovenie obmedzení a odchýlok, pokiaľ ide o zabíjanie živých zvierat alebo o zdroje surovín, stanovenie pravidiel obmedzujúcich informácie obsiahnuté v špecifikácii výrobku, stanovenie symbolov Únie, stanovenie ďalších prechodných pravidiel na ochranu práv a oprávnených záujmov príslušných výrobcov alebo zainteresovaných strán, stanovenie ďalších podrobných údajov o kritériách oprávnenosti názvu zaručenej tradičnej špeciality, stanovenie podrobných pravidiel týkajúcich sa kritérií pre nepovinné výrazy kvality, vyhradenie dodatočných nepovinných výrazov kvality, stanovenie podmienok jeho používania a zmenu a doplnenie týchto podmienok, stanovenie výnimiek na použitie výrazu „horský výrobok“ a stanovenie spôsobov výroby a iných kritérií, ktoré sú relevantné pre používanie nepovinného výrazu kvality, najmä pokiaľ ide o stanovenie podmienok, za ktorých je povolené, aby suroviny a krmivo nepochádzali z horských oblastí, stanovenie dodatočných pravidiel určenia druhového postavenia výrazov v Únii, stanovenie pravidiel používania názvu odrody rastlín alebo plemena zvierat, vymedzenie pravidiel pre vnútroštátne námietkové konanie v prípade spoločných žiadostí týkajúcich sa viac ako jedného národného územia a doplnenie pravidiel postupu podávania žiadostí a postupu vznášania námietok, postupu podávania žiadostí o zmenu a doplnenie a postupu zrušenia vo všeobecnosti. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť súbežné, včasné a vhodné postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(64)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci v súvislosti so stanovením pravidiel pre formu špecifikácie výrobku, so stanovením podrobných pravidiel týkajúcich sa formy a obsahu registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, s vymedzením technických vlastností symbolov Únie a označení, ako aj pravidiel ich používania na výrobkoch vrátane príslušných jazykových znení, ktoré sa majú použiť, s udelením a predĺžením prechodného obdobia pre dočasné výnimky na používanie chráneného označenia pôvodu a chráneného zemepisného označenia, so stanovením podrobných pravidiel pre formu a obsah registra zaručených tradičných špecialít, so stanovením pravidiel ochrany zaručených tradičných špecialít, so stanovením všetkých opatrení týkajúcich sa formy, postupov a iných technických detailov uplatňovania hlavy IV, so stanovením pravidiel používania nepovinných výrazov kvality, so stanovením pravidiel jednotnej ochrany označení, skratiek a symbolov uvedených v systémoch kvality, so stanovením podrobných pravidiel pre postupy podávania žiadostí o zápis do registra a vznášania námietok, ich formu a predkladanie, so zamietaním žiadostí, s rozhodnutím o zápise názvu do registra, ak sa nedosiahla dohoda, so stanovením podrobných pravidiel pre postupy podávania žiadostí o zmenu a doplnenie, formu žiadostí a ich predkladanie, so zrušením zápisu do registra chráneného označenia pôvodu, chráneného zemepisného označenia alebo zaručenej tradičnej špeciality a so stanovením podrobných pravidiel pre postupy a formu postupu zrušenia, ako aj predkladania žiadostí o zrušenie. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (20).
(65)
Pokiaľ ide o zriadenie a aktualizáciu registrov chránených označení pôvodu, chránených zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít uznaných podľa tohto systému, vymedzenie prostriedkov, pomocou ktorých sa zverejní názov a adresa certifikačných orgánov pre výrobky, o zápis názvu do registra, pokiaľ Komisia nedostane žiadne oznámenie o námietke ani žiadnu prípustnú odôvodnenú námietku alebo ak sa dosiahne dohoda, Komisia by mala byť splnomocnená prijímať vykonávacie akty bez uplatnenia nariadenia (EÚ) č. 182/2011,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Ciele
1. Cieľom tohto nariadenia je pomôcť výrobcom poľnohospodárskych výrobkov a potravín sprostredkúvať kupujúcim a spotrebiteľom vlastnosti takýchto výrobkov a potravín a charakteristické znaky ich poľnohospodárskej výroby, čím sa zabezpečí:
a)
spravodlivá hospodárska súťaž pre poľnohospodárov a výrobcov poľnohospodárskych výrobkov a potravín s vlastnosťami a charakteristickými znakmi, ktoré predstavujú pridanú hodnotu;
b)
dostupnosť spoľahlivých informácií týkajúcich sa takýchto výrobkov pre spotrebiteľov;
c)
dodržiavanie práv duševného vlastníctva a
d)
celistvosť vnútorného trhu.
Účelom opatrení stanovených v tomto nariadení je podporiť poľnohospodárske a spracovateľské činnosti a poľnohospodárske systémy spojené s výrobkami vysokej kvality a tak prispieť k dosiahnutiu cieľov politiky rozvoja vidieka.
2. Týmto nariadením sa zavádzajú systémy kvality, ktoré poskytujú základ identifikácie, a ak je to vhodné, ochranu názvov a výrazov, ktoré predovšetkým označujú alebo opisujú poľnohospodárske výrobky s:
a)
vlastnosťami, ktoré predstavujú pridanú hodnotu, alebo
b)
charakteristickými znakmi, ktoré predstavujú pridanú hodnotu a ktoré sú výsledkom poľnohospodárskych alebo spracovateľských metód používaných pri ich výrobe alebo vyplývajú z miesta ich výroby alebo uvádzania na trh.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie sa vzťahuje na poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu uvedené v prílohe I k zmluve a na iné poľnohospodárske výrobky a potraviny uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu.
S cieľom zohľadniť medzinárodné záväzky alebo nové spôsoby výroby či materiály je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa doplní zoznam výrobkov uvedený v prílohe I k tomuto nariadeniu. Takéto výrobky sú úzko prepojené na poľnohospodárske výrobky alebo vidiecke hospodárstvo.
2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na liehoviny, aromatizované vína ani na vinárske výrobky vymedzené v prílohe XIb k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 s výnimkou vínnych octov.
3. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné ustanovenia Únie týkajúce sa umiestňovania výrobkov na trh, a najmä ustanovenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a o označovaní potravín.
4. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (21), sa nevzťahuje na systémy kvality zavedené týmto nariadením.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
„systémy kvality“ sú systémy ustanovené v hlavách II, III a IV;
2.
„skupina“ je akékoľvek združenie bez ohľadu na jeho právnu formu, zložené najmä z výrobcov alebo spracovateľov, ktorí pracujú s tým istým výrobkom;
3.
„tradičný“ je preukázateľné používanie na domácom trhu počas obdobia, ktoré umožňuje prenos medzi generáciami; toto obdobie musí byť najmenej 30 rokov;
4.
„označenie“ sú akékoľvek slová, údaje, ochranné známky, obchodné názvy, obrázkové materiály alebo symboly, ktoré sa týkajú potraviny a sú umiestnené na akomkoľvek obale, dokumente, oznámení, nálepke, kruhovej alebo prstencovej etikete, ktorá sprevádza túto potravinu alebo sa týka takejto potraviny;
5.
„špecifický charakter“ v súvislosti s výrobkom sú charakteristické výrobné znaky, pomocou ktorých sa výrobok jasne odlišuje od iných podobných výrobkov tej istej kategórie;
6.
„druhové výrazy“ sú názvy výrobkov, ktoré sa napriek tomu, že odkazujú na miesto, región alebo krajinu, v ktorej sa výrobok pôvodne vyrábal alebo uvádzal na trh, stali bežnými názvami výrobku v Únii;
7.
„etapa výroby“ je výroba, spracovanie alebo príprava;
8.
„spracované výrobky“ sú potraviny, ktoré sú výsledkom spracovania nespracovaných výrobkov. Spracované výrobky môžu obsahovať zložky, ktoré sú potrebné na ich výrobu alebo aby im dali špecifické vlastnosti.
HLAVA II
CHRÁNENÉ OZNAČENIA PÔVODU A CHRÁNENÉ ZEMEPISNÉ OZNAČENIA
Článok 4
Cieľ
Zavádza sa systém pre chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia s cieľom pomôcť výrobcom výrobkov spojených s určitou zemepisnou oblasťou tým, že sa:
a)
zaručia spravodlivé výnosy za vlastnosti ich výrobkov;
b)
zabezpečí jednotná ochrana názvov ako práva duševného vlastníctva na území Únie;
c)
spotrebiteľovi poskytnú jasné informácie o charakteristických znakoch výrobku, ktoré predstavujú pridanú hodnotu.
Článok 5
Požiadavky na označenia pôvodu a zemepisné označenia
1. Na účely tohto nariadenia je „označenie pôvodu“ názov, ktorým sa identifikuje výrobok:
a)
pochádzajúci z konkrétneho miesta, regiónu alebo vo výnimočných prípadoch z krajiny;
b)
ktorého kvalita alebo vlastnosti v podstatnej miere alebo výlučne závisia od osobitného zemepisného prostredia s jemu vlastnými prírodnými a ľudskými faktormi a
c)
ktorého všetky etapy výroby sa uskutočňujú vo vymedzenej zemepisnej oblasti.
2. Na účely tohto nariadenia je „zemepisné označenie“ názov, ktorým sa identifikuje výrobok:
a)
pochádzajúci z konkrétneho miesta, regiónu alebo krajiny;
b)
ktorého danú kvalitu, dobrú povesť alebo iné vlastnosti možno podstatne pripísať jeho zemepisnému pôvodu a
c)
ktorého aspoň jedna etapa výroby prebieha vo vymedzenej zemepisnej oblasti.
3. Bez ohľadu na odsek 1 sa určité názvy považujú za označenia pôvodu napriek tomu, že suroviny na výrobu príslušných výrobkov pochádzajú zo zemepisnej oblasti väčšej alebo inej, než je vymedzená zemepisná oblasť, a to za predpokladu, že:
a)
oblasť výroby surovín je vymedzená;
b)
existujú osobitné podmienky pre výrobu surovín;
c)
existujú kontrolné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania podmienok uvedených v písmene b) a
d)
príslušné označenia pôvodu boli v krajine pôvodu uznané ako označenia pôvodu pred 1. májom 2004.
Na účely tohto odseku sa za suroviny môžu považovať len živé zvieratá, mäso a mlieko.
4. S cieľom zohľadniť špecifický charakter výroby výrobkov živočíšneho pôvodu je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 56 prijať delegované akty týkajúce sa obmedzení a výnimiek, pokiaľ ide o zdroj krmív v prípade označenia pôvodu.
S cieľom zohľadniť špecifický charakter určitých výrobkov alebo oblastí je Komisia taktiež splnomocnená v súlade s článkom 56 prijať delegované akty týkajúce sa obmedzení a výnimiek, pokiaľ ide o zabíjanie živých zvierat alebo o zdroje surovín.
Tieto obmedzenia a výnimky zohľadňujú na základe objektívnych kritérií kvalitu alebo využitie a uznávané technologické znalosti alebo prírodné faktory.
Článok 6
Druhový charakter, rozpor s názvami odrôd rastlín a plemien zvierat, s homonymami a ochrannými známkami
1. Druhové názvy sa nesmú zapísať do registra ako chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia.
2. Názov nesmie byť zapísaný do registra ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, keď je v rozpore s názvom odrody rastliny alebo plemena zvierat a je pravdepodobné, že bude spotrebiteľa uvádzať do omylu, pokiaľ ide o pravý pôvod výrobku.
3. Názov navrhnutý na zápis do registra, ktorý je úplne alebo čiastočne homonymný s názvom, ktorý je už zapísaný v registri zavedenom podľa článku 11, sa nesmie zapísať do registra, pokiaľ v praxi neexistuje dostatočné odlíšenie podmienok miestneho a tradičného používania a prezentácie homonyma zaregistrovaného neskôr a názvu, ktorý sa už v registri nachádza, pričom sa zohľadní potreba zabezpečiť spravodlivé zaobchádzanie s dotknutými výrobcami a to, aby sa spotrebitelia neuvádzali do omylu.
Homonymný názov, ktorý vyvoláva u spotrebiteľa mylnú predstavu, že výrobky pochádzajú z iného územia, sa do registra nezapíše, aj keď je názov presný, pokiaľ ide o skutočné územie, región alebo miesto pôvodu dotknutých výrobkov.
4. Názov navrhnutý na zápis do registra ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie sa nezapíše do registra, ak vzhľadom na dobré meno a všeobecnú známosť ochrannej známky, ako aj obdobie, počas ktorého sa používala, je pravdepodobné, že zápis názvu navrhovaného ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie do registra by spotrebiteľa uvádzal do omylu, pokiaľ ide o pravú identitu výrobku.
Článok 7
Špecifikácia výrobku
1. Chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie musí spĺňať špecifikáciu, ktorá pozostáva aspoň z týchto prvkov:
a)
názov, ktorému sa má poskytnúť ochrana ako označeniu pôvodu alebo zemepisnému označeniu, tak ako sa používa, či už v obchodnom, alebo bežnom jazyku, a iba v jazykoch, ktoré sa používajú alebo sa historicky používali na opis špecifického výrobku vo vymedzenej zemepisnej oblasti;
b)
opis výrobku, v prípade potreby vrátane surovín, ako aj základné fyzikálne, chemické, mikrobiologické alebo organoleptické vlastnosti výrobku;
c)
definícia zemepisnej oblasti vymedzenej vzhľadom na spojenie uvedené v tomto odseku písm. f) bode i) alebo ii), a ak je to vhodné, údaje označujúce súlad s požiadavkami uvedenými v článku 5 ods. 3;
d)
dôkaz o tom, že výrobok pochádza z vymedzenej zemepisnej oblasti uvedenej v článku 5 ods. 1 alebo 2;
e)
opis spôsobu výroby výrobku, a ak je to vhodné, opis originálnych a nemenných miestnych postupov, ako aj informácie o balení v prípade, že tak skupina žiadateľov rozhodne a uvedie dostatočné odôvodnenie špecifické pre výrobok, prečo sa na zabezpečenie kvality, zaručenie pôvodu alebo zabezpečenie kontroly musí balenie vykonať vo vymedzenej zemepisnej oblasti, a to s prihliadnutím na právo Únie, najmä pokiaľ ide o voľný pohyb tovaru a voľné poskytovanie služieb;
f)
podrobné údaje stanovujúce:
i)
spojenie medzi kvalitou alebo vlastnosťami výrobku a zemepisným prostredím uvedeným v článku 5 ods. 1 alebo
ii)
ak je to vhodné, spojenie medzi danou kvalitou, dobrou povesťou alebo inou vlastnosťou výrobku a zemepisným pôvodom uvedeným v článku 5 ods. 2;
g)
názov a adresa orgánov alebo ak sú k dispozícii, názov a adresa subjektov, ktoré overujú súlad s ustanoveniami o špecifikácii výrobku podľa článku 37, a ich osobitné úlohy;
h)
akékoľvek špecifické pravidlo označovania príslušného výrobku.
2. S cieľom zabezpečiť, aby špecifikácie výrobkov poskytovali podstatné a stručné informácie, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia pravidlá obmedzujúce informácie obsiahnuté v špecifikácii uvedenej v odseku 1 tohto článku, keď je takéto obmedzenie nevyhnutné na predchádzanie príliš rozsiahlym žiadostiam o zápis do registra.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia pravidlá pre formu špecifikácie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 8
Obsah žiadosti o zápis do registra
1. Žiadosť o zápis označenia pôvodu alebo zemepisného označenia do registra podľa článku 49 ods. 2 alebo 5 obsahuje aspoň:
a)
názov a adresu skupiny žiadateľov a orgánov alebo ak sú k dispozícii, subjektov, ktoré overujú súlad s ustanoveniami o špecifikácii výrobku;
b)
špecifikáciu výrobku stanovenú v článku 7;
c)
jednotný dokument, v ktorom sa uvádzajú:
i)
hlavné body špecifikácie výrobku: názov, opis výrobku vrátane prípadných špecifických pravidiel balenia a označovania so stručným vymedzením zemepisnej oblasti;
ii)
opis spojenia medzi výrobkom a zemepisným prostredím alebo zemepisným pôvodom uvedeným v článku 5 ods. 1 alebo 2 vrátane prípadných špecifických prvkov opisu výrobku alebo spôsobu výroby, ktoré spojenie odôvodňujú.
Žiadosť uvedená v článku 49 ods. 5 okrem toho obsahuje dôkaz, že názov výrobku je chránený v jeho krajine pôvodu.
2. Dokumentácia k žiadosti uvedená v článku 49 ods. 4 obsahuje:
a)
názov a adresu skupiny žiadateľov;
b)
jednotný dokument uvedený v odseku 1 písm. c) tohto článku;
c)
vyhlásenie členského štátu, že žiadosť podaná skupinou žiadateľov, ktorá spĺňa podmienky jej vyhovenia, spĺňa podľa neho podmienky tohto nariadenia a ustanovenia prijaté na jeho základe;
d)
odkaz na uverejnenie špecifikácie výrobku.
Článok 9
Prechodná vnútroštátna ochrana
Členský štát môže podľa tohto nariadenia poskytnúť prechodne ochranu názvu na vnútroštátnej úrovni s účinnosťou od dátumu podania žiadosti Komisii.
Takáto vnútroštátna ochrana zaniká dňom prijatia rozhodnutia o zápise do registra podľa tohto nariadenia alebo dňom vzatia žiadosti späť.
Ak názov nie je zapísaný do registra podľa tohto nariadenia, je za dôsledky takejto vnútroštátnej ochrany zodpovedný výlučne príslušný členský štát.
Opatrenia prijaté členskými štátmi podľa prvého odseku platia iba na vnútroštátnej úrovni a nesmú mať žiadny vplyv na obchod v rámci Únie ani na medzinárodný obchod.
Článok 10
Dôvody námietky
1. Odôvodnená námietka uvedená v článku 51 ods. 2 je prípustná len vtedy, ak bola Komisii doručená v lehote stanovenej v uvedenom odseku a ak:
a)
preukazuje, že nie sú splnené podmienky uvedené v článku 5 a článku 7 ods. 1;
b)
preukazuje, že zápis navrhovaného názvu do registra by bol v rozpore s článkom 6 ods. 2, 3 alebo 4;
c)
preukazuje, že zápis navrhovaného názvu do registra by ohrozil existenciu úplne alebo čiastočne zhodného názvu alebo ochrannej známky alebo existenciu výrobkov, ktoré boli v súlade s právnymi predpismi na trhu aspoň päť rokov pred dátumom uverejnenia ustanoveným v článku 50 ods. 2 písm. a), alebo
d)
poskytuje podrobné údaje, z ktorých možno usúdiť, že názov, o ktorého zápis do registra sa žiada, je druhový výraz.
2. Dôvody námietky sa posúdia vo vzťahu k územiu Únie.
Článok 11
Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení
1. Komisia prijme vykonávacie akty bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 57 ods. 2, ktorými sa zriadi a udržiava verejne prístupný aktualizovaný register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení uznaných podľa tohto systému.
2. Do registra možno zapísať zemepisné označenia patriace výrobkom z tretích krajín, ktoré sú v Únii chránené na základe medzinárodnej dohody, ktorej zmluvnou stranou je Únia. Pokiaľ takéto názvy nie sú v uvedenej dohode vyslovene identifikované ako chránené označenia pôvodu podľa tohto nariadenia, zapíšu sa do registra ako chránené zemepisné označenia.
3. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá týkajúce sa formy a obsahu registra. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
4. Komisia zverejní a pravidelne aktualizuje zoznam medzinárodných dohôd uvedených v odseku 2, ako aj zoznam zemepisných označení chránených na základe týchto dohôd.
Článok 12
Názvy, symboly a označenia
1. Chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia môže používať každý hospodársky subjekt, ktorý na trh uvádza výrobok, ktorý spĺňa príslušnú špecifikáciu.
2. Stanovia sa symboly Únie určené na propagáciu chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení.
3. V prípade výrobkov pochádzajúcich z Únie, ktoré sa uvádzajú na trh pod chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením zapísaným do registra v súlade s postupmi stanovenými v tomto nariadení, sa na označení uvedú s nimi spojené symboly Únie. Okrem toho by v rovnakom zornom poli mal byť aj názov výrobku zapísaný v registri. Na označení sa môže uviesť aj spojenie „chránené označenie pôvodu“ alebo „chránené zemepisné označenie“, alebo ich príslušné skratky „CHOP“ alebo „CHZO“.
4. Okrem toho sa na označení môžu uviesť i tieto údaje: znázornenie zemepisnej oblasti pôvodu podľa článku 5 a text, grafika alebo symboly odkazujúce na členský štát a/alebo región, v ktorom sa táto zemepisná oblasť pôvodu nachádza.
5. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 2000/13/ES, sa na etiketách môžu spolu s chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením používať kolektívne zemepisné známky uvedené v článku 15 smernice 2008/95/ES.
6. V prípade výrobkov pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré sa uvádzajú na trh pod názvom zapísaným do registra, sa na označení môžu uvádzať údaje uvedené v odseku 3 alebo s nimi spojené symboly Únie.
7. S cieľom zabezpečiť, aby sa spotrebiteľovi sprostredkúvali primerané informácie, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia symboly Únie.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa vymedzia technické vlastnosti symbolov Únie a označení, ako aj pravidlá ich používania na výrobkoch uvádzaných na trh pod chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením vrátane pravidiel týkajúcich sa príslušných jazykových znení, ktoré sa majú použiť. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 13
Ochrana
1. Názvy zapísané v registri sú chránené pred:
a)
akýmkoľvek priamym alebo nepriamym obchodným používaním názvu zapísaného v registri na výrobky, na ktoré sa zápis do registra nevzťahuje, ak sú takéto výrobky porovnateľné s výrobkami zapísanými v registri pod uvedeným názvom alebo ak použitie názvu ťaží z dobrej povesti chráneného názvu, a to aj v prípade, keď sa tieto výrobky používajú ako zložka;
b)
akýmkoľvek zneužívaním, napodobňovaním alebo vyvolávaním mylnej predstavy, a to aj vtedy, ak je uvedený skutočný pôvod výrobkov alebo služieb alebo ak je chránený názov preložený alebo uvedený v spojení s výrazmi ako „štýl“, „typ“, „spôsob“, „tak ako sa vyrába v“, „napodobnenina“ alebo s podobnými výrazmi, a to aj v prípade, keď sa tieto výrobky používajú ako zložka;
c)
akýmkoľvek iným klamlivým alebo zavádzajúcim označením proveniencie, pôvodu, povahy alebo základných vlastností výrobku, ktoré sa používa na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamných materiáloch alebo dokumentoch súvisiacich s príslušným výrobkom, ako aj pred zabalením výrobku do nádoby, čo by mohlo vyvolať mylnú predstavu o pôvode výrobku;
d)
akýmikoľvek inými praktikami, ktoré by mohli spotrebiteľa uvádzať do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku.
Ak chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie obsahuje názov výrobku, ktorý sa považuje za druhový, použitie takéhoto druhového názvu sa nepovažuje za použitie v rozpore s ustanoveniami písmena a) alebo b) prvého pododseku.
2. Chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia sa nesmú stať druhovými.
3. Členské štáty prijmú vhodné administratívne a súdne opatrenia na zabránenie nezákonnému používaniu chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení, ktoré sa vyrábajú alebo uvádzajú na trh v danom členskom štáte, alebo na jeho zastavenie, ako sa uvádza v odseku 1.
Členské štáty na tento účel určia orgány zodpovedné za vykonanie týchto opatrení v súlade s postupmi určenými jednotlivými členskými štátmi.
Tieto orgány poskytujú primerané záruky objektivity a nestrannosti a majú k dispozícii kvalifikovaný personál a zdroje potrebné na plnenie svojich funkcií.
Článok 14
Vzťahy medzi ochrannými známkami, označeniami pôvodu a zemepisnými označeniami
1. Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie zapísané do registra podľa tohto nariadenia, zápis do registra ochrannej známky, ktorej použitie by bolo v rozpore s článkom 13 ods. 1 a ktorá sa týka výrobku rovnakého typu, sa zamietne, ak sa Komisii žiadosť o zápis do registra ochrannej známky podá po dátume podania žiadosti o zápis do registra, ktorá sa týka daného označenia pôvodu alebo zemepisného označenia.
Ochranné známky zapísané v registri v rozpore s prvým pododsekom sa vyhlásia za neplatné.
Ustanovenia tohto odseku sa uplatňujú bez ohľadu na ustanovenia smernice 2008/95/ES.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6 ods. 4, ochranná známka, ktorej používanie je v rozpore s článkom 13 ods. 1 a ktorá bola na území Únie v dobrej viere predmetom žiadosti o zápis do registra, zapísaná do registra alebo zavedená na základe používania, ak takúto možnosť stanovujú príslušné právne predpisy, pred dátumom, keď bola Komisii podaná žiadosť o ochranu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, sa môže naďalej používať a obnoviť v súvislosti s týmto výrobkom napriek zápisu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia do registra za predpokladu, že neexistujú dôvody na vyhlásenie jej neplatnosti alebo na jej zrušenie podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (22) alebo podľa smernice 2008/95/ES. V takýchto prípadoch sa povoľuje používanie chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia, ako aj príslušných ochranných známok.
Článok 15
Prechodné obdobia na používanie chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 14, Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa udelí prechodné obdobie až do piatich rokov, aby mohli výrobky pochádzajúce z členského štátu alebo tretej krajiny, ktorých označenie pozostáva z názvu, ktorý je v rozpore s článkom 13 ods. 1, alebo ho obsahuje, naďalej používať označenie, pod ktorým boli uvedené na trh, pod podmienkou, že prípustná námietka podľa článku 49 ods. 3 alebo článku 51 preukáže, že:
a)
zápis názvu do registra by ohrozil existenciu úplne alebo čiastočne zhodného názvu alebo
b)
takéto výrobky sa už najmenej päť rokov pred dátumom uverejnenia stanoveným v článku 50 ods. 2 písm. a) uvádzali na trh v súlade s právnymi predpismi s týmto názvom na príslušnom území.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 14, môže Komisia prijať vykonávacie akty, ktorými sa v riadne odôvodnených prípadoch predĺži prechodné obdobie uvedené v odseku 1 tohto článku na 15 rokov, ak sa preukáže, že:
a)
označenie uvedené v odseku 1 tohto článku sa v súlade s právnymi predpismi nepretržite a riadne používalo aspoň 25 rokov pred podaním žiadosti o zápis do registra Komisii;
b)
účelom použitia označenia uvedeného v odseku 1 tohto článku nikdy nebolo ťažiť z dobrej povesti názvu zapísaného do registra a preukázalo sa, že spotrebiteľ nebol ani nemohol byť uvádzaný do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
3. Keď sa používa označenie uvedené v odsekoch 1 a 2, na označení sa jasne a viditeľne uvedie označenie krajiny pôvodu.
4. V záujme prekonania dočasných ťažkostí súvisiacich s dlhodobým cieľom, ktorým je zabezpečiť, aby všetci výrobcovia v dotknutej oblasti dodržiavali špecifikáciu, môže členský štát udeliť prechodné obdobie až do 10 rokov s účinnosťou od dátumu podania žiadosti Komisii pod podmienkou, že príslušné hospodárske subjekty uvádzali dané výrobky na trh v súlade s právnymi predpismi, pričom používali príslušné názvy nepretržite najmenej päť rokov pred podaním žiadosti orgánom členského štátu a uviedli túto skutočnosť vo vnútroštátnom námietkovom konaní uvedenom v článku 49 ods. 3.
Prvý pododsek sa s výnimkou námietkového konania uplatňuje primerane na chránené zemepisné označenie alebo chránené označenie pôvodu odkazujúce na zemepisnú oblasť, ktorá sa nachádza v tretej krajine.
Takéto prechodné obdobia sa uvedú v dokumentácii k žiadosti uvedenej v článku 8 ods. 2.
Článok 16
Prechodné ustanovenia
1. Názvy zapísané v registri stanovenom v článku 7 ods. 6 nariadenia (ES) č. 510/2006 sa automaticky zapíšu do registra uvedeného v článku 11 tohto nariadenia. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie uvedené v článku 7 tohto nariadenia. Naďalej sa uplatňujú akékoľvek špecifické prechodné ustanovenia spojené s takýmito zápismi do registra.
2. S cieľom chrániť práva a oprávnené záujmy príslušných výrobcov alebo zainteresovaných strán je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktoré sa týkajú ďalších prechodných pravidiel.
3. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek práva súbežnej existencie uznanej podľa nariadenia (ES) č. 510/2006, pokiaľ ide o označenia pôvodu a zemepisné označenia na jednej strane a ochranné známky na strane druhej.
HLAVA III
ZARUČENÉ TRADIČNÉ ŠPECIALITY
Článok 17
Cieľ
Systém pre zaručené tradičné špeciality sa zavádza s cieľom chrániť tradičné spôsoby výroby a recepty prostredníctvom pomoci určenej výrobcom tradičných výrobkov pri uvádzaní výrobkov na trh a pri informovaní spotrebiteľov o charakteristických znakoch ich tradičných receptov a výrobkov, ktoré predstavujú pridanú hodnotu.
Článok 18
Kritériá
1. Názov je oprávnený na zápis do registra ako zaručená tradičná špecialita, keď opisuje špecifický výrobok alebo potravinu, ktoré:
a)
sú výsledkom spôsobu výroby, spracovania alebo zloženia zodpovedajúceho tradičnému postupu pre tento výrobok alebo potravinu alebo
b)
sa vyrábajú zo surovín alebo zložiek, ktoré sa tradične používajú.
2. Na to, aby bol názov zapísaný do registra ako zaručená tradičná špecialita, musí:
a)
sa tradične používať na označovanie špecifického výrobku alebo
b)
identifikovať tradičný charakter alebo špecifický charakter výrobku.
3. Ak sa v rámci námietkového konania podľa článku 51 preukáže, že názov sa používa aj v inom členskom štáte alebo v tretej krajine, v rozhodnutí o zápise do registra prijatom v súlade s článkom 52 ods. 3 sa s cieľom odlíšiť porovnateľné výrobky alebo výrobky s rovnakým či podobným názvom môže ustanoviť, že k názvu zaručenej tradičnej špeciality sa pripojí tvrdenie „vyrobené podľa tradície“, po ktorom bezprostredne nasleduje názov príslušnej krajiny alebo regiónu.
4. Názov sa nesmie zapísať do registra, ak sa vzťahuje iba na tvrdenia všeobecnej povahy používané pre súbor výrobkov alebo na tvrdenia stanovené v osobitných právnych predpisoch Únie.
5. S cieľom zabezpečiť bezproblémové fungovanie systému je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktoré sa týkajú ďalších podrobností o kritériách oprávnenosti ustanovených v tomto článku.
Článok 19
Špecifikácia výrobku
1. Zaručená tradičná špecialita musí spĺňať špecifikáciu, ktorá obsahuje:
a)
názov navrhnutý na zápis do registra v príslušných jazykových zneniach;
b)
opis výrobku vrátane jeho základných fyzikálnych, chemických, mikrobiologických alebo organoleptických vlastností, ktoré dokazujú jeho špecifický charakter;
c)
opis spôsobu výroby, ktorú musia výrobcovia dodržať, podľa potreby vrátane povahy a vlastností použitých surovín alebo zložiek a spôsobu prípravy výrobku a
d)
kľúčové znaky, ktoré stanovujú tradičné vlastnosti výrobku.
2. S cieľom zabezpečiť, aby špecifikácie výrobkov poskytovali podstatné a stručné informácie, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia pravidlá obmedzujúce informácie obsiahnuté v špecifikácii uvedenej v odseku 1 tohto článku, keď je takéto obmedzenie nevyhnutné na predchádzanie príliš rozsiahlym žiadostiam o zápis do registra.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia pravidlá pre formu špecifikácie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 20
Obsah žiadosti o zápis do registra
1. Žiadosť o zápis názvu do registra ako zaručenej tradičnej špeciality podľa článku 49 ods. 2 alebo 5 obsahuje:
a)
názov a adresu skupiny žiadateľov;
b)
špecifikáciu výrobku podľa článku 19.
2. Dokumentácia k žiadosti uvedená v článku 49 ods. 4 obsahuje:
a)
znaky uvedené v odseku 1 tohto článku a
b)
vyhlásenie členského štátu, že má za to, že žiadosť podaná skupinou, ktorá spĺňa podmienky jej vyhoveniu, spĺňa podmienky tohto nariadenia a ustanovenia prijaté na jeho základe.
Článok 21
Dôvody námietky
1. Odôvodnená námietka uvedená v článku 51 ods. 2 je prípustná len vtedy, ak sa Komisii doručí pred uplynutím stanovenej lehoty a ak:
a)
poskytuje riadne opodstatnené dôvody, prečo navrhovaný zápis do registra nie je zlučiteľný s podmienkami tohto nariadenia, alebo
b)
dokazuje, že používanie názvu je v súlade s právnymi predpismi, je známe a hospodársky významné pre podobné poľnohospodárske výrobky alebo potraviny.
2. Kritériá uvedené v odseku 1 písm. b) sa posúdia vo vzťahu k územiu Únie.
Článok 22
Register zaručených tradičných špecialít
1. Komisia prijme vykonávacie akty bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 57 ods. 2, ktorými sa zriadi a udržiava verejne prístupný aktualizovaný register zaručených tradičných špecialít uznaných v rámci tohto systému.
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá týkajúce sa formy a obsahu registra. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 23
Názvy, symbol a označenie
1. Názov zapísaný do registra ako zaručená tradičná špecialita môže používať každý hospodársky subjekt, ktorý na trh uvádza výrobok zodpovedajúci príslušnej špecifikácii.
2. Stanoví sa symbol Únie na propagáciu zaručených tradičných špecialít.
3. V prípade výrobkov pochádzajúcich z Únie, ktoré sa uvádzajú na trh pod označením zaručená tradičná špecialita, ktoré je zapísané do registra v súlade s týmto nariadením, sa na označení uvedie symbol uvedený v odseku 2 bez toho, aby bol dotknutý odsek 4. Okrem toho by v rovnakom zornom poli mal byť uvedený aj názov výrobku. Na označení sa môže uviesť aj údaj „zaručená tradičná špecialita“ alebo príslušná skratka „ZTŠ“.
Symbol je nepovinný v prípade označenia zaručených tradičných špecialít, ktoré sa vyrábajú mimo Únie.
4. S cieľom zabezpečiť, aby sa spotrebiteľovi sprostredkúvali primerané informácie, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanoví symbol Únie.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa vymedzia technické vlastnosti symbolu Únie a označenia, ako aj pravidlá ich používania, pokiaľ ide o výrobky s názvom zaručenej tradičnej špeciality vrátane príslušných jazykových znení, ktoré sa majú použiť. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 24
Obmedzenie použitia názvov zapísaných v registri
1. Názvy zapísané v registri sú chránené pred akýmkoľvek zneužitím, napodobňovaním alebo vyvolaním mylnej predstavy, alebo pred akýmikoľvek inými praktikami, ktoré môžu spotrebiteľa uvádzať do omylu.
2. Členské štáty zabezpečia, aby opisy používané pri predaji na vnútroštátnej úrovni nevyvolávali zámenu s názvami, ktoré sú zapísané do registra.
3. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia pravidlá na ochranu zaručených tradičných špecialít. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 25
Prechodné ustanovenia
1. Názvy zapísané do registra v súlade s článkom 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 509/2006 sa automaticky zapíšu do registra uvedeného v článku 22 tohto nariadenia. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie podľa článku 19 tohto nariadenia. Naďalej sa uplatňujú akékoľvek špecifické prechodné ustanovenia spojené s takýmito zápismi do registra.
2. V prípade názvov zapísaných do registra v súlade s požiadavkami stanovenými v článku 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 509/2006 vrátane názvov zapísaných do registra na základe žiadostí uvedených v článku 58 ods. 1 druhom pododseku tohto nariadenia sa môžu naďalej za podmienok uvedených v nariadení (ES) č. 509/2006 používať do 4. januára 2023, pokiaľ členské štáty nepoužijú postup stanovený v článku 26 tohto nariadenia.
3. S cieľom chrániť práva a oprávnené záujmy príslušných výrobcov alebo zainteresovaných strán je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia ďalšie prechodné pravidlá.
Článok 26
Zjednodušený postup
1. Na žiadosť skupiny môže členský štát predložiť Komisii najneskôr do 4. januára 2016 názvy zaručených tradičných špecialít, ktoré sú zapísané do registra v súlade s článkom 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 509/2006 a sú v súlade s týmto nariadením.
Členský štát začne pred predložením názvu námietkové konanie vymedzené v článku 49 ods. 3 a 4.
Ak sa v rámci tohto konania preukáže, že názov sa tiež používa v súvislosti s porovnateľnými výrobkami alebo výrobkami so zhodným či podobným názvom, môže sa názov doplniť o výraz, ktorý identifikuje jeho tradičný alebo špecifický charakter.
Skupina z tretej krajiny môže predložiť takéto názvy Komisii, a to priamo alebo prostredníctvom orgánov danej tretej krajiny.
2. Komisia uverejní názvy uvedené v odseku 1 spolu so špecifikáciami pre každý takýto názov v Úradnom vestníku Európskej únie do dvoch mesiacov od ich predloženia.
3. Uplatňujú sa články 51 a 52.
4. Tam, kde je to vhodné, Komisia po skončení námietkového konania prispôsobí zápis v registri uvedenom v článku 22. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie podľa článku 19.
HLAVA IV
NEPOVINNÉ VÝRAZY KVALITY
Článok 27
Cieľ
Zavádza sa systém pre nepovinné výrazy kvality s cieľom uľahčiť výrobcom v rámci vnútorného trhu sprostredkovanie vlastností alebo charakteristických znakov ich poľnohospodárskych výrobkov, ktoré predstavujú pridanú hodnotu.
Článok 28
Vnútroštátne pravidlá
Členské štáty môžu zachovať vnútroštátne pravidlá týkajúce sa nepovinných výrazov kvality, na ktoré sa nevzťahuje toto nariadenie, za predpokladu, že takéto pravidlá sú v súlade s právom Únie.
Článok 29
Nepovinné výrazy kvality
1. Nepovinné výrazy kvality musia spĺňať tieto kritériá:
a)
výraz sa vzťahuje na vlastnosť jednej alebo viacerých kategórií výrobkov alebo na poľnohospodársky či spracovateľský charakteristický znak, ktorý sa uplatňuje v osobitných oblastiach;
b)
používanie výrazu predstavuje pre výrobok pridanú hodnotu v porovnaní s výrobkami podobného typu a
c)
výraz má európsky rozmer.
2. Nepovinné výrazy kvality, ktoré opisujú technické vlastnosti výrobku na účely dodržiavania povinných obchodných noriem a ktoré nie sú určené na informovanie spotrebiteľov o týchto vlastnostiach výrobku, sa z tohto systému vynímajú.
3. Nepovinné výrazy kvality nezahŕňajú nepovinné vyhradené výrazy, ktoré podporujú a dopĺňajú osobitné obchodné normy určené na základe sektora alebo kategórie výrobku.
4. S cieľom zohľadniť špecifický charakter určitých sektorov, ako aj očakávania spotrebiteľov je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá týkajúce sa kritérií uvedených v odseku 1 tohto článku.
5. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia všetky opatrenia týkajúce sa formy, postupov alebo iných technických detailov, ktoré sú potrebné na uplatňovanie tejto hlavy. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
6. Komisia pri prijímaní delegovaných a vykonávacích aktov v súlade s odsekmi 4 a 5 tohto článku zohľadňuje všetky relevantné medzinárodné normy.
Článok 30
Vyhradenie a zmena a doplnenie
1. S cieľom zohľadniť očakávania spotrebiteľov, vývoj vedeckých a technických poznatkov, situáciu na trhu a vývoj obchodných noriem a medzinárodných noriem je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa vyhradí dodatočný nepovinný výraz kvality a stanovia jeho podmienky používania.
2. V riadne odôvodnených prípadoch a s cieľom zohľadniť príslušné použitie dodatočného nepovinného výrazu kvality je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia zmeny a doplnenia podmienok používania uvedených v odseku 1 tohto článku.
Článok 31
Horský výrobok
1. Výraz „horský výrobok“ sa ustanovuje ako nepovinný výraz kvality.
Tento výraz sa používa len na opis výrobkov určených na ľudskú spotrebu, ktoré sú uvedené v prílohe I k zmluve a v prípade ktorých:
a)
suroviny aj krmivo pre hospodárske zvieratá pochádzajú hlavne z horských oblastí;
b)
pre spracované výrobky sa aj spracovanie uskutočňuje v horských oblastiach.
2. Na účely tohto článku sú horské oblasti v rámci Únie oblasti vymedzené podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1257/1999. V prípade výrobkov z tretích krajín horské oblasti zahŕňajú oblasti, ktoré tretie krajiny oficiálne označili za horské oblasti, alebo tie oblasti, ktoré spĺňajú kritériá rovnocenné s kritériami stanovenými v článku 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1257/1999.
3. V riadne odôvodnených prípadoch a s cieľom zohľadniť prírodné obmedzenia, ktoré majú vplyv na poľnohospodársku výrobu v horských oblastiach, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia výnimky z podmienok používania uvedených v odseku 1 tohto článku. Komisia je konkrétne splnomocnená prijať delegovaný akt, ktorým sa stanovia podmienky, na základe ktorých je povolené, aby suroviny a krmivo nepochádzali z horských oblastí, podmienky, na základe ktorých je povolené, aby sa spracovanie výrobkov neuskutočnilo v horských oblastiach v zemepisnej oblasti, ktorá sa vymedzí, a vymedzenie uvedenej zemepisnej oblasti.
4. S cieľom zohľadniť prírodné obmedzenia, ktoré majú vplyv na poľnohospodársku výrobu v horských oblastiach, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktoré sa týkajú stanovenia spôsobov výroby a iných kritérií, ktoré sú relevantné pre používanie nepovinného výrazu kvality ustanoveného v odseku 1 tohto článku.
Článok 32
Výrobok ostrovného poľnohospodárstva
Komisia najneskôr do 4. januára 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o možnosti zavedenia nového výrazu „výrobok ostrovného poľnohospodárstva“. Tento výraz sa môže používať len na opis výrobkov určených na ľudskú spotrebu, ktoré sú uvedené v prílohe I k zmluve a ktoré sú vyrobené zo surovín pochádzajúcich z ostrovov. Okrem toho, aby sa tento výraz mohol použiť na spracované výrobky, musí sa na ostrovoch uskutočniť spracovanie aj v prípadoch, ak to má významný vplyv na konkrétne vlastnosti konečného výrobku.
K správe sa v prípade potreby pripoja príslušné legislatívne návrhy na vyhradenie nepovinného výrazu kvality „výrobok ostrovného poľnohospodárstva“.
Článok 33
Obmedzenie použitia
1. Nepovinný výraz kvality sa môže používať iba na opis výrobkov, ktoré spĺňajú príslušné podmienky používania.
2. Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia pravidlá používania nepovinných výrazov kvality. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 34
Monitorovanie
Členské štáty vykonajú na základe analýzy rizika kontroly, aby zabezpečili dodržiavanie požiadaviek tejto hlavy, a v prípade ich porušenia uplatnia primerané administratívne sankcie.
HLAVA V
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA I
Úradné kontroly chránených označení pôvodu, chránených zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít
Článok 35
Rozsah pôsobnosti
Ustanovenia tejto kapitoly sa uplatňujú vo vzťahu k systémom kvality stanoveným v hlave II a hlave III.
Článok 36
Určenie príslušného orgánu
1. V súlade s nariadením (ES) č. 882/2004 členské štáty určia príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za úradné kontroly vykonávané na overenie dodržiavania právnych požiadaviek týkajúcich sa systémov kvality zavedených týmto nariadením.
Postupy a požiadavky nariadenia (ES) č. 882/2004 sa uplatňujú primerane na úradné kontroly vykonávané na overenie dodržiavania právnej požiadavky týkajúcej sa systémov kvality pre všetky výrobky, na ktoré sa vzťahuje príloha I k tomuto nariadeniu.
2. Príslušné orgány uvedené v odseku 1 musia ponúknuť primerané záruky objektivity a nestrannosti a mať k dispozícii kvalifikovaný personál a zdroje potrebné na plnenie ich funkcií.
3. Úradné kontroly musia zahŕňať:
a)
overovanie, či výrobok spĺňa príslušnú špecifikáciu výrobku, a
b)
monitorovanie používania názvov zapísaných do registra na opis výrobku uvádzaného na trh v súlade s článkom 13 v prípade názvov zapísaných do registra podľa hlavy II a v súlade s článkom 24 v prípade názvov zapísaných do registra podľa hlavy III.
Článok 37
Overovanie dodržiavania špecifikácie výrobku
1. Pokiaľ ide o chránené označenia pôvodu, chránené zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality, ktoré označujú výrobky pochádzajúce z Únie, overovanie súladu so špecifikáciou výrobkov pred ich uvedením na trh vykonáva:
a)
jeden alebo viac príslušných orgánov uvedených v článku 36 tohto nariadenia a/alebo
b)
jeden alebo viac kontrolných orgánov v zmysle článku 2 bodu 5 nariadenia (ES) č. 882/2004, ktoré vykonávajú činnosť certifikačného orgánu pre výrobky.
Náklady na takéto overovanie dodržiavania špecifikácií môžu znášať hospodárske subjekty, ktoré sú predmetom týchto kontrol. K týmto nákladom môžu prispieť aj členské štáty.
2. Pokiaľ ide o označenia pôvodu, zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality, ktoré označujú výrobky pochádzajúce z tretej krajiny, overovanie súladu so špecifikáciami pred uvedením výrobku na trh vykonáva:
a)
jeden alebo viac orgánov verejnej moci určených treťou krajinou a/alebo
b)
jeden alebo viac certifikačných orgánov pre výrobky.
3. Členské štáty zverejnia názov a adresu orgánov a subjektov uvedených v odseku 1 tohto článku a tieto informácie pravidelne aktualizujú.
Komisia zverejní názov a adresu orgánov a subjektov uvedených v odseku 2 tohto článku a tieto informácie pravidelne aktualizuje.
4. Komisia môže bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 57 ods. 2 prijať vykonávacie akty, ktorými sa vymedzia prostriedky, pomocou ktorých sa zverejní názov a adresa certifikačných orgánov pre výrobky uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku.
Článok 38
Dohľad nad používaním názvu na trhu
Členské štáty oznámia Komisii názvy a adresy príslušných orgánov uvedených v článku 36. Komisia názvy a adresy týchto orgánov zverejní.
Členské štáty vykonajú na základe analýzy rizika kontroly, aby zabezpečili dodržiavanie požiadaviek tohto nariadenia, a v prípade ich porušenia prijmú všetky potrebné opatrenia.
Článok 39
Delegovanie na kontrolné orgány príslušnými orgánmi
1. Príslušné orgány môžu v súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 882/2004 delegovať osobitné úlohy súvisiace s úradnými kontrolami systémov kvality na jeden alebo viac kontrolných orgánov.
2. Takéto kontrolné orgány musia byť akreditované v súlade s európskou normou EN 45011 alebo pokynom ISO/IEC 65 (Všeobecné požiadavky na orgány prevádzkujúce certifikačné systémy výrobkov).
3. Akreditáciu uvedenú v odseku 2 tohto článku môže vykonať iba:
a)
vnútroštátny akreditačný orgán v Únii v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 765/2008 alebo
b)
akreditačný orgán mimo Únie, ktorý podpísal multilaterálny dohovor o uznaní pod dohľadom Medzinárodného akreditačného fóra.
Článok 40
Plánovanie kontrolných činností a podávanie správ o nich
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa činnosti na kontrolu povinností podľa tejto kapitoly osobitne začlenili do samostatného oddielu v rámci viacročných národných plánov kontroly v súlade s článkami 41, 42 a 43 nariadenia (ES) č. 882/2004.
2. Výročné správy týkajúce sa kontroly povinností stanovených týmto nariadením obsahujú samostatný oddiel, v ktorom sú uvedené informácie stanovené v článku 44 nariadenia (ES) č. 882/2004.
KAPITOLA II
Výnimky pre určité skoršie používania
Článok 41
Druhové výrazy
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 13, toto nariadenie nemá vplyv na používanie výrazov, ktoré sú v Únii druhové, ani keď je druhový výraz súčasťou názvu chráneného v rámci systému kvality.
2. S cieľom stanoviť, či sa výraz stal, alebo nestal druhovým, je potrebné zohľadniť všetky relevantné faktory, najmä:
a)
súčasný stav v oblastiach spotreby;
b)
príslušné vnútroštátne právne predpisy alebo právne predpisy Únie.
3. S cieľom v plnej miere chrániť práva zainteresovaných strán je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa stanovia dodatočné pravidlá určenia druhového postavenia výrazov uvedených v odseku 1 tohto článku.
Článok 42
Odrody rastlín a plemená zvierat
1. Týmto nariadením sa nebráni uvedeniu na trh takých výrobkov, ktorých označenie obsahuje názov alebo výraz chránený alebo vyhradený v rámci systému kvality opísaného v hlave II, hlave III alebo hlave IV, ktorý obsahuje alebo zahŕňa názov odrody rastlín alebo plemena zvierat, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
príslušný výrobok obsahuje uvedenú odrodu alebo plemeno alebo je od nich odvodený;
b)
spotrebitelia nie sú uvádzaní do omylu;
c)
používanie názvu odrody alebo plemena zodpovedá spravodlivej hospodárskej súťaži;
d)
používanie neťaží z dobrej povesti chráneného výrazu a
e)
v prípade systému kvality opísaného v hlave II výroba a uvádzanie výrobku na trh sa rozšírilo z jeho oblasti pôvodu pred dátumom podania žiadosti o zápis zemepisného označenia do registra.
2. S cieľom ďalej objasniť rozsah práv a slobôd potravinárskych podnikov, pokiaľ ide o používanie názvu odrody rastlín alebo plemena zvierat uvedeného v odseku 1 tohto článku, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktoré sa týkajú pravidiel pre rozhodnutie o používaní takýchto názvov.
Článok 43
Vzťah k duševnému vlastníctvu
Systémy kvality opísané v hlavách III a IV sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté pravidlá Únie alebo členských štátov, ktorými sa upravuje duševné vlastníctvo, a najmä tie, ktoré sa týkajú označení pôvodu a zemepisných označení, ochranných známok a práv udelených na základe týchto pravidiel.
KAPITOLA III
Označenia a symboly systému kvality a úloha výrobcov
Článok 44
Ochrana označení a symbolov
1. Označenia, skratky a symboly odkazujúce na systémy kvality sa môžu používať iba v súvislosti s výrobkami vyrobenými v súlade s pravidlami systému kvality, pre ktorý platia. Vzťahuje sa to najmä na tieto označenia, skratky a symboly:
a)
„chránené označenie pôvodu“, „chránené zemepisné označenie“, „zemepisné označenie“, „CHOP“, „CHZO“ a súvisiace symboly stanovené v hlave II;
b)
„zaručená tradičná špecialita“, „ZTŠ“ a súvisiaci symbol, ako sa stanovuje v hlave III;
c)
„horský výrobok“, ako sa stanovuje v hlave IV.
2. V súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 1290/2005 sa môže z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) z iniciatívy Komisie alebo v jej mene centrálne financovať administratívna podpora týkajúca sa vývoja, prípravnej práce, monitorovania, administratívnej a právnej pomoci, právnej ochrany, registračných poplatkov, poplatkov za obnovu, poplatkov za sledovanie ochrannej známky, súdnych trov a akéhokoľvek iného súvisiaceho opatrenia, ktoré je nevyhnutné na ochranu používania označení, skratiek a symbolov, ktorými sa odkazuje na systémy kvality, pred zneužitím, napodobňovaním, vyvolaním mylnej predstavy alebo akoukoľvek inou praktikou, ktorá môže uvádzať spotrebiteľa do omylu, v rámci Únie a v tretích krajinách.
3. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa stanovia pravidlá jednotnej ochrany označení, skratiek a symbolov uvedených v odseku 1 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 45
Úloha skupín
1. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia týkajúce sa organizácií výrobcov a medziodvetvových organizácií stanovené v nariadení (ES) č. 1234/2007, je skupina oprávnená:
a)
prispievať k tomu, aby sa zabezpečilo, že kvalita, dobrá povesť a autentickosť ich výrobkov sú na trhu zaručené prostredníctvom monitorovania používania názvu v obchodovaní a v prípade potreby informovaním príslušných orgánov uvedených v článku 36 alebo akéhokoľvek iného príslušného orgánu v rámci článku 13 ods. 3;
b)
prijímať opatrenia na zabezpečenie primeranej právnej ochrany chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia a práv duševného vlastníctva, ktoré sú s týmito označeniami priamo spojené;
c)
vyvíjať informačné a propagačné činnosti zamerané na sprostredkovanie charakteristických znakov výrobku, ktoré predstavujú pridanú hodnotu, spotrebiteľom;
d)
vyvíjať činnosti súvisiace so zabezpečením súladu výrobku s jeho špecifikáciou;
e)
prijímať opatrenia na zlepšenie výkonnosti systému vrátane vývoja ekonomických odborných znalostí, vykonávania ekonomických analýz, šírenia ekonomických informácií o systéme a poskytovania poradenstva výrobcom;
f)
prijímať opatrenia na zvýšenie hodnoty výrobkov a v prípade potreby prijímať kroky s cieľom zabrániť akýmkoľvek opatreniam, ktoré poškodzujú alebo môžu poškodiť povesť týchto výrobkov, alebo na ne reagovať.
2. Členské štáty môžu administratívnymi prostriedkami podporovať vznik a fungovanie skupín na svojich územiach. Členské štáty okrem toho Komisii oznámia názvy a adresy skupín uvedených v článku 3 bode 2. Komisia tieto informácie zverejní.
Článok 46
Právo používať systémy
1. Členské štáty zabezpečia, aby každý hospodársky subjekt, ktorý dodržiava pravidlá systému kvality stanovené v hlavách II a III, bol oprávnený na zaradenie do overovania súladu zriadeného podľa článku 37.
2. Hospodárske subjekty, ktoré pripravujú a uskladňujú výrobok uvádzaný na trh podľa systémov pre zaručené tradičné špeciality, chránené označenia pôvodu alebo chránené zemepisné označenia alebo ktoré uvádzajú takéto výrobky na trh, tiež podliehajú kontrolám stanoveným v kapitole I tejto hlavy.
3. Členské štáty zabezpečia, aby hospodárske subjekty, ktoré majú záujem dodržiavať pravidlá systému kvality stanoveného v hlavách III a IV, mali takúto možnosť a nemuseli čeliť prekážkam v účasti, ktoré sú diskriminačné alebo inak objektívne neopodstatnené.
Článok 47
Poplatky
Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie (ES) č. 882/2004, a najmä ustanovenia jeho hlavy II kapitoly VI, môžu členské štáty účtovať poplatok na pokrytie svojich nákladov na riadenie systémov kvality vrátane poplatkov vzniknutých v rámci spracovania žiadostí, námietok, žiadostí o zmeny a doplnenia a žiadostí o zrušenie, stanovených v tomto nariadení.
KAPITOLA IV
Postup podania žiadosti a zápisu do registra označení pôvodu, zemepisných označení a zaručených tradičných špecialít
Článok 48
Rozsah postupov podávania žiadostí
Ustanovenia tejto kapitoly sa uplatňujú vo vzťahu k systémom kvality stanoveným v hlavách II a III.
Článok 49
Žiadosť o zápis názvov do registra
1. Žiadosti o zápis názvov do registra podľa systémov kvality uvedených v článku 48 môžu podávať iba skupiny, ktoré pracujú s výrobkami, ktorých názov sa má zapísať do registra. V prípade názvu, ktorý je „chráneným označením pôvodu“ alebo „chráneným zemepisným označením“ a ktorý označuje cezhraničnú zemepisnú oblasť, alebo v prípade názvu, ktorý označuje „zaručenú tradičnú špecialitu“, môže viacero skupín z rôznych členských štátov alebo tretích krajín podať spoločnú žiadosť o zápis do registra.
Samostatná fyzická alebo právnická osoba sa môže považovať za skupinu, ak sa preukáže, že sú splnené obidve tieto podmienky:
a)
dotknutá osoba je jediným výrobcom ochotným podať žiadosť;
b)
so zreteľom na chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia má vymedzená zemepisná oblasť vlastnosti, ktoré sa značne odlišujú od vlastností susedných oblastí alebo sa vlastnosti výrobku odlišujú od vlastností výrobkov vyrábaných v susedných oblastiach.
2. Ak sa žiadosť podľa systému stanoveného v hlave II týka zemepisnej oblasti v určitom členskom štáte alebo ak žiadosť podľa systému stanoveného v hlave III vypracuje skupina usadená v určitom členskom štáte, táto žiadosť sa adresuje orgánom tohto členského štátu.
Členský štát vhodnými prostriedkami žiadosť preskúma, aby overil, či je odôvodnená a či spĺňa podmienky príslušného systému.
3. Ako súčasť prieskumu uvedeného v druhom pododseku odseku 2 tohto článku členský štát iniciuje vnútroštátne námietkové konanie, v rámci ktorého sa zabezpečí náležité zverejnenie žiadosti a poskytne primeraná lehota, počas ktorej akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem a má sídlo alebo bydlisko na jeho území, môže vzniesť námietku voči žiadosti.
Členský štát preskúma prípustnosť námietok prijatých v rámci systému stanoveného v hlave II so zreteľom na kritériá uvedené v článku 10 ods. 1 alebo prípustnosť námietok prijatých v rámci systému stanoveného v hlave III so zreteľom na kritériá uvedené v článku 21 ods. 1.
4. Ak sa členský štát po posúdení prijatej námietky domnieva, že požiadavky tohto nariadenia sú splnené, môže prijať kladné rozhodnutie a Komisii predložiť dokumentáciu k žiadosti. V takomto prípade informuje Komisiu o prípustných námietkach, ktoré dostal od fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá v súlade s právnymi predpismi uvádzala na trh dané výrobky s dotknutými názvami, a to nepretržite aspoň počas piatich rokov pred dátumom zverejnenia žiadosti uvedeným v odseku 3.
Členský štát zabezpečí, aby bolo jeho kladné rozhodnutie zverejnené a aby každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, mala možnosť podať opravné prostriedky.
Členský štát zabezpečí, aby sa verzia špecifikácie výrobku, na základe ktorej prijal svoje kladné rozhodnutie, zverejnila, a poskytne k nej elektronický prístup.
Pokiaľ ide o chránené označenia pôvodu a chránené zemepisné označenia, členský štát zabezpečí aj náležité zverejnenie verzie špecifikácie výrobku, na základe ktorej Komisia prijala svoje rozhodnutie podľa článku 50 ods. 2.
5. Ak sa žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave II týka zemepisnej oblasti v určitej tretej krajine alebo ak žiadosť v rámci systému stanoveného v hlave III pripraví skupina usadená v určitej tretej krajine, žiadosť sa podá Komisii, a to buď priamo, alebo prostredníctvom orgánov príslušnej tretej krajiny.
6. Dokumenty uvedené v tomto článku, ktoré sú zaslané Komisii, musia byť v jednom z úradných jazykov Únie.
7. S cieľom uľahčiť postup podávania žiadostí je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa vymedzia pravidlá pre vnútroštátne námietkové konanie v prípade spoločných žiadostí týkajúcich sa viac ako jedného národného územia a doplnia pravidlá postupu podávania žiadostí.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá pre postupy podávania žiadostí, formu a predkladanie žiadostí vrátane žiadostí týkajúcich sa viac ako jedného národného územia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 50
Preskúmanie Komisiou a uverejnenie na účely námietkového konania
1. Komisia vhodnými prostriedkami preskúma akúkoľvek žiadosť, ktorú dostane podľa článku 49, aby skontrolovala, či je odôvodnená a či spĺňa podmienky príslušného systému. Toto preskúmanie by nemalo trvať dlhšie ako šesť mesiacov. Ak sa táto lehota prekročí, Komisia žiadateľovi písomne oznámi dôvody tohto zdržania.
Komisia aspoň raz za mesiac zverejní zoznam názvov, na ktoré jej boli podané žiadosti o zápis do registra, ako aj dátumy ich podania.
2. Ak sa na základe preskúmania vykonaného podľa odseku 1 prvého pododseku Komisia domnieva, že podmienky stanovené v tomto nariadení sú splnené, uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie:
a)
v prípade žiadostí v rámci systému stanoveného v hlave II jednotný dokument a odkaz na uverejnenie špecifikácie výrobku;
b)
v prípade žiadostí v rámci systému stanoveného v hlave III príslušnú špecifikáciu.
Článok 51
Námietkové konanie
1. Do troch mesiacov od dátumu uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie môžu orgány členského štátu alebo tretej krajiny alebo fyzická či právnická osoba s oprávneným záujmom, ktorá je usadená v tretej krajine, podať Komisii oznámenie o námietke.
Každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem a má sídlo alebo bydlisko v inom členskom štáte ako v tom, z ktorého bola žiadosť podaná, môže podať oznámenie o námietke členskému štátu, v ktorom je usadená, v lehote stanovenej na vznesenie námietky podľa prvého pododseku.
Oznámenie o námietke obsahuje vyhlásenie, že by žiadosť mohla porušovať podmienky stanovené v tomto nariadení. Oznámenie o námietke, ktoré neobsahuje toto vyhlásenie, je neplatné.
Komisia zašle oznámenie o námietke bezodkladne orgánu alebo subjektu, ktorý žiadosť podal.
2. Ak sa Komisii podá oznámenie o námietke a následne do dvoch mesiacov sa vznesie odôvodnená námietka, Komisia overí prípustnosť tejto odôvodnenej námietky.
3. Komisia do dvoch mesiacov od prijatia prípustnej odôvodnenej námietky vyzve orgán alebo osobu, ktorá vzniesla námietku, a orgán alebo subjekt, ktorý podal žiadosť, aby spolu začali príslušnú konzultáciu počas primeraného obdobia, ktoré neprekročí tri mesiace.
Orgán alebo osoba, ktorá vzniesla námietku, a orgán alebo subjekt, ktorý podal žiadosť, začnú bezodkladne takúto príslušnú konzultáciu. Navzájom si poskytnú príslušné informácie, aby mohli posúdiť, či žiadosť o zápis do registra spĺňa podmienky tohto nariadenia. Ak nedosiahnu dohodu, tieto informácie tiež oznámia Komisii.
Komisia môže kedykoľvek v priebehu týchto troch mesiacov predĺžiť na žiadosť žiadateľa lehotu na konzultácie najviac o tri mesiace.
4. Ak sa v nadväznosti na príslušné konzultácie uvedené v odseku 3 tohto článku údaje uverejnené v súlade s článkom 50 ods. 2 podstatne zmenia a doplnia, Komisia zopakuje preskúmanie uvedené v článku 50.
5. Oznámenie o námietke, odôvodnená námietka a súvisiace dokumenty, ktoré sú zaslané Komisii v súlade s odsekmi 1 až 4 tohto článku, musia byť v jednom z úradných jazykov Únie.
6. S cieľom zaviesť jasné postupy a lehoty na vznesenie námietky je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa doplnia pravidlá námietkového konania.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá pre postupy vznášania námietok, ich formu a predkladanie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 52
Rozhodnutie o zápise do registra
1. Ak sa Komisia na základe jej dostupných informácií získaných pri preskúmaní vykonanom podľa článku 50 ods. 1 prvého pododseku domnieva, že podmienky na zápis do registra nie sú splnené, prijme vykonávacie akty, ktorými sa žiadosť zamietne. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
2. Ak Komisia nedostane žiadne oznámenie o námietke ani žiadnu prípustnú odôvodnenú námietku podľa článku 51, bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 57 ods. 2 prijme vykonávacie akty, ktorými sa názov zapíše do registra.
3. Ak Komisia dostane prípustnú odôvodnenú námietku, po príslušných konzultáciách uvedených v článku 51 ods. 3 a po zohľadnení ich výsledkov buď:
a)
ak sa dosiahla dohoda, zapíše názov do registra prostredníctvom vykonávacích aktov prijatých bez uplatnenia postupu uvedeného v článku 57 ods. 2 a v prípade potreby zmení a doplní informácie uverejnené podľa článku 50 ods. 2 za predpokladu, že takéto zmeny a doplnenia nie sú podstatné, alebo
b)
ak sa nedosiahla dohoda, prijme vykonávacie akty, ktorými rozhodne o zápise do registra. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
4. Akty zápisu do registra a rozhodnutia o zamietnutí sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 53
Zmena a doplnenie špecifikácie výrobku
1. Skupina s oprávneným záujmom môže požiadať o schválenie zmeny a doplnenia špecifikácie výrobku.
V žiadostiach sa požadované zmeny a doplnenia opíšu a odôvodnia.
2. Ak sa zmena a doplnenie týka jednej alebo viacerých zmien a doplnení špecifikácie, ktoré nie sú nepodstatné, žiadosť o zmenu a doplnenie sa riadi postupom stanoveným v článkoch 49 až 52.
Ak sú však navrhované zmeny a doplnenia nepodstatné, Komisia žiadosť schváli alebo zamietne. V prípade schválenia zmien a doplnení, ktoré majú za následok úpravu prvkov uvedených v článku 50 ods. 2, Komisia tieto prvky uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
Aby sa zmena a doplnenie považovali za nepodstatné v prípade systému kvality opísaného v hlave II, nesmú:
a)
sa týkať hlavných vlastností výrobku;
b)
zmeniť spojenie uvedené v článku 7 ods. 1 písm. f) bode i) alebo ii);
c)
zahŕňať zmenu názvu alebo akejkoľvek časti názvu výrobku;
d)
mať vplyv na vymedzenú zemepisnú oblasť ani
e)
predstavovať nárast obmedzení obchodu s daným výrobkom alebo jeho surovinami.
Aby sa zmena a doplnenie považovali za nepodstatné v prípade systému kvality opísaného v hlave III, nesmú:
a)
sa týkať hlavných vlastností výrobku;
b)
zavádzať podstatné zmeny v spôsobe výroby ani
c)
zahŕňať zmenu názvu alebo akejkoľvek časti názvu výrobku.
Preskúmanie žiadosti sa sústredí na navrhovanú zmenu a doplnenie.
3. S cieľom uľahčiť administratívny postup podávania žiadostí o zmenu a doplnenie, a to aj v prípade, ak zmena a doplnenie nezahŕňa žiadnu zmenu jednotného dokumentu a ak ide o dočasnú zmenu špecifikácie, ktorá vyplýva z uloženia povinných sanitárnych alebo fytosanitárnych opatrení orgánmi verejnej moci, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa doplnia pravidlá pre postup podávania žiadostí o zmenu a doplnenie.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá pre postupy podávania žiadostí o zmenu a doplnenie, ich formu a predkladanie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
Článok 54
Zrušenie
1. Komisia môže z vlastnej iniciatívy alebo na požiadanie akejkoľvek fyzickej alebo právnickej osoby s oprávneným záujmom prijať vykonávacie akty na zrušenie zápisu do registra chráneného označenia pôvodu, chráneného zemepisného označenia alebo zaručenej tradičnej špeciality, a to v týchto prípadoch:
a)
ak nie je zabezpečený súlad s podmienkami špecifikácie;
b)
ak aspoň za posledných sedem rokov nebol na trh uvedený žiadny výrobok s označením zaručenej tradičnej špeciality, chráneným označením pôvodu alebo chráneným zemepisným označením.
Komisia môže na žiadosť výrobcov výrobkov uvádzaných na trh pod názvom zapísaným do registra zrušiť príslušný zápis do registra.
Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
2. S cieľom zabezpečiť právnu istotu, že všetky strany majú príležitosť obhajovať svoje práva a oprávnené záujmy, je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 56 delegované akty, ktorými sa doplnia pravidlá týkajúce sa postupu zrušenia.
Komisia môže prijať vykonávacie akty, ktorými sa stanovia podrobné pravidlá pre postupy a formu postupu zrušenia, ako aj predkladania žiadostí uvedených v odseku 1 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 57 ods. 2.
HLAVA VI
PROCESNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA I
Miestne poľnohospodárstvo a priamy predaj
Článok 55
Podávanie správ o miestnom poľnohospodárstve a priamom predaji
Komisia najneskôr do 4. januára 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu týkajúcu sa možnosti zavedenia nového systému označovania miestneho poľnohospodárstva a priameho predaja s cieľom pomôcť výrobcom s uvádzaním ich výrobkov na miestny trh. Táto správa sa zameria na schopnosť poľnohospodárov pridať svojim výrobkom hodnotu prostredníctvom nového označenia a mali by sa v nej zohľadniť ďalšie kritériá, ako sú napríklad možnosti znižovania emisií uhlíka a objemu odpadu prostredníctvom krátkych výrobných a distribučných reťazcov.
K tejto správe sa v prípade potreby pripoja náležité legislatívne návrhy o vytvorení nového systému označovania miestneho poľnohospodárstva a priameho predaja.
KAPITOLA II
Procesné pravidlá
Článok 56
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 2 ods. 1 druhom pododseku, článku 5 ods. 4, článku 7 ods. 2 prvom pododseku, článku 12 ods. 5 prvom pododseku, článku 16 ods. 2, článku 18 ods. 5, článku 19 ods. 2 prvom pododseku, článku 23 ods. 4 prvom pododseku, článku 25 ods. 3, článku 29 ods. 4, článku 30, článku 31 ods. 3 a 4, článku 41 ods. 3, článku 42 ods. 2, článku 49 ods. 7 prvom pododseku, článku 51 ods. 6 prvom pododseku, článku 53 ods. 3 prvom pododseku a článku 54 ods. 2 prvom pododseku sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 3. januára 2013. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 2 ods. 1 druhom pododseku, článku 5 ods. 4, článku 7 ods. 2 prvom pododseku, článku 12 ods. 5 prvom pododseku, článku 16 ods. 2, článku 18 ods. 5, článku 19 ods. 2 prvom pododseku, článku 23 ods. 4 prvom pododseku, článku 25 ods. 3, článku 29 ods. 4, článku 30, článku 31 ods. 3 a 4, článku 41 ods. 3, článku 42 ods. 2, článku 49 ods. 7 prvom pododseku, článku 51 ods. 6 prvom pododseku, článku 53 ods. 3 prvom pododseku a článku 54 ods. 2 prvom pododseku môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie v ňom uvedenej právomoci. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 2 ods. 1 druhého pododseku, článku 5 ods. 4, článku 7 ods. 2 prvého pododseku, článku 12 ods. 5 prvého pododseku, článku 16 ods. 2, článku 18 ods. 5, článku 19 ods. 2 prvého pododseku, článku 23 ods. 4 prvého pododseku, článku 25 ods. 3, článku 29 ods. 4, článku 30, článku 31 ods. 3 a 4, článku 41 ods. 3, článku 42 ods. 2, článku 49 ods. 7 prvého pododseku, článku 51 ods. 6 prvého pododseku, článku 53 ods. 3 prvého pododseku a článku 54 ods. 2 prvého pododseku nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 57
Postup výboru
1. Komisii pomáha Výbor pre politiku kvality poľnohospodárskych výrobkov. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
KAPITOLA III
Zrušovacie a záverečné ustanovenia
Článok 58
Zrušovacie ustanovenie
1. Nariadenia (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 sa týmto zrušujú.
Článok 13 nariadenia (ES) č. 509/2006 sa však ďalej uplatňuje, pokiaľ ide o žiadosti týkajúce sa výrobkov, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti hlavy III tohto nariadenia, ktoré Komisia prijala pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
2. Odkazy na zrušené nariadenia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II k tomuto nariadeniu.
Článok 59
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 12 ods. 3 a článok 23 ods. 3 sa však uplatňujú od 4. januára 2016, a to bez toho, aby boli dotknuté výrobky, ktoré sa už uviedli na trh pred týmto dátumom.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 21. novembra 2012