NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 462/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (4) vyžaduje, aby ratingové agentury dodržovaly pravidla chování, jejichž cílem je zmírnění možných střetů zájmů, a zajistily vysokou kvalitu a dostatečnou transparentnost ratingů a ratingového procesu. V důsledku změn zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2011 (5) získal Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) pravomoc provádět registraci ratingových agentur a vykonávat nad nimi dohled. Toto nařízení stávající právní úpravu ratingových agentur doplňuje. Některé nejdůležitější otázky, jako například střety zájmů vyplývající z obchodního modelu ratingu placeného emitentem a zveřejňování u strukturovaných finančních nástrojů, již byly řešeny a poté, co bude tato úprava v platnosti přiměřeně dlouhou dobu, bude nutné posoudit, zda tyto otázky řeší zcela. Současná krize státního dluhu mezitím zvýraznila potřebu přezkoumat požadavky na průhlednost, procesní požadavky a termíny zveřejňování konkrétně pro ratingy států.
(2)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. června 2011 o ratingových agenturách: budoucí perspektivy (7) požaduje zvýšenou regulaci ratingových agentur. Rada pro hospodářské a finanční záležitosti na svém neformálním zasedání ve dnech 30. září a 1. října 2010 potvrdila, že je třeba dále se snažit o vyřešení řady otázek týkajících se ratingových činností, včetně rizika nadměrného spoléhání se na ratingy a rizika střetů zájmů vyplývajícího z modelu odměňování ratingových agentur. Evropská rada dne 23. října 2011 dospěla k závěru, že je třeba dosáhnout pokroku při omezování nadměrného spoléhání se na ratingy.
(3)
Na mezinárodní úrovni vydala Rada pro finanční stabilitu, jejímž členem je Evropská centrální banka (ECB), dne 20. října 2010 zásady pro omezování spoléhání se státních orgánů a finančních institucí na ratingy (dále jen „zásady RFS“). Zásady RFS v listopadu 2010 schválila vrcholná schůzka skupiny G-20 v Soulu. Je proto vhodné, aby odvětvové příslušné orgány posuzovaly postupy účastníků trhu a motivovaly je ke zmírňování dopadu jejich postupů. O motivačních opatřeních by měly rozhodovat odvětvové příslušné orgány. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl, případně ve spolupráci s evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (8) a evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (9), v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 a v rámci tohoto nařízení podniknout kroky k usnadnění sbližování postupů dohledu.
(4)
Ratingové agentury by měly investory upozorňovat na pravděpodobnost selhání ratingů a ratingových výhledů, které vycházejí z údajů o historické výkonnosti uveřejněných centrálním archivem vytvořeným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(5)
Podle zásad RFS by si „centrální banky měly udělat vlastní úsudek o úvěrových rizicích finančních nástrojů, které přijímají v rámci operací na trhu, ať už jako kolaterál nebo pro přímé nákupy. Politiky centrálních bank by se měly vyhýbat mechanickým přístupům, které by mohly vést ke zbytečně prudkým a rozsáhlým změnám ve způsobilosti finančních nástrojů a v úrovni srážek (haircuts), jež by mohla zesílit lavinové efekty“. ECB navíc ve svém stanovisku ze dne 2. dubna 2012 uvedla, že se zavazuje k podpoře společného cíle, tedy omezování nadměrného spoléhání se na ratingy. V tomto ohledu předkládá ECB pravidelně zprávy o různých opatřeních, která Eurosystém přijal s cílem omezit spoléhání se na ratingy. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má ECB předkládat výroční zprávu o činnosti Evropského systému centrálních bank (ESCB) a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě. Prezident ECB má tuto zprávu předložit Evropskému parlamentu, který na jejím základě může zahájit obecnou rozpravu, a Radě. ECB by v těchto zprávách mohla dále popsat, jak uplatňuje zásady RFS, a rovněž alternativní mechanismy hodnocení, které používá.
(6)
Unie v první fázi pracuje na přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na tyto ratingy, a ve druhé fázi na přezkumu všech odkazů na ratingy pro regulatorní účely s cílem je všechny odstranit do roku 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
(7)
Význam ratingových výhledů pro investory a emitenty a jejich účinky na trhy jsou srovnatelné s významem a účinky ratingů. Proto by měly všechny požadavky nařízení (ES) č. 1060/2009, jejichž cílem je zajistit, aby byly veškeré ratingové úkony přesné, transparentní a bez střetu zájmů, platit i pro ratingové výhledy. V souladu se stávající dohledovou praxí řada požadavků uvedeného nařízení platí i pro ratingové výhledy. Toto nařízení by mělo vyjasnit pravidla a poskytnout právní jistotu zavedením definice ratingových výhledů a objasněním, která konkrétní ustanovení se na tyto výhledy vztahují. Definice ratingových výhledů by měla rovněž zahrnout stanoviska týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkodobém horizontu, která se běžně označují jako úvěrové signály (credit watches).
(8)
Ve střednědobém výhledu by měla být posouzena další opatření pro odstranění odkazů na ratingy pro regulatorní účely z finančních předpisů a zamezení hodnocení rizik spojených s aktivy pomocí ratingů. Prozatím jsou však ratingové agentury důležitými účastníky finančního trhu. V důsledku toho má nezávislost a integrita ratingových agentur a jejich ratingové činnosti zvláštní význam jako záruka jejich důvěryhodnosti vzhledem k účastníkům trhu, zejména investorům a jiným uživatelům ratingů. Nařízení (ES) č. 1060/2009 stanoví, že ratingové agentury podléhají registraci a dohledu, neboť jejich služby mají významný vliv na veřejný zájem. Ratingy, na rozdíl od investičního průzkumu, nejsou pouhé názory na hodnotu nebo cenu finančního nástroje nebo finančního závazku. Ratingové agentury nejsou pouhými finančními analytiky nebo investičními poradci. Ratingové agentury mají regulační hodnotu pro regulované investory, jako jsou například úvěrové instituce, pojišťovny a jiní institucionální investoři. Ačkoli je motivace k nadměrnému spoléhání se na ratingy postupně snižována, investiční rozhodnutí se stále ratingy řídí, zejména z důvodu informačních asymetrií a pro účely efektivnosti. V této souvislosti musí být ratingové agentury nezávislé a musí jako takové být vnímány účastníky trhu a metody jejich hodnocení musí být průhledné a jako takové musí být i vnímány.
(9)
Mělo by být omezeno nadměrné spoléhání se na ratingy a postupně by se měly odstranit všechny automatické následky vyplývající z ratingů. Úvěrové instituce a investiční firmy by měly být motivovány k zavedení vnitřních postupů pro vlastní hodnocení úvěrového rizika a měly by investory vybízet k provádění hloubkového hodnocení. V tomto kontextu toto nařízení stanoví, že by se finanční instituce neměly spoléhat na ratingy výhradně či mechanicky. Tyto instituce by proto neměly uzavírat smlouvy, podle nichž by se výhradně či mechanicky spoléhaly na ratingy, a neměly by je ve smlouvách používat jako jediné kritérium pro posuzování bonity investic či rozhodování o tom, zda investovat či se investic zbavit.
(10)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 již stanovilo první soubor opatření k řešení otázky nezávislosti a integrity ratingových agentur a jejich ratingové činnosti. Cíl zaručit nezávislost ratingových agentur a cíl zjistit a zvládnout případné střety zájmů, které by mohly nastat, a pokud možno se jim vyhnout, byl již základem několika ustanovení uvedeného nařízení. Výběr a odměňování ratingových agentur hodnocenou osobou (v obchodním modelu ratingu placeného emitentem) vyvolává inherentní střety zájmů. V rámci tohoto modelu mají ratingové agentury motivaci vydávat příliš tolerantní ratingy emitenta za účelem zajištění dlouhodobého obchodního vztahu, aby si zaručily příjmy nebo zajistily další práci a příjmy. Navíc vztahy mezi akcionáři ratingových agentur a hodnocenými osobami mohou způsobit střety zájmů, které stávající pravidla dostatečně neřeší. V důsledku toho mohou být ratingy vydané v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem vnímány jako ratingy, které vyhovují emitentovi, spíše než jako ratingy, které potřebuje investor. Je nezbytné posílit podmínky nezávislosti platné pro ratingové agentury za účelem zvýšení úrovně důvěryhodnosti ratingů vydaných v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem.
(11)
V zájmu posílení hospodářské soutěže na trhu, jemuž dominují tři ratingové agentury, by měla být přijata opatření na podporu využívání malých ratingových agentur. V nedávné době se obecnou praxí emitentů nebo spřízněných třetích osob stalo zadávání ratingu dvěma nebo více ratingovým agenturám, a proto by emitent nebo spřízněná třetí osoba v případě, že hodlá zadat dva a více ratingů, měl zvážit možnost pověřit vydáním ratingu alespoň jednou ratingovou agenturou, jejíž celkový tržní podíl nepřesahuje 10 % a kterou by mohl vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo osoby.
(12)
Na ratingovém trhu se ukazuje, že ratingové agentury a hodnocené osoby obvykle vstupují do dlouhodobých vztahů. To zvyšuje riziko nadstandardních vztahů, neboť ratingové agentury se mohou stát příliš nakloněné přáním hodnocené osoby. Za těchto okolností by mohla být časem zpochybněna nestrannost ratingových agentur. Ratingové agentury jednající z pověření podnikového emitenta, který je platí, mají motivaci vydávat nadměrně příznivé ratingy této hodnocené osoby nebo jejích dluhových nástrojů za účelem udržení obchodního vztahu s tímto emitentem. Na emitenty také působí stimuly ve prospěch dlouhodobých vztahů, například efekt uzamčení, kdy se emitent vyhýbá změně ratingové agentury, neboť by to mohlo vyvolat obavy investorů o bonitu emitenta. Tento problém byl již zjištěn v nařízení (ES) č. 1060/2009, které po ratingových agenturách požadovalo použití mechanismu rotace, který by zajistil postupné změny v analytických týmech a ratingových výborech, aby nebyla ohrožena nezávislost ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy. Úspěch těchto pravidel ovšem do značné míry závisel na zásadách chování uvnitř ratingové agentury, totiž na skutečné nezávislosti a profesionalitě zaměstnanců ratingové agentury ve vztahu k obchodním zájmům samotné ratingové agentury. Tato pravidla nebyla vytvořena tak, aby třetím stranám poskytovala dostatečnou záruku, že střety zájmů vyplývající z dlouhodobých vztahů budou efektivně zmírněny a že jim bude zabráněno. Lze toho dosáhnout omezením lhůty, během níž může ratingová agentura nepřetržitě poskytovat ratingy téhož emitenta nebo jeho dluhových nástrojů. Stanovení maximálního trvání smluvního vztahu mezi emitentem, který je hodnocen nebo který vydal hodnocené dluhové nástroje, a ratingovou agenturou by mělo odstranit motivaci pro vydávání příznivých ratingů ve vztahu k tomuto emitentovi. Navíc požadavek na rotaci ratingových agentur jako normální a pravidelnou tržní praxi by měl rovněž účinně zmírnit problém efektu uzamčení. Rotace ratingových agentur by měla mít kladné účinky na ratingový trh, neboť usnadní vstup nových účastníků na trh a stávajícím ratingovým agenturám nabídne příležitost rozšířit jejich podnikání do nových oblastí.
(13)
Je však důležité koncipovat provádění mechanismu rotace takovým způsobem, aby jeho přínosy byly výrazně větší než jeho možné negativní dopady. Časté rotace by například mohly zvyšovat náklady emitentů a ratingových agentur, protože náklady spojené s ratingem nové osoby nebo nového finančního nástroje jsou obvykle vyšší než náklady na sledování již vydaného ratingu. Navíc jakýkoliv subjekt potřebuje k tomu, aby se zavedl jako ratingová agentura, ať už vyplňující mezeru na trhu či pokrývající všechny druhy aktiv, značné množství času a zdrojů. Mimoto neustálá rotace ratingových agentur by mohla mít podstatný vliv na kvalitu a kontinuitu ratingů. Stejně důležité je, aby byl mechanismus rotace prováděn s dostačujícími zárukami, aby měl trh možnost postupně se přizpůsobit dříve, než bude mechanismus v budoucnosti případně posílen. To lze provést omezením oblasti působnosti mechanismu na resekuritizace, což je omezený zdroj financování bank, přičemž by bylo možné, aby již vydané ratingy byly sledovány na vyžádání i poté, co se rotace stane závaznou. Obecně by tedy rotace měla ovlivnit pouze nové resekuritizace, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Komise by měla prověřit, zda je vhodné omezený mechanismus rotace zachovat nebo jej uplatnit i na jiné druhy aktiv, a je-li tomu tak, zda jiné druhy aktiv vyžadují odlišné zacházení, například pokud jde o maximální dobu trvání smluvního vztahu. Pokud je mechanismus rotace zřízen pro jiné druhy aktiv, měla by Komise posoudit, zda je nutné zavést povinnost ratingových agentur poskytnout na konci maximální doby trvání smluvního vztahu nastupující ratingové agentuře informace o emitentovi a hodnocených finančních nástrojích (předávací dokumentace).
(14)
Je vhodné zavést rotaci na trh s ratingem resekuritizací. Předně právě tento segment evropského sekuritizačního trhu nevykazuje od počátku finanční krize dostatečné výsledky, a nutnost řešit střety zájmů je tedy u něj nejnaléhavější. A dále, zatímco v případě dluhových nástrojů vydaných například podniky závisí úvěrové riziko do značné míry na schopnosti emitenta plnit dluhovou službu, u resekuritizací je úvěrové riziko obecně spojeno s jednotlivými transakcemi. Pokud tedy vznikne resekuritizace, nehrozí velké nebezpečí, že se v případě najmutí nové ratingové agentury ztratí informace. Jinými slovy, ačkoliv v současné době působí na trhu s ratingem resekuritizací pouze omezený počet ratingových agentur, je tento trh přirozeněji otevřen hospodářské soutěži a mechanismus rotace by mohl být hnací silou jeho dynamizace. Konečně, trh s ratingem resekuritizací je sice ovládán několika velkými ratingovými agenturami, ale i jiné subjekty získávají v této oblasti odborné znalosti a zkušenosti.
(15)
Pravidelná rotace ratingových agentur, které vydávají ratingy resekuritizací, by měla přinést větší různorodost do posuzování bonity. Početnější a různé názory, perspektivy a metodiky používané ratingovými agenturami by měly vést k větší různorodosti ratingů a v konečném důsledku k lepšímu posouzení bonity resekuritizací. Aby tato různorodost hrála roli a aby se předešlo vzájemné solidárnosti původců a ratingových agentur, musí být maximální doba, po kterou je ratingové agentuře dovoleno hodnotit resekuritizace stejného původce, omezena na úrovni, která zaručí pravidelné nové posuzování bonity. Z těchto hledisek a z potřeby zajistit určitou kontinuitu přístupu k ratingům vyplývá, že vhodná lhůta činí čtyři roky. Jsou-li vydáním ratingu pověřeny alespoň čtyři ratingové agentury, bylo cílů mechanismu rotace již dosaženo, takže by se požadavek na rotaci neměl uplatňovat. Má-li být zajištěna skutečná hospodářská soutěž, měla by tato výjimka platit pouze pro případy, kdy nejméně čtyři pověřené ratingové agentury vydávají rating pro určitý podíl nevypořádaných finančních nástrojů původce.
(16)
Středem struktury mechanismu rotace pro resekuritizace by měl být původce. Resekuritizace se vydávají prostřednictvím účelových subjektů, jež nemají velkou kapacitu pro plnění dluhové služby. Pokud by byl tedy středem struktury rotace emitent, byl by tento mechanismus neúčinný. Opačně pak platí, že pokud by byl středem struktury rotace sponzor, výjimka by platila téměř vždy.
(17)
Mechanismus rotace by mohl být důležitým nástrojem ke zmenšování překážek, které brání ve vstupu na trh s ratingem resekuritizací. Současně může být ovšem v důsledku mechanismu rotace pro nové účastníky trhu obtížnější získat na něm pevnou pozici, jelikož si nebudou moci udržet klienty. Pro malé ratingové agentury je tedy vhodné zavést výjimku z mechanismu rotace.
(18)
Aby byl mechanismus rotace účinný, musí být prosazován důvěryhodně. Požadavek rotace by nevedl k dosažení svých cílů, kdyby odcházející ratingová agentura měla za příliš krátkou dobu znovu dovoleno vydávat rating pro resekuritizace téhož původce. Je tudíž důležité stanovit vhodnou lhůtu, během níž odcházející ratingová agentura nemůže být pověřena opětovným hodnocením resekuritizací téhož původce. Tato lhůta by měla být dostatečně dlouhá, aby umožnila přicházející ratingové agentuře účinně poskytovat své ratingové služby, zajistila, že resekuritizace budou skutečně vystaveny novému zkoumání v rámci jiného přístupu, a zaručila, že ratingy vydané novou ratingovou agenturou budou vykazovat dostatečnou kontinuitu. Má-li však mechanismus rotace řádně fungovat, je délka lhůty rovněž omezena počtem dostupných ratingových agentur, které mají dostatečné odborné znalosti v oblasti resekuritizací. Lhůta by proto měla být přiměřeně dlouhá, měla by se obecně rovnat délce smlouvy odcházející ratingové agentury, jejíž doba platnosti uplynula, ale neměla by překročit čtyři roky.
(19)
Požadovat pravidelnou rotaci ratingových agentur je přiměřené sledovanému cíli. Tento požadavek platí pouze pro registrované ratingové agentury, které jsou regulované a které poskytují službu dotýkající se veřejného zájmu (ratingy, které lze využít pro regulatorní účely) podle modelu ratingu placeného emitentem a pro určité druhy aktiv (resekuritizace). Výsada poskytování služeb, které jsou uznávány jako významný faktor regulace trhu finančních služeb, a získání povolení pro výkon této funkce s sebou nese nutnost plnit určité povinnosti, aby byla za všech okolností zaručena nezávislost a vnímání nezávislosti. Ratingová agentura, která nesmí vydávat rating pro resekuritizace určitého původce, by měla stále moci vydávat rating pro resekuritizace jiných původců i rating pro jiné druhy aktiv. Na trhu, na němž pro všechny účastníky platí pravidlo rotace, vzniknou obchodní příležitosti, neboť všechny ratingové agentury budou muset rotovat. Ratingové agentury navíc vždy mohou vydávat nevyžádané ratingy pro resekuritizace téhož původce a využívat při tom svých zkušeností. Nevyžádané ratingy nejsou omezeny obchodním modelem ratingu placeného emitentem, a tudíž jsou teoreticky méně ovlivněné možnými střety zájmů. Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou a požadavek na využívání více než jedné ratingové agentury představují i pro klienty ratingových agentur omezení jejich svobody podnikání. Tato omezení jsou však vzhledem k vlivu obchodního modelu ratingu placeného emitentem na nezbytnou nezávislost ratingových agentur nezbytná z důvodů veřejného zájmu za účelem zaručení nezávislých ratingů, které mohou investoři využít pro regulatorní účely. Tato omezení zároveň nepřekračují nezbytnou míru a je třeba je spíše považovat za faktor zvyšující bonitu resekuritizace ve vztahu k jiným stranám, a v konečném důsledku vzhledem k trhu.
(20)
Nezávislost ratingové agentury ve vztahu k hodnocené osobě je také ovlivněna možnými střety zájmů mezi některým z jejích významných akcionářů a hodnocenou osobou. Akcionář ratingové agentury by mohl být členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby. Nařízení (ES) č. 1060/2009 se touto situací zabývalo, pouze pokud jde o střety zájmů způsobené ratingovými analytiky, osobami schvalujícími ratingy nebo jinými zaměstnanci ratingové agentury. Uvedené nařízení však neřešilo možné střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky ratingových agentur. S cílem posílit vnímání nezávislosti ratingových agentur ve vztahu k hodnoceným osobám je vhodné stávající pravidla stanovená v uvedeném nařízení, která se týkají střetů zájmů způsobených zaměstnanci ratingových agentur, rozšířit i na střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky, kteří mají v ratingové agentuře významnou pozici. Ratingová agentura by se tudíž měla zdržet vydávání ratingů nebo by měla zveřejnit, že rating může být ovlivněný, jestliže akcionář nebo podílník, který drží 10 % podíl na hlasovacích právech této agentury, je zároveň členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo do hodnocené osoby investoval a tato investice dosáhla určité výše. Dále by skutečnost, že akcionář nebo podílník, který drží alespoň 5 % podíl na hlasovacích právech této ratingové agentury, investoval do hodnocené osoby nebo je členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby, měla být zveřejněna přinejmenším tehdy, pokud investice dosáhne určité výše. Navíc, nachází-li akcionář nebo podílník v pozici s významným vlivem na obchodní činnost ratingové agentury, neměl by hodnocené osobě nebo spřízněné třetí osobě poskytovat konzultační ani poradenské služby týkající se její organizační nebo právní struktury, majetku, závazků nebo činností.
(21)
Aby bylo zajištěno proveditelné uplatňování pravidel nezávislosti a předcházení střetu zájmů stanovených v nařízení (ES) č. 1060/2009 a aby se zabránilo tomu, že se stanou neúčinná, je nezbytný dostatečně vysoký počet ratingových agentur, které nejsou spojeny ani s odcházející ratingovou agenturou v případě rotace, ani s ratingovou agenturou, která současně poskytuje ratingové služby témuž emitentovi. Je vhodné vyžadovat přísné oddělení odcházející agentury od přicházející ratingové agentury v případě rotace a také v případě dvou ratingových agentur současně poskytujících ratingové služby stejnému emitentovi. Dotčené ratingové agentury by navzájem neměly být spojeny kontrolou, příslušností ke stejné skupině ratingových agentur ani tím, že by byly akcionářem nebo podílníkem nebo by mohly vykonávat hlasovací práva v některé z ostatních dotčených ratingových agentur nebo by byly způsobilé jmenovat členy jejich správních nebo dozorčích rad.
(22)
Ratingové agentury by měly vytvořit, udržovat, prosazovat a dokumentovat účinnou strukturu vnitřní kontroly pro politiky a postupy předcházení možným střetům zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů vzhledem k akcionářům, správním a řídícím orgánům a prodejním a marketingovým činnostem. Pro podnikovou správu, organizační záležitosti a řešení střetů zájmů by měly být zavedeny standardní provozní postupy. Tyto postupy by měly být pravidelně přezkoumávány a sledovány s cílem posoudit, zda jsou účinné a zda nevyžadují aktualizaci.
(23)
Vnímání nezávislosti ratingových agentur by bylo zvlášť ohroženo, pokud by titíž akcionáři nebo podílníci investovali do různých ratingových agentur, které nepatří do stejné skupiny ratingových agentur, přinejmenším pokud by tato investice dosáhla určité výše, která by těmto akcionářům nebo podílníkům umožnila vykonávat určitý vliv na fungování ratingové agentury. Za účelem zajištění nezávislosti (a vnímání nezávislosti) ratingových agentur je vhodné stanovit přísnější pravidla týkající se vztahů mezi ratingovými agenturami a jejich akcionáři nebo podílníky. Z toho důvodu by žádná osoba neměla současně držet 5 % nebo vyšší podíl ve více než jedné ratingové agentuře, jestliže dotčené ratingové agentury nepatří do téže skupiny.
(24)
K dosažení cíle zajistit dostatečnou nezávislost ratingových agentur je třeba, aby investoři neměli investice ve výši 5 % či více současně ve více než jedné ratingové agentuře. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (10), stanoví, že osoby kontrolující alespoň 5 % hlasovacích práv kotované společnosti mají tuto skutečnost zveřejnit, neboť je mimo jiné v zájmu investorů vědět o změnách ve struktuře hlasování takové společnosti. Prahová hodnota 5 % se tedy považuje za významnou účast, s níž je možno ovlivnit strukturu hlasování ve společnosti. Je proto vhodné ji použít pro účely omezení souběžných investic ve více než jedné ratingové agentuře. Toto opatření nelze považovat za nepřiměřené vzhledem k tomu, že všechny registrované ratingové agentury v Unii jsou podniky nekotované na burze cenných papírů, a tudíž nepodléhající pravidlům v oblasti transparentnosti a procesním pravidlům, která platí pro kotované společnosti v Unii v souladu se směrnicí 2004/109/ES. Podniky nekotované na burze cenných papírů se často řídí protokoly nebo dohodami akcionářů a počet akcionářů nebo podílníků je obvykle nízký. Tudíž i menšinové postavení v ratingové agentuře nekotované na burze cenných papírů by mohlo hrát velkou roli. Aby však byla stále zajištěna možnost čistě ekonomických investic do ratingových agentur, nemělo by se toto omezení současných investic do více než jedné ratingové agentury vztahovat na investice prováděné prostřednictvím programů kolektivního investování spravovaných třetími stranami nezávislými na investorovi a nepodléhajícími jeho vlivu.
(25)
Ustanovení tohoto nařízení týkající se střetů zájmů vyplývajících z vlastnické struktury by se neměla vztahovat pouze na přímé držení podílů, ale i na držení nepřímé, neboť jinak lze tato pravidla snadno obejít. Ratingové agentury by měly co nejvíce usilovat o to, aby znaly své nepřímé akcionáře, a mohly tak zabránit jakýmkoliv případným střetům zájmů tohoto druhu.
(26)
Účinnost pravidel pro nezávislost a předcházení střetům zájmů, která vyžadují, aby ratingové agentury neposkytovaly ratingové služby témuž emitentovi po dlouhou dobu, by mohla být omezena, pokud by se ratingové agentury směly stát významnými akcionáři nebo podílníky jiných ratingových agentur.
(27)
Je důležité zajistit, aby se v důsledku změn metodik pro vydávání ratingů nesnížila přesnost a důslednost metodik. Proto by emitenti, investoři a další zúčastněné strany měli mít možnost vyjádřit se ke všem zamýšleným změnám metodik pro vydávání ratingů. To jim pomůže pochopit důvody zavedení nových metodik a dotčených změn. Vyjádření emitentů a investorů k návrhu metodik může ratingovým agenturám poskytnout cenné podklady pro definování metodik. O zamýšlených změnách by rovněž měl být informován Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Přestože nařízení (ES) č. 1060/2009 uděluje Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pravomoc ověřit, zda jsou metodiky uplatňované ratingovými agenturami přesné a důsledné, systematické, stabilní a podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování, neměl by tento postup ověřování Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy přiznávat žádnou pravomoc posuzovat vhodnost navrhované metodiky ani obsah ratingů vydaných následně po použití metodik. Metodiky pro vydávání ratingů by měly tam, kde je to vhodné, zohledňovat finanční rizika vyplývající z ohrožení životního prostředí.
(28)
Vzhledem ke složitosti strukturovaných finančních nástrojů se ratingovým agenturám ne vždy dařilo zajišťovat dostatečně vysokou kvalitu vydávaných ratingů těchto nástrojů. To vedlo ke ztrátě důvěry trhů v tento druh ratingů. K obnovení důvěry by bylo vhodné od emitentů nebo spřízněných třetích osob vyžadovat, aby si pro poskytnutí ratingu strukturovaných finančních nástrojů najaly alespoň dvě různé ratingové agentury, což by mohlo vést k různým a konkurenčním ratingům. To by také mohlo omezit nadměrné spoléhání se na jediný rating.
(29)
Návrh směrnice o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a návrh nařízení o obezřetnostních požadavcích pro úvěrové instituce a investiční společnosti, které mají nahradit směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (11) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (12), zavádějí požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky hodnotily úvěrové riziko subjektů a finančních nástrojů, do nichž investují, a nespoléhaly se v tomto ohledu pouze na ratingy. Tento požadavek by měl být rozšířen i na jiné účastníky finančního trhu regulované podle práva Unie, včetně správců investičních fondů. Měl by však být od všech účastníků finančního trhu vymáhán rovnoměrně a měla by být zohledněna povaha, rozsah a složitost dotyčného účastníka. Členské státy by neměly být oprávněny ukládat ani zachovávat pravidla umožňující větší spoléhání se těchto investorů na ratingy.
(30)
Schopnost investorů informovaně hodnotit bonitu investice do strukturovaných finančních nástrojů by se dále zlepšila, pokud by jim byly poskytovány dostatečné informace o těchto nástrojích. Například vzhledem k tomu, že riziko spojené se strukturovanými finančními nástroji do velké míry závisí na kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv, měli by být investoři více informováni o tomto druhu aktiv. Tím by se snížila závislost investorů na ratingu. Navíc zveřejnění příslušných informací o strukturovaných finančních nástrojích pravděpodobně posílí hospodářskou soutěž mezi ratingovými agenturami, protože by mohlo vést ke zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Do ledna 2016 by Komise měla prověřit, zda je vhodné uvedený požadavek na zveřejňování informací rozšířit na další finanční produkty, a předložit o tom zprávu. Existují například další finanční produkty, jako jsou kryté dluhopisy a jiné zajištěné dluhy, u nichž riziko do velké míry závisí na vlastnostech podkladového kolaterálu, a u kterých by tedy mohlo být vhodné investory o kolaterálu podrobněji informovat.
(31)
Investoři, emitenti a jiné zúčastněné strany by měli mít přístup k aktuálním ratingovým informacím na centrální internetové stránce. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl zřídit Evropskou ratingovou platformu a umožnit investorům snadné srovnání všech existujících ratingů týkajících se konkrétní hodnocené osoby. Je důležité, aby na internetových stránkách Evropské ratingové platformy byly uvedeny všechny dostupné ratingy pro jednotlivé nástroje, aby investoři mohli před přijetím rozhodnutí o investici posoudit celou škálu názorů. Aby však ratingové agentury mohly i nadále využívat obchodní model ratingu placeného investorem, takové ratingy by v Evropské ratingové platformě zahrnuty být neměly. Malým a novým ratingovým agenturám by Evropská ratingová platforma měla pomoci se zviditelnit. Součástí Evropské ratingové platformy by měl být centrální archiv Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, aby tak vznikla jedna platforma pro všechny dostupné ratingy podle nástroje a pro informace o historické výkonnosti zveřejňované v centrálním archivu. Evropský parlament podpořil zavedení takového zveřejňování ratingů ve svém usnesení o ratingových agenturách ze dne 8. června 2011.
(32)
Ratingy, ať už vydané pro regulatorní účely, nebo ne, mají významný dopad na investiční rozhodnutí a na image a finanční atraktivitu emitentů. Ratingové agentury tedy mají významnou odpovědnost vůči investorům a emitentům spočívající v dodržování nařízení (ES) č. 1060/2009, aby tak jejich ratingy byly nezávislé, objektivní a přiměřeně kvalitní. Investoři a emitenti však nejsou vždy v takovém postavení, aby na ratingových agenturách vymohli, aby vůči nim jednaly odpovědně. Může být mimořádně složité stanovit občanskoprávní odpovědnost ratingové agentury při neexistenci smluvního vztahu mezi ratingovou agenturou a například investorem nebo emitentem, kteří jsou hodnoceni bez vyžádání. Emitenti mohou rovněž čelit potížím při vymáhání občanskoprávní odpovědnosti na ratingových agenturách, i když mají s dotčenou ratingovou agenturou smluvní vztah: například snížení ratingu na základě porušení nařízení (ES) č. 1060/2009, k němuž došlo úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti, může mít negativní dopad na pověst emitenta i na financování jeho nákladů, čímž může způsobit tomuto emitentovi škodu, i když se na ni nebude vztahovat smluvní odpovědnost. Je tudíž důležité stanovit náležité právo na náhradu škody pro investory, kteří se důvodně spolehli na rating vydaný v rozporu s nařízením (ES) č. 1060/2009, jakož i pro emitenty, jimž byla způsobena občanskoprávní škoda v důsledku ratingu vydaného v rozporu s uvedeným nařízením. Investor a emitent by měli mít možnost uplatňovat odpovědnost ratingové agentury za škodu způsobenou porušením uvedeného nařízení, které ovlivnilo výsledek ratingu. Zatímco investoři a emitenti, kteří mají k ratingové agentuře smluvní vztah, se mohou rozhodnout uplatnit svůj nárok vůči této ratingové agentuře na základě porušení smlouvy, možnost uplatňovat nárok na náhradu škod z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měli mít všichni investoři a emitenti bez ohledu na to, zda mezi nimi a druhou stranou existuje smluvní vztah.
(33)
Ratingové agentury by mělo být možné pohnat k odpovědnosti, jestliže úmyslně nebo z hrubé nedbalosti poruší povinnosti jim uložené nařízením (ES) č. 1060/2009. Tato míra zavinění je přiměřená, protože činnost ratingových agentur obnáší určitý stupeň hodnocení složitých hospodářských činitelů a používání různých metodik může vést k různým výsledkům ratingu, z nichž žádný nemůže být považován za nepravdivý. Je také vhodné stanovit, že ratingové agentury nesou potenciálně neomezenou odpovědnost, pouze pokud nařízení (ES) č. 1060/2009 poruší úmyslně nebo z hrubé nedbalosti.
(34)
Investor nebo emitent uplatňující nárok na náhradu škody z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měl předložit přesné a podrobné informace, které dokládají, že se ratingová agentura takového porušení uvedeného nařízení dopustila. Tuto skutečnost by měl posoudit příslušný soud, který by měl současně přihlédnout k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
(35)
Záležitosti, které se týkají občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury a na které se nevztahuje toto nařízení nebo které nejsou tímto nařízení vymezeny, včetně příčinné souvislosti a pojmu hrubá nedbalost, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Členské státy by měly mít zejména možnost zachovat vnitrostátní úpravu občanskoprávní odpovědnosti, která je příznivější pro investory či emitenty nebo která není založena na porušení nařízení (ES) č. 1060/2009. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti vzneseném investorem nebo emitentem by měly určit příslušné normy mezinárodního práva soukromého.
(36)
Skutečnost, že institucionální investoři, včetně správců investičních fondů, mají povinnost provádět vlastní hodnocení spolehlivosti investice do aktiv, by neměla bránit soudům dospět k závěru, že porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 ratingovou agenturou způsobilo investorovi škodu, za niž ratingová agentura odpovídá. I když toto nařízení zlepší možnosti investorů pro provádění vlastního hodnocení rizika, budou mít investoři nadále k informacím omezenější přístup než samotné ratingové agentury. Navíc zejména malým investorům může často chybět schopnost kriticky přezkoumat rating poskytnutý ratingovou agenturou.
(37)
Členské státy a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měly zajistit, aby veškeré sankce uložené podle nařízení (ES) č. 1060/2009 byly zveřejněny tehdy, je-li to přiměřené.
(38)
V zájmu dalšího zmírnění střetů zájmů a usnadnění spravedlivé hospodářské soutěže na ratingovém trhu je důležité zajistit, aby poplatky účtované ratingovými agenturami klientům nebyly diskriminační. Rozdíly v poplatcích účtovaných za službu téhož druhu by měly být odůvodnitelné pouze rozdílem ve skutečných nákladech při poskytování této služby různým klientům. Navíc by poplatky účtované za ratingové služby danému emitentovi neměly záviset na výsledcích nebo závěru provedené práce nebo na poskytnutí souvisejících (doplňkových) služeb. Dále by v zájmu umožnění účinného dohledu nad těmito pravidly měly ratingové agentury Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy sdělit poplatky přijaté od každého z jejich klientů i svou obecnou cenovou politiku.
(39)
V zájmu aktuálnosti a důvěryhodnosti vydávaných ratingů států a snazšího porozumění uživatelů je důležité uvedené ratingy pravidelně přezkoumávat. Je také důležité zvýšit transparentnost týkající se prováděného průzkumu, zaměstnanců pověřených přípravou ratingů států a základních předpokladů ratingů, které ratingové agentury přijímají ve vztahu ke státnímu dluhu.
(40)
Je velmi důležité, aby investoři měli náležité informace k posuzování bonity členských států. Komise v rámci svého dohledu nad ekonomickou a fiskální politikou členských států shromažďuje a zpracovává údaje o hospodářské, finanční a fiskální situaci a výsledcích všech členských států, z nichž většinu zveřejňuje, a investoři je tedy mohou případně využít k posuzování bonity členských států. Ve vhodných a možných případech a jsou-li splněny příslušné předpisy pro zachování důvěrnosti, jimiž se Komise v rámci svého dohledu nad hospodářskou a fiskální politikou členských států řídí, by měla Komise stávající zprávy o hospodářských výsledcích členských států doplnit o další možné faktory či ukazatele, které by mohly investorům pomoci při posuzování bonity členských států. Tyto faktory by měly být veřejně přístupné a měly by doplňovat již zveřejněné a jinak veřejně přístupné informace, aby tak investoři mohli získat další údaje, které by jim pomohly při posuzování bonity svrchovaných subjektů a údajů o jejich zadlužení. S ohledem na to by Komise měla zvážit, zda by bylo možné vyvinout evropský systém pro posuzování bonity, který by investorům umožnil bonitu členských států nestranně a objektivně posuzovat a zohledňovat při tom konkrétní vývoj jejich hospodářské a sociální situace. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(41)
Stávající pravidla stanoví, že ratingy je třeba hodnocené osobě oznámit 12 hodin před zveřejněním. Aby k tomuto oznámení nedošlo mimo pracovní dobu a aby hodnocená osoba měla dostatek času na ověření správnosti údajů, na nichž se rating zakládá, měl by být rating nebo ratingový výhled hodnocené osobě sdělen celý pracovní den před svým zveřejněním. Seznam osob oprávněných obdržet uvedené oznámení by měl být omezený a jasně určený hodnocenou osobou.
(42)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a v zájmu snížení rizika volatility je vhodné a přiměřené od ratingových agentur vyžadovat, aby tyto ratingy zveřejňovaly teprve po uzavření obchodování obchodních systémů usazených v Unii a nejméně jednu hodinu před jejich otevřením. Stejně tak je vhodné a přiměřené, aby ratingové agentury na konci prosince vydávaly harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví termíny zveřejnění ratingů států a případně i jim odpovídající termíny zveřejnění souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny by měly být zvoleny tak, aby připadaly na pátek. Pouze v případě nevyžádaných ratingů států by měl být počet termínů zveřejnění v harmonogramu omezen na dva až tři. Ratingové agentury by měly mít možnost odchýlit se od zveřejněného harmonogramu, je-li to nutné za účelem splnění jejich právních povinností, s tím, že podrobně vysvětlí důvody tohoto odchýlení. Toto odchýlení by se však nemělo stát běžnou praxí.
(43)
Na základě vývoje trhu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu o vhodnosti a způsobech podpory evropské veřejné ratingové agentury, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropské ratingové nadace pro všechny ostatní ratingy. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(44)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a s cílem zabránit riziku finanční nákazy šířící se Unií by mělo být zakázáno ohlašovat revize určité skupiny zemí, pokud nebudou doplněny o zprávy o jednotlivých zemích. Mimoto v zájmu posílení spolehlivosti a dostupnosti informačních zdrojů, které ratingové agentury používají pro veřejná sdělení o případných změnách v ratingu států - kromě ratingů, ratingových výhledů a doprovodných tiskových zpráv - by se tato sdělení měla vždy zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, které byly zveřejněny se souhlasem této osoby, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů. Hodnocená osoba tento souhlas udělit nesmí, pokud jí právní úprava, jíž se řídí, nepovoluje tyto informace zveřejnit, jako například v případě důvěrné informace definované v čl. 1 bodě 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13).
(45)
Z důvodu transparentnosti by ratingové agentury měly při zveřejňování ratingů států ve svých tiskových prohlášeních nebo zprávách objasnit klíčové faktory, na nichž jsou příslušné ratingy postaveny. Nicméně transparentnost při vydávání ratingů států by neměla být rozhodující pro směr, kterým se ubírají vnitrostátní politiky (v oblasti ekonomiky, zaměstnanosti či jiné). Zatímco tyto politiky mohou být pro ratingovou agenturu jedním z faktorů, které jí slouží k posuzování bonity svrchovaného subjektu či jeho finančních nástrojů, a lze je použít při vysvětlování hlavních důvodů k určitému ratingu státu, nemělo by být ratingovým agenturám povoleno předkládat svrchovaným subjektům přímé či výslovné požadavky nebo doporučení ohledně zmíněných politik. Ratingové agentury by neměly vydávat jakákoli přímá či výslovná doporučení k politikám svrchovaných subjektů.
(46)
Technické normy v odvětví finančních služeb by měly zajistit přiměřenou ochranu vkladatelů, investorů a spotřebitelů v celé Unii. Vypracování návrhu regulačních a prováděcích technických norem, které neobsahují volby politiky, pro předložení Komisi by bylo efektivní a vhodné svěřit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jako orgánu s vysoce specializovanými odbornými znalostmi.
(47)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy týkající se obsahu, četnosti a prezentace informací o strukturovaných finančních nástrojích, které mají poskytovat emitenti, prezentace informací, včetně struktury, formátu, metod a časového rozvrhu předkládání zpráv, které by ratingové agentury měly sdělovat Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy v souvislosti s Evropskou ratingovou platformou a obsahem a formátem pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu. Komise by měla tyto normy přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(48)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 umožňuje použití ratingů vydaných v třetích zemích pro regulatorní účely, pokud jsou vydány ratingovými agenturami certifikovanými podle uvedeného nařízení nebo přejaty ratingovými agenturami usazenými v Unii v souladu s uvedeným nařízením. Certifikace vyžaduje, aby Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti regulatorního režimu třetí země pro ratingové agentury, a převzetí vyžaduje, aby postup ratingové agentury ze třetí země splňoval požadavky, jež jsou alespoň stejně přísné jako příslušná pravidla Unie. Některá ustanovení zaváděná tímto nařízením by se neměla vztahovat na posuzování rovnocennosti a převzetí. Jedná se o ustanovení, jež ukládají povinnosti pouze emitentům, nikoli však ratingovým agenturám. V této souvislosti by se dále nemělo přihlížet k ustanovením, jež se týkají struktury ratingového trhu v Unii, a nikoli stanovení pravidel jednání ratingových agentur. Aby měly třetí země dostatek času k přezkumu svých regulatorních rámců vzhledem ke zbývajícím novým hmotněprávním ustanovením, měla by se tato ustanovení pro účely posuzování rovnocennosti a převzetí používat až od 1. června 2018. V této souvislosti je nutno připomenout, že regulatorní režim třetí země nemusí obsahovat totožná pravidla, jako jsou pravidla tohoto nařízení. Jak již bylo stanoveno v nařízení (ES) č. 1060/2009, je k tomu, aby byl regulatorní režim třetí země považován za rovnocenný regulatornímu režimu Unie nebo za stejně přísný jako regulatorní režim Unie, postačující, aby dosahoval stejných cílů a účinků v praxi.
(49)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení nezávislosti ratingových agentur, prosazení řádných postupů a metodik pro vydávání ratingů, zmírnění rizik spojených s ratingy států, omezení rizik nadměrného spoléhání se účastníků trhu na ratingy a zajištění práva na náhradu škody pro investory, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu celounijní struktury a dopadu ratingových činností, jež mají být předmětem dohledu, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(50)
Komise by měla do konce roku 2013 předložit zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. Tato zpráva by měla posoudit finanční a nefinanční podporu i pobídky Unie pro vytvoření takové sítě a zohlednit při tom potenciální střety zájmů vyplývající z veřejného financování tohoto druhu.
(51)
Evropský inspektor ochrany údajů byl v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14) konzultován a vydal své stanovisko (15).
(52)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1060/2009
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí společný regulatorní přístup k posílení čestnosti a poctivosti, transparentnosti, odpovědnosti, řádné správy a řízení a nezávislosti ratingových činností a přispívá ke kvalitě ratingů vydávaných v Unii i k řádnému fungování vnitřního trhu při dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Stanoví podmínky pro vydávání ratingů a pravidla organizace a jednání ratingových agentur, včetně jejich akcionářů a podílníků, s cílem podpořit nezávislost ratingových agentur, vyhnout se střetům zájmů a posílit ochranu spotřebitelů a investorů.
Toto nařízení také stanoví emitentům, původcům a sponzorům usazeným v Unii povinnosti ve vztahu ke strukturovaným finančním nástrojům.“
2)
V čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 písm. m), čl. 4 odst. 2, odst. 3 návětí a odst. 4 prvním a druhém pododstavci, čl. 5 odst. 1 návětí, čl. 14 odst. 1 a v bodě 1 přílohy II se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
„regulatorním účelem“ použití ratingů ke zvláštnímu účelu dosažení souladu s právem Unie samotným nebo tak, jak je provedeno vnitrostátními právními předpisy členských států;“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„pa)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 bodu 1 směrnice 2006/48/ES;
pb)
„investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES;
pc)
„pojišťovnou“ pojišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (16);
pd)
„zajišťovnou“ zajišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 4 směrnice 2009/138/ES;
pe)
„institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění“ instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES;
pf)
„správcovskou společností“ správcovská společnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (17);
pg)
„investiční společností“ investiční společnost zřízená podle směrnice 2009/65/ES;
ph)
„správcem alternativního investičního fondu“ správce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (18);
pi)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (19), která je povolena v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení;
pj)
„prospektem“ prospekt zveřejněný podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004;
iii)
písmena q) a r) se nahrazují tímto:
„q)
„odvětvovými právními předpisy“ legislativní akty Unie uvedené v písmenech pa) až pj);
r)
„odvětvovými příslušnými orgány“ vnitrostátní příslušné orgány, které byly podle příslušných odvětvových právních předpisů pověřeny dohledem nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami a zajišťovnami, institucemi zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovskými společnostmi, investičními společnostmi, správci alternativních investičních fondů, ústředními protistranami a prospekty;“,
iv)
doplňují se nová písmena, která znějí:
„s)
„emitentem“ emitent ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. h) směrnice 2003/71/ES;
t)
„původcem“ původce ve smyslu čl. 4 bodu 41 směrnice 2006/48/ES;
u)
„sponzorem“ sponzor ve smyslu čl. 4 bodu 42 směrnice 2006/48/ES;
v)
„ratingem státu“
i)
rating, u něhož je hodnocenou osobou stát nebo regionální či místní orgán státu,
ii)
rating, u něhož je emitentem dluhového nástroje nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje stát nebo regionální či místní orgán státu nebo účelový subjekt pro stát nebo regionální či místní orgán,
iii)
rating, u něhož je emitentem mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch členů této mezinárodní finanční instituce, kteří čelí vážným finančním problémům nebo jim takové problémy hrozí;
w)
„ratingovým výhledem“ stanovisko týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkém, středním nebo obojím období;
x)
„nevyžádaným ratingem“ a „nevyžádaným ratingem státu“ rating nebo rating státu, který vydá ratingová agentura jinak než na žádost;
y)
„úvěrovým ohodnocením“ měřítko bonity odvozené od sumarizace a vyjádření údajů pouze na základě předem nastaveného statistického systému nebo modelu bez jakýchkoli podstatných dodatečných analytických vstupů ratingového analytika týkajících se ratingu;
z)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, který je usazen v Unii;
aa)
„resekuritizací“ resekuritizace ve smyslu čl. 4 bodu 40a směrnice 2006/48/ES.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Pro účely tohoto nařízení pojem „akcionář“ zahrnuje skutečné vlastníky ve smyslu čl. 3 bodu 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (20).
4)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny, zajišťovny, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění, správcovské společnosti, investiční společnosti, správci alternativních investičních fondů a ústřední protistrany mohou k regulatorním účelům používat pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými v Unii a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
Pokud prospekt obsahuje odkaz na rating nebo ratingy, zajistí emitent, předkladatel nabídky nebo osoba žádající o přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, aby byla v prospektu uvedena také jasná a výrazná informace o tom, zda ratingy vydala ratingová agentura usazená v Unii a registrovaná podle tohoto nařízení.“;
b)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingová agentura ověřila a může Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (21) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) průběžně dokládat, že ratingovou činnost vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I.
5)
Článek 5 se mění takto:
a)
v odstavci 6 druhém pododstavci se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingové agentury v této třetí zemi jsou povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I, a“;
b)
odstavec 8 se nahrazuje tímto:
„8. Články 20, 23b a 24 se vztahují na ratingové agentury certifikované v souladu s čl. 5 odst. 3 a jimi vydávané ratingy.“
6)
V hlavě I se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 5a
Nadměrné spoléhání se finančních institucí na ratingy
1. Subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci provádějí vlastní hodnocení úvěrového rizika a nespoléhají se pro účely posouzení bonity osoby nebo finančního nástroje výhradně nebo mechanicky na ratingy.
2. Odvětvové příslušné orgány pověřené dohledem nad subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci sledují, s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností těchto subjektů, přiměřenost jejich postupů hodnocení úvěrového rizika, posuzují používání smluvních odkazů na ratingy a případně je v souladu s odvětvovými právními předpisy vybízejí ke zmírňování dopadu těchto odkazů, aby tak omezily výhradní a mechanické spoléhání se na ratingy.
Článek 5b
Spoléhání se evropských orgánů dohledu a Evropské rady pro systémová rizika na ratingy
1. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (22), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (23) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebudou ve svých pokynech, doporučeních a návrzích technických norem odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy u příslušných orgánů, odvětvových příslušných orgánů nebo subjektů uvedených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci nebo jiných účastníků finančního trhu mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy. V souladu s tím do 31. prosince 2013 Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve stávajících pokynech a doporučeních přezkoumají a případně odstraní všechny takové odkazy na ratingy.
2. Evropská rada pro systémová rizika zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (24) nebude ve svých varováních a doporučeních odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy.
Článek 5c
Nadměrné spoléhání se na ratingy v právních předpisech Unie
Aniž je dotčeno její právo legislativní iniciativy, pokračuje Komise v přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k tomu, že by se příslušné orgány, odvětvové příslušné orgány, subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci či jiní účastníci finančního trhu výhradně nebo mechanicky spoléhali na ratingy, a to s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy pro regulatorní účely v právních předpisech Unie do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
7)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Ratingová agentura přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že vydání ratingu nebo ratingového výhledu není ovlivněno žádnými stávajícími nebo potenciálními střety zájmů ani obchodním vztahem ratingové agentury, která rating nebo ratingový výhled vydává, jejích akcionářů, řídících pracovníků, ratingových analytiků, zaměstnanců či jiných fyzických osob, které poskytují služby pro ratingovou agenturu nebo podle jejích příkazů, nebo jakékoli osoby s ratingovou agenturou přímo či nepřímo spojené prostřednictvím kontroly.“;
b)
v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v oddíle A bodech 2, 5, 6 a 9 přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Ratingové agentury vytvářejí, udržují, prosazují a dokumentují účinnou strukturu vnitřní kontroly pro uplatňování politik a postupů pro předcházení a zmírňování možných střetů zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů na akcionářích, správních a řídících orgánech a prodejních a marketingových činnostech. Ratingové agentury zavedou standardní provozní postupy pro podnikovou správu, organizaci a řešení střetů zájmů. Tyto postupy pravidelně sledují a přezkoumávají za účelem posouzení jejich účinnosti a potřeby jejich aktualizace.“
8)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 6a
Střety zájmů týkající se investic do ratingových agentur
1. Akcionář nebo podílník ratingové agentury, který drží 5 % nebo více kapitálu nebo hlasovacích práv v ratingové agentuře nebo ve společnosti, jež má faktickou moc vykonávat nad ní kontrolu nebo dominantní vliv, nesmí
a)
držet 5 % nebo více kapitálu žádné jiné ratingové agentury;
b)
mít právo nebo faktickou moc vykonávat 5 % nebo více hlasovacích práv v žádné jiné ratingové agentuře;
c)
mít právo nebo faktickou moc jmenovat nebo odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
d)
být členem správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
e)
vykonávat nebo mít faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad jinou ratingovou agenturou.
Zákaz uvedený v prvním pododstavci písm. a) se nevztahuje na podíly na osobách nebo fondech diverzifikovaného kolektivního investování, včetně spravovaných fondů, jako jsou penzijní fondy nebo životní pojištění, za předpokladu, že podíly na těchto osobách nebo fondech nestaví akcionáře nebo podílníka ratingové agentury do pozice s významným vlivem na obchodní činnosti těchto osob nebo fondů.
2. Tento článek se nevztahuje na investice do jiných ratingových agentur, které patří do téže skupiny ratingových agentur.
Článek 6b
Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou
1. Jestliže ratingová agentura uzavřela smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, nesmí vydávat ratingy nových resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu delší než čtyři roky.
2. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, požaduje, aby uvedený emitent
a)
stanovil počet ratingových agentur, které uzavřely smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce;
b)
vypočítal v procentním vyjádření celkový počet nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, ke kterému vydává každá ratingová agentura ratingy.
Jestliže alespoň čtyři ratingové agentury vydávají rating k více než 10 % celkového počtu nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí.
Výjimka stanovena ve druhém pododstavci platí nejméně do doby, kdy ratingová agentura uzavře novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Pokud při uzavírání takové smlouvy nejsou splněna kritéria uvedená ve druhém pododstavci, počítá se doba uvedená v odstavci 1 ode dne uzavření nové smlouvy.
3. Po uplynutí doby platnosti smlouvy podle odstavce 1 nesmí ratingová agentura uzavřít novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu rovnající se době trvání ukončené smlouvy, avšak nejdéle po dobu čtyř let.
První pododstavec se použije také na
a)
ratingovou agenturu, která náleží do stejné skupiny ratingových agentur jako ratingová agentura uvedená v odstavci 1;
b)
ratingovou agenturu, která je akcionářem nebo podílníkem ratingové agentury uvedené v odstavci 1;
c)
ratingovou agenturu, v níž je akcionářem nebo podílníkem ratingová agentura uvedená v odstavci 1.
4. Bez ohledu na odstavec 1, pokud byl rating resekuritizace vydán před koncem maximální doby trvání smluvního vztahu uvedené v odstavci 1, může ratingová agentura tyto ratingy na vyžádání dále sledovat a aktualizovat po dobu trvání resekuritizace.
5. Tento článek se nevztahuje na ratingové agentury, které mají na úrovni skupiny méně než 50 zaměstnanců zapojených do výkonu ratingových činností, ani na agentury, jejichž roční obrat z ratingových činností na úrovni skupiny nedosahuje 10 milionů EUR.
6. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací před 20. červnem 2013, doba uvedená v odstavci 1 se počítá od zmíněného dne.“
9)
V článku 7 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Odměňování a hodnocení výkonu zaměstnanců, kteří jsou zapojeni do výkonu ratingových činností nebo do zpracování ratingových výhledů, a osob schvalujících ratingy nebo ratingové výhledy nesmí záviset na výši příjmů, které ratingové agentuře plynou od hodnocených osob nebo spřízněných třetích osob.“
10)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ratingová agentura přijímá, uplatňuje a prosazuje vhodná opatření k zajištění toho, aby ratingy a ratingové výhledy, které vydává, byly založeny na důkladné analýze veškerých informací, které má k dispozici a které jsou podle příslušných metodik pro vydávání ratingů z hlediska jí prováděné analýzy relevantní. Přijme veškerá nezbytná opatření, aby informace, které při udělování ratingů a ratingových výhledů využívá, byly dostatečně kvalitní a pocházely ze spolehlivých zdrojů. Ratingová agentura při vydávání ratingů a ratingových výhledů uvádí, že rating je stanoviskem agentury a že by se na něj mělo spoléhat v omezené míře.
2a. Změny ratingů se vydávají v souladu se zveřejněnými metodikami pro vydávání ratingů ratingové agentury.“;
b)
v odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Ratingy států se přezkoumávají nejméně každých šest měsíců.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„5a. Ratingová agentura, která zamýšlí významně změnit stávající nebo používat případné nové ratingové metodiky, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů, které by mohly ovlivnit rating, na svých internetových stránkách zveřejní navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, společně s podrobným vysvětlením důvodů pro navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů a jejich důsledků a vyzve zúčastněné osoby k podání připomínek ve lhůtě jednoho měsíce.“;
d)
odstavec 6 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„6. Jsou-li v souladu s čl. 14 odst. 3 změněny metodiky pro vydávání ratingů, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů používané při ratingových činnostech, ratingová agentura“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„aa)
neprodleně uvědomí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a na svých internetových stránkách zveřejní výsledky připomínkování a nové metodiky pro vydávání ratingů společně s jejich podrobným vysvětlením a s datem, od něhož budou používány;
ab)
neprodleně na svých internetových stránkách zveřejní odpovědi na připomínky uvedené v odstavci 5a s výjimkou případů, kdy ten, kdo připomínky podal, požádal o zachování důvěrnosti;“
e)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Jestliže ratingová agentura zjistí chyby ve svých metodikách pro vydávání ratingů nebo v jejich uplatňování, neprodleně
a)
tyto chyby oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a všem dotčeným hodnoceným osobám a vysvětlí jejich vliv na své ratingy, včetně případné nutnosti přezkoumat vydané ratingy;
b)
mají-li některé chyby vliv na její ratingy, zveřejní tyto chyby na svých internetových stránkách;
c)
opraví tyto chyby v metodikách pro vydávání ratingů a
d)
použije opatření uvedená v odst. 6 písm. a), b) a c).“
11)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 8a
Ratingy států
1. Ratingy států se vydávají způsobem, který zaručuje, že byla provedena analýza konkrétní zvláštnosti daného členského státu. Ohlášení revize určité skupiny zemí je zakázáno, pokud není doplněno o zprávy o jednotlivých zemích. Tyto zprávy se zveřejní.
2. Veřejná sdělení jiná než ratingy, ratingové výhledy nebo doprovodná tisková prohlášení nebo zprávy uvedené v oddíle D části I bodě 5 přílohy I, která se týkají případných změn v ratingu státu, se nesmějí zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, jež byly zveřejněny bez jejího souhlasu, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů nebo hodnocená osoba nemá žádný oprávněný důvod k tomu, aby s jejich zveřejněním nesouhlasila.
3. Ratingová agentura s přihlédnutím k čl. 8 odst. 5 druhému pododstavci na konci prosince každého roku zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s oddílem D částí III bodem 3 přílohy I a zašle Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví nejvýše tři termíny pro uveřejnění nevyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů a dále termíny pro uveřejnění vyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny zvolí tak, aby připadaly na pátek.
4. Od termínů stanovených v harmonogramu pro zveřejnění ratingů států nebo souvisejících ratingových výhledů se ratingová agentura může odchýlit jen tehdy, je-li to nezbytné ke splnění jejích povinností podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 1. V takovém případě podrobně vysvětlí, proč se od oznámeného harmonogramu odchýlila.
Článek 8b
Informace o strukturovaných finančních nástrojích
1. Emitent, původce a sponzor strukturovaného finančního nástroje usazení v Unii jsou povinni na internetové stránce zřízené Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle odstavce 4 společně zveřejnit informace o úvěrové kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv tohoto strukturovaného finančního nástroje, struktuře sekuritizační transakce, peněžních tocích a jakémkoli kolaterálu zajišťujícím sekuritizační expozici, jakož i jakékoliv informace, které jsou potřebné pro provedení komplexního a řádně podloženého zátěžového testu peněžních toků a hodnot kolaterálu zajišťujícího podkladové expozice.
2. Povinnost zveřejnit informace v souladu s odstavcem 1 se nevztahuje na zveřejňování informací, které by mělo za následek porušení vnitrostátního práva nebo práva Unie upravujícího ochranu důvěrnosti informačních zdrojů nebo zpracování osobních údajů.
3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
informací, které jsou osoby uvedené v odstavci 1 povinny zveřejňovat, aby vyhověly povinnosti vyplývající z odstavce 1 v souladu s odstavcem 2;
b)
frekvence aktualizace informací uvedených v písmenu a);
c)
prezentace informací uvedených v písmenu a) pomocí standardizované předlohy pro zveřejňování informací.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zřídí internetovou stránku pro zveřejňování informací o strukturovaných finančních nástrojích, jak je uvedeno v odstavci 1.
Článek 8c
Dvojitý rating strukturovaných finančních nástrojů
1. Jestliže emitent nebo spřízněná třetí osoba zamýšlí požádat o rating strukturovaného finančního nástroje, pověří alespoň dvě ratingové agentury, aby nezávisle na sobě poskytly svůj rating.
2. Emitent nebo spřízněná třetí osoba podle odstavce 1 zajistí, aby pověřené ratingové agentury splňovaly tyto podmínky:
a)
nepatří do stejné skupiny ratingových agentur;
b)
nejsou akcionářem nebo podílníkem žádné z ostatních ratingových agentur;
c)
nemají právo nebo faktickou moc vykonávat hlasovací právo v žádné z ostatních ratingových agentur;
d)
nemají právo nebo faktickou moc jmenovat či odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
e)
žádný z členů jejich správní nebo dozorčí rady není členem správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
f)
nevykonávají ani nemají faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad žádnou z ostatních ratingových agentur.
Článek 8d
Využívání více ratingových agentur
1. Zamýšlí-li emitent nebo spřízněná třetí osoba pověřit vydáním ratingu téže emise či ohodnocením téže osoby alespoň dvě ratingové agentury, zváží možnost pověřit tímto úkolem alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž podíl na trhu nepřesahuje 10 % a kterou může vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo ohodnotit dotyčnou osobu, je-li na základě seznamu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvedeného v odstavci 2 taková ratingová agentura k dispozici. Pokud emitent nebo spřízněná třetí osoba ratingem nepověří alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž celkový podíl na trhu nepřesahuje 10 %, je jeho rozhodnutí zaznamenáno.
2. S cílem usnadnit emitentovi nebo spřízněné třetí osobě vyhodnocení podle odstavce 1 zveřejňuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy každoročně na svých internetových stránkách seznam registrovaných ratingových agentur s uvedením jejich celkového podílu na trhu a typů ratingů, které vydávají. Tento seznam může emitent použít jako východisko pro své vyhodnocení.
3. Pro účely tohoto článku se celkový tržní podíl měří ve vztahu k ročnímu obratu z činnosti a doplňkových služeb ratingové agentury na úrovni skupiny.“
12)
V článku 10 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Ratingová agentura neselektivně a včas uveřejní každý rating nebo ratingový výhled i každé rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu. V případě rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu obsahuje uveřejněná informace také plné odůvodnění takového rozhodnutí.
První pododstavec se vztahuje také na ratingy, které jsou distribuovány na základě předplatného.
2. Ratingové agentury zajistí, aby byly ratingy a ratingové výhledy prezentovány a zpracovávány v souladu s požadavky stanovenými v oddíle D přílohy I a aby obsahovaly výlučně faktory, které se vztahují k dotčeným ratingům.
2a. Ratingy, ratingové výhledy a související informace se až do svého zveřejnění na trhu považují za důvěrné informace ve smyslu směrnice 2003/6/ES a v souladu s ní.
Na ratingové agentury se obdobně použije zejména čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice v souvislosti s jejich povinností zachovávat důvěrnost a vést seznam osob, které mají přístup k jejím ratingům, ratingovým výhledům nebo souvisejícím informacím před jejich zveřejněním.
Seznam osob, jimž jsou ratingy, ratingové výhledy nebo související informace sdělovány před jejich zveřejněním, by měl být omezen na osoby, které za tímto účelem každá hodnocená osoba určí.“
13)
V čl. 10 odst. 5 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„5. Pokud ratingová agentura vydává nevyžádaný rating, zřetelně a s použitím jasně rozeznatelného barevného odlišení pro ratingovou kategorii v něm uvede, zda byla hodnocená osoba nebo spřízněná třetí osoba zapojena do procesu udělování ratingu a zda ratingová agentura měla přístup k účetnictví, řízení a dalším významným interním dokumentům hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby.“
14)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Tato ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři, který poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Ten je zpřístupní veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.“
15)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Evropská ratingová platforma
1. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne při vydávání ratingu či ratingového výhledu Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy ratingové informace včetně ratingu a ratingového výhledu hodnoceného nástroje, informace o druhu ratingu, druhu ratingové činnosti a datu a hodině zveřejnění.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na internetové stránce jednotlivé ratingy, které mu byly předloženy podle odstavce 1 („Evropská ratingová platforma“).
Součástí Evropské ratingové platformy je centrální archiv uvedený v čl. 11 odst. 2.
3. Tento článek se nevztahuje na ratingy a ratingové výhledy, které jsou za poplatek zpracovány a zpřístupněny výlučně investorům.“
16)
V čl. 14 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Aniž je dotčen druhý pododstavec, oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy zamýšlené významné změny metodik pro vydávání ratingů nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, když je zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s čl. 8 odst. 5a. Po uplynutí lhůty pro podávání připomínek oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré změny vyplývající z těchto připomínek.“
17)
V článku 18 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každé rozhodnutí podle článku 16, 17 nebo 20 oznámí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy Komisi, Evropskému orgánu pro bankovnictví, Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům.“
18)
V článku 19 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám poplatky v souladu s tímto nařízením a nařízením Komise uvedeným v odstavci 2. Tyto poplatky plně pokrývají nezbytné výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy související s registrací a certifikací ratingových agentur a dohledem nad nimi a s náhradami veškerých nákladů, jež mohou vzniknout příslušným orgánům při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.“
19)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 4 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění“,
ii)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy od registrovaných a certifikovaných ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu.“,
iii)
doplňují se nové pododstavce, které znějí:
„Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
obsahu a prezentace informací, včetně struktury, formátu, metody a časového rozvrhu předkládání zpráv, které mají ratingové agentury poskytovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 11a odst. 1, a
b)
obsahu a formátu pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4b. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podá Komisi do 21. června 2015 zprávu o možnosti zavést jednu nebo více kategorizací ratingů poskytnutých v souladu s čl. 11a odst. 1 stupňům úvěrové kvality (mapping). Zpráva zejména vyhodnotí
a)
možnost, náklady a přínosy zavedení jedné nebo více kategorizací;
b)
jak lze jednu nebo více kategorizací provést, aniž by byly ratingy vzhledem k různým metodikám pro vydávání ratingů nesprávně vykládány;
c)
veškeré dopady, které by kategorizace mohla mít na regulační technické normy vypracované do té doby v souvislosti s čl. 21 odst. 4a písm. a) a b).
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultuje ohledně údajů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.“;
c)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každoročně zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména posouzení toho, jak ratingové agentury registrované podle tohoto nařízení uplatňují přílohu I a jak je uplatňován mechanismus přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3.“
20)
Nadpis článku 22a se nahrazuje tímto:
„Posuzování dodržování metodických požadavků“.
21)
Článek 25a se nahrazuje tímto:
„Článek 25a
Odvětvové příslušné orgány zodpovědné za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování
Odvětvové příslušné orgány zodpovídají za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování v souladu s příslušnými odvětvovými právními předpisy.“
22)
Vkládá se nová hlava, která zní:
„HLAVA IIIa
OBČANSKOPRÁVNÍ ODPOVĚDNOST RATINGOVÝCH AGENTUR
Článek 35a
Občanskoprávní odpovědnost
1. Jestliže se ratingová agentura úmyslně či z hrubé nedbalosti dopustí kteréhokoliv z porušení povinnosti uvedených v příloze III, jež má vliv na rating, vzniká investorovi nebo emitentovi vůči ratingové agentuře nárok na náhradu škody, která mu v důsledku tohoto porušení vznikla.
Investor může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že se v souladu s čl. 5a odst. 1 nebo jinak s náležitou péčí důvodně spoléhal na daný rating v souvislosti s rozhodnutím, zda má do finančního nástroje, který byl předmětem tohoto ratingu, investovat, zda jej má držet nebo se jej má zbavit.
Emitent může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že on sám nebo jeho finanční nástroje byly předmětem daného ratingu a že k porušení povinnosti nedošlo v důsledku zavádějících a nepřesných informací poskytnutých emitentem ratingové agentuře, ať přímo nebo prostřednictvím veřejně přístupných informací.
2. Je na investorovi nebo emitentovi, aby předložil přesné a podrobné informace, které dokládají, že ratingová agentura porušila některou povinnost podle tohoto nařízení a že dotyčné porušení ovlivnilo vydaný rating.
Otázku, co představuje přesné a podrobné informace, posoudí příslušný vnitrostátní soud s přihlédnutím k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
3. Občanskoprávní odpovědnost ratingových agentur uvedená v odstavci 1 je předem omezena pouze tehdy, je-li toto omezení
a)
rozumné a přiměřené a současně;
b)
možné podle použitelného vnitrostátního práva určeného v souladu s odstavcem 4.
Omezení občanskoprávní odpovědnosti, které je v rozporu s prvním pododstavcem, nebo její vyloučení nemá žádný právní účinek.
4. Pojmy jako „škoda“, „úmysl“, „hrubá nedbalost“, „důvodné spoléhání“, „náležitá péče“, „vliv“, „rozumné“ a „přiměřené“ uvedené v tomto článku, jež toto nařízení nevymezuje, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Otázky občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury, jež toto nařízení neupravuje, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti uplatněném investorem nebo emitentem se určí v souladu s příslušnými normami mezinárodního práva soukromého.
5. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátním právem.
6. Právo na náhradu škody stanovené v tomto článku nebrání Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, aby plně vykonával své pravomoci stanovené v článku 36a.“
23)
V čl. 36a odst. 2 se první pododstavec mění takto:
a)
písmena a) a b) se nahrazují tímto:
„a)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 26a až 26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 a 55 až 62 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 500 000 EUR, přičemž nepřesáhne 750 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 42a, 42b, 45 až 49a, 52, 53 a 54 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 300 000 EUR, přičemž nepřesáhne 450 000 EUR;“
b)
písmena d) a e) se nahrazují tímto:
„d)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1, 6, 7, 8 a 9 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 50 000 EUR, přičemž nepřesáhne 150 000 EUR;
e)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 2 a 3a až 5 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 25 000 EUR, přičemž nepřesáhne 75 000 EUR;“
c)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
v případě porušení povinnosti uvedených v bodě 20a oddílu I přílohy III a v bodech 4 až 4c, 6, 8 a 10 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 90 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;“.
24)
Článek 39 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 3 se zrušují;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu pro strukturované finanční nástroje, především na trhu s ratingem resekuritizací. V návaznosti na tento přezkum předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. července 2016 zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména
a)
dostupnost dostatečné volby ke splnění požadavků stanovených v článcích 6b a 8c;
b)
zda je vhodné zkrátit nebo prodloužit maximální dobu trvání smluvního vztahu uvedenou v čl. 6b odst. 1 a minimální lhůtu, než může ratingová agentura znovu uzavřít smlouvu s emitentem nebo se spřízněnou třetí osobou za účelem vydání ratingů resekuritizací uvedených v čl. 6b odst. 3;
c)
zda je vhodné pozměnit výjimku uvedenou v čl. 6b odst. 2 druhém pododstavci.
5. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu. V návaznosti na tento přezkum předloží do 1. ledna 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména:
a)
zda je nutné rozšířit povinnosti uvedené v článku 8b a zahrnout do nich další finanční úvěrové produkty;
b)
zda požadavky uvedené v článcích 6, 6a a 7 dostatečně zmírnily střety zájmů;
c)
zda by oblast působnosti mechanismu rotace uvedeného v článku 6b měla být rozšířena na další druhy aktiv a zda je vhodné používat pro různé druhy aktiv různě dlouhá období;
d)
vhodnost stávajících a alternativních modelů odměňování;
e)
zda je nutné provádět další opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu;
f)
zda je vhodné zavést dodatečná opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu s ohledem na vývoj struktury tohoto odvětví;
g)
zda je nutné navrhnout opatření, která by řešila nadměrné spoléhání na ratingy ve smlouvách;
h)
míru koncentrace trhu, rizika plynoucí z vysoké koncentrace a vliv na celkovou stabilitu finančního sektoru.
6. Komise alespoň jednou ročně informuje Evropský parlament a Radu o veškerých nových rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 5 odst. 6, která byla přijata během vykazovaného období.“
25)
Článek 39a se nahrazuje tímto:
„Článek 39a
Lidské a finanční zdroje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do 21. června 2014 posoudí své potřeby lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z převzetí pravomocí a povinností podle tohoto nařízení, a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Komisi související zprávu.“
26)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 39b
Oznamovací povinnosti
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu o
a)
opatřeních přijatých k odstranění odkazů na ratingy, které vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání na rating; a
b)
alternativních nástrojích, které by investorům umožnily vypracovávat vlastní hodnocení úvěrového rizika emitentů a finančních nástrojů,
s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy v právních předpisech Unie pro regulatorní účely do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytuje Komisi technické poradenství pro účely tohoto odstavce.
2. Komise s přihlédnutím k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2014 zprávu o tom, zda je vhodné vypracovat evropský systém pro posuzování bonity státního dluhu.
Komise s přihlédnutím ke zjištěním obsaženým ve zprávě uvedené v prvním pododstavci a k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2016 zprávu o tom, zda je vhodné a proveditelné ustavit evropskou ratingovou agenturu, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropskou ratingovou nadaci pro všechny ostatní ratingy.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2013 zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. V této zprávě posoudí finanční a nefinanční podporu vytvoření takové sítě a zváží potenciální střety zájmů vycházející z takového veřejného financování. Na základě zjištění obsažených v této zprávě a technického poradenství poskytnutého Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy může Komise znovu posoudit článek 8d a navrhnout jeho změnu.“
27)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
28)
Příloha III se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Bez ohledu na první pododstavec:
1)
čl. 1 bod 7 písm. a), body 9 a 10, bod 11 ve vztahu k článku 8d nařízení (ES) č. 1060/2009 a body 12 a 27 tohoto nařízení se použijí ode dne 1. června 2018 pro účely posouzení podle:
a)
čl. 4 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou požadavky třetí země alespoň stejně přísné jako požadavky uvedené v uvedeném písmenu; a
b)
čl. 5 odst. 6 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou ratingové agentury v třetích zemích povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v uvedeném písmenu;
2)
pokud jde o kteréhokoli akcionáře nebo podílníka ratingové agentury, který k 15. listopadu 2011 držel 5 % nebo více kapitálu více než jedné ratingové agentury, použije se čl. 1 bod 8 tohoto nařízení ve vztahu k čl. 6a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1060/2009 ode dne 21. června 2014;
3)
čl. 1 bod 15 se použije ode dne 21. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 462/2013
z 21. mája 2013,
ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 1060/2009 o ratingových agentúrach
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (4) sa vyžaduje, aby ratingové agentúry dodržiavali pravidlá správania s cieľom znížiť riziko možných konfliktov záujmov a zabezpečili vysokú kvalitu a dostatočnú transparentnosť úverových ratingov a ratingového postupu. V nadväznosti na zmeny zavedené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 513/2011 (5) bol Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) (ESMA), zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (6), poverený registrovať ratingové agentúry a vykonávať nad nimi dohľad. Toto nariadenie dopĺňa existujúci regulačný rámec pre ratingové agentúry. Niektoré najvýznamnejšie otázky, napríklad konflikty záujmov vyplývajúce z modelu „emitent platí“ a zverejňovanie v prípade štruktúrovaných finančných nástrojov, boli riešené a bude potrebné preskúmať rámec po tom, ako bude v platnosti dostatočne dlhý čas na to, aby sa posúdilo, či tieto otázky rieši v plnom rozsahu. Medzitým súčasná kríza štátneho dlhu poukázala na potrebu osobitne preskúmať transparentnosť, procedurálne požiadavky a časový harmonogram zverejňovania pre ratingy štátov.
(2)
Uznesenie Európskeho parlamentu z 8. júna 2011 o ratingových agentúrach: budúce perspektívy (7) obsahovalo výzvu na zlepšenie regulácie ratingových agentúr. Rada pre hospodárske a finančné záležitosti (Ecofin) na svojom neformálnom zasadnutí 30. septembra a 1. októbra 2010 potvrdila, že by sa malo vyvinúť ďalšie úsilie na riešenie radu otázok týkajúcich sa ratingových činností vrátane rizika nadmerného spoliehania na úverové ratingy a rizika konfliktov záujmov vyplývajúcich z modelu odmeňovania ratingových agentúr. Európska rada dospela 23. októbra 2011 k záveru, že na zníženie miery nadmerného spoliehania sa na úverové ratingy je potrebný pokrok.
(3)
Na medzinárodnej úrovni Rada pre finančnú stabilitu (FSB), ktorej členom je Európska centrálna banka (ECB), schválila 20. októbra 2010 zásady zníženia miery spoliehania sa orgánov a finančných inštitúcií na úverové ratingy (ďalej len „zásady FSB“). Zásady FSB boli schválené na samite G20 v Soule v novembri 2010. Preto je vhodné, aby príslušné odvetvové orgány posúdili postupy uplatňované účastníkmi trhu a nabádali týchto účastníkov trhu, aby zmiernili vplyv týchto postupov. Príslušné odvetvové orgány by mali rozhodovať o podporných opatreniach. ESMA, prípadne v spolupráci s Európskym orgánom dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo), zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (8), a Európskym orgánom dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov), zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (9), by mal prijať opatrenia na uľahčenie zbližovania postupov v oblasti dohľadu v súlade s nariadením (EÚ) č. 1095/2010 a v rámci tohto nariadenia.
(4)
Ratingové agentúry by mali informovať investorov o pravdepodobnosti zlyhania úverových ratingov a ratingových vyhliadok na základe informácií o historickej výkonnosti, ktoré sú uverejnené v centrálnom registri vytvorenom ESMA.
(5)
Podľa zásad FSB by „centrálne banky mali samy hodnotiť úverovú kvalitu finančných nástrojov, ktoré akceptujú pri operáciách na trhu ako kolaterál, aj ako priame nákupy. Politiky centrálnych bánk by sa mali vyvarovať mechanických prístupov, ktoré by mohli viesť k zbytočne prudkým a rozsiahlym zmenám v oprávnenosti finančných nástrojov a úrovni zrážok, ktoré môžu ešte zhoršiť efekt náhleho pádu“. ECB navyše vo svojom stanovisku z 2. apríla 2012 uviedla, že je odhodlaná podporiť spoločný cieľ, ktorým je zníženie nadmerného spoliehania na úverové ratingy. V tejto súvislosti ECB pravidelne podáva správy o rôznych opatreniach, ktoré prijíma Eurosystém na zníženie spoliehania na úverové ratingy. V článku 284 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že ECB má adresovať výročnú správu o činnosti Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) a o menovej politike v predchádzajúcom i prebiehajúcom roku Európskemu parlamentu, Rade a Komisii a takisto Európskej rade. Prezident ECB má túto správu predložiť Európskemu parlamentu, ktorý môže na jej základe uskutočniť všeobecnú rozpravu, a Rade. ECB by v týchto správach mohla tiež opísať, ako ECB uplatňuje zásady FSB a alternatívne mechanizmy posudzovania, ktoré využíva.
(6)
Únia vyvíja úsilie zamerané v prvej fáze na preskúmanie či nejaké odkazy na úverové ratingy v práve Únie vyvolávajú alebo môžu vyvolať výhradné alebo mechanické spoliehanie na takéto úverové ratingy, a v druhej fáze na preskúmanie všetkých odkazov na úverové ratingy na regulačné účely, aby sa odstránili do roku 2020 pod podmienkou, že boli identifikované a zavedené vhodné alternatívy k posúdeniu kreditného rizika.
(7)
Význam ratingových výhľadov pre investorov a emitentov a ich vplyv na trh je porovnateľný s významom a účinkami úverových ratingov. Aj na ratingové výhľady by sa preto mali vzťahovať všetky požiadavky nariadenia (ES) č. 1060/2009, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby ratingové činnosti boli presné, transparentné a bez konfliktov záujmov. Podľa súčasných postupov v oblasti dohľadu sa na ratingové výhľady vzťahuje rad požiadaviek uvedeného nariadenia. Toto nariadenie by malo objasniť pravidlá a poskytnúť právnu istotu zavedením vymedzenia ratingových výhľadov a objasnením, ktoré konkrétne ustanovenia sa vzťahujú na tieto ratingové výhľady. Vymedzenie ratingových výhľadov by malo zahŕňať aj názory na pravdepodobné smerovanie úverového ratingu v krátkodobom horizonte, ktoré sa bežne označujú ako úverové signály (credit watches).
(8)
V strednodobom horizonte by sa malo vyhodnotiť prijatie ďalších opatrení na odstránenie odkazov na úverové ratingy na regulačné účely z finančnej regulácie a na odstránenie váženia rizika aktív prostredníctvom úverových ratingov. V súčasnosti sú však ratingové agentúry dôležitými účastníkmi finančných trhov. V dôsledku toho má nezávislosť a integrita ratingových agentúr a ich ratingových činností osobitný význam pre zabezpečenie ich dôveryhodnosti z pohľadu účastníkov trhu, najmä investorov a ďalších používateľov úverových ratingov. V nariadení (ES) č. 1060/2009 sa stanovuje, že ratingové agentúry musia byť registrované a musí byť nad nimi vykonávaný dohľad, keďže ich služby majú značný vplyv na verejný záujem. Na rozdiel od analýzy investícií úverové ratingy nie sú iba názormi na hodnotu alebo cenu finančného nástroja alebo finančného záväzku. Ratingové agentúry nevykonávajú iba úlohu finančných analytikov alebo investičných poradcov. Úverové ratingy majú regulačnú hodnotu pre regulovaných investorov, ako sú úverové inštitúcie, poisťovne a iní inštitucionálni investori. Hoci sa motivácia nadmerného spoliehania sa na úverové ratingy oslabila, úverové ratingy stále zásadne ovplyvňujú investičné rozhodnutia, najmä v dôsledku informačnej asymetrie a z dôvodov efektivity. V uvedenom kontexte musia byť ratingové agentúry nezávislé a musia ich tak vnímať aj účastníci trhu a ich ratingové metódy musia byť transparentné a musia sa tak aj vnímať.
(9)
Nadmerné spoliehanie na úverové ratingy by sa malo obmedziť a postupne by sa mali odstrániť všetky automatické vplyvy odvodené z úverových ratingov. Úverové inštitúcie a investičné firmy by mali byť nabádané k zavedeniu interných postupov, aby vykonávali svoje vlastné posúdenie kreditného rizika, a mali by povzbudzovať investorov k realizácii hĺbkovej analýzy. V tomto kontexte sa v tomto nariadení stanovuje, že finančné inštitúcie by sa nemali výhradne alebo mechanicky spoliehať na úverové ratingy. Tieto inštitúcie by sa preto mali vyhýbať uzatváraniu zmlúv, v prípade ktorých by sa výhradne alebo mechanicky spoliehali na úverové ratingy, a mali by sa vyvarovať ich používania v zmluvách ako jediného parametra na posúdenie úverovej bonity investícií alebo rozhodnutie o tom, či investujú alebo sa príslušných nástrojov zbavia.
(10)
V nariadení (ES) č. 1060/2009 sa už stanovil prvý súbor opatrení na riešenie otázky nezávislosti a integrity ratingových agentúr a ich ratingových činností. Už v niekoľkých ustanoveniach uvedeného nariadenia boli stanovené ciele zaručiť nezávislosť ratingových agentúr a identifikovať, vyriešiť, a pokiaľ je to možné, zabrániť akýmkoľvek konfliktom záujmov, ktoré by mohli vzniknúť. Výber a odmeňovanie ratingovej agentúry hodnoteným subjektom (model „emitent platí“) prirodzene vedie k vzniku konfliktov záujmov. Uvedený model motivuje ratingové agentúry k tomu, aby vydávali ratingy uspokojivejšie pre emitenta s cieľom zabezpečiť si dlhodobý obchodný vzťah na zaručenie výnosov alebo zabezpečiť si ďalšiu prácu a príjmy. Okrem toho vzťah medzi akcionármi ratingových agentúr a hodnotenými subjektmi môže byť príčinou konfliktov záujmov, ktoré sa existujúcimi pravidlami dostatočne neriešia. Výsledkom je, že úverové ratingy vydané v rámci modelu „emitent platí“ možno skôr vnímať ako úverové ratingy, ktoré sú skôr vhodné pre emitenta, a nie ako úverové ratingy, ktoré sú potrebné pre investora. Je nevyhnutné posilniť podmienky nezávislosti ratingových agentúr, aby sa zvýšila úroveň dôveryhodnosti úverových ratingov vydaných v rámci modelu „emitent platí“.
(11)
V záujme zvýšenia hospodárskej súťaže na trhu, ktorý ovládajú tri ratingové agentúry, by sa mali prijať opatrenia na podporu využívania menších ratingových agentúr. V uplynulom období sa u emitentov alebo spriaznených tretích strán stalo praxou žiadať o úverové ratingy dve alebo viaceré ratingové agentúry, a preto keď emitent alebo spriaznená tretia strana žiadajú o dva alebo viaceré úverové ratingy, mali by zvážiť možnosť poveriť aspoň jednu ratingovú agentúru, ktorej celkový podiel na trhu nepresahuje 10 % a ktorú by emitent alebo spriaznená tretia strana mohli považovať za schopnú zhodnotiť príslušnú emisiu alebo subjekt.
(12)
Trh s úverovými ratingmi ukazuje, že zvyčajne ratingové agentúry a hodnotené subjekty vstupujú do dlhodobých vzťahov. Tým sa zvyšuje riziko dôvernosti, pretože ratingová agentúra sa môže stať príliš ústretovou voči želaniam hodnoteného subjektu. Za týchto okolností by mohli časom vzniknúť pochybnosti o nestrannosti ratingových agentúr. Ratingové agentúry poverené a zaplatené určitou spoločnosťou ako emitentom sú motivované vydávať príliš priaznivé ratingy tohto hodnoteného subjektu alebo jeho dlhových nástrojov s cieľom udržať si obchodné vzťahy s týmto emitentom. Emitenti sú takisto motivovaní výhodami, ktoré vyplývajú z dlhodobých vzťahov, ako je napríklad efekt zablokovania (lock-in effect), prostredníctvom ktorého sa emitent vyhýba zmene ratingovej agentúry, keďže by to mohlo zvýšiť obavy investorov, pokiaľ ide o úverovú bonitu emitenta. Na uvedený problém poukázalo už nariadenie (ES) č. 1060/2009, v ktorom sa vyžadovalo, aby ratingové agentúry uplatňovali mechanizmus rotácie zabezpečujúci postupné zmeny v zložení analytických tímov a ratingových výborov tak, aby nebola ohrozená nezávislosť ratingových analytikov a osôb, ktoré schvaľujú úverové ratingy. Úspešnosť týchto pravidiel však bola veľmi závislá od vnútorného modelu správania ratingovej agentúry, a to od skutočnej nezávislosti a profesionality zamestnancov ratingovej agentúry vo vzťahu k jej obchodným záujmom. Uvedené pravidlá neboli vypracované tak, aby boli pre tretie strany dostatočnou zárukou toho, že konflikty záujmov vyplývajúce z dlhodobých vzťahov by sa mohli účinne zmierniť alebo by sa im dalo predísť. Spôsobom, ako to dosiahnuť, by mohlo byť obmedzenie doby, počas ktorej môže ratingová agentúra nepretržite vydávať úverové ratingy toho istého emitenta alebo jeho dlhových nástrojov. Stanovením maximálnej doby trvania zmluvného vzťahu medzi emitentom, ktorý je hodnotený alebo ktorý vydal hodnotený dlhový nástroj, a ratingovou agentúrou by sa mala odstrániť motivácia pre vydávanie priaznivých úverových ratingov tohto emitenta. Požiadavka rotácie ratingových agentúr ako normálnej a bežnej praxe na trhu by navyše mala takisto účinne zmierniť problém efektu zablokovania. Napokon, rotácia ratingových agentúr by mala mať priaznivý vplyv na trh s úverovými ratingmi, pretože by uľahčila vstup nových subjektov na trh a ponúkla by súčasným ratingovým agentúram možnosť rozšíriť ich podnikanie do nových oblastí.
(13)
Je však dôležité, aby bolo vykonávanie mechanizmu rotácie navrhnuté tak, aby výhody tohto mechanizmu viac než prevážili jeho prípadné negatívne dôsledky. Napríklad v dôsledku častej rotácie by sa mohli zvýšiť náklady pre emitentov a ratingové agentúry, pretože náklady spojené s hodnotením nového subjektu alebo finančného nástroja sú obvykle vyššie než náklady na monitorovanie už vydaného úverového ratingu. Značné množstvo času a zdrojov si takisto vyžaduje etablovanie ako ratingovej agentúry, či už ako špecializovaného subjektu alebo pokrývajúcej všetky triedy aktív. Navyše pokračujúca rotácia ratingových agentúr by mohla mať výrazný vplyv na kvalitu a kontinuitu úverových ratingov. Rovnako dôležité je, aby sa mechanizmus rotácie vykonával s dostatočnými zárukami, ktoré umožnia, aby sa trh prispôsobil postupne pred možným rozšírením mechanizmu v budúcnosti. To by sa mohlo dosiahnuť obmedzením rozsahu pôsobnosti mechanizmu na resekuritizácie, čo je obmedzený zdroj financovania bánk, zatiaľ čo by sa umožnilo, aby sa už vydané úverové ratingy naďalej monitorovali na základe vyžiadania, a to aj po tom, ako sa rotácia stane povinnou. Celkovo by teda rotácia ovplyvnila len nové resekuritizácie s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu. Komisia by mala preskúmať, či je vhodné zachovať obmedzený mechanizmus rotácie alebo ho uplatňovať takisto na ostatné triedy aktív, a ak áno, či si ostatné triedy vyžadujú iné zaobchádzanie, napríklad s ohľadom na dĺžku maximálnej doby trvania zmluvného vzťahu. Ak sa mechanizmus rotácie stanoví pre ostatné triedy aktív, Komisia by mala zhodnotiť, či je potrebné uložiť ratingovej agentúre povinnosť poskytnúť na konci maximálnej doby trvania zmluvného vzťahu prichádzajúcej ratingovej agentúre informácie o emitentovi a hodnotených finančných nástrojoch (súbor podkladov).
(14)
Je vhodné zaviesť rotáciu na trhu s úverovými ratingami pre resekuritizácie. Po prvé, je to segment európskeho sekuritizačného trhu, ktorý od finančnej krízy zaostáva, a preto v prípade tohto segmentu trhu je najväčšia potreba riešiť konflikty záujmov. Po druhé, zatiaľ čo kreditné riziko v prípade dlhových nástrojov vydaných napríklad podnikmi závisí vo veľkej miere od schopnosti samotného emitenta splácať dlh, kreditné riziko v prípade resekuritizácií je vo všeobecnosti jedinečné pre každú transakciu. Pri vzniku resekuritizácie preto neexistuje veľké riziko straty poznatkov tým, že sa najme nová ratingová agentúra. Inými slovami, i keď v súčasnosti existuje iba obmedzený počet ratingových agentúr pôsobiacich na trhu s úverovými ratingami pre resekuritizácie, tento trh je prirodzenejšie otvorený hospodárskej súťaži a mechanizmus rotácie by mohol byť hnacím mechanizmom na zaistenie väčšej dynamiky na tomto trhu. Napokon, na trhu s úverovými ratingami pre resekuritizácie dominuje niekoľko veľkých ratingových agentúr, existujú však i ďalší aktéri, ktorí v tejto oblasti nadobudli odborné znalosti.
(15)
Pravidelná rotácia ratingových agentúr vydávajúcich úverové ratingy týkajúce sa resekuritizácií by mala priniesť väčšiu rôznorodosť posudzovania úverovej bonity. Viaceré rôzne pohľady, náhľady a metodiky používané ratingovými agentúrami by mali viesť k vydávaniu rôznorodejších úverových ratingov a nakoniec aj k skvalitneniu posudzovania úverovej bonity resekuritizácií. Na to, aby takáto rôznorodosť mohla zohrať svoju úlohu a aby sa predišlo vzájomnej solidárnosti medzi pôvodcami a ratingovými agentúrami, musí sa maximálna doba, počas ktorej je ratingovej agentúre umožnené hodnotiť resekuritizácie toho istého pôvodcu, obmedziť na úroveň, ktorá zaručuje pravidelné nové posudzovanie úverovej bonity. Tieto faktory spolu s potrebou zabezpečiť určitú kontinuitu pristupovania k úverovým ratingom vedú k záveru, že doba štyroch rokov je primeraná. Ak sú poverené najmenej štyri ratingové agentúry, ciele mechanizmu rotácie už boli dosiahnuté, takže požiadavka na rotáciu by sa nemala uplatňovať. S cieľom zabezpečiť skutočnú hospodársku súťaž by sa takáto výnimka mala uplatňovať iba vtedy, ak najmenej štyri poverené ratingové agentúry zhodnotia určitý podiel otvorených finančných nástrojov pôvodcu.
(16)
V centre štruktúrovania mechanizmu rotácie pre resekuritizácie by mal byť pôvodca. Resekuritizácie sa vydávajú z účelovo vytvorených subjektov bez výraznej schopnosti splácať dlh. Ak by bol teda v centre štruktúrovania rotácie emitent, viedlo by to k neúčinnosti mechanizmu. Naopak štruktúrovanie rotácie okolo sponzora by znamenalo, že výnimka by sa uplatňovala takmer vždy.
(17)
Mechanizmus rotácie by mohol byť dôležitým nástrojom na obmedzenie prekážok vstupu na trh s úverovými ratingami pre resekuritizácie. Súčasne by však mohlo byť pre nových účastníkov trhu ťažšie zaistiť si pevnú pozíciu na trhu, pretože by nemali možnosť udržať si svojich klientov. Z tohto dôvodu je vhodné zaviesť pre malé ratingové agentúry výnimku z mechanizmu rotácie.
(18)
Aby bol mechanizmus rotácie účinný, musí sa uplatňovať vierohodným spôsobom. Požiadavka rotácie by nedosiahla svoje ciele, ak by sa predchádzajúcej ratingovej agentúre umožnilo opätovne hodnotiť resekuritizácie toho istého pôvodcu v príliš krátkej dobe. Je preto dôležité stanoviť primeranú dobu, v rámci ktorej sa predchádzajúca ratingová agentúra nemôže opätovne poveriť hodnotením resekuritizácií toho istého pôvodcu. Táto doba by mala byť dostatočne dlhá, aby umožnila nastupujúcej ratingovej agentúre efektívne poskytovať svoje ratingové služby, zabezpečila, že resekuritizácie budú skutočne vystavené novému skúmaniu na základe iného prístupu, a zaručila, že úverové ratingy vydané nastupujúcou ratingovou agentúrou zabezpečia dostatočnú kontinuitu. Zároveň platí, že na to, aby mechanizmus rotácie riadne fungoval, dĺžka doby je obmedzená počtom ratingových agentúr s dostatočnými odbornými poznatkami v oblasti resekuritizácií. Dĺžka doby by preto mala byť primeraná a mala by byť vo všeobecnosti rovnaká ako doba platnosti zmluvy predchádzajúcej ratingovej agentúry, ktorej platnosť uplynula, pričom by však nemala presahovať štyri roky.
(19)
Požiadavka, aby ratingové agentúry pravidelne rotovali, je primeraná sledovanému cieľu. Táto požiadavka sa vzťahuje len na registrované ratingové agentúry, ktoré sú regulované a ktoré poskytujú služby týkajúce sa verejného záujmu (úverové ratingy, ktoré sa môžu použiť na regulačné účely) na základe modelu „emitent platí“, a pre osobitnú triedu aktív (resekuritizácie). Výsada spočívajúca v tom, že sa uznáva dôležitá úloha služieb v regulácii trhu finančných služieb a oprávnenie vykonávať tieto funkcie, vyvoláva potrebu dodržiavať určité povinnosti, aby za všetkých okolností bola zaručená nezávislosť a vnímanie nezávislosti. Ratingová agentúra, ktorá nesmie hodnotiť resekuritizácie konkrétneho pôvodcu, by ešte stále smela hodnotiť resekuritizácie iných pôvodcov, ako aj hodnotiť iné triedy aktív. V kontexte trhu, v rámci ktorého sa pravidlo rotácie vzťahuje na všetkých účastníkov, budú vznikať obchodné príležitosti, pretože všetky ratingové agentúry budú musieť rotovať. Ratingové agentúry navyše budú môcť vždy vydať nevyžiadané úverové ratingy týkajúce sa resekuritizácií toho istého pôvodcu a zúročiť tak svoje skúsenosti. Nevyžiadané úverové ratingy nie sú obmedzené modelom „emitent platí“, a preto sú teoreticky menej ovplyvnené potenciálnymi konfliktami záujmov. Maximálne trvanie zmluvného vzťahu s ratingovou agentúrou a požiadavka poverenia viac než jednej ratingovej agentúry tiež predstavujú pre klientov ratingových agentúr obmedzenie ich slobody výkonu vlastnej podnikateľskej činnosti. Tieto obmedzenia sú však z dôvodov verejného záujmu a so zreteľom na vzájomný nesúlad modelu „emitent platí“ s nevyhnutnou nezávislosťou ratingových agentúr potrebné na to, aby sa zabezpečili nezávislé úverové ratingy, ktoré môžu investori použiť na regulačné účely. Tieto obmedzenia zároveň neprekračujú rámec toho, čo je nevyhnutné, a skôr by sa mali považovať za zvyšujúce úverovú bonitu resekuritizácií voči iným osobám, a napokon aj voči trhu.
(20)
Nezávislosť ratingovej agentúry od hodnoteného subjektu je takisto ovplyvnená možným konfliktom záujmov ktoréhokoľvek z jej významných akcionárov v rámci hodnoteného subjektu. Akcionár ratingovej agentúry by mohol byť členom správnej alebo dozornej rady hodnoteného subjektu alebo spriaznenej tretej strany. Nariadenie (ES) č. 1060/2009 sa týka uvedených situácií, len pokiaľ ide o konflikt záujmov ratingových analytikov, osôb schvaľujúcich úverové ratingy alebo ostatných zamestnancov ratingovej agentúry. Uvedené nariadenie však nerieši situáciu, pokiaľ ide o možné konflikty záujmov spôsobené akcionármi alebo členmi ratingových agentúr. S cieľom posilniť vnímanie nezávislosti ratingových agentúr od hodnotených subjektov je potrebné rozšíriť existujúce pravidlá stanovené v uvedenom nariadení týkajúce sa konfliktov záujmov spôsobených zamestnancami ratingových agentúr na konflikty záujmov spôsobené akcionármi alebo členmi, ktorí majú významnú pozíciu v ratingovej agentúre. Z uvedeného dôvodu by sa ratingová agentúra mala zdržať vydávania úverových ratingov alebo by mala zverejniť, že úverový rating môže byť ovplyvnený v prípadoch, keď akcionár alebo člen držiaci 10 % hlasovacích práv tejto agentúry je aj členom správnej alebo dozornej rady hodnoteného subjektu alebo do hodnoteného subjektu investoval, keď investícia dosiahne určitý objem. Okrem toho skutočnosť, že akcionár alebo člen, ktorý drží aspoň 5 % hlasovacích práv uvedenej ratingovej agentúry, investoval do hodnoteného subjektu alebo je členom správnej alebo dozornej rady hodnoteného subjektu, by sa mala zverejniť, a to aspoň vtedy, keď investícia dosiahne určitý objem. Navyše, ak je akcionár alebo člen v pozícii, ktorá mu umožňuje výrazne ovplyvňovať podnikateľskú činnosť ratingovej agentúry, nemala by táto osoba poskytovať hodnotenému subjektu alebo spriaznenej tretej strane konzultačné ani poradenské služby týkajúce sa ich organizačnej alebo právnej štruktúry, aktív, pasív alebo činností.
(21)
S cieľom zabezpečiť funkčné uplatňovanie pravidiel nezávislosti a predchádzania konfliktom záujmov stanovených v nariadení (ES) č. 1060/2009 a zabrániť tomu, aby sa stali neúčinnými, je nevyhnutný dostatočne veľký počet ratingových agentúr, ktoré nie sú nijako spojené s predchádzajúcou ratingovou agentúrou v prípade rotácie a s ratingovou agentúrou súbežne poskytujúcou ratingové služby tomu istému emitentovi. Je potrebné vyžadovať prísne oddelenie predchádzajúcej a nastupujúcej ratingovej agentúry v prípade rotácie, ako aj dvoch ratingových agentúr súbežne poskytujúcich ratingové služby tomu istému emitentovi. Dotknuté ratingové agentúry by nemali byť navzájom prepojené prostredníctvom ovládania, príslušnosťou k rovnakej skupine ratingových agentúr, ani tým, že sú akcionárom alebo členom alebo majú možnosť vykonávať hlasovacie práva v ktorejkoľvek z iných ratingových agentúr, alebo tým, že môžu vymenúvať členov správnych alebo dozorných rád ktorejkoľvek inej ratingovej agentúry.
(22)
Ratingové agentúry by mali vytvoriť, udržiavať, presadzovať a zdokumentovať účinnú štruktúru internej kontroly, ktorou by sa riadilo vykonávanie politík a postupov na predchádzanie a kontrolu možných konfliktov záujmov, a na zaistenie nezávislosti úverových ratingov, ratingových analytikov a ratingových tímov od akcionárov, správnych a riadiacich orgánov a predajných a marketingových činností. Mali by sa zaviesť štandardné operačné postupy týkajúce sa firemného riadenia, organizačných záležitostí a riadenia konfliktov záujmov. Tieto štandardné operačné postupy by sa mali pravidelne preskúmavať a monitorovať s cieľom vyhodnotiť ich účinnosť a potrebu ich aktualizácie.
(23)
Vnímanie nezávislosti ratingových agentúr by bolo zvlášť nepriaznivo ovplyvnené, ak by tí istí akcionári alebo členovia investovali do rôznych ratingových agentúr, ktoré nepatria do tej istej skupiny ratingových agentúr, a to minimálne v prípade, keď takáto investícia dosiahne určitý objem, ktorý by týmto akcionárom alebo členom mohol umožniť vykonávať určitý vplyv na obchodnú činnosť ratingovej agentúry. Na zabezpečenie nezávislosti (a vnímania nezávislosti) ratingových agentúr je preto vhodné stanoviť prísnejšie pravidlá, pokiaľ ide o vzťahy medzi ratingovými agentúrami a ich akcionármi alebo členmi. Z tohto dôvodu nikto nemôže zároveň držať 5 % alebo väčší podiel vo viac než jednej ratingovej agentúre s výnimkou prípadov, keď dotknuté ratingové agentúry patria do tej istej skupiny.
(24)
Cieľ zabezpečiť dostatočnú nezávislosť ratingových agentúr si vyžaduje, aby investori súčasne nedržali 5 % alebo viac percent investícií vo viac než jednej ratingovej agentúre. Na základe smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu (10), sa stanovuje, že osoby, ktoré ovládajú aspoň 5 % hlasovacích práv v kótovanej spoločnosti, túto skutočnosť zverejnili, a to, okrem iného, pretože je v záujme investorov mať informácie o zmenách v hlasovacej štruktúre takejto spoločnosti. Tento 5 % podiel sa preto považuje za významný podiel, ktorý dokáže ovplyvniť hlasovaciu štruktúru v spoločnosti. Preto je vhodné použiť 5 % úroveň na účely obmedzenia súčasného investovania do viac než jednej ratingovej agentúry. Toto opatrenie nemožno označiť ako neprimerané vzhľadom na to, že všetky registrované ratingové agentúry v Únii sú nekótované podniky, a preto nepodliehajú pravidlám transparentnosti a procesným pravidlám, ktoré sa vzťahujú na kótované spoločnosti v Únii podľa smernice 2004/109/ES. Nekótované podniky sú často riadené protokolmi alebo dohodami akcionárov, a počet akcionárov alebo členov je zvyčajne nízky. Aj minoritné postavenie v nekótovanej ratingovej agentúre by preto mohlo mať vplyv. Na zabezpečenie toho, aby boli stále možné výlučne hospodárske investície do ratingových agentúr, by sa toto obmedzenie súčasného investovania do viac než jednej ratingovej agentúry nemalo rozšíriť na investície vykonávané prostredníctvom systémov kolektívneho investovania spravovaných tretími stranami nezávislými od investora a nepodliehajúcimi jeho vplyvu.
(25)
Ustanovenia tohto nariadenia týkajúce sa konfliktov záujmov, pokiaľ ide o akcionársku štruktúru, by sa nemali vzťahovať iba na priame podiely, ale aj na nepriame podiely, keďže inak by sa tieto pravidlá mohli ľahko obchádzať. Ratingové agentúry by mali vyvinúť maximálne úsilie s cieľom poznať svojich nepriamych akcionárov, aby sa v tomto ohľade mohli vyhnúť akýmkoľvek možným konfliktom záujmov.
(26)
Efektívnosť pravidiel nezávislosti a predchádzania konfliktom záujmov, ktoré si vyžadujú, aby ratingová agentúra neposkytovala ratingové služby tomu istému emitentovi počas dlhého obdobia, by sa mohla oslabiť, keby sa ratingové agentúry mohli stať významnými akcionármi alebo členmi iných ratingových agentúr.
(27)
Je dôležité zabezpečiť, aby úpravy ratingových metodík neviedli k menej prísnym metodikám. Na tento účel by emitenti, investori a ďalšie zainteresované strany mali mať možnosť vyjadriť svoje pripomienky ku každej zamýšľanej zmene ratingových metodík. To im pomôže pochopiť dôvody pre zavádzanie nových metodík a dotknuté zmeny. Pripomienky emitentov a investorov k návrhom metodík môžu poskytnúť cenné informácie pre ratingové agentúry pri definovaní metodík. ESMA by mal byť tiež informovaný o zamýšľaných zmenách. I keď nariadenie (ES) č. 1060/2009 udeľuje ESMA právomoc overiť, či sú metodiky používané ratingovými agentúrami prísne, systematické a kontinuálne a či podliehajú overovaniu na základe historických skúseností vrátane spätného testovania, tento proces overovania by nemal ESMA udeliť právomoc posudzovať vhodnosť navrhovanej metodiky alebo úverových ratingov vydaných na základe uplatnenia danej metodiky. V ratingových metodikách by sa mali prípadne zohľadňovať finančné riziká odvodené z environmentálnych rizík.
(28)
Ratingovým agentúram sa vzhľadom na zložitosť štruktúrovaných finančných nástrojov vždy nepodarilo zabezpečiť dostatočne vysokú kvalitu úverových ratingov vydaných na tieto nástroje. To viedlo k strate dôvery trhu k tomuto typu úverových ratingov. V záujme opätovného získania dôvery by bolo vhodné požadovať, aby emitenti alebo spriaznené tretie strany požiadali aspoň dve rôzne ratingové agentúry o poskytnutie úverových ratingov štruktúrovaných finančných nástrojov, ktoré by mohli viesť k rôznym a konkurenčným posúdeniam. Mohlo by to takisto viesť k zníženiu miery nadmerného spoliehania na jeden úverový rating.
(29)
V návrhu smernice o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a o dohľade nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií a investičných firiem a v návrhu nariadenia o požiadavkách na obozretné podnikanie pre úverové inštitúcie a investičné firmy, ktoré majú nahradiť smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (11) a smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (12), sa pre úverové inštitúcie a investičné firmy zavádza požiadavka, aby kreditné riziko subjektov a finančných nástrojov, do ktorých investujú, posudzovali sami a aby sa v tejto súvislosti nespoliehali len na úverové ratingy. Uvedená požiadavka by sa mala rozšíriť na ďalších účastníkov finančného trhu regulovaných podľa práva Únie vrátane investičných správcov. V prípade všetkých účastníkov finančného trhu by sa však uvedená požiadavka mala presadzovať primerane pri zohľadnení povahy, rozsahu a zložitosti príslušného účastníka. Členské štáty by nemali mať právo stanoviť ani zachovať pravidlá, ktoré umožňujú väčšie spoliehanie sa týchto investorov na úverové ratingy.
(30)
Okrem toho by sa zlepšila schopnosť investorov vypracúvať informované posúdenie úverovej bonity štruktúrovaných finančných nástrojov, ak by investori mali dostatočné informácie o týchto nástrojoch. Napríklad, ak riziko štruktúrovaných finančných nástrojov do značnej miery závisí od kvality a výkonnosti podkladových aktív, investorom by sa malo poskytnúť viac informácií o podkladových aktívach. Znížila by sa tým závislosť investorov od úverových ratingov. Navyše je pravdepodobné, že zverejňovaním relevantných informácií o štruktúrovaných finančných nástrojoch sa posilní hospodárska súťaž medzi ratingovými agentúrami, pretože by to mohlo viesť k zvýšeniu počtu nevyžiadaných úverových ratingov. Do januára 2016 by Komisia mala preskúmať a podať správu o vhodnosti rozšírenia rozsahu pôsobnosti tejto požiadavky na zverejnenie na ďalšie finančné produkty. Existujú napríklad iné finančné produkty, ako sú kryté dlhopisy a iné formy zaisteného dlhu, pri ktorých riziko do značnej miery závisí od vlastností každého podkladového kolaterálu a kde by mohlo byť relevantné poskytnúť investorom viac informácií o kolateráli.
(31)
Investori, emitenti a ďalšie zainteresované strany by mali mať prístup k najnovším informáciám o ratingoch na centrálnej internetovej stránke. ESMA by mal zriadiť Európsku ratingovú platformu, ktorá by mala investorom umožniť ľahko porovnať všetky existujúce úverové ratingy konkrétneho hodnoteného subjektu. S cieľom umožniť investorom zvážiť celú škálu názorov pred prijatím svojho investičného rozhodnutia je dôležité, aby sa na internetovej stránke Európskej ratingovej platformy zobrazili všetky dostupné úverové ratingy jednotlivého nástroja. S cieľom neoslabiť schopnosť ratingových agentúr fungovať na základe modelu „investor platí“, by sa však takéto úverové ratingy nemali zahrnúť do Európskej ratingovej platformy. Európska ratingová platforma by mala pomôcť pri zviditeľnení menších a nových ratingových agentúr. Európska ratingová platforma by mala zahŕňať centrálny register ESMA s cieľom vytvoriť jednu platformu pre všetky dostupné úverové ratingy nástroja a pre informácie o historických výkonnostných parametroch zverejnených v centrálnom registri. Európsky parlament podporil zavedenie takéhoto zverejňovania úverových ratingov vo svojom uznesení o ratingových agentúrach z 8. júna 2011.
(32)
Úverové ratingy, a to bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú vydávané na regulačné účely, majú významný vplyv na investičné rozhodnutia, ako aj na povesť a finančnú atraktívnosť emitentov. Ratingové agentúry majú preto voči investorom a emitentom dôležitú zodpovednosť zaistiť, aby dodržiavali nariadenie (ES) č. 1060/2009 tak, aby ich úverové ratingy boli nezávislé, objektívne a v zodpovedajúcej kvalite. Investori a emitenti však nemajú vždy možnosť presadiť zodpovednosť ratingových agentúr voči nim. Obzvlášť náročné môže byť stanoviť občianskoprávnu zodpovednosť ratingovej agentúry v prípade neexistencie zmluvného vzťahu medzi ratingovou agentúrou a napríklad investorom alebo emitentom hodnoteným bez vyžiadania. Emitenti môžu takisto čeliť ťažkostiam pri presadzovaní občianskoprávnej zodpovednosti ratingových agentúr voči nim dokonca aj vtedy, keď s dotknutou ratingovou agentúrou majú zmluvný vzťah: napríklad zníženie úverového ratingu, o ktorom sa rozhodlo na základe porušenia nariadenia (ES) č. 1060/2009, ku ktorému došlo úmyselne alebo v dôsledku hrubej nedbanlivosti, môže mať negatívny dosah na dobré meno emitenta a jeho náklady na financovanie, a tak mu spôsobiť škodu, aj keď nie je krytý zmluvnou zodpovednosťou. Je preto dôležité stanoviť primerané právo na odškodnenie pre investorov, ktorí sa odôvodnene spoliehali na úverový rating vydaný v rozpore s nariadením (ES) č. 1060/2009, ako aj pre emitentov, ktorí utrpia škodu, pretože úverový rating bol vydaný v rozpore s nariadením (ES) č. 1060/2009. Investor a emitent by mali mať možnosť uplatniť voči ratingovej agentúre nárok na zodpovednosť za škodu spôsobenú porušením uvedeného nariadenia, ktoré malo vplyv na výsledok ratingu. Zatiaľ čo investori a emitenti, ktorí majú zmluvný vzťah s ratingovou agentúrou, sa môžu rozhodnúť založiť nárok voči tejto ratingovej agentúre na porušení zmluvy, nárok na náhradu škody spôsobenej porušením nariadenia (ES) č. 1060/2009 by mal byť k dispozícii pre všetkých investorov a emitentov bez ohľadu na to, či medzi stranami je alebo nie je zmluvný vzťah.
(33)
Malo by byť možné, aby ratingové agentúry niesli zodpovednosť, ak úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti porušili akúkoľvek povinnosť, ktorá im vyplýva z nariadenia (ES) č. 1060/2009. Toto preukázanie zavinenia je primerané, pretože ratingová činnosť zahŕňa určitý stupeň posúdenia komplexných hospodárskych faktorov a uplatnenie rôznych metodík môže viesť k rôznym výsledkom ratingu, z ktorých nijaký nemožno považovať za nesprávny. Takisto je vhodné vystaviť ratingové agentúry potenciálne neobmedzenej zodpovednosti, len ak porušia nariadenie (ES) č. 1060/2009 úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti.
(34)
Investor alebo emitent domáhajúci sa náhrady škody spôsobenej porušením nariadenia (ES) č. 1060/2009 by mal predložiť presné a podrobné informácie o tom, že ratingová agentúra sa dopustila takéhoto porušenia uvedeného nariadenia. Mal by to posúdiť príslušný súd s ohľadom na to, že investor alebo emitent nemusí mať prístup k informáciám, ktoré sú výlučne v dispozičnej sfére ratingovej agentúry.
(35)
Pokiaľ ide o otázky týkajúce sa občianskoprávnej zodpovednosti ratingových agentúr, na ktoré sa nevzťahuje toto nariadenie alebo v ňom nie sú vymedzené, vrátane príčinnej súvislosti a hrubej nedbanlivosti, mali by sa riadiť rozhodným vnútroštátnym právom určeným príslušnými pravidlami medzinárodného práva súkromného. Členské štáty by predovšetkým mali mať možnosť zachovávať vnútroštátne režimy občianskoprávnej zodpovednosti, ktoré sú priaznivejšie pre investorov alebo emitentov, alebo ktoré sa nezakladajú na porušení nariadenia (ES) č. 1060/2009. V príslušných pravidlách medzinárodného práva súkromného by sa malo stanoviť, ktorý súd je príslušný na rozhodnutie o nároku investora alebo emitenta týkajúcom sa občianskoprávnej zodpovednosti.
(36)
Skutočnosť, že inštitucionálni investori vrátane investičných správcov sú povinní vykonať vlastné posúdenie úverovej bonity aktív, by nemalo brániť súdom zistiť, že porušenie nariadenia (ES) č. 1060/2009 zo strany ratingovej agentúry spôsobilo investorovi škodu, za ktorú zodpovedá táto ratingová agentúra. Hoci sa týmto nariadením zlepšia možnosti investorov vykonávať vlastné posudzovanie rizík, stále budú mať obmedzenejší prístup k informáciám než samotné ratingové agentúry. Navyše, najmä menším investorom môže chýbať schopnosť kriticky preskúmať úverový rating poskytovaný ratingovou agentúrou.
(37)
Členské štáty a ESMA by mali zabezpečiť, aby sa akékoľvek sankcie uložené podľa nariadenia (ES) č. 1060/2009 zverejnili len v prípade, že by takéto zverejnenie bolo primerané.
(38)
V záujme ďalšieho zmiernenia konfliktov záujmov a uľahčenia spravodlivej hospodárskej súťaže na trhu s úverovými ratingmi je dôležité zabezpečiť, aby poplatky účtované ratingovými agentúrami klientom neboli diskriminačné. Rozdiely v poplatkoch účtovaných za ten istý typ služby by mali byť odôvodniteľné len rozdielom v skutočných nákladoch na poskytnutie tejto služby rôznym klientom. Okrem toho by poplatky účtované za ratingové služby určitému emitentovi nemali závisieť od výsledku vykonanej práce alebo od poskytovania súvisiacich (doplnkových) služieb. Navyše, aby bol umožnený účinný dohľad nad týmito pravidlami, ratingové agentúry by mali poskytnúť ESMA údaje o poplatkoch od každého zo svojich klientov a o svojej všeobecnej cenovej politike.
(39)
S cieľom prispieť k vydávaniu aktuálnych a vierohodných ratingov štátov a uľahčiť používateľom ich pochopenie je dôležité takéto ratingy pravidelne preskúmavať. Takisto je dôležité zvýšiť transparentnosť, pokiaľ ide o vykonávané analytické práce, zamestnancov pridelených na prípravu ratingov štátov a základné predpoklady týkajúce sa úverových ratingov vykonané ratingovými agentúrami vo vzťahu k štátnemu dlhu.
(40)
Je nevyhnutné, aby investori mali primerané informácie na posúdenie úverovej bonity členských štátov. Komisia v rámci svojho dohľadu nad hospodárskymi a fiškálnymi politikami členských štátov zhromažďuje a spracúva údaje o hospodárskej, finančnej a fiškálnej situácii a výkonnosti všetkých členských štátov, ktorých väčšinu uverejňuje Komisia a ktoré teda môžu využívať investori na posúdenie potenciálnej úverovej bonity členských štátov. Ak je to vhodné a dostupné a v súlade s príslušnými pravidlami o dôvernosti informácií platnými v rámci jej dohľadu nad hospodárskymi a fiškálnymi politikami členských štátov, Komisia by mala doplniť existujúce podávanie správ o hospodárskej výkonnosti členských štátov ďalšími možnými faktormi alebo ukazovateľmi, ktoré môžu investorom pomôcť posúdiť úverovú bonitu členských štátov. Tieto faktory by mali byť sprístupnené verejnosti a mali by dopĺňať už zverejnené a ďalšie verejne prístupné informácie na účely poskytnutia ďalších údajov investorom s cieľom pomôcť im posúdiť úverovú bonitu zvrchovaných subjektov a ich informácie týkajúce sa dlhu. Vzhľadom na tieto skutočnosti by Komisia mala preskúmať možnosť vypracovania európskeho posúdenia úverovej bonity s cieľom umožniť investorom, aby uskutočnili nestranné a objektívne posúdenie úverovej bonity členských štátov s prihliadnutím na konkrétny hospodársky a sociálny rozvoj. V prípade potreby by Komisia mala predložiť vhodné legislatívne návrhy.
(41)
V súčasných pravidlách sa stanovuje, že úverové ratingy sa hodnotenému subjektu musia oznámiť 12 hodín pred ich zverejnením. Aby sa zabránilo, že k takémuto oznámeniu dôjde mimo pracovného času a aby sa hodnotenému subjektu ponechal dostatok času na overenie správnosti údajov, z ktorých úverový rating vychádza, k tomuto oznámeniu hodnotenému subjektu by malo dôjsť jeden celý pracovný deň pred zverejnením úverového ratingu alebo ratingového výhľadu. Hodnotený subjekt by mal vymedziť a jasne označiť zoznam osôb, ktoré môžu prijať takéto oznámenie.
(42)
Vzhľadom na špecifiká ratingov štátov a v záujme zníženia rizika volatility je vhodné a primerané požadovať, aby ratingové agentúry uverejňovali tieto ratingy vždy len po zatvorení obchodných miest v rámci Únie a najmenej jednu hodinu pred ich otvorením. Na rovnakom základe je tiež primerané a vhodné, aby na konci decembra ratingové agentúry uverejnili kalendár na nasledujúcich 12 mesiacov, v ktorom stanovia dátumy na zverejnenie ratingov štátov a podľa nich prípadne i dátumy na zverejnenie súvisiacich ratingových výhľadov. Tieto dátumy by sa mali stanovovať na piatok. Len v prípade nevyžiadaných ratingov štátov by sa mal počet zverejnení v kalendári obmedziť na dve až tri. Ak je to potrebné na dosiahnutie súladu s ich právnymi záväzkami, ratingové agentúry by mali mať možnosť odchýliť sa od nimi oznámeného kalendára, pričom podrobne vysvetlia dôvody tejto odchýlky. K takémuto odchýleniu by však nemalo bežne dochádzať.
(43)
Na základe vývoja na trhu by Komisia mala Európskemu parlamentu a Rade predložiť správu o vhodnosti podpory európskej verejnej ratingovej agentúry špecializovanej na posúdenie úverovej bonity štátneho dlhu členských štátov a/alebo európskej ratingovej nadácie pre všetky ostatné úverové ratingy, a o spôsoboch tejto podpory. V prípade potreby by mala Komisia predložiť príslušné legislatívne návrhy.
(44)
So zreteľom na špecifický charakter ratingov štátov a s cieľom zabrániť riziku šírenia nákazlivých účinkov v rámci Únie by mali byť zakázané vyhlásenia oznamujúce revíziu zameranú na určitú skupinu krajín, ak nie sú doplnené správami o jednotlivých krajinách. Navyše s cieľom posilniť platnosť a dostupnosť zdrojov informácií, ktoré ratingové agentúry používajú vo verejných oznámeniach o možných zmenách ratingov štátov iných než úverových ratingov, ratingových výhľadov a sprievodných tlačových správ, takéto oznámenia by mali vždy vychádzať z informácií, ktoré má v dispozičnej sfére hodnotený subjekt, ktoré boli zverejnené so súhlasom hodnoteného subjektu, pokiaľ tieto informácie nie sú dostupné zo všeobecne prístupných zdrojov. Ak právny rámec, ktorý sa vzťahuje na hodnotený subjekt, stanovuje, že hodnotený subjekt nesmie také informácie zverejniť, ako v prípade dôverných informácií, ako sú vymedzené v článku 1 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (13), hodnotený subjekt nesmie udeliť svoj súhlas.
(45)
Ratingové agentúry by mali pri zverejňovaní svojich ratingov štátov v záujme transparentnosti vysvetliť vo svojich tlačových oznámeniach alebo správach kľúčové faktory, na ktorých sa tieto úverové ratingy zakladajú. Transparentnosť ratingov štátov by však nemala byť rozhodujúca pre smerovanie vnútroštátnych politík (hospodárske, pracovné alebo iné). Preto aj keď tieto politiky môžu pre ratingovú agentúru slúžiť ako faktor na posúdenie úverovej bonity zvrchovaného subjektu alebo jeho finančných nástrojov a možno ich využiť na objasnenie hlavných dôvodov pre rating štátu, priame alebo explicitné požiadavky alebo odporúčania od ratingových agentúr pre zvrchované subjekty, pokiaľ ide o tieto politiky, by sa nemali umožniť. Ratingové agentúry by mali upustiť od akýchkoľvek priamych alebo explicitných politických odporúčaní v oblasti politík zvrchovaných subjektov.
(46)
Technickými predpismi v odvetví finančných služieb by sa mala zaistiť primeraná ochrana vkladateľov, investorov a spotrebiteľov v celej Únii. Bolo by efektívne a vhodné, aby sa ESMA ako orgánu s vysoko špecializovanými odbornými poznatkami zverila úloha vypracovať návrh regulačných a vykonávacích technických predpisov, ktoré nezahŕňajú politické rozhodnutia a ktoré sa predložia Komisii.
(47)
Komisia by mala prijať návrh regulačných technických predpisov vypracovaných zo strany ESMA, ktoré sa týkajú obsahu, frekvencie a odovzdávania informácií, ktoré majú poskytnúť emitenti o štruktúrovaných finančných nástrojoch, odovzdávania informácií vrátane štruktúry, formátu, metódy a načasovania správ, ktoré by ratingové agentúry mali poskytovať ESMA v súvislosti s Európskou ratingovou platformou, a obsahu a formátu pravidelného podávania správ o poplatkoch účtovaných ratingovými agentúrami na účely priebežného dohľadu zo strany ESMA. Komisia by mala prijať tieto predpisy prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 290 ZFEÚ a v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
(48)
V nariadení (ES) č. 1060/2009 sa umožňuje, aby sa úverové ratingy vydávané v tretích krajinách používali na regulačné účely, ak ich vydali ratingové agentúry certifikované v súlade s uvedeným nariadením alebo schválili ratingové agentúry zriadené v Únii v súlade s uvedeným nariadením. V rámci certifikácie sa vyžaduje, aby Komisia prijala rozhodnutie o rovnocennosti týkajúce sa regulačného režimu ratingových agentúr tretej krajiny, a pri schvaľovaní sa vyžaduje, aby ratingové agentúry tretej krajiny pri svojej činnosti dodržiavali požiadavky, ktoré sú aspoň také prísne ako príslušné predpisy Únie. Pri posudzovaní rovnocennosti a schvaľovania by sa nemali uplatňovať niektoré ustanovenia zavedené týmto nariadením. Ide o tie ustanovenia, v ktorých sa stanovujú povinnosti iba pre emitentov, a nie pre ratingové agentúry. V tejto súvislosti by sa okrem toho nemali zohľadňovať ustanovenia, ktoré sa týkajú skôr štruktúry trhu s úverovými ratingmi v rámci Únie než stanovenia pravidiel činnosti ratingových agentúr. S cieľom poskytnúť tretím krajinám dostatočný čas na preskúmanie ich regulačných rámcov týkajúcich sa zostávajúcich nových hmotnoprávnych ustanovení by sa tieto ustanovenia mali od 1. júna 2018 uplatňovať len na účel posúdenia rovnocennosti a schválenia. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že regulačný režim tretej krajiny nemusí mať predpisy identické s predpismi stanovenými v tomto nariadení. Ako už bolo uvedené v nariadení (ES) č. 1060/2009, na to, aby sa regulačný režim tretej krajiny považoval za rovnocenný alebo rovnako prísny ako regulačný režim Únie, by malo stačiť, aby v praxi dosiahol rovnaké ciele a účinky.
(49)
Keďže ciele tohto nariadenia, a to posilnenie nezávislosti ratingových agentúr, podpora zdravých ratingových postupov a metodík, zmiernenie rizík spojených s ratingom štátu, zníženie rizika nadmerného spoliehania sa účastníkov trhu na úverové ratingy a zabezpečenie práva na odškodnenie pre investorov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov celoúniovej štruktúry a dohľadu nad vplyvom ratingových činností ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie nepresahuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(50)
Komisia by mala do konca roku 2013 predložiť správu týkajúcu sa uskutočniteľnosti siete menších ratingových agentúr, aby sa zvýšila hospodárska súťaž na trhu. Táto správa by mala vyhodnotiť finančnú a nefinančnú podporu a stimuly Únie na vytvorenie takejto siete pri zohľadnení možných konfliktov záujmov vyplývajúceho z takéhoto verejného financovania.
(51)
Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov bol konzultovaný v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (14) a prijal stanovisko (15).
(52)
Nariadenie (ES) č. 1060/2009 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Zmeny nariadenia (ES) č. 1060/2009
Nariadenie (ES) č. 1060/2009 sa mení takto:
1.
Článok 1 sa nahrádza takto:
„Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa zavádza spoločný regulačný prístup na zvýšenie integrity, transparentnosti, zodpovednosti, dobrého riadenia a nezávislosti ratingových činností, čo prispieva ku kvalite úverových ratingov vydávaných v Únii a k bezproblémovému fungovaniu vnútorného trhu pri súčasnom dosahovaní vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov a investorov. Stanovujú sa v ňom podmienky vydávania úverových ratingov a pravidlá organizácie a vykonávania činnosti ratingových agentúr vrátane ich akcionárov a členov, aby sa podporila nezávislosť ratingových agentúr, aby nedochádzalo ku konfliktom záujmov a aby sa rozšírila ochrana spotrebiteľov a investorov.
V tomto nariadení sa takisto stanovujú povinnosti pre emitentov, pôvodcov a sponzorov so sídlom v Únii týkajúce sa štruktúrovaných finančných nástrojov.“
2.
V článku 2 ods. 1, článku 3 ods. 1 písm. m), článku 4 ods. 2, článku 4 ods. 3 úvodnej časti, článku 4 ods. 4 prvom a druhom pododseku, článku 5 ods. 1 úvodnej časti, článku 14 ods. 1 a v prílohe II bode 1 sa slovo „Spoločenstve“ nahrádza slovom „Únii“.
3.
Článok 3 sa mení takto:
a)
Odsek 1 sa mení takto:
i)
písmeno g) sa nahrádza takto:
„g)
‚regulačné účely‘ znamenajú využívanie úverových ratingov na konkrétny účel dodržiavania práva Únie alebo práva Únie v zmysle jeho uplatnenia vo vnútroštátnych právnych predpisoch členských štátov;“.
ii)
Vkladajú sa tieto písmená:
„pa)
‚úverová inštitúcia‘ znamená úverovú inštitúciu, ako je vymedzená v článku 4 bode 1 smernice 2006/48/ES;
pb)
‚investičná firma‘ znamená investičnú spoločnosť, ako je vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 1 smernice 2004/39/ES;
pc)
‚poisťovňa‘ znamená poisťovňu, ako je vymedzená v článku 13 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) (16);
pd)
‚zaisťovňa‘ znamená zaisťovňu, ako je vymedzená v článku 13 bode 4 smernice 2009/138/ES;
pe)
‚inštitúcia zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia‘ znamená inštitúciu zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ako je vymedzená v článku 6 písm. a) smernice 2003/41/ES;
pf)
‚správcovská spoločnosť‘ znamená správcovskú spoločnosť, ako je vymedzená v článku 2 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (17);
pg)
‚investičná spoločnosť‘ znamená investičnú spoločnosť s povolením v súlade so smernicou 2009/65/ES;
ph)
‚správca alternatívneho investičného fondu‘ znamená správcu AIF, ako je vymedzený v článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ z 8. júna 2011 o správcoch alternatívnych investičných fondov (18);
pi)
‚centrálna protistrana‘ znamená centrálnu protistranu, ako je vymedzená v článku 2 bode 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (19), ktorá má povolenie v súlade s článkom 14 uvedeného nariadenia;
pj)
‚prospekt‘ znamená prospekt uverejnený podľa smernice 2003/71/ES a nariadenia (ES) č. 809/2004;
iii)
Písmená q) a r) sa nahrádzajú takto:
„q)
‚odvetvové právne predpisy‘ znamenajú legislatívne akty Únie uvedené v písmenách pa) až pj);
r)
‚príslušné odvetvové orgány‘ znamenajú príslušné vnútroštátne orgány určené podľa príslušných odvetvových právnych predpisov pre dohľad nad úverovými inštitúciami, investičnými firmami, poisťovňami, zaisťovňami, inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, správcovskými spoločnosťami, investičnými spoločnosťami, správcami alternatívneho investičného fondu, centrálnymi protistranami a prospektami.“
iv)
Dopĺňajú sa tieto písmená:
„s)
‚emitent‘ znamená emitenta, ako je vymedzený v článku 2 ods. 1 písm. h) smernice 2003/71/ES;
t)
‚pôvodca‘ znamená originátora, ako je vymedzený v článku 4 bode 41 smernice 2006/48/ES;
u)
‚sponzor‘ znamená sponzora, ako je vymedzený v článku 4 bode 42 smernice 2006/48/ES;
v)
‚rating štátu‘ znamená:
i)
úverový rating, v ktorom je hodnoteným subjektom štát alebo regionálny či miestny orgán štátnej správy;
ii)
úverový rating, v ktorom je emitentom dlhového alebo finančného záväzku, dlhových cenných papierov alebo iných finančných nástrojov štát alebo regionálny či miestny orgán štátnej správy alebo osobitný účelový subjekt štátu alebo regionálneho či miestneho orgánu;
iii)
úverový rating, v prípade ktorého je emitentom medzinárodná finančná inštitúcia zriadená dvoma alebo viacerými štátmi, ktorej cieľom je mobilizácia finančných prostriedkov a poskytovanie finančnej pomoci v prospech členov tejto medzinárodnej finančnej inštitúcie, ktorí majú vážne finančné ťažkosti alebo im takéto ťažkosti hrozia;
w)
‚ratingový výhľad‘ znamená stanovisko k pravdepodobnému krátkodobému smerovaniu úverového ratingu, strednodobému smerovaniu úverového ratingu alebo krátkodobému aj strednodobému smerovaniu úverového ratingu;
x)
‚nevyžiadaný úverový rating‘ a ‚nevyžiadaný rating štátu‘ znamená úverový rating alebo rating štátu, ktorý ratingová agentúra pridelí inak než na žiadosť;
y)
‚úverové bodovanie‘ znamená mieru úverovej bonity odvodenú od zhrnutia a vyjadrenia údajov len na základe vopred stanoveného štatistického systému alebo modelu bez akéhokoľvek dodatočného podstatného analytického vkladu ratingového analytika pre konkrétny rating;
z)
‚regulovaný trh‘ znamená regulovaný trh, ako je vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 14 smernice 2004/39/ES a zriadený v Únii;
aa)
‚resekuritizácia‘ znamená resekuritizáciu, ako je vymedzená v článku 4 bode 40a smernice 2006/48/ES;“.
b)
Dopĺňa sa tento odsek:
„3. Na účely tohto nariadenia pojem ‚akcionár‘ zahŕňa tiež konečného vlastníka, ako je vymedzený v článku 3 bode 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (20).
4.
Článok 4 sa mení takto:
a)
odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Úverové inštitúcie, investičné firmy, poisťovne, zaisťovne, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, správcovské spoločnosti, investičné spoločnosti, správcovia alternatívneho investičného fondu a centrálne protistrany môžu na regulačné účely používať úverové ratingy, len ak sú vydané ratingovými agentúrami so sídlom v Únii, ktoré sú registrované v súlade s týmto nariadením.
Ak prospekt obsahuje odkaz na úverový rating alebo úverové ratingy, emitent, ponúkajúci alebo osoba žiadajúca o povolenie na obchodovanie na regulovanom trhu zabezpečí, aby tento prospekt obsahoval aj zreteľné a neprehliadnuteľné informácie o tom, či tieto úverové ratingy vydala ratingová agentúra so sídlom v Únii a zaregistrovaná v súlade s týmto nariadením.“;
b)
v odseku 3 sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
ratingová agentúra overila a je schopná Európskemu orgánu dohľadu (Európskemu orgánu pre cenné papiere a trhy) (ESMA), zriadenému nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (21), priebežne preukazovať, že ratingová agentúra tretej krajiny pri uskutočňovaní ratingových činností, ktorých výsledkom je vydanie úverového ratingu, ktorý sa má potvrdiť, spĺňa požiadavky, ktoré sú aspoň také prísne ako požiadavky stanovené v článkoch 6 až 12 a prílohe I s výnimkou článkov 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a, bodu 3 písm. ba) a bodov 3a a 3b oddielu B prílohy I.
5.
Článok 5 sa mení takto:
a)
V odseku 6 druhom pododseku sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
ratingové agentúry v tejto tretej krajine podliehajú právne záväzným pravidlám, ktoré sú rovnocenné s pravidlami stanovenými v článkoch 6 až 12 a prílohe I s výnimkou článkov 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a, bodu 3 písm. ba) a bodov 3a a 3b oddielu B prílohy I; a“.
b)
Odsek 8 sa nahrádza takto:
„8. Články 20, 23b a 24 sa uplatňujú na ratingové agentúry certifikované v súlade s článkom 5 ods. 3 a na úverové ratingy, ktoré vydávajú.“
6.
Do hlavy I sa vkladajú tieto články:
„Článok 5a
Nadmerné spoliehanie sa finančných inštitúcií na úverové ratingy
1. Subjekty uvedené v článku 4 ods. 1 prvom pododseku si vypracujú vlastné posúdenie kreditného rizika a nespoliehajú sa výhradne alebo mechanicky na úverové ratingy pri posudzovaní úverovej bonity subjektu alebo finančného nástroja.
2. Príslušné odvetvové orgány, ktoré zodpovedajú za dohľad nad subjektmi uvedenými v článku 4 ods. 1 prvom pododseku s ohľadom na povahu, rozsah a komplexnosť ich činností monitorujú primeranosť ich postupov pri posudzovaní kreditného rizika, posúdia používanie zmluvných odkazov na úverové ratingy a prípadne ich podporia, aby zmiernili vplyv takýchto odkazov s cieľom znížiť výhradné a mechanické spoliehanie na úverové ratingy v súlade s osobitnými odvetvovými právnymi predpismi.
Článok 5b
Spoliehanie sa európskych orgánov dohľadu a Európskeho výboru pre systémové riziká na úverové ratingy
1. Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) (EBA), zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (22), Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) (EIOPA), zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (23), a ESMA vo svojich usmerneniach, odporúčaniach a návrhoch technických predpisov nesmú odkazovať na úverové ratingy v prípadoch, keby takéto odkazy prípadne mohli vyvolať výhradné alebo mechanické spoliehanie sa príslušných orgánov, príslušných odvetvových orgánov, subjektov uvedených v článku 4 ods. 1 prvom pododseku alebo iných účastníkov finančného trhu na úverové ratingy. EBA, EIOPA a ESMA zodpovedajúcim spôsobom do 31. decembra 2013 preskúmajú a podľa potreby odstránia všetky takéto odkazy na úverové ratingy v existujúcich usmerneniach a odporúčaniach.
2. Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (24) vo svojich upozorneniach a odporúčaniach nesmie odkazovať na úverové ratingy v prípadoch, keby takéto odkazy prípadne mohli vyvolať výhradné alebo mechanické spoliehanie sa na úverové ratingy.
Článok 5c
Nadmerné spoliehanie sa na úverové ratingy v práve Únie
Komisia bez toho, aby bolo dotknuté jej právo na iniciatívu, naďalej skúma, či odkazy na úverové ratingy v práve Únie vyvolávajú alebo môžu vyvolať výhradné alebo mechanické spoliehanie sa na úverové ratingy zo strany príslušných orgánov, príslušných odvetvových orgánov, subjektov uvedených v článku 4 ods. 1 prvom pododseku alebo iných účastníkov finančného trhu, s cieľom vypustiť všetky odkazy na úverové ratingy v práve Únie na regulačné účely do 1. januára 2020 za predpokladu, že boli identifikované a uplatnené primerané alternatívy k posúdeniu kreditného rizika.
7.
Článok 6 sa mení takto:
a)
Odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Ratingová agentúra prijme všetky potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby vydávanie úverových ratingov alebo ratingových výhľadov neovplyvňovali žiadne existujúce alebo potenciálne konflikty záujmov alebo obchodný vzťah, ktorého účastníkom je ratingová agentúra vydávajúca úverový rating alebo ratingový výhľad, jej akcionári, manažéri, ratingoví analytici, zamestnanci alebo akákoľvek iná fyzická osoba, ktorej služby ratingová agentúra využíva alebo ktoré sú pod kontrolou ratingovej agentúry, alebo akákoľvek osoba priamo alebo nepriamo prepojená s ratingovou agentúrou prostredníctvom kontroly.“
b)
V odseku 3 sa úvodná časť nahrádza takto:
„3. Na základe žiadosti ratingovej agentúry môže ESMA oslobodiť ratingovú agentúru od povinnosti dodržiavať požiadavky prílohy I oddielu A bodov 2, 5, 6 a 9 a článku 7 ods. 4, ak je ratingová agentúra schopná preukázať, že tieto požiadavky nie sú primerané vzhľadom na povahu, rozsah a komplexnosť jej činnosti, ako aj povahu a rozsah jej vydávania úverových ratingov a že:“.
c)
Dopĺňa sa tento odsek:
„4. Ratingové agentúry vytvárajú, udržiavajú, presadzujú a dokumentujú účinnú štruktúru internej kontroly, ktorou sa upravuje vykonávanie politík a postupov na predchádzanie a znižovanie rizika možných konfliktov záujmov a na zaistenie nezávislosti úverových ratingov, ratingových analytikov a ratingových tímov v súvislosti s akcionármi, správnymi a riadiacimi orgánmi a predajnými a marketingovými činnosťami. Ratingové agentúry zavedú štandardné operačné postupy týkajúce sa riadenia spoločnosti, organizácie a riadenia konfliktov záujmov. Pravidelne monitorujú a skúmajú tieto štandardné operačné postupy s cieľom zhodnotiť ich účinnosť a posúdiť, či by sa mali aktualizovať.“
8.
Vkladajú sa tieto články:
„Článok 6a
Konflikty záujmov týkajúce sa investícií v ratingových agentúrach
1. Akcionárovi alebo členovi ratingovej agentúry, ktorý drží minimálne 5 % kapitálu alebo hlasovacích práv v uvedenej ratingovej agentúre alebo v spoločnosti, ktorá môže vykonávať kontrolu alebo dominantný vplyv nad uvedenou ratingovou agentúrou, sa zakáže:
a)
držať 5 % alebo vyšší podiel na kapitále v inej ratingovej agentúre;
b)
mať právo či právomoc vykonávať 5 % alebo viac hlasovacích práv v inej ratingovej agentúre;
c)
mať právo či právomoc vymenúvať alebo odvolávať členov správnej alebo dozornej rady inej ratingovej agentúry;
d)
byť členom správnej alebo dozornej rady inej ratingovej agentúry;
e)
vykonávať či mať právomoc vykonávať kontrolu alebo dominantný vplyv nad inou ratingovou agentúrou.
Zákaz uvedený v písmene a) prvého pododseku sa netýka podielov v diverzifikovaných systémoch kolektívneho investovania vrátane spravovaných fondov, ako sú dôchodkové fondy alebo fondy životného poistenia, pod podmienkou, že akcionár alebo člen ratingovej agentúry na základe podielu v takých systémoch nezískal také postavenie, ktoré by mu umožnilo vykonávať významný vplyv na podnikateľskú činnosť týchto systémov.
2. Tento článok sa netýka investícií v iných ratingových agentúrach, ktoré patria do tej istej skupiny ratingových agentúr.
Článok 6b
Maximálna dĺžka trvania zmluvného vzťahu s ratingovou agentúrou
1. Ak ratingová agentúra uzatvorila zmluvu o vydávaní úverových ratingov resekuritizácií, nesmie vydávať úverové ratingy nových resekuritizácií s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu počas obdobia dlhšieho než štyri roky.
2. Ak ratingová agentúra uzatvorí zmluvu o hodnotení resekuritizácií, požiada emitenta, aby:
a)
určil počet ratingových agentúr, ktoré majú zmluvný vzťah na vydávanie úverových ratingov resekuritizácií s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu;
b)
vypočítal percentuálny podiel z celkového počtu otvorených hodnotených resekuritizácií s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu, pre ktoré každá ratingová agentúra vydá úverové ratingy.
Pokiaľ minimálne štyri ratingové agentúry zhodnotia viac než 10 % z celkového počtu otvorených hodnotených resekuritizácií, obmedzenia stanovené v odseku 1 sa neuplatňujú.
Výnimka stanovená v druhom pododseku sa naďalej uplatňuje minimálne dovtedy, kým ratingová agentúra neuzatvorí novú zmluvu na hodnotenie resekuritizácií s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu. Pokiaľ kritériá stanovené v druhom pododseku nie sú pri uzatvorení takejto zmluvy splnené, obdobie uvedené v odseku 1 sa vypočíta od dátumu uzavretia novej zmluvy.
3. Od uplynutia platnosti zmluvy podľa odseku 1 ratingová agentúra neuzatvorí novú zmluvu na vydávanie úverových ratingov resekuritizácií s podkladovými aktívami od toho istého pôvodcu počas obdobia rovnajúceho sa trvaniu zmluvy, ktorej platnosť uplynula, ale nepresahujúceho štyri roky.
Prvý pododsek sa takisto týka:
a)
ratingovej agentúry patriacej do tej istej skupiny ratingových agentúr ako ratingová agentúra uvedená v odseku 1;
b)
ratingovej agentúry, ktorá je akcionárom alebo členom ratingovej agentúry uvedenej v odseku 1;
c)
ratingovej agentúry, v ktorej je ratingová agentúra uvedená v odseku 1 akcionárom alebo členom.
4. Bez ohľadu na odsek 1, pokiaľ sa úverový rating resekuritizácie vydá pred koncom maximálneho obdobia trvania zmluvného vzťahu uvedeného v odseku 1, ratingová agentúra môže na základe žiadosti naďalej monitorovať a aktualizovať tieto úverové ratingy počas obdobia trvania resekuritizácie.
5. Tento článok sa neuplatňuje na ratingové agentúry, ktoré majú menej než 50 zamestnancov na skupinovej úrovni zapojených do poskytovania ratingových služieb, alebo ktoré majú ročný obrat vytvorený z ratingových činností menší než 10 miliónov EUR na skupinovej úrovni.
6. Pokiaľ ratingová agentúra uzatvorí zmluvu na vydávanie úverových ratingov resekuritizácií pred 20. júnom 2013, obdobie uvedené v odseku 1 sa vypočíta od tohto dátumu.“
9.
V článku 7 sa odsek 5 nahrádza takto:
„5. Odmeňovanie a hodnotenie výkonnosti zamestnancov zapojených do ratingových činností alebo ratingových výhľadov, ako aj osôb, ktoré schvaľujú úverové ratingy alebo ratingové výhľady, nie je podmienené výškou tržieb, ktoré ratingová agentúra dostáva od hodnotených subjektov alebo spriaznených tretích strán.“
10.
Článok 8 sa mení takto:
a)
Odsek 2 sa nahrádza takto:
„2. Ratingová agentúra prijíma, uplatňuje a presadzuje vhodné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby úverové ratingy a ratingové výhľady, ktoré vydáva, vychádzali z dôkladnej analýzy všetkých informácií, ktoré má k dispozícii a ktoré sú podľa platných ratingových metodík relevantné pre jej analýzu. Prijme všetky potrebné opatrenia, aby informácie, ktoré používa pri prideľovaní úverových ratingov a ratingových výhľadov, boli dostatočne kvalitné a zo spoľahlivých zdrojov. Pri vydávaní úverových ratingov a ratingových výhľadov ratingová agentúra uvedie, že úverový rating je jej stanoviskom a malo by sa naň spoliehať iba v obmedzenej miere.
2a. Zmeny v úverových ratingoch sa vydávajú v súlade so zverejnenými ratingovými metodikami ratingovej agentúry.“
b)
V odseku 5 sa dopĺňa tento pododsek:
„Ratingy štátov sa preskúmavajú minimálne každých šesť mesiacov.“
c)
Vkladá sa tento odsek:
„5a. Ratingová agentúra, ktorá má v úmysle podstatne zmeniť ratingové metodiky, modely alebo kľúčové ratingové východiská alebo použiť nové ratingové metodiky, modely alebo kľúčové ratingové východiská, ktoré by mohli mať vplyv na úverový rating, zverejní navrhované podstatné zmeny alebo navrhované nové ratingové metodiky na svojej internetovej stránke a vyzve zúčastnené strany, aby v lehote jedného mesiaca predložili pripomienky, spolu s podrobným vysvetlením dôvodov a dôsledkov navrhovaných podstatných zmien alebo navrhovaných nových ratingových metodík.“
d)
Odsek 6 sa mení takto:
i)
úvodná časť sa nahrádza takto:
„6. Keď sa v súlade s článkom 14 ods. 3 zmenia ratingové metodiky, modely alebo kľúčové ratingové východiská používané pri ratingových činnostiach, ratingová agentúra:“;
ii)
vkladajú sa tieto písmená:
„aa)
ihneď informuje ESMA a zverejní na svojej internetovej stránke výsledky konzultácií a nové ratingové metodiky spolu s ich podrobným vysvetlením, ako aj dátum začiatku ich uplatňovania;
ab)
okamžite na svojej internetovej stránke zverejní odpovede na konzultácie uvedené v odseku 5a okrem prípadov, v ktorých si respondent konzultácie vyžaduje dôvernosť informácií;“.
e)
Dopĺňa sa tento odsek:
„7. Ak ratingová agentúra zistí chyby vo svojich ratingových metodikách alebo ich uplatňovaní, ihneď:
a)
oznámi tieto chyby ESMA a všetkým dotknutým hodnoteným subjektom a vysvetlí dôsledky pre svoje ratingy vrátane potreby preskúmať vydané ratingy;
b)
pokiaľ chyby majú dopad na jej úverové ratingy, zverejní tieto chyby na svojej internetovej stránke;
c)
opraví tieto chyby v ratingových metodikách a
d)
uplatní opatrenia uvedené v odseku 6 písm. a), b) a c).“
11.
Vkladajú sa tieto články:
„Článok 8a
Ratingy štátov
1. Ratingy štátov sa vydávajú spôsobom, ktorý je zárukou, že boli analyzované individuálne špecifiká konkrétneho členského štátu. Zakazuje sa vydávať oznámenie o revízii príslušnej skupiny krajín, ak nie je doplnené správami o jednotlivých krajinách. Takéto správy sa sprístupnia verejnosti.
2. Verejné oznámenia iné než úverové ratingy, ratingové výhľady alebo sprievodné tlačové oznámenia alebo správy uvedené v prílohe I oddiele D časti I bode 5, ktoré sa týkajú možných zmien ratingov štátov, nie sú založené na informáciách v dispozičnej sfére hodnoteného subjektu, ktoré boli zverejnené bez súhlasu hodnoteného subjektu, pokiaľ nie sú dostupné zo všeobecne prístupných zdrojov alebo pokiaľ existujú oprávnené dôvody na to, aby hodnotený subjekt neudelil súhlas so zverejnením informácií.
3. Ratingová agentúra s ohľadom na článok 8 ods. 5 druhý pododsek zverejní na svojej internetovej stránke a každoročne predloží orgánu ESMA v súlade s prílohou I oddielom D časťou III bodom 3 na konci decembra kalendár na nasledujúcich 12 mesiacov, pričom stanoví maximálne tri dátumy na zverejnenie nevyžiadaných ratingov štátov a súvisiacich ratingových výhľadov a dátumy na zverejnenie vyžiadaných ratingov štátov a súvisiacich ratingových výhľadov. Tieto dátumy sa stanovia na piatok.
4. Odchýlenie sa pri zverejnení ratingov štátov alebo súvisiacich ratingových výhľadov od kalendára je možné, iba pokiaľ je to potrebné na to, aby ratingová agentúra splnila svoje povinnosti podľa článku 8 ods. 2, článku 10 ods. 1 a článku 11 ods. 1, a sprevádza ho podrobné objasnenie dôvodov odchýlenia sa od oznámeného kalendára.
Článok 8b
Informácie o štruktúrovaných finančných nástrojoch
1. Emitent, pôvodca a sponzor štruktúrovaného finančného nástroja usadení v Únii spoločne uverejnia na internetovej stránke zriadenej ESMA podľa odseku 4 informácie o úverovej kvalite a výsledkoch podkladových aktív štruktúrovaných finančných nástrojov, o štruktúre sekuritizačných transakcií, o peňažných tokoch a o kolaterále podporujúcom sekuritizačnú expozíciu, ako aj všetky informácie, ktoré sú potrebné na uskutočnenie súhrnných a dobre informovaných stresových testov hodnoty peňažných tokov a kolaterálu podporujúcich podkladové expozície.
2. Povinnosť uverejniť informácie podľa odseku 1 sa netýka takého uverejnenia, ktoré by porušilo vnútroštátne právo alebo právo Únie upravujúce ochranu dôvernosti zdrojov informácií alebo spracovanie osobných údajov.
3. ESMA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom spresniť:
a)
informácie, ktoré osoby uvedené v odseku 1 musia uverejniť s cieľom splniť povinnosti vyplývajúce z odseku 1 v súlade s odsekom 2;
b)
frekvenciu aktualizovania informácií uvedených v písmene a);
c)
predloženie informácií uvedených v písmene a) prostredníctvom štandardizovaného vzoru na zverejnenie.
ESMA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do 21. júna 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s postupom stanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
4. ESMA zriadi internetovú stránku na zverejnenie informácií o štruktúrovaných finančných nástrojoch, ako sa uvádza v odseku 1.
Článok 8c
Dvojitý úverový rating štruktúrovaných finančných nástrojov
1. Ak má emitent alebo spriaznená tretia strana v úmysle vyžiadať si úverový rating štruktúrovaného finančného nástroja, poverí minimálne dve ratingové agentúry, aby predložili úverové ratingy nezávisle od seba.
2. Emitent alebo spriaznená tretia strana uvedená v odseku 1 zabezpečia, aby poverené ratingové agentúry spĺňali tieto podmienky:
a)
nepatria do tej istej skupiny ratingových agentúr;
b)
nie sú akcionárom alebo členom ktorejkoľvek z ostatných ratingových agentúr;
c)
nemajú právo ani právomoc vykonávať hlasovacie práva v ktorejkoľvek z ostatných ratingových agentúr;
d)
nemajú právo ani právomoc vymenúvať alebo odvolávať členov správnej alebo dozornej rady ktorejkoľvek z ostatných ratingových agentúr;
e)
nikto z členov ich správnej alebo dozornej rady nesmie byť členom správnej alebo dozornej rady ktorejkoľvek z ostatných ratingových agentúr;
f)
nevykonávajú alebo nemajú právomoc vykonávať kontrolu alebo dominantný vplyv nad ktoroukoľvek z ostatných ratingových agentúr.
Článok 8d
Využívanie viacerých ratingových agentúr
1. Pokiaľ majú emitent alebo spriaznená tretia strana v úmysle poveriť aspoň dve ratingové agentúry vydaním úverového ratingu tej istej emisie alebo subjektu, emitent alebo spriaznená tretia strana zvážia poverenie aspoň jednej ratingovej agentúry, ktorá nemá viac než 10 % celkový podiel na trhu a ktorú môže emitent alebo spriaznená tretia strana vyhodnotiť ako schopnú ohodnotiť príslušnú emisiu alebo subjekt za predpokladu, že na základe zoznamu ESMA uvedeného v odseku 2 je na hodnotenie osobitnej emisie alebo subjektu k dispozícii ratingová agentúra. Pokiaľ emitent alebo spriaznená tretia strana nepoverí aspoň jednu ratingovú agentúru, ktorá nemá viac než 10 % celkový podiel na trhu, zaznamená sa to.
2. S cieľom uľahčiť hodnotenie emitentovi alebo spriaznenej tretej strane podľa odseku 1 zverejní ESMA na svojej internetovej stránke každoročne zoznam registrovaných ratingových agentúr, pričom uvedie ich celkový podiel na trhu a druhy vydávaných úverových ratingov, ktoré môže emitent použiť ako východisko pre svoje hodnotenie.
3. Na účely tohto článku sa celkový podiel na trhu meria na základe ročného obratu vytvoreného z ratingových činností a pomocných služieb na skupinovej úrovni.“
12.
V článku 10 sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Ratingová agentúra zverejní neselektívne a včas každý úverový rating alebo ratingový výhľad, ako aj každé rozhodnutie nepokračovať v úverovom ratingu. V prípade rozhodnutia nepokračovať v úverovom ratingu musia zverejnené informácie obsahovať úplné dôvody pre toto rozhodnutie.
Prvý pododsek sa týka aj úverových ratingov distribuovaných na základe predplatného.
2. Ratingové agentúry zabezpečia, aby sa úverové ratingy a ratingové výhľady predkladali a spracúvali v súlade s požiadavkami stanovenými v prílohe I oddiele D, a nezverejnia iné faktory než tie, ktoré súvisia s úverovými ratingami.
2a. Úverové ratingy, ratingové výhľady a súvisiace informácie sa až do ich zverejnenia považujú v súlade so smernicou 2003/6/ES za dôverné informácie, ako sú vymedzené v uvedenej smernici.
Článok 6 ods. 3 uvedenej smernice sa uplatňuje mutatis mutandis na ratingové agentúry, pokiaľ ide o ich povinnosť zachovávať dôvernosť informácií a ich povinnosť mať zoznam osôb, ktoré majú prístup k ich úverovým ratingom, ratingovým výhľadom alebo súvisiacim informáciám pred ich zverejnením.
Zoznam osôb, ktorým sa úverové ratingy, ratingové výhľady a súvisiace informácie oznamujú ešte pred zverejnením, sa obmedzí iba na osoby identifikované každým hodnoteným subjektom na tento účel.“
13.
V článku 10 ods. 5 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„5. Keď ratingová agentúra vydá nevyžiadaný úverový rating, zreteľne sa v ňom uvedie, pričom sa použije jasne odlíšiteľný iný farebný kód pre túto kategóriu ratingu, či sa hodnotený subjekt alebo spriaznená tretia strana zúčastnila na procese úverového ratingu a či mala ratingová agentúra prístup k účtom, vedeniu a iným príslušným interným dokumentom hodnoteného subjektu alebo spriaznenej tretej strany.“
14.
V článku 11 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Registrovaná alebo certifikovaná ratingová agentúra sprístupňuje v centrálnom registri zriadenom ESMA informácie o svojich historických výkonnostných parametroch vrátane početnosti zmien v ratingoch, a informácie o úverových ratingoch vydaných v minulosti a o ich zmenách. Takáto ratingová agentúra poskytuje do tohto registra informácie v štandardizovanej podobe stanovenej ESMA. ESMA tieto informácie sprístupňuje verejnosti a každoročne uverejňuje zhrnutie obsahujúce informácie o hlavných udalostiach.“
15.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 11a
Európska ratingová platforma
1. Registrovaná alebo certifikovaná ratingová agentúra poskytne ESMA pri vydávaní úverového ratingu alebo ratingového výhľadu informácie o ratingu vrátane úverového ratingu a ratingového výhľadu hodnoteného nástroja, informácií o type úverového ratingu, druhu ratingovej činnosti, ako aj dátum a hodinu zverejnenia.
2. ESMA uverejní jednotlivé úverové ratingy, ktoré mu boli predložené podľa odseku 1, na internetovej stránke (ďalej len Európska ratingová platforma).
Centrálny register uvedený v článku 11 ods. 2 sa zahrnie do Európskej ratingovej platformy.
3. Tento článok sa neuplatňuje na úverové ratingy alebo ratingové výhľady, ktoré sa výlučne vypracúvajú pre investorov a sprístupňujú sa im za poplatok.“
16.
V článku 14 ods. 3 sa dopĺňa tento pododsek:
„Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek, ratingová agentúra oznámi ESMA zamýšľané podstatné zmeny ratingových metodík, modelov alebo kľúčových ratingových východísk alebo navrhované nové ratingové metodiky, modely alebo kľúčové ratingové východiská, keď ratingová agentúra na svojej internetovej stránke v súlade s článkom 8 ods. 5a uverejní navrhované zmeny alebo navrhované nové ratingové metodiky. Po uplynutí obdobia na konzultácie ratingová agentúra oznámi ESMA všetky zmeny vyplývajúce z konzultácií.“
17.
V článku 18 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. ESMA oznámi Komisii, EBA, EIOPA, príslušným orgánom a príslušným odvetvovým orgánom každé rozhodnutie prijaté podľa článku 16, 17 alebo 20.“
18.
V článku 19 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. ESMA účtuje ratingovým agentúram poplatok v súlade s týmto nariadením a nariadením Komisie uvedeným v odseku 2. Tento poplatok v plnom rozsahu pokrýva náklady ESMA potrebné na registráciu ratingových agentúr, ich certifikáciu a dohľad nad nimi, ako aj na úhradu nákladov, ktoré môžu príslušným orgánom vzniknúť pri výkone ich práce podľa tohto nariadenia, najmä v dôsledku delegovania úloh v súlade s článkom 30.“
19.
Článok 21 sa mení takto:
a)
Odsek 4 sa mení takto:
i)
úvodná časť sa nahrádza takto:
„4. ESMA vypracuje návrh regulačných technických predpisov na spresnenie:“;
ii)
písmeno e) sa nahrádza takto:
„e)
obsahu a formátu pravidelných správ s údajmi o ratingoch, ktoré sa požadujú od registrovaných a certifikovaných ratingových agentúr na účely stáleho dohľadu zo strany ESMA.“;
iii)
za písmeno e) sa dopĺňajú tieto pododseky:
„ESMA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do 21. júna 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s postupom stanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.“
b)
Vkladajú sa tieto odseky:
„4a. ESMA vypracuje návrh regulačných technických predpisov na spresnenie:
a)
obsahu a predkladania informácií vrátane štruktúry, formátu, metódy a načasovania informácií, ktoré ratingové agentúry majú poskytnúť ESMA v súlade s článkom 11a ods. 1, a
b)
obsahu a formátu pravidelného podávania správ o poplatkoch účtovaných ratingovými agentúrami na účely stáleho dohľadu zo strany ESMA.
ESMA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do 21. júna 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s postupom stanoveným v článkoch 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
4b. ESMA podá správu o možnosti vytvorenia jedného alebo viacerých mapovaní úverových ratingov predložených v súlade s článkom 11a ods. 1 a predloží túto správu Komisii do 21. júna 2015. V správe sa posúdi najmä:
a)
možnosť, náklady a prínosy vytvorenia jedného alebo viacerých mapovaní;
b)
ako možno vytvoriť jedno alebo viacero mapovaní bez nesprávneho výkladu úverových ratingov vzhľadom na rôzne ratingové metodiky;
c)
možný vplyv mapovaní na dosiaľ vypracované regulačné technické predpisy vo vzťahu k článku 21 ods. 4a písm. a) a b).
ESMA uskutoční konzultácie s EBA a EIOPA v súvislosti s písmenami a) a b) prvého pododseku.“
c)
Odsek 5 sa nahrádza takto:
„5. ESMA uverejní výročnú správu o uplatňovaní tohto nariadenia. Táto správa musí obsahovať najmä posúdenie vykonávania prílohy I ratingovými agentúrami zaregistrovanými podľa tohto nariadenia a posúdenie uplatňovania mechanizmu potvrdzovania uvedeného v článku 4 ods. 3.“
20.
V článku 22a sa názov nahrádza takto:
„Preskúmanie plnenia požiadaviek týkajúcich sa metodiky“.
21.
Článok 25a sa nahrádza takto:
„Článok 25a
Príslušné odvetvové orgány zodpovedné za dohľad nad uplatňovaním článku 4 ods. 1 a článkov 5a, 8b, 8c a 8d a za ich presadzovanie
Príslušné odvetvové orgány sú zodpovedné za dohľad nad uplatňovaním článku 4 ods. 1 a článkov 5a, 8b, 8c a 8d a ich presadzovanie v súlade s príslušnými odvetvovými právnymi predpismi.“
22.
Vkladá sa táto hlava:
„HLAVA IIIa
OBČIANSKOPRÁVNA ZODPOVEDNOSŤ RATINGOVÝCH AGENTÚR
Článok 35a
Občianskoprávna zodpovednosť
1. Ak sa ratingová agentúra úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti dopustí niektorého porušenia uvedeného v prílohe III a ovplyvní úverový rating, investor alebo emitent môžu od tejto ratingovej agentúry požadovať náhradu škody, ktorá im bola spôsobená týmto porušením.
Investor môže požadovať náhradu škody podľa tohto článku, ak zistí, že sa v súlade s článkom 5a ods. 1 alebo inak s náležitou starostlivosťou odôvodnene spoliehal na úverový rating pri rozhodnutí investovať do finančného nástroja, na ktorý sa tento úverový rating vzťahuje, držať tento nástroj alebo sa ho zbaviť.
Emitent môže požadovať náhradu škody podľa tohto článku, ak zistí, že sa naň alebo na jeho finančné nástroje vzťahuje tento úverový rating a že porušenie nebolo spôsobené zavádzaním a nepresnými informáciami, ktoré poskytol emitent ratingovej agentúre, či už priamo alebo prostredníctvom verejne dostupných informácií.
2. Zodpovednosť za poskytnutie presných a podrobných informácií o tom, že ratingová agentúra sa dopustila porušenia tohto nariadenia a že uvedené porušenie ovplyvnilo vydaný úverový rating, nesie investor alebo emitent.
To, čo sú presné a podrobné informácie, posúdi príslušný vnútroštátny súd s ohľadom na to, že investor alebo emitent nemusí mať prístup k informáciám, ktoré sú výlučne v dispozičnej sfére ratingovej agentúry.
3. Občianskoprávnu zodpovednosť ratingových agentúr v zmysle odseku 1 možno vopred obmedziť iba v prípade, ak je toto obmedzenie:
a)
odôvodnené a primerané, a
b)
je povolené rozhodným vnútroštátnym právom v súlade s odsekom 4.
Obmedzenie, ktoré nie je v súlade s prvým pododsekom, alebo vylúčenie občianskoprávnej zodpovednosti, nemá žiadny právny účinok.
4. Pojmy, ako sú ‚škoda‘, ‚úmysel‘, ‚hrubá nedbanlivosť‘, ‚odôvodnené spoliehanie sa‘, ‚náležitá starostlivosť‘, ‚vplyv‘, ‚odôvodnený‘ a ‚primeraný‘, ktoré sa uvádzajú v tomto článku, ale nie sú definované, sa vykladajú a uplatňujú v súlade s rozhodným vnútroštátnym právom určeným príslušnými pravidlami medzinárodného práva súkromného. Záležitosti týkajúce sa občianskoprávnej zodpovednosti ratingovej agentúry, ktoré toto nariadenie neupravuje, sa riadia rozhodným vnútroštátnym právom určeným príslušnými pravidlami medzinárodného práva súkromného. Súd, ktorý je príslušný rozhodnúť o nároku na uplatnenie občianskoprávnej zodpovednosti, ktorý predložil investor alebo emitent, sa určí na základe príslušných pravidiel medzinárodného práva súkromného.
5. Týmto článkom sa nevylučujú ďalšie nároky na uplatnenie občianskoprávnej zodpovednosti podľa vnútroštátneho práva.
6. Právo na nápravu stanovené v tomto článku nebráni ESMA v tom, aby v plnej miere vykonával svoje právomoci uvedené v článku 36a.“
23.
V článku 36a ods. 2 sa prvý pododsek mení takto:
a)
Písmená a) a b) sa nahrádzajú takto:
„a)
za porušenia uvedené v prílohe III oddiele I bodoch 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 26a až 26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 a 55 až 62 sú pokuty vo výške minimálne 500 000 EUR a maximálne 750 000 EUR;
b)
za porušenia uvedené v prílohe III oddiele I bodoch 6, 7 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 42a, 42b, 45 až 49a, 52, 53 a 54 sú pokuty vo výške minimálne 300 000 EUR a maximálne 450 000 EUR;“.
b)
Písmená d) a e) sa nahrádzajú takto:
„d)
za porušenia uvedené v prílohe III oddiele II bodoch 1, 6, 7, 8 a 9 sú pokuty vo výške minimálne 50 000 EUR a maximálne 150 000 EUR;
e)
za porušenia uvedené v prílohe III oddiele II bodoch 2, 3a až 5 sú pokuty vo výške minimálne 25 000 EUR a maximálne 75 000 EUR;“.
c)
Písmeno h) sa nahrádza takto:
„h)
za porušenia uvedené v prílohe III oddiele I bode 20a, prílohe III oddiele III bodoch 4 až 4c, 6, 8 a 10 sú pokuty vo výške minimálne 90 000 EUR a maximálne 200 000 EUR;“.
24.
Článok 39 sa mení takto:
a)
odseky 1 a 3 sa vypúšťajú;
b)
dopĺňajú sa tieto odseky:
„4. Komisia po obdržaní technického poradenstva od ESMA preskúma situáciu na trhu s úverovými ratingami, pokiaľ ide o štruktúrované finančné nástroje, konkrétne trh s úverovými ratingami pre resekuritizácie. Komisia po tomto preskúmaní do 1. júla 2016 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, ku ktorej bude prípadne pripojený legislatívny návrh a v ktorej sa posúdi najmä:
a)
dostupnosť dostatočného výberu s cieľom splniť požiadavky stanovené v článkoch 6b a 8c;
b)
či je vhodné skrátiť alebo predĺžiť maximálnu dobu trvania zmluvného vzťahu uvedenú v článku 6b ods. 1 a minimálnu dobu, ktorá musí uplynúť pred tým, než môže ratingová agentúra opätovne uzatvoriť zmluvu s emitentom alebo spriaznenou treťou stranou na vydávanie úverových ratingov resekuritizácií, ako je uvedené v článku 6b ods. 3;
c)
či je vhodné zmeniť výnimku uvedenú v článku 6b ods. 2 druhom pododseku.
5. Komisia po obdržaní technického poradenstva od ESMA preskúma situáciu na trhu s úverovými ratingami. Po tomto preskúmaní Komisia do 1. januára 2016 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, ku ktorej bude prípadne pripojený legislatívny návrh a v ktorej sa posúdi najmä:
a)
či je potrebné rozšíriť rozsah povinností uvedených v článku 8b s cieľom zahrnúť ostatné finančné úverové produkty;
b)
či požiadavky uvedené v článkoch 6, 6a a 7 dostatočne zmiernili konflikty záujmov;
c)
či by sa mal rozsah mechanizmu rotácie uvedeného v článku 6b rozšíriť na iné triedy aktív a či je vhodné použiť diferencované dĺžky dôb pre jednotlivé triedy aktív;
d)
vhodnosť existujúcich a alternatívnych modelov odmeňovania;
e)
či je potrebné zaviesť iné opatrenia na posilnenie hospodárskej súťaže na trhu s úverovými ratingami;
f)
vhodnosť dodatočných iniciatív na podporu hospodárskej súťaže na trhu s úverovými ratingami v kontexte rozvoja štruktúry odvetvia;
g)
či je potrebné navrhnúť opatrenia na riešenie nadmerného zmluvného spoliehania sa na úverové ratingy;
h)
úrovne koncentrácie trhu, riziká vyplývajúce z vysokej koncentrácie a vplyv na celkovú stabilitu finančného odvetvia.
6. Komisia minimálne raz za rok informuje Európsky parlament a Radu o akýchkoľvek nových rozhodnutiach o rovnocennosti v zmysle článku 5 ods. 6, ktoré boli prijaté počas obdobia, za ktoré sa podáva správa.“
25.
Článok 39a sa nahrádza takto:
„Článok 39a
Zamestnanci a zdroje ESMA
ESMA posúdi do 21. júna 2014 svoje personálne potreby a potreby týkajúce sa zdrojov, ktoré vyplývajú z prevzatia jeho právomocí a úloh v súlade s týmto nariadením, a predloží správu Európskemu parlamentu, Rade a Komisii.“
26.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 39b
Povinnosti týkajúce sa podávania správ
1. Komisia do 31. decembra 2015 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o:
a)
krokoch, ktoré boli prijaté v súvislosti s vypustením odkazov na úverové ratingy, ktoré vyvolávajú alebo môžu vyvolať výhradné alebo mechanické spoliehanie sa na tieto ratingy a
b)
alternatívnych nástrojoch, ktoré investorom umožňujú vypracovať svoje vlastné posúdenie kreditného rizika emitentov a finančných nástrojov,
s cieľom vypustiť všetky odkazy na úverové ratingy v práve Únie na regulačné účely do 1. januára 2020 za predpokladu, že boli identifikované a uplatnené primerané alternatívy. ESMA poskytne Komisii v rámci tohto odseku technické poradenstvo.
2. Vzhľadom na situáciu na trhu Komisia do 31. decembra 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vhodnosti vypracovania európskeho posúdenia úverovej bonity pre štátny dlh.
Vzhľadom na závery správy uvedenej v prvom pododseku a situáciu na trhu Komisia do 31. decembra 2016 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vhodnosti a uskutočniteľnosti podpory európskej ratingovej agentúry špecializovanej na posúdenie úverovej bonity štátneho dlhu členských štátov, a/alebo európskej ratingovej nadácie pre všetky ostatné úverové ratingy.
3. Komisia do 31. decembra 2013 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu týkajúcu sa uskutočniteľnosti siete menších ratingových agentúr s cieľom posilniť hospodársku súťaž na trhu. V tejto správe sa zhodnotí finančná a nefinančná podpora pre vytvorenie takejto siete s ohľadom na možné konflikty záujmov vyplývajúce z takéhoto verejného financovania. Vzhľadom na závery tejto správy a v nadväznosti na technické poradenstvo ESMA môže Komisia opätovne zhodnotiť a navrhnúť zmenu článku 8d.“
27.
Príloha I sa mení v súlade s prílohou I k tomuto nariadeniu.
28.
Príloha III sa mení v súlade s prílohou II k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Bez ohľadu na prvý odsek,
1.
bod 7 písm. a), body 9 a 10, bod 11 vo vzťahu k článku 8d nariadenia (ES) č. 1060/2009, a body 12 a 27 článku 1 tohto nariadenia sa uplatňujú od 1. júna 2018 na účely posúdenia uvedeného v:
a)
článku 4 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1060/2009 týkajúceho sa toho, či sú požiadavky tretích krajín aspoň také prísne ako požiadavky stanovené v uvedenom písmene a
b)
článku 5 ods. 6 druhom pododseku písm. b) nariadenia (ES) č. 1060/2009 týkajúceho sa toho, či ratingové agentúry v tretích krajinách podliehajú právne záväzným pravidlám, ktoré sú rovnocenné s právne záväznými pravidlami stanovenými v uvedenom písmene;
2.
článok 1 bod 8 tohto nariadenia sa vo vzťahu k článku 6a ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1060/2009 uplatňuje od 21. júna 2014, pokiaľ ide o akéhokoľvek akcionára alebo člena ratingovej agentúry, ktorý 15. novembra 2011 držal 5 % alebo väčší podiel na kapitále vo viac než jednej ratingovej agentúre;
3.
článok 1 bod 15 sa uplatňuje od 21. júna 2015.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 21. mája 2013