SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/36/EU
ze dne 26. června 2013
o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (3) byly při několika příležitostech výrazně pozměněny. Mnoho ustanovení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES se vztahuje na úvěrové instituce i investiční podniky. V zájmu přehlednosti a s cílem zajistit soudržné uplatňování uvedených ustanovení by tato ustanovení měla být sloučena do nových právních aktů, které by se vztahovaly jak na úvěrové instituce, tak na investiční podniky, a to do této směrnice a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 (4). Za účelem lepšího přístupu by měla být ustanovení příloh směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES zahrnuta do normativní části této směrnice a uvedeného nařízení.
(2)
Tato směrnice by měla mimo jiné obsahovat ustanovení upravující udělování povolení k podnikání, nabývání kvalifikované účasti, výkon svobody usazování a volného pohybu služeb, pravomoci orgánů dohledu domovských a hostitelských členských států v tomto ohledu a ustanovení upravující počáteční kapitál a kontrolu v rámci dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky. Hlavním cílem a předmětem této směrnice je koordinovat vnitrostátní ustanovení týkající se přístupu k činnosti úvěrových institucí a investičních podniků, způsobů jejich řízení a rámce dohledu. Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES obsahovaly i obezřetnostní požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky. Tyto požadavky by měly být stanoveny v nařízení (EU) č. 575/2013, které stanoví jednotné a přímo aplikovatelné obezřetnostní požadavky pro úvěrové instituce a investiční podniky, neboť tyto požadavky úzce souvisejí s fungováním finančních trhů, pokud jde o objem aktiv, které úvěrové instituce a investiční podniky drží. Tato směrnice by tedy měla být vykládána společně s nařízením (EU) č. 575/2013 a měly by společně s uvedeným nařízením tvořit právní rámec upravující bankovní činnosti, rámec dohledu a obezřetnostní pravidla pro úvěrové instituce a investiční podniky.
(3)
Obecné obezřetnostní požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 doplňují individuální požadavky, o kterých rozhodují příslušné orgány v důsledku svého průběžného dohledu nad každou jednotlivou úvěrovou institucí a investičním podnikem. Škála těchto požadavků na dohled by měla být mimo jiné stanovena v této směrnici a příslušné orgány by měly mít možnost uplatnit vlastní úsudek v souvislosti s tím, které požadavky by měly být uloženy. Pokud jde o tyto individuální požadavky, které se týkají likvidity, měly by příslušné orgány brát mimo jiné v úvahu zásady stanovené v pokynech Evropského výboru orgánů bankovního dohledu ze dne 27. října 2010 o rozložení nákladů a přínosů likvidity.
(4)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (5) umožňuje investičním podnikům povoleným příslušnými orgány v jejich domovském členském státě a kontrolovaným těmito orgány, aby zřizovaly své pobočky a volně poskytovaly služby v jiných členských státech. Uvedená směrnice zároveň stanoví koordinaci pravidel, kterými se řídí povolování a výkon činnosti investičních podniků. Nestanoví však výši počátečního kapitálu těchto podniků nebo společný rámec pro sledování rizik, která podstupují; to by měla upravovat tato směrnice.
(5)
Tato směrnice by z hlediska svobody usazování i z hlediska volného pohybu služeb v oblasti úvěrových institucí měla být základním nástrojem pro dosažení vnitřního trhu.
(6)
Hladké fungování vnitřního trhu vyžaduje nejen právní normy, ale také úzkou a pravidelnou spolupráci a podstatně zdokonalenou konvergenci regulačních postupů a postupů dohledu mezi příslušnými orgány členských států.
(7)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6) byl zřízen Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“). Tato směrnice by rovněž měla zohledňovat úlohu a funkci orgánu EBA stanovené v uvedeném nařízení a postupy, kterými je třeba se řídit při svěřování úkolů tomuto orgánu.
(8)
Vzhledem ke zvýšenému počtu úkolů, jimiž tato směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 EBA pověřují, by Evropský parlament, Rada a Komise, měly zajistit, aby byly poskytnuty odpovídající lidské a finanční zdroje.
(9)
Jednotný mechanismus dohledu je prvním krokem k vytvoření bankovní unie a měl by zajistit, aby politika Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi byla zavedena soudržným a efektivním způsobem, aby byl jednotný soubor pravidel pro finanční služby používán stejným způsobem na úvěrové instituce ve všech dotčených členských státech a aby tyto úvěrové instituce podléhaly dohledu nejvyšší kvality, jenž nebude omezován úvahami jiné než obezřetnostní povahy. Jednotný mechanismus dohledu je základem pro další kroky směřující k bankovní unii. Uplatňuje se tak zásada, že zavedení společných mechanismů intervence v případě krize by měly předcházet společné kontroly, které by snížily pravděpodobnost, že tyto mechanismy intervence bude třeba použít. Evropská rada v závěrech ze dne 14. prosince 2012 uvedla: „Komise během roku 2013 předloží návrh na vytvoření jednotného mechanismu pro řešení problémů bank pro členské státy účastnící se jednotného mechanismu dohledu, který by měli spolutvůrci právních předpisů projednat jakožto prioritu za účelem jeho přijetí v průběhu stávajícího volebního období Evropského parlamentu.“ Integrace finančního rámce by mohla být dále posílena zřízením jednotného mechanismu řešení problémů zahrnujícího vhodné a účinné jištění (backstop), které zajistí přijímání rozhodnutí o řešení problémů bank rychle, nestranně a v nejlepším zájmu všech dotčených stran.
(10)
Pověření Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) vykonávat dohled v některých členských státech by mělo být v souladu s rámcem Evropského systému dohledu nad finančním trhem zřízeného v roce 2010 a s jeho základním cílem vypracovat jednotný soubor pravidel a více sblížit postupy dohledu v Unii jako celku. ECB by měla při plnění svých úkolů podléhat příslušnému primárnímu a sekundárnímu právu Unie, rozhodnutím Komise v oblasti státních podpor, pravidlům hospodářské soutěže a kontroly spojování podniků a jednotnému souboru pravidel platnému pro všechny členské státy a plnit své úkoly v souladu s nimi. Orgánu EBA je svěřeno vypracování návrhů technických norem a obecných pokynů a doporučení, které zajistí sbližování dohledu a soudržnost výsledků dohledu v rámci Unie. ECB by neměla provádět tyto úkoly, ale měla by vykonávat pravomoci přijímat nařízení podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) v souladu s akty přijatými Komisí na základě návrhů vypracovaných orgánem EBA a obecných pokynů a doporučení podle článku 16 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(11)
Právně závazná zprostředkovatelská úloha orgánu EBA je jedním z klíčových prvků při podpoře koordinace, jednotnosti dohledu a sbližování postupů dohledu. Zprostředkování orgánem EBA může být zahájeno buď z jeho vlastního podnětu, je-li tak zvlášť stanoveno, nebo na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů v případě sporu. Tato směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 by měly rozšířit škálu situací, v nichž může EBA zahájit právně závazné zprostředkování z vlastního podnětu s cílem přispět k jednotnosti při provádění dohledu. EBA nemá pravomoc zahájit zprostředkování z vlastního podnětu, pokud jde o označení významných poboček a určení požadavků obezřetnosti pro jednotlivé instituce podle této směrnice. Příslušné orgány by však v zájmu podpory koordinace a zlepšení jednotných postupů dohledu v těchto citlivých oblastech měly v případě sporu mít možnost v jeho rané fázi využít zprostředkování orgánem EBA. Toto včasné zprostředkování orgánem EBA by mělo usnadnit nalezení řešení sporu.
(12)
Z důvodů ochrany úspor a za účelem vytvoření rovných podmínek hospodářské soutěže mezi úvěrovými institucemi by se měla koordinační opatření týkající se dohledu nad úvěrovými institucemi vztahovat na všechny tyto instituce. Mělo by se však náležitě přihlížet k objektivním rozdílům v jejich statutech a k jejich úkolům, jak je stanoví vnitrostátní právo.
(13)
K zajištění dobře fungujícího vnitřního trhu jsou pro obchodování a řízení přeshraničních skupin úvěrových institucí nezbytné transparentní, předvídatelné a harmonizované postupy a rozhodnutí v oblasti dohledu. EBA by proto měl harmonizaci postupů dohledu zlepšit. Postupy a rozhodnutí v oblasti dohledu by proto neměly bránit fungování vnitřního trhu, pokud jde o volný pohyb kapitálu. Kolegia orgánů dohledu by měla zajistit společný a harmonizovaný pracovní program a harmonizovaná rozhodnutí v oblasti dohledu. Spolupráce mezi příslušnými orgány domovských a hostitelských členských států by měla být posílena zavedením vyšší úrovně transparentnosti a sdílení informací.
(14)
Oblast působnosti opatření by proto měla být co nejširší, aby se vztahovala na všechny instituce, jejichž činnost spočívá v přijímání splatných peněžních prostředků od veřejnosti ve formě vkladů i v jiných formách, jako je soustavné vydávání dluhopisů a obdobných cenných papírů a poskytování úvěru na vlastní účet. Měly by se stanovit výjimky pro některé úvěrové instituce, na něž se tato směrnice nevztahuje. Tato směrnice by se neměla dotýkat použití vnitrostátních právních předpisů, které stanoví zvláštní doplňková povolení umožňující úvěrovým institucím vykonávat určité činnosti nebo provozovat určité druhy operací.
(15)
Je vhodné provést nezbytnou harmonizaci, dostatečnou k zajištění vzájemného uznávání povolení a systémů obezřetnostního dohledu, což umožní vydávat jednotné povolení pro celou Unii a uplatňovat zásadu, že obezřetnostní dohled vykonává domovský členský stát.
(16)
Zásada vzájemného uznávání a zásada dohledu vykonávaného domovským členským státem vyžadují, aby příslušné orgány členského státu nevydaly povolení nebo je odňaly v případech, kdy z okolností, například z plánu činností, zeměpisného rozmístění činností nebo ze skutečně provozovaných činností zřetelně vyplývá, že si úvěrová instituce zvolila právo jednoho členského státu s úmyslem vyhnout se přísnějším normám platným v jiném členském státě, na jehož území hodlá provozovat nebo provozuje převážnou část své činnosti. Pokud to z okolností nevyplývá zřetelně, ale většina aktiv subjektů bankovní skupiny se nachází v jiném členském státě, jehož příslušné orgány provádějí dohled na konsolidovaném základě, měla by se změnit příslušnost pro dohled na konsolidovaném základě pouze se souhlasem těchto příslušných orgánů.
(17)
Příslušné orgány by neměly úvěrové instituci vydat nebo zachovat povolení, mohou-li jim úzká propojení mezi úvěrovou institucí a jinými fyzickými nebo právnickými osobami bránit v účinném výkonu jejich funkcí dohledu. Již povolené úvěrové instituce by měly rovněž z hlediska tohoto úzkého propojení vyhovět příslušným orgánům.
(18)
Odkaz na účinný výkon funkcí dohledu orgány dohledu se vztahuje i na dohled na konsolidovaném základě, který by měl být vykonáván nad úvěrovou institucí nebo investičním podnikem, pokud to stanoví právo Unie. V těchto případech by orgány, kterým se podává žádost o povolení, měly mít možnost určit, které orgány jsou příslušné k výkonu dohledu nad danou úvěrovou institucí nebo investičním podnikem na konsolidovaném základě.
(19)
Úvěrové instituce povolené v domovském členském státě by měly být oprávněny provozovat v celé Unii některé nebo všechny činnosti uvedené v seznamu činností podléhajících vzájemnému uznání tím způsobem, že zřídí pobočky nebo poskytují služby.
(20)
Je vhodné rozšířit vzájemné uznání na uvedené činnosti, pokud jsou provozovány finanční institucí, jež je dceřiným podnikem úvěrové instituce, pokud se na tento dceřiný podnik vztahuje konsolidovaný dohled nad jeho mateřským podnikem a pokud splňuje určité přísné podmínky.
(21)
U subjektů, které nebyly ve svém domovském členském státě povoleny jako úvěrové instituce, a u činností neuvedených v seznamu činností podléhajících vzájemnému uznání by měl mít hostitelský členský stát v souvislosti s výkonem práva usazování a volného pohybu služeb možnost vyžadovat dodržení zvláštních ustanovení svých vnitrostátních právních předpisů, nejsou-li tato ustanovení již stanovena v nařízení (EU) č. 575/2013 a jsou-li slučitelná s právem Unie a odůvodněna obecným zájmem a nepodléhají-li tyto subjekty nebo činnosti rovnocenným pravidlům podle právních nebo správních předpisů svých domovských členských států.
(22)
Kromě nařízení (EU) č. 575/2013, které stanoví přímo aplikovatelné obezřetnostní požadavky pro úvěrové instituce a investiční podniky, by členské státy měly zajistit, aby činnosti, jež jsou předmětem vzájemného uznávání, bylo možno bez překážek provozovat stejným způsobem jako v domovském členském státě, nejsou-li v rozporu s právními předpisy hostitelského členského státu na ochranu obecného zájmu.
(23)
Předpisy upravující činnost poboček úvěrových institucí se skutečným sídlem ve třetí zemi by měly být obdobné ve všech členských státech. Je důležité stanovit, že tyto předpisy nesmějí příznivější než ty, jež se vztahují na pobočky úvěrových institucí z jiného členského státu. Unie by měla mít možnost uzavírat dohody se třetími zeměmi o použití ustanovení, která poskytnou pobočkám stejné zacházení na celém jejím území. Na pobočky úvěrových institucí povolených ve třetích zemích by se neměl vztahovat volný pohyb služeb ani svoboda usazování v jiných členských státech než těch, kde jsou usazeny.
(24)
Mezi Unií a třetími zeměmi by mělo být dosaženo dohody o umožnění praktického výkonu dohledu na konsolidovaném základě v co nejrozsáhlejší zeměpisné oblasti.
(25)
Odpovědnost za dohled nad finančním zdravím úvěrových institucí a zvláště nad jejich platební schopností na konsolidovaném základě by měla spočívat na jejich domovských členských státech. Dohled nad bankovními skupinami v Unii by měl být předmětem úzké spolupráce mezi příslušnými orgány hostitelského a domovského členského státu.
(26)
Příslušné orgány hostitelských členských států by měly mít pravomoc provádět případ od případu šetření na místě a kontroly zaměřené na činnost, poboček institucí na jejich území, a vyžádat si od dané pobočky informace o jejích činnostech pro statistické a informační účely nebo pro účely dohledu, považuje-li to daný hostitelský členský stát za důležité z důvodů stability finančního systému.
(27)
Příslušné orgány hostitelských členských států by si měly opatřit informace o činnostech provozovaných na jejich území. Opatření v oblasti dohledu by měly přijmout příslušné orgány domovského členského státu, pokud příslušné orgány hostitelského členského státu nemusí přijmout předběžná nouzová opatření.
(28)
Hladké fungování vnitřního bankovního trhu vyžaduje nejen právní normy, ale též úzkou a pravidelnou spolupráci a podstatně zdokonalenou konvergenci regulačních postupů a postupů dohledu mezi příslušnými orgány členských států. Za tímto účelem by se mělo posuzování otázek týkajících se jednotlivých úvěrových institucí a vzájemná výměna informací uskutečňovat prostřednictvím EBA. Tato vzájemná výměna informací by neměla nahradit dvoustrannou spolupráci. Příslušné orgány hostitelských členských států by vždy měly mít možnost v naléhavých případech z vlastního podnětu nebo na základě podnětu příslušných orgánů domovského členského státu ověřovat, zda je činnost úvěrové instituce usazené na jejich území vykonávána v souladu s právními předpisy a se zásadami řádných správních a účetních postupů a přiměřené vnitřní kontroly.
(29)
Je vhodné umožnit výměnu informací mezi příslušnými orgány a orgány nebo subjekty, jež ze své funkce pomáhají posilovat stabilitu finančního systému. Pro zachování důvěrné povahy těchto informací musí být přísně vymezen okruh jejich příjemců.
(30)
Určitá jednání, jako například podvody nebo obchodování zasvěcených osob, mohou ovlivnit stabilitu i integritu finančního systému. Je nutné stanovit podmínky, na jejichž základě je výměna informací v takových případech přípustná.
(31)
Je-li stanoveno, že informace lze poskytnout pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů, měly by příslušné orgány mít možnost podmínit svůj souhlas splněním přísných podmínek.
(32)
Měla by být také povolena výměna informací mezi příslušnými orgány a centrálními bankami a jinými subjekty s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové orgány, a je-li to nezbytné z důvodů obezřetnostního dohledu, prevence a řešení úpadku institucí a případně v naléhavých situacích, mezi dalšími veřejnými orgány a orgány ústřední státní správy odpovědnými za přípravu předpisů týkajících se dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními institucemi, investičními službami a pojišťovnami a veřejnými orgány, odpovědnými za dohled nad platebními systémy.
(33)
Za účelem posílení obezřetnostního dohledu nad institucemi a ochrany klientů institucí by auditoři měli mít povinnost bezodkladně informovat příslušné orgány ve všech případech, kdy při výkonu své činnosti zjistí určité skutečnosti, které mohou mít vážný dopad na finanční situaci nebo na správní a účetní organizaci instituce. Z téhož důvodu by členské státy měly také stanovit, že se tato povinnost vztahuje na všechny případy, kdy auditor zjistí uvedené skutečnosti při výkonu své činnosti v podniku, který má úzké propojení s některou institucí. Povinnost auditorů oznamovat příslušným orgánům, je-li to vhodné, některé skutečnosti a rozhodnutí týkající se instituce, které zjistí při výkonu svých povinností v jiném než finančním podniku, by sama o sobě neměla měnit povahu jejich činnosti v daném podniku ani způsob, kterým by měli své povinnosti v tomto podniku vykonávat.
(34)
Cílem této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 je zajistit platební schopnost institucí. Pokud navzdory požadavkům týkajícím se platební schopnosti dojde ke krizi, je třeba zajistit, aby institucím bylo umožněno řešit úpadek řádně a omezit přitom nepříznivý dopad na reálnou ekonomiku a zabránit tomu, aby byli do věci zapojeni daňoví poplatníci. Za tímto účelem by orgán EBA měl až do další koordinace na úrovni Unie v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010 posuzovat a koordinovat iniciativy týkající se ozdravných plánů a plánů řešení úpadků s cílem podpořit sbližování v této oblasti. Orgán EBA by proto měl být předem plně informován o organizaci zasedání týkajících se ozdravných plánů a plánů řešení úpadků a měl by být oprávněn se takových zasedání účastnit.Orgány některých členských států již stanovily ve vnitrostátním právu povinnosti institucí a orgánů připravit ozdravné plány a plány řešení úpadků. Je proto vhodné, aby se po institucích požadovala spolupráce s orgány v tomto směru. Orgán EBA by proto měl být předem plně informován o organizaci zasedání týkajících se ozdravných plánů a plánů řešení úpadků a měl by být oprávněn se takových zasedání účastnit. Připravuje-li se ozdravný plán nebo plán řešení úpadků, měl by orgán EBA přispívat a aktivně se účastnit v rámci rozvoje a koordinace účinných a soudržných ozdravných plánů a plánů řešení úpadků v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010. Přednost by měla být dávána těm plánům, které se týkají systémově důležitých institucí.
(35)
S cílem zajistit, aby instituce, ti, kdo vykonávají efektivní kontrolu nad podnikáním instituce, a členové vedoucího orgánu instituce dodržovali povinnosti vyplývající z této směrnice a z nařízení (EU) č. 575/2013 a aby se s nimi v celé Unii zacházelo stejně, by členské státy měly stanovit správní sankce a jiná správní opatření, která jsou účinná, přiměřená a odrazující. Správní sankce a jiná správní opatření stanovené členskými státy by tedy měly splňovat určité základní požadavky, pokud jde o jejich určení, o kritéria, která by měla být zohledněna při jejich uplatňování, o zveřejňování, o klíčové pravomoci k ukládání sankcí a o výši správních peněžitých sankcí.
(36)
Příslušné orgány by měly být zejména oprávněny ukládat správní peněžité sankce, které jsou dostatečně vysoké na to, aby vyvážily výhody, jež je možné očekávat, a aby odradily i větší instituce a jejich manažery.
(37)
S cílem zajistit konzistentní uplatňování správních sankcí a jiných správních opatření ve všech členských státech by při určování typu správních sankcí nebo jiných správních opatření a výše správních peněžitých sankcí členské státy měly mít povinnost zajistit, aby příslušné orgány zohledňovaly všechny příslušné okolnosti.
(38)
S cílem zajistit odrazující účinek správních sankcí by správní sankce měly být obvykle zveřejňovány, kromě některých přesně stanovených situací.
(39)
Pro účely posouzení dobré pověsti ředitelů a členů vedoucího orgánu je nutný účinný systém výměny informací, v rámci něhož by orgán EBA pod podmínkou dodržení požadavků na zachování profesního tajemství a ochranu údajů, měl mít právo vést centrální databázi obsahující podrobné údaje o správních sankcích, včetně stavu odvolacího řízení proti těmto sankcím, která by byla přístupná pouze příslušným orgánům. Informace o rozsudcích v trestních věcech by v každém případě by měly být vyměňovány v souladu s rámcovým rozhodnutím 2009/315/SVV (7) a rozhodnutím 2009/316/SVV (8), jak jsou provedeny ve vnitrostátním právu, jakož i v souladu s jinými příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva.
(40)
S cílem odhalit potenciální porušení vnitrostátních ustanovení provádějících tuto směrnici a nařízení (EU) č. 575/2013 by příslušné orgány měly mít příslušné vyšetřovací pravomoci a měly by zavést účinné mechanismy na podporu ohlašování potenciálních či skutečných porušení. Těmito mechanismy by však neměla být dotčena práva obviněných na obhajobu.
(41)
Tato směrnice by měla stanovit správní sankce a jiná správní opatření, aby byla zajištěna co nejširší možnost reagovat na porušení právních předpisů a aby se napomohlo předcházení dalšímu porušení, a to bez ohledu na to, zda se kvalifikují jako správní sankce nebo jiná správní opatření podle vnitrostátního práva. Členské státy měly mít možnost stanovit další sankce a vyšší úrovně správních peněžitých sankcí než ty, které jsou uvedeny v této směrnici.
(42)
Touto směrnicí by neměla být dotčena ustanovení práva členských států, pokud jde o trestněprávní sankce.
(43)
Členské státy by měly zajistit, aby úvěrové instituce a investiční podniky měly takový vnitřně stanovený kapitál, který je s ohledem na rizika, jimž jsou nebo mohou být vystaveny, přiměřený množstvím, kvalitou i rozložením. Členské státy by proto měly zajistit, aby úvěrové instituce a investiční podniky zavedly strategie a postupy pro hodnocení a udržování přiměřenosti svého vnitřně stanoveného kapitálu.
(44)
Příslušné orgány by měly být pověřeny zajištěním toho, že jsou instituce dobře organizovány a disponují přiměřeným kapitálem s ohledem na rizika, kterým jsou nebo by mohly být vystaveny.
(45)
S cílem zajistit, aby instituce, které působí v několika členských státech, nebyly neúměrně zatěžovány v důsledku ponechání odpovědnosti za povolování a dohled na příslušných orgánech jednotlivých členských států, je zásadní výrazně posílit spolupráci mezi příslušnými orgány. Tuto spolupráci by měl usnadňovat a posílit orgán EBA.
(46)
Za účelem zajištění tržní disciplíny komplexně v celé Unii je vhodné, aby příslušné orgány zveřejňovaly informace o tom, jak vykonávají úvěrové instituce a investiční podniky svou činnost. Tyto informace by měly být takové, aby umožnily srovnání přístupů přijatých různými příslušnými orgány členských států a doplnily požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013, které se týkají zveřejňování technických údajů institucemi.
(47)
Dohled nad institucemi na konsolidovaném základě je zaměřen na ochranu zájmů vkladatelů a investorů institucí a na zajištění stability finančního systému. Aby byl účinný, měl by být dohled na konsolidovaném základě uplatňován vůči všem bankovním skupinám včetně těch, jejichž mateřské podniky nejsou úvěrovými institucemi nebo investičními podniky. Členské státy by měly příslušným orgánům poskytnout potřebné právní nástroje, které jim umožní vykonávat tento dohled.
(48)
V případě skupin s diverzifikovanou činností, ve kterých mateřský podnik kontroluje alespoň jeden dceřiný podnik, by příslušné orgány měly být schopny posoudit finanční situaci každé úvěrové instituce nebo investičního podniku v rámci takové skupiny. Příslušné orgány by měly mít přinejmenším prostředky k získání informací potřebných k plnění svých úkolů ode všech podniků ve skupině. V případě skupin podniků zabývajících se různými finančními činnostmi by měla být zavedena spolupráce mezi orgány příslušnými k dohledu nad jednotlivými finančními odvětvími.
(49)
Členské státy by měly mít možnost nevydat nebo odejmout povolení úvěrové instituce v případě některých skupinových struktur, jež považují za nevhodné pro provozování bankovních činností proto, že nad těmito strukturami nelze vykonávat účinný dohled. Za tímto účelem by příslušné orgány měly mít pravomoci potřebné k zajištění řádného a obezřetného řízení úvěrových institucí. Má-li být v Unii zajištěna udržitelná a rozmanitá bankovní kultura, která v první řadě slouží zájmům občanů Unie, je nutné podporovat bankovní činnost malého rozsahu, jako je činnost úvěrových sdružení a družstevních bank.
(50)
V mandátech příslušných orgánů by měla být vhodně zohledněna dimenze Unie. Příslušné orgány by tudíž měly řádně zvážit účinek svých rozhodnutí nejen na stabilitu finančního systému v rámci své jurisdikce, ale také ve všech ostatních dotčených členských státech. S výhradou vnitrostátních právních předpisů by tato zásada měla sloužit k podpoře finanční stability v celé Unii a neměla by příslušné orgány právně zavazovat k dosažení konkrétního výsledku.
(51)
Finanční krize prokázala, že mezi bankovním sektorem a takzvaným stínovým bankovním systémem existují vazby. Určitá míra stínového bankovnictví je prospěšná v tom, že odděluje rizika od bankovního sektoru, a zabraňuje tím nepříznivým dopadům na daňové poplatníky nebo na celý systém Pro stabilitu finančního systému je přesto nezbytné úplnější porozumění operacím stínového bankovnictví a jejich vazeb na subjekty finančního sektoru a přísnější regulace zaměřená na zajištění transparentnosti, snížení systémového rizika a odbourání veškerých nevhodných postupů. Toho lze dosáhnout pomocí dodatečných informací od institucí, avšak je rovněž nezbytné vytvořit konkrétní novou právní úpravu.
(52)
Zvýšená transparentnost týkající se činností institucí a zejména s ohledem na dosažené zisky, zaplacené daně a získané dotace, je nezbytná, má-li být obnovena důvěra občanů Unie ve finanční odvětví. Povinné předkládání informací v této oblasti může být proto považováno za důležitý prvek odpovědnosti institucí vůči zúčastněným stranám a společnosti.
(53)
Nedostatky ve správě a řízení společnosti v řadě institucí přispěly k nadměrnému a neopatrnému riskování v bankovním sektoru, které vedlo k selhání jednotlivých institucí a k systémovým problémům v členských státech i na celém světě. Samotná obecná ustanovení o řízení institucí a nezávazná povaha podstatné části rámce správy a řízení společnosti založeného v podstatě na dobrovolných kodexech chování dostatečně neusnadnily účinné zavádění praktik řádné správy a řízení společnosti institucemi. V některých případech neexistence účinných kontrol a protivah v rámci institucí vyústila v nedostatečně účinný dohled nad rozhodováním vedení, což vedlo ke krátkodobé a nadměrně riskantní řídicí strategii. Nejasná úloha příslušných orgánů v rámci dohledu nad systémy správy a řízení společnosti v institucích neumožnila dostatečný dohled nad účinností postupů vnitřní správy a řízení.
(54)
S cílem řešit potenciálně škodlivý účinek nevhodně navržených systémů správy a řízení společnosti na řádné řízení rizika by členské státy měly zavést zásady a normy, které zajistí účinný dohled vedoucího orgánu, podpoří kulturu řádného zvládání rizika na všech úrovních úvěrových institucí a investičních podniků a umožní příslušným orgánům sledovat přiměřenost vnitřních systémů správy a řízení. Tyto zásady a normy by měly platit s ohledem na povahu, rozsah a složitost činností úvěrových institucí a investičních podniků. Kromě zásad a norem požadovaných na základě této směrnice by členské státy by měly mít možnost uložit další zásady a normy v oblasti řízení a správy společností.
(55)
V členských státech se používají různé struktury správy a řízení. Ve většině případů se jedná o monistickou či dualistickou strukturu orgánů. Účelem definic použitých v této směrnici je, aby zahrnovaly všechny existující struktury, aniž by některou z nich upřednostňovaly. Mají pouze posloužit ke stanovení pravidel zaměřených na konkrétní výsledek bez ohledu na vnitrostátní právo obchodních společností, jemuž instituce v jednotlivých členských státech podléhají. Tyto definice by proto neměly mít vliv na obecné vymezení pravomocí podle vnitrostátního práva obchodních společností.
(56)
Za vedoucí orgán by měl být považován orgán, který má výkonnou a dohlížecí funkci. Pravomoc a struktura vedoucích orgánů se v jednotlivých členských státech liší. V členských státech, kde mají vedoucí orgány monistickou strukturu, vykonává řídící a dohlížecí úkoly obvykle jediný orgán. V členských státech s dualistickou strukturou vykonává dohlížecí funkci samostatná dozorčí rada, která nemá výkonné funkce, a výkonnou funkci vykonává samostatná správní rada, která je odpovědná za každodenní řízení podniku. Různým subjektům v rámci vedoucího orgánu jsou tedy přisouzeny oddělené úkoly.
(57)
Úlohou nevýkonných členů vedoucího orgánu v rámci instituce by mělo být konstruktivně kritizovat strategii dané instituce a tím přispívat k jejímu rozvoji, kontrolovat výkonnost vedoucích orgánů, pokud jde o plnění dohodnutých cílů, ujišťovat se, že finanční údaje jsou přesné a že finanční kontroly a systémy řízení rizik jsou důkladné a udržitelné, přezkoumávat vypracovávání a provádění zásad odměňování příslušných institucí, a předkládat objektivní pohled na zdroje, jmenování a pravidla chování.
(58)
Aby bylo možno účinně sledovat akce a rozhodnutí vedení, měl by být vedoucímu orgánu instituce ponechán dostatečně dlouhý čas umožňující mu výkon jeho funkcí a tento orgán by měl mít možnost pochopit činnost instituce, hlavní rizika, kterým je vystavena, a důsledky strategie činnosti a rizik. Kombinování příliš velkého počtu funkcí člena vedoucího orgánu současně by členovi vedoucího orgánu neumožnilo věnovat dostatečný čas své kontrolní roli. Proto je třeba omezit počet funkcí, které může člen vedoucího orgánu instituce zastávat současně v různých subjektech. Pro účely uplatňování tohoto omezení by však nemělo být přihlíženo k funkci člena ve vedoucím orgánu organizací, které nesledují převážně obchodní cíle, jako jsou neziskové nebo charitativní organizace.
(59)
Při jmenování členů vedoucího orgánu by měli akcionáři nebo společníci dané instituce zvážit, zda kandidáti mají znalosti, kvalifikaci a dovednosti nezbytné k zajištění řádného a obezřetného řízení instituce. Tyto zásady by měly se měly uplatňovat a projevovat v transparentních a otevřených postupech jmenování členů vedoucího orgánu.
(60)
Nedostatečný dohled vedoucích orgánů nad rozhodnutími vedení je částečně způsoben takzvaným skupinovým myšlením. Skupinové myšlení je kromě jiného způsobeno i nedostatečnou různorodostí ve složení vedoucích orgánů. Aby se usnadnilo získání nezávislých stanovisek a kritický pohled, měly by být vedoucí orgány institucí dostatečně rozmanité co do věku, pohlaví, zeměpisného původu a vzdělání a profesních zkušeností, aby představovaly různé názory a zkušenosti. Zvlášť významné je vyvážené zastoupení žen a mužů, má-li být zajištěno adekvátní zastoupení obyvatelstva. Instituce, které nesplňují prahové hodnoty pro zastoupení méně zastoupeného pohlaví, by měly přednostně přijmout vhodná opatření. Za další pozitivní způsob, jímž lze podpořit rozmanitost, lze považovat zastoupení zaměstnanců ve vedoucích orgánech, jelikož dodává klíčovou perspektivu a zajišťuje skutečnou znalost vnitřního fungování institucí. Různorodější vedoucí orgány by měly účinněji sledovat vedení, a tím přispívat k lepším kontrolním opatřením a odolnosti institucí. Různorodost by tedy měla být jedním z kritérií pro složení vedoucích orgánů. Různorodost by též měla být obecněji zohledněna v náborové politice institucí. Taková politika by měla například motivovat instituce k tomu, aby kandidáty vybíraly z užších seznamů zahrnujících obě pohlaví.
(61)
Členské státy by s cílem posílit dodržování právních předpisů a správu a řízení společnosti měly zavést účinné a spolehlivé mechanismy, jimiž podpoří podávání zpráv příslušným orgánům o hrozícím nebo uskutečněném porušení ustanovení vnitrostátního práva, jimiž se provádí tato směrnice, a nařízení (EU) č. 575/2013. Zaměstnanci, kteří nahlásí porušení, k němuž došlo v jejich vlastní instituci, by měli mít zajištěnu plnou ochranu.
(62)
Zásady odměňování, které vybízí k nadměrně rizikovému chování, mohou ohrozit řádné a účinné řízení rizik úvěrových institucí a investičních podniků. Členové skupiny G20 se zavázali uplatňovat zásady řádného postupu odměňování a prováděcí normy Rady pro finanční stabilitu, které se zabývají potenciálně škodlivým účinkem nevhodně navržených struktur odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu rizikového chování jednotlivců. Cílem této směrnice je uplatňovat mezinárodní zásady a normy na úrovni Unie zavedením výslovné povinnosti úvěrových institucí a investičních podniků stanovit a dodržovat u kategorií pracovníků, jejichž činnosti mají podstatný vliv na rizikový profil úvěrových institucí a investičních podniků, zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik.
(63)
S cílem zajistit, aby instituce měly zavedeny řádné zásady odměňování, je vhodné upřesnit jasné zásady správy a řízení a struktury politiky odměňování. Zásady odměňování by měly být v souladu zejména s ochotou úvěrové instituce nebo investičního podniku riskovat a s jejími hodnotami a dlouhodobými zájmy. Za tímto účelem by posouzení výkonnostní složky odměny mělo vycházet z dlouhodobých výsledků a zohledňovat současná i budoucí rizika spojená s těmito výsledky.
(64)
Při rozhodování o politice ohledně pohyblivé složky odměny by se mělo rozlišovat mezi pevnou částí odměny, která zahrnuje platby, úměrné pravidelné příspěvky na důchodové zabezpečení nebo výhody (jsou-li tyto výhody poskytovány bez ohledu na jakákoli kritéria týkající se dosažených výsledků), a pohyblivou složkou odměny, která zahrnuje další platby, výhody v závislosti na dosažených výsledcích nebo, za výjimečných okolností, jiná smluvní ujednání kromě těch, která jsou součástí běžných výhod nabízených v rámci zaměstnání, jako je zdravotní péče, zařízení péče o dítě, nebo úměrné pravidelné příspěvky na důchodové zabezpečení. Peněžité i nepeněžité výhody by měly by být zahrnuty do pohyblivé složky odměny.
(65)
V každém případě, má-li se předejít podstupování nadměrného rizika, je třeba stanovit maximální poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny. V tomto ohledu je vhodné stanovit pro akcionáře, vlastníky nebo společníky institucí určitou úlohu. Členské státy by měly mít možnost stanovit přísnější požadavky, pokud jde o poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny. S cílem podpořit používání kapitálových nebo dluhových nástrojů splatných za podmínek dlouhodobého odkladu splatnosti v rámci pohyblivé složky odměňování, by členské státy měly mít možnost v rámci určitých mezí umožnit institucím uplatňovat při výpočtu hodnoty těchto nástrojů za účelem uplatnění maximálního poměru pomyslnou diskontní sazbu. Členské státy by však neměly mít povinnost tuto možnost zavádět a měly by mít možnost stanovit její uplatňování na nižší maximální procento celkové pohyblivé složky odměny, než jaké je uvedeno v této směrnici. S cílem zajistit harmonizovaný a důsledný přístup, který zaručuje rovné podmínky na vnitřním trhu, by orgán EBA měl poskytovat vhodné pokyny o příslušné pomyslné diskontní sazbě, která má být používána.
(66)
S cílem zajistit, aby koncepce zásad odměňování byla integrována do řízení rizik instituce, by vedoucí orgán měl přijmout a pravidelně přezkoumávat zásady odměňování. Ustanovení této směrnice o odměňování by měla odrážet rozdíly mezi různými druhy institucí, přičemž se zohlední jejich velikost, vnitřní uspořádání a povaha, rozsah a složitost jejich činností. Zejména by pro některé typy investičních podniků nebylo přiměřené požadovat dodržování všech uvedených zásad.
(67)
V zájmu ochrany a podpory finanční stability v rámci Unie a zamezení případnému obcházení požadavků stanovených v této směrnici by příslušné orgány měly zajistit dodržování zásad a pravidel odměňování pro instituce na konsolidovaném základě, tedy na úrovni skupiny, mateřských podniků a dceřiných podniků, včetně poboček a dceřiných podniků usazených ve třetích zemích.
(68)
Jelikož špatně navržené zásady odměňování a systémy pobídek mohou zvýšit rizika, kterým jsou úvěrové instituce a investiční podniky vystaveny, na nepřijatelnou míru, měla by se urychleně přijmout nápravná a případně i vhodná korekční opatření. Je tudíž vhodné zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat příslušným institucím kvalitativní či kvantitativní opatření, jejichž cílem je řešit problémy zjištěné v zásadách odměňování v rámci postupu dohledu.
(69)
Ustanoveními o odměňování by neměl být dotčen plný výkon základních práv zakotvených v čl. 153 odst. 5 Smlouvy o fungování EU, obecných zásad vnitrostátního smluvního a pracovního práva, práva Unie a vnitrostátního práva upravujících práva a zapojení akcionářů a obecné povinností vedoucích orgánů dotčených institucí, ani případná práva sociálních partnerů uzavírat a prosazovat kolektivní smlouvy v souladu s vnitrostátním právem a zvyklostmi.
(70)
Kapitálové požadavky na úvěrové riziko a tržní riziko by měly vycházet z externího ratingu pouze v nezbytně nutné míře. Je-li úvěrové riziko závažné, měly by se instituce obecně snažit uplatňovat přístupy založené na interním ratingu nebo interní modely. Standardizované přístupy, které se opírají o externí rating, však lze použít, je-li úvěrové riziko méně závažné, což je obvykle případ méně složitých institucí, nevýznamných kategorií expozic nebo v situacích, kdy by používání interních přístupů představovalo nadměrnou zátěž.
(71)
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES jsou jedním z pilířů, z nichž vycházelo nadměrné spoléhání na externí rating. Tato směrnice by tedy měla zohlednit závěry G20 a zásady Rady pro finanční stabilitu, pokud jde o omezování spoléhání se na externí rating. Instituce by proto měly být motivovány k tomu, aby i pro účely výpočtu kapitálových požadavků využívaly interní, a nikoli externí rating.
(72)
Je nutné omezit nadměrné spoléhání se na externí rating a postupně odstranit všechny jejich automatické důsledky. Instituce by proto měly mít povinnost zavést řádná kritéria pro poskytování úvěrů a procesy rozhodování o úvěrech. Instituce by měly mít možnost využít externí rating jako jeden z mnoha faktorů v tomto procesu, neměly by se však na něj výhradně nebo mechanicky spoléhat.
(73)
Uznání ratingové agentury jako externí ratingové agentury by nemělo přispívat k dalšímu uzavírání trhu, kterému již nyní dominují tři hlavní společnosti. EBA, centrální banky členských států a ECB by měly zajistit, aby bylo za externí ratingovou agenturou uznáno více ratingových agentur, aniž by proces uznávání zjednodušily nebo zmírnily nároky, a otevřely tak trh dalším společnostem.
(74)
S ohledem na široké rozmezí přístupů přijatých institucemi používajícím metody interního modelování je důležité, aby příslušné orgány a EBA měly jasný přehled o rozmezí hodnot pro rizikově vážená aktiva a kapitálové požadavky, které vznikají v rámci takových přístupů pro podobné expozice. Za tímto účelem by mělo být po institucích požadováno, aby předkládaly příslušným orgánům výsledky interního modelování použitého na srovnávací portfolia vypracované orgánem EBA, týkající se širokého rozmezí expozic. Na základě obdržených informací by měly příslušné orgány podniknout vhodné kroky, aby zajistily, že pokud jde o podstupovaná rizika, podobné nebo rozdílné výsledky u stejné expozice jsou odůvodněné. Na obecnější úrovni by příslušné orgány a EBA měly zajistit, aby výsledkem volby mezi metodou interního modelování a standardizovaným přístupem nebylo podhodnocení kapitálu. Kapitálové požadavky k operačnímu riziku je sice obtížnější rozdělit na úrovni jednotlivých expozic, a je proto vhodné vyjmout tuto kategorii rizik z procesu srovnávání, avšak příslušné orgány by neměly zaostávat za vývojem v oblasti metod interního modelování týkajících se operačních rizik, s cílem sledovat celou škálu použitých postupů a zlepšovat přístupy v oblasti dohledu.
(75)
Měl by být podporován další rozvoj půjček, u nichž byly informace získány v rámci stálých obchodních vztahů s klienty, což umožňuje vyšší kvalitu náležité péče a posouzení rizik, než lze dosáhnout pouze na základě standardních informací a úvěrového ohodnocení.
(76)
Pokud jde o dohled nad likviditou, odpovědnost by měl nést domovský členský stát, jakmile platí podrobná kritéria pro požadavek krytí likvidity. Proto je nezbytné dosáhnout koordinace dohledu v této oblasti, aby byl do uvedeného termínu zaveden dohled domovským členským státem. S cílem zajistit účinný dohled by příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu měly v oblasti likvidity dále spolupracovat.
(77)
Pokud v rámci skupiny likvidní aktiva jedné instituce budou za krizových podmínek odpovídat potřebě likvidity jiného člena dané skupiny, měly by příslušné orgány mít možnost tuto instituci zbavit povinnosti dodržovat požadavky na krytí likvidity a namísto toho použít tyto požadavky na konsolidovaném základě.
(78)
Opatřeními přijatými na základě této směrnice by neměla být dotčena opatření přijatá podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (9). Opatření v oblasti dohledu by neměla vést k diskriminaci mezi věřiteli z různých členských států.
(79)
Ve světle finanční krize a procyklických mechanismů, které přispěly k jejímu vzniku a zhoršily její působení, vypracovaly Rada pro finanční stabilitu, Basilejský výbor pro bankovní dohled a skupina G-20 doporučení na zmírnění procyklických účinků finanční regulace. V prosinci 2010 vydal Basilejský výbor pro bankovní dohled nové celosvětové regulační standardy pro kapitálovou přiměřenost bank (pravidla Basilej III), včetně pravidel týkajících udržování bezpečnostních a proticyklických kapitálových rezerv.
(80)
Je proto vhodné vyžadovat od úvěrových institucí a významných investičních podniků, aby měly kromě jiných požadavků na kapitál i bezpečnostní kapitálovou rezervu a proticyklickou kapitálovou rezervu, aby bylo zajištěno, že nashromáždí během období hospodářského růstu dostatečný kapitálový základ, aby mohly absorbovat ztráty v zátěžových obdobích. Proticyklická kapitálová rezerva by se měla vytvořit v době, kdy souhrnný růst úvěrů a dalších kategorií aktiv s významným dopadem na rizikový profil těchto úvěrových institucí a investičních podniků je patrně spojen s akumulací systémového rizika ve finančním systému, a čerpala by se v zátěžových obdobích.
(81)
Aby se zajistilo, že proticyklické kapitálové rezervy řádně odrážejí riziko přílišné úvěrové expanze pro bankovní sektor, měly by úvěrové instituce a investiční podniky vypočítat své konkrétní kapitálové rezervy jako vážený průměr sazeb proticyklických kapitálových rezerv, které se uplatňují v zemích, kde mají své úvěrové expozice. Každý členský stát by proto měl určit orgán odpovědný za čtvrtletní stanovování sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice nacházející se v daném členském státě. Tato sazba kapitálové rezervy by měla zohledňovat růst úrovní úvěru a vývoj poměru úvěru k HDP v daném členském státě a kterékoli jiné proměnné související s riziky ohrožujícími stabilitu finančního systému.
(82)
V zájmu jednotného mezinárodního postupu při stanovování sazeb proticyklických kapitálových rezerv vypracoval Basilejský výbor pro bankovní dohled metodiku na základě poměru mezi úvěrem a HDP. Měla by sloužit jako společný výchozí bod pro rozhodování příslušných vnitrostátních orgánů o sazbách kapitálových rezerv, ale neměla by znamenat automatické určování kapitálových rezerv ani být pro pověřený orgán závazná. Sazba kapitálové rezervy by měla smysluplným způsobem odrážet úvěrový cyklus a rizika v důsledku nadměrného růstu úvěrů v daném členském státě a měly by řádně zohlednit specifické rysy vnitrostátní ekonomiky.
(83)
Omezení týkající se pohyblivých složek odměny představují důležitý prvek pro zajištění toho, aby úvěrové instituce a investiční podniky s nižší kapitálovou rezervou, než jakou mít mají, své úrovně kapitálu obnovily. Úvěrové instituce a investiční podniky již nyní podléhají zásadě, která stanoví, že odměny a zvláštní výplaty pohyblivých složek odměny pro ty kategorie zaměstnanců, jejichž profesní činnosti mají podstatný dopad na celkový rizikový profil dané instituce, musí být udržitelné s ohledem na finanční situaci instituce. Aby bylo zajištěno, že instituce včas obnoví úrovně svého kapitálu, je vhodné sjednotit přiznávání pohyblivých složek odměny a zvláštních penzijních výhod se ziskovou situací instituce v průběhu jakéhokoli období, kdy není splněn požadavek kombinované kapitálové rezervy, s přihlédnutím k dlouhodobému zdraví instituce.
(84)
Instituce by měly řešit a kontrolovat všechna rizika koncentrace prostřednictvím písemných politik a postupů. Vzhledem k povaze expozic vůči subjektům veřejného sektoru je mnohem účinnější kontrolovat riziko koncentrace než přidělovat těmto expozicím rizikovou váhu, vzhledem k jejich velikosti a obtížím při kalibraci kapitálových požadavků. Komise by měla ve vhodný okamžik podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o případných žádoucích změnách v obezřetnostním přístupu k riziku koncentrace.
(85)
Členské státy by měly mít možnost vyžadovat, aby určité instituce vedle bezpečnostní kapitálové rezervy a proticyklické kapitálové rezervy držely také kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika za účelem předcházení dlouhodobým necyklickým systémovým nebo makroobezřetnostním rizikům, na které se nevztahuje nařízení (EU) č. 575/2013, a jejich zmírnění, pokud existuje riziko narušení kontinuity finančního systému, které může mít závažné negativní důsledky pro finanční systém a reálnou ekonomiku v konkrétním členském státě. Sazba kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika by se měla vztahovat na všechny instituce nebo na jednu či více jejich podskupin, pokud instituce mají v rámci své podnikatelské činnosti podobný rizikový profil.
(86)
V zájmu zajištění komplexního makroobezřetnostního dohledu v celé Unii je vhodné, aby Evropská rada pro systémová rizika (ESRB) vypracovala zásady přímo pro ekonomiku Unie a aby odpovídala za sledování jejich uplatňování. Tato směrnice by neměla bránit ESRB v přijetí jakýchkoli opatření, která považuje za nutná podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (10).
(87)
Členské státy by měly mít možnost uznat sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika stanovenou jiným členským státem a uplatňovat ji vůči jimi povoleným institucím u expozic nacházejících se v tom členském státě, který dotčenou sazbu kapitálové rezervy stanovil. Členský stát, který sazbu kapitálové rezervy stanovil, by měl rovněž mít možnost požádat ESRB, aby podle článku 16 nařízení (EU) č. 1092/2010 vydala jednomu či více členským státům, které jsou schopny sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika uznat, doporučení, aby tak učinily. Na toto doporučení se vztahuje zásada „dodržuj, nebo vysvětli“ stanovená v čl. 3 odst. 2 a článku 17 uvedeného nařízení.
(88)
Je vhodné v co největší míře koordinovat rozhodnutí členských států týkající se sazeb proticyklických kapitálových rezerv. V tomto ohledu by ESRB na požádání příslušných nebo pověřených orgánů mohla napomoci diskuzím mezi těmito orgány o stanovení navrhovaných sazeb kapitálových rezerv, včetně příslušných proměnných.
(89)
Pokud úvěrová instituce nebo investiční podnik nedodrží v plné míře požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, měla by se na ně vztahovat opatření zajišťující, že daný subjekt včas obnoví o úrovně svého kapitálu. V zájmu zachování kapitálu je vhodné uložit přiměřená omezení týkající se diskrečního rozdělování zisku, včetně plateb dividend a pohyblivých složek odměny. Tyto instituce nebo podniky by měly být v zájmu zajištění své důvěryhodné strategie na zachování úrovně kapitálu povinny vypracovat plán zachování kapitálu, v němž bude uvedeno, jakým způsobem se budou uplatňovat omezení týkající se rozdělování výnosů a jiná opatření, která hodlá instituce nebo podnik přijmout pro zajištění úplného souladu s požadavky týkajícími se kapitálové rezervy, a nechat tento plán schválit příslušnými orgány.
(90)
Očekává se, že orgány uloží vyšší požadavky na kapitál globálním systémově významným institucím (G-SVI), aby kompenzovaly vyšší riziko, které G-SVI představují pro finanční systém a možný dopad jejich úpadku na daňové poplatníky. Pokud orgán uloží kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika a zároveň je použitelná kapitálová rezerva pro G-SVI, měla by se používat vyšší z nich. Pokud se kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika použije pouze na vnitrostátní expozice, měla by se kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika uplatnit kumulativně s kapitálovou rezervou pro G-SVI nebo s kapitálovou rezervou pro jiné systémově významné instituce (J-SVI), která se uplatňuje v souladu s touto směrnicí.
(91)
Technické normy v oblasti finančních služeb by měly zabezpečit harmonizaci a přiměřenou ochranu vkladatelů, investorů a klientů v celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž EBA disponuje, by bylo účinné a vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů regulačních a prováděcích technických norem bez politických rozhodnutí a jejich předložením Komisi. Orgán EBA by měl při vypracovávání návrhu technických norem zajistit účinné administrativní postupy a postupy předávání informací.
(92)
Komise by měla přijmout regulační technické normy vypracované orgánem EBA v oblastech udělování povolení úvěrovým institucím a nabývání významných účastí v nich, výměny informací mezi příslušnými orgány, výkonu svobody usazování a volného pohybu služeb, spolupráce při dohledu, zásad odměňování úvěrových institucí a investičních podniků a dohledu nad smíšenými finančními holdingovými společnostmi prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010. Komise a EBA by měly zajistit, aby tyto normy mohly všechny dotčené instituce uplatňovat způsobem, který je přiměřený povaze, rozsahu a složitosti těchto institucí a jejich činností.
(93)
Vzhledem ke stupni podrobnosti a množství regulačních technických norem, jež mají být přijaty podle této směrnice, je třeba v případech, kdy Komise přijímá regulační technickou normu, která je totožná s návrhem regulační technické normy předloženým orgánem EBA, případně prodloužit o jeden měsíc lhůtu, v níž mohou Evropský parlament nebo Rada vznést vůči některé regulační technické normě námitku. Cílem Komise by navíc mělo být přijmout regulační technické normy včas, a umožnit tak Evropskému parlamentu a Radě plně využít možnosti kontroly, vzhledem k objemu a složitosti regulačních technických norem a podrobnostem jednacího řádu Evropského parlamentu a Rady, jejich harmonogramu činností a složení.
(94)
Komise by měla být rovněž zmocněna přijmout prováděcí technické normy vypracované orgánem EBA v oblastech udělování povolení úvěrovým institucím a nabývání významných účastí v nich, výměny informací mezi příslušnými orgány, spolupráce při dohledu, konkrétních obezřetnostních požadavků a poskytování informací orgány dohledu prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 291 Smlouvy o fungování EU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(95)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (11).
(96)
Za účelem specifikovat požadavky stanovené v této směrnici by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o s objasnění definic a terminologie používané v této směrnici, rozšíření seznamu činností podléhajících vzájemnému uznání a zlepšení výměny informací o pobočkách úvěrových institucí. Je obzvláště důležité aby Komise, v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(97)
Odkazy na směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by se měly považovat za odkazy na tuto směrnici a na nařízení (EU) č. 575/2013.
(98)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (12), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu (13), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (14), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (16) odkazují na ustanovení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES, jež se týkají požadavků na kapitál a jsou nyní upravena v této směrnici a v nařízení (EU) č. 575/2013. Odkazy uvedených směrnic na směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by se tedy měly považovat za odkazy na ustanovení o požadavcích na kapitál v této směrnici a v nařízení (EU) č. 575/2013.
(99)
Aby bylo možné vypracovat technické normy, které zajistí, že instituce, které jsou součástí finančního konglomerátu, uplatní při stanovení požadovaného kapitálu na konsolidovaném základě příslušné metody výpočtu, je třeba odpovídajícím způsobem změnit směrnici 2002/87/ES.
(100)
S cílem zajistit, aby vnitřní bankovní trh fungoval stále efektivněji a aby občanům Unie byla zaručena odpovídající míra transparentnosti, je nezbytné, aby příslušné orgány zveřejňovaly informace o způsobu provádění této směrnice, a to způsobem, jež umožňuje smysluplné srovnání.
(101)
Pokud jde o dohled nad likviditou, měla by existovat lhůta, během níž členské státy uskuteční přechod na regulační režim, podle něhož budou platit podrobná kritéria pro požadavek krytí likvidity.
(102)
V zájmu zajištění stabilního, plynulého a postupného přechodu institucí na nové požadavky týkající se likvidity a stabilního financování na úrovni Unie by příslušné orgány měly plně využívat své pravomoci dohledu podle této směrnice a podle veškerého použitelného vnitrostátního práva. Příslušné orgány by měly zejména zvážit, zda je třeba uplatňovat správní sankce nebo jiná správní opatření, včetně obezřetnostních poplatků, jejichž výše by měla obecně souviset s rozdílností mezi likviditní pozicí instituce a mezi požadavky v oblasti likvidity a stabilního financování. Při provádění tohoto posouzení by příslušné orgány měly řádně zohlednit tržní podmínky. Takové správní sankce nebo jiná správní opatření by se měly uplatňovat do té doby, dokud nebudou na úrovni Unie zavedeny podrobné právní akty v oblasti likvidity a stabilního financování.
(103)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (17) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (18) by měly být plně použitelné na zpracování osobních údajů pro účely této směrnice.
(104)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zavádění pravidel týkajících se přístupu k činnosti institucí a obezřetnostního dohledu nad institucemi, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodů rozsahu a účinků navrhovaných kroků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(105)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(106)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který předložil své stanovisko (19).
(107)
Směrnice 2002/87/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna a směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by měly být zrušeny.
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla týkající se:
a)
přístupu k činnosti úvěrových institucí a investičních podniků (dále jen společně „instituce“);
b)
pravomocí dohledu a nástrojů obezřetnostního dohledu nad institucemi příslušnými orgány;
c)
obezřetnostního dohledu nad institucemi příslušnými orgány způsobem, který odpovídá pravidlům stanoveným v nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
požadavků na zveřejňování informací pro příslušné orgány zodpovědné za obezřetnostní regulaci a dohled nad institucemi.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na instituce.
2. Článek 30 se vztahuje na místní podniky.
3. Článek 1 se vztahuje na podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodu 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Článek 34 a hlava VII kapitola 3 se vztahují na finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti a holdingové společnosti se smíšenou činností se skutečným sídlem v Unii.
5. Tato směrnice se nevztahuje na:
1)
přístup k činnosti investičních podniků, pokud je upraven směrnicí 2004/39/ES;
2)
centrální banky;
3)
žirové instituce poštovních úřadů;
4)
v Belgii: na činnost „Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut“;
5)
v Dánsku: na činnost „Eksport Kredit Fonden“, „Eksport Kredit Fonden A/S“, „Danmarks Skibskredit A/S“ a „KommuneKredit“;
6)
v Německu: na činnost „Kreditanstalt für Wiederaufbau“, podniků uznávaných na základě „Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz“ (zákona o neziskovém užívání bytů) za orgány státní bytové politiky, které se nezabývají především bankovními operacemi, a podniků uznávaných podle uvedeného zákona za neziskové bytové podniky;
7)
v Estonsku na činnost „hoiu-laenuühistud“, tedy podniků, které jsou podle „hoiu-laenuühistu seadus“ uznávány za družstevní podniky;
8)
v Irsku: na činnost úvěrových sdružení a dobročinných společností („credit unions“ a „friendly societies“);
9)
v Řecku: na činnost „Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων“ (Tamio Parakatathikon kai Danion);
10)
ve Španělsku:na činnost „Instituto de Crédito Oficial“;
11)
ve Francii: na činnost „Caisse des dépôts et consignations“;
12)
v Itálii: na činnost „Cassa depositi e prestiti“;
13)
v Lotyšsku: na činnost „krājaizdevu sabiedrības“, to znamená podniků, které jsou podle „krājaizdevu sabiedrību likums“ uznávány za družstevní podniky, jež poskytují finanční služby jen svým společníkům;
14)
v Litvě: na činnost „kredito unijos“ kromě „Centrinė kredito unija“;
15)
v Maďarsku: na činnost „MFB Magyar Fejlesztési Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság“ a „Magyar Export-Import Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság“;
16)
v Nizozemsku: na činnost „Nederlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV“, „NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij“, „NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering“ a „Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV“;
17)
v Rakousku: na činnost podniků uznávaných za stavební sdružení ve veřejném zájmu a „Österreichische Kontrollbank AG“;
18)
v Polsku: na činnost „Spółdzielcze Kasy Oszczędnościowo - Kredytowe“ a „Bank Gospodarstwa Krajowego“;
19)
v Portugalsku: na činnost „Caixas Económicas“ existujících k 1. lednu 1986, s výjimkou těch, které mají formu akciových společností, a s výjimkou „Caixa Económica Montepio Geral“;
20)
ve Slovinsku: na činnost „SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d. d. Ljubljana“;
21)
ve Finsku: na činnost „Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB“ a „Finnvera Oyj/Finnvera Abp“;
22)
ve Švédsku: na činnost „Svenska Skeppshypotekskassan“;
23)
ve Spojeném království: na činnost „National Savings Bank“, „Commonwealth Development Finance Company Ltd“, „Agricultural Mortgage Corporation Ltd“, „Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd“, na činnost zmocněnců Koruny pro zámořské vlády a správní orgány („Crown Agents for overseas governments and administrations“), úvěrových sdružení („credit unions“) a obecních bank („municipal banks“);
6. Subjekty uvedené v tomto článku odst. 5 bodu 1 a bodech 3 až 23 se pro účely článku 34 a hlavy VII kapitoly 3 považují za finanční instituce.
Článek 3
Definice
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
2)
„investičními podniky“ investiční podniky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„institucí“ instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
4)
„místním podnikem“ místní podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
5)
„pojišťovnou“ pojišťovna ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
6)
„zajišťovnou“ zajišťovna ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
7)
„vedoucím orgánem“ orgán nebo orgány instituce, jmenované podle vnitrostátních právních předpisů, které jsou oprávněny stanovovat strategii, cíle a celkové směřování instituce a které kontrolují a sledují rozhodování osob ve vedení; jejich členy jsou osoby, které skutečně řídí činnost instituce;
8)
„kontrolní funkcí vedoucího orgánu“ funkce vedoucího orgánu spočívající v kontrole a sledování rozhodování osob ve vedení;
9)
„vrcholným vedením“ fyzické osoby, které mají v instituci výkonné funkce a jsou odpovědné vedoucímu orgánu za každodenní řízení instituce;
10)
„systémovým rizikem“ narušení kontinuity finančního systému, které může mít závažné negativní dopady na finanční systém a reálnou ekonomiku;
11)
„rizikem modelu“ potenciální ztráta, která může instituci vzniknout v důsledku rozhodnutí, které mohlo být v zásadě založeno na výsledcích interních modelů, a jež je způsobena chybami ve specifikaci, provádění nebo používání takových modelů;
12)
„původcem“ původce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 13 nařízení (EU) č. 575/2013;
13)
„sponzorem“ sponzor ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 nařízení (EU) č. 575/2013;
14)
„mateřským podnikem“ mateřský podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„dceřiným podnikem“ dceřiný podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
16)
„pobočkou“ pobočka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
17)
„podnikem pomocných služeb“ podnik pomocných služeb ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 18 nařízení (EU) č. 575/2013;
18)
„společností spravující aktiva“ společnost spravující aktiva ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 19) nařízení (EU) č. 575/2013;
19)
„finanční holdingovou společností“ finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„smíšenou finanční holdingovou společností“ smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 21 nařízení (EU) č. 575/2013;
21)
„holdingovou společností se smíšenou činností“ holdingová společnost se smíšenou činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 22 nařízení (EU) č. 575/2013;
22)
„finanční institucí“ finanční instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 26 nařízení (EU) č. 575/2013;
23)
„subjektem finančního sektoru“ subjekt finančního sektoru ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 27 nařízení (EU) č. 575/2013;
24)
„mateřskou institucí v členském státě“ mateřská instituce v členském státě ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 28 nařízení (EU) č. 575/2013;
25)
„mateřskou institucí v EU“ mateřská instituce v EU ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 29 nařízení (EU) č. 575/2013;
26)
„mateřskou finanční holdingovou společností v členském státě“ mateřská finanční holdingová společnost v členském státě ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 30 nařízení (EU) č. 575/2013;
27)
„mateřskou finanční holdingovou společností v EU“ mateřská finanční holdingová společnost v EU ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 31 nařízení (EU) č. 575/2013;
28)
„mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě“ mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 32 nařízení (EU) č. 575/2013;
29)
„mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU“ mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 33 nařízení (EU) č. 575/2013;
30)
„systémově významnou institucí“ mateřská instituce v EU, mateřská finanční holdingová společnost v EU, mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo instituce, jejíž selhání nebo špatné fungování by mohlo vést ke vzniku systémového rizika;
31)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 34 nařízení (EU) č. 575/2013;
32)
„účastí“ účast ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 35 nařízení (EU) č. 575/2013;
33)
„kvalifikovanou účastí“ kvalifikovaná účast ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 nařízení (EU) č. 575/2013;
34)
„kontrolou“ kontrola ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 37 nařízení (EU) č. 575/2013;
35)
„úzkým propojením“ úzké propojení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 38 nařízení (EU) č. 575/2013;
36)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 40 nařízení (EU) č. 575/2013;
37)
„orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě“ orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 41 nařízení (EU) č. 575/2013;
38)
„povolením“ povolení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení (EU) č. 575/2013;
39)
„domovským členským státem“ domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 43 nařízení (EU) č. 575/2013;
40)
„hostitelským členským státem“ hostitelský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 44 nařízení (EU) č. 575/2013;
41)
„centrálními bankami ESCB“ centrální banky ESCB ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 45 nařízení (EU) č. 575/2013;
42)
„centrálními bankami“ centrální banky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 46 nařízení (EU) č. 575/2013;
43)
„konsolidovanou situací“ konsolidovaná situace ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 47 nařízení (EU) č. 575/2013;
44)
„konsolidovaným základem“ konsolidovaný základ ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 48 nařízení (EU) č. 575/2013;
45)
„subkonsolidovaným základem“ subkonsolidovaný základ ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 49 nařízení (EU) č. 575/2013;
46)
„finančním nástrojem“ finanční nástroj ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 50 nařízení (EU) č. 575/2013;
47)
„kapitálem“ kapitál ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 118 nařízení (EU) č. 575/2013;
48)
„operačním rizikem“ operační riziko ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 52 nařízení (EU) č. 575/2013;
49)
„snižováním úvěrového rizika“ snižování úvěrového rizika ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 57 nařízení (EU) č. 575/2013;
50)
„sekuritizací“ sekuritizace ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 61 nařízení (EU) č. 575/2013;
51)
„sekuritizovanou pozicí“ sekuritizovaná pozice ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 62 nařízení (EU) č. 575/2013;
52)
„sekuritizační jednotkou pro speciální účel“ sekuritizační jednotka pro speciální účel ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 66 nařízení (EU) č. 575/2013;
53)
„zvláštními penzijními výhodami“ zvláštní penzijní výhody účel ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 73 nařízení (EU) č. 575/2013;
54)
„obchodním portfoliem“ obchodní portfolio ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 86 nařízení (EU) č. 575/2013;
55)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 92 nařízení (EU) č. 575/2013;
56)
„pákou“ páka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 93 nařízení (EU) č. 575/2013;
57)
„rizikem nadměrné páky“ riziko nadměrné páky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 94 nařízení (EU) č. 575/2013;
58)
„externími ratingovými agenturami“ externí ratingové agentury ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 98 nařízení (EU) č. 575/2013;
59)
„interními přístupy“ přístup založený na interním ratingu uvedený v čl. 143 odst. 1, přístup založený na interních modelech uvedený v článku 221, přístup založený na vlastních odhadech uvedený v článku 225, pokročilé přístupy k měření uvedené v čl. 312 odst. 2, metoda interního modelu uvedená v článcích 283 a 363 a metoda interního hodnocení uvedená v čl. 259 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
2. Odkazuje-li se v této směrnici na vedoucí orgán a jsou-li podle vnitrostátního práva řídící a kontrolní funkce vedoucího orgánu přiděleny různým orgánům nebo různým složkám jednoho orgánu, určí členský stát odpovědné orgány nebo členy vedoucího orgánu v souladu se svým vnitrostátním právem, pokud není v této směrnici stanoveno jinak.
HLAVA II
PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY
Článek 4
Určení a pravomoci příslušných orgánů
1. Členské státy určí orgány příslušné k plnění funkcí a úkolů stanovených v této směrnici a v nařízení (EU) č. 575/2013. Uvědomí o tom Komisi a orgán EBA, přičemž uvedou případné rozdělení funkcí a úkolů.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány sledovaly činnost institucí, a případně i finančních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností, aby mohly posoudit plnění požadavků této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013
3. Členské státy dále zajistí, aby byla přijata vhodná opatření umožňující příslušným orgánům získat údaje nezbytné k posouzení toho, zda instituce a případně finanční holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti plní požadavky uvedené v odstavci 2, a k vyšetření možných nedodržení těchto požadavků.
4. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly odborné znalosti, zdroje, provozní kapacitu, pravomoci a nezávislost potřebné k provádění funkcí souvisejících s obezřetnostním dohledem, vyšetřováním a ukládáním sankcí stanovených v této směrnici a v nařízení (EU) č. 575/2013.
5. Členské státy požadují, aby instituce poskytovaly příslušným orgánům svého domovského členského státu veškeré informace potřebné pro posouzení, zda dodržují pravidla přijatá v souladu s touto směrnicí a s nařízením (EU) č. 575/2013. Členské státy rovněž zajistí, aby mechanismy vnitřní kontroly a správní a účetní postupy institucí za všech okolností umožňovaly ověření dodržování těchto pravidel.
6. Členské státy zajistí, aby instituce vedly záznamy o všech svých operacích a zdokumentovaly své systémy a postupy, které podléhají této směrnici a nařízení (EU) č. 575/2013, takovým způsobem, který umožní příslušným orgánům kdykoli ověřit dodržování souladu s touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013.
7. Členské státy zajistí, aby funkce dohledu podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 a veškeré další funkce příslušných orgánů byly oddělené od funkcí souvisejících s řešením problémů a na nich nezávislé. Členské státy o tom uvědomí Komisi a orgán EBA, přičemž uvedou případné rozdělení úkolů.
8. V případě, že se jsou k řešení problémů příslušné jiné orgány než příslušné orgány, zajistí členské státy, aby tyto jiné orgány na přípravě plánů řešení úpadků úzce spolupracovaly s příslušnými orgány a konzultovaly je.
Článek 5
Koordinace v rámci členských států
Je-li v některém členském státě více orgánů příslušných k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi, investičními podniky a finančními institucemi, přijme daný členský stát opatření nezbytná k zavedení koordinace mezi těmito orgány.
Článek 6
Spolupráce v rámci Evropského systému finančního dohledu
Při výkonu svých povinností vezmou příslušné orgány v úvahu sbližování v oblasti nástrojů dohledu a postupů dohledu při uplatňování požadavků právních a správních předpisů přijatých podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013. Pro tento účel členské státy zajistí:
a)
aby příslušné orgány jakožto subjekty, které jsou součástí Evropského systému finančního dohledu, spolupracovaly na základě důvěry a plného vzájemného respektu, zejména při zajišťování výměny příslušných a spolehlivých informací mezi nimi a ostatními subjekty, které jsou součástí Evropského systému finančního dohledu, v souladu se zásadou loajální spolupráce stanovenou v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii;
b)
aby se příslušné orgány podílely na činnosti orgánu EBA a případně na činnosti kolegií orgánů dohledu;
c)
aby příslušné orgány vynaložily veškeré úsilí, aby se řídily obecnými pokyny a doporučeními vydanými orgánem EBA v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 093/2010 a aby se zohlednily výstrahy a doporučení vydaná ESRB podle článku 16 nařízení (EU) č. 1092/2010;
d)
aby příslušné orgány úzce spolupracovaly s ESRB;
e)
aby vnitrostátní mandáty příslušných orgánů nebránily těmto orgánům v plnění povinností plynoucích z členství v orgánu EBA či případně v ESRB nebo podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 7
Unijní rozměr dohledu
Příslušné orgány každého členského státu při výkonu svých obecných povinností řádně zváží potenciální důsledky svých rozhodnutí pro stabilitu finančních systémů ostatních dotčených členských států, zejména v naléhavých situacích, a to na základě informací, které mají v příslušnou dobu k dispozici.
HLAVA III
PODMÍNKY PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
KAPITOLA 1
Obecné podmínky přístupu k činnosti úvěrových institucí
Článek 8
Povolení
1. Členské státy stanoví, že úvěrové instituce musí před zahájením své činnosti získat povolení. Aniž jsou dotčeny články 10 až 14, stanoví členské státy podmínky pro vydání tohoto povolení a sdělí je orgánu EBA.
2. EBA vypracuje návrh regulačních technických norem pro upřesnění:
a)
informací poskytovaných příslušným orgánům v žádostech o povolení úvěrových institucí, včetně plánu činností uvedeného v článku 10;
b)
požadavků na akcionáře a společníky s kvalifikovanou účastí podle článku 14; a
c)
překážek, jež mohou bránit účinnému výkonu funkcí dohledu ze strany příslušného orgánu podle článku 14.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci písm. a), b) a c) v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které stanoví standardní formuláře, šablony a postupy poskytování informací uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci písm. a).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
4. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 2 a 3 do 31. prosince 2015.
Článek 9
Zákaz přijímání vkladů nebo jiných splatných prostředků od veřejnosti jinými podniky nebo osobami než úvěrovými institucemi
1. Členské státy zakáží osobám nebo podnikům, které nejsou úvěrovými institucemi, vykonávat podnikatelskou činnost spočívající v přijímání vkladů nebo jiných splatných prostředků od veřejnosti.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na přijímání vkladů nebo jiných splatných prostředků členským státem, orgány regionální či místní samosprávy členského státu, veřejnými mezinárodními subjekty, jichž jsou jeden či více členských států členy, nebo na případy výslovně stanovené vnitrostátními právem nebo právem Unie, za podmínky, že tyto činnosti podléhají předpisům a kontrolním opatřením určeným k ochraně vkladatelů a investorů.
Článek 10
Plán činností a organizační struktura
Členské státy vyžadují, aby byl k žádostem o povolení přiložen plán činností, z něhož budou vyplývat druhy zamýšlené činnosti a organizační struktura dané úvěrové instituce.
Článek 11
Hospodářské potřeby
Členské státy nevyžadují, aby žádost o povolení byla zkoumána z hlediska hospodářských potřeb trhu.
Článek 12
Počáteční kapitál
1. Aniž jsou dotčeny jiné obecné podmínky stanovené vnitrostátním právem, příslušné orgány odmítnou vydat povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, pokud úvěrová instituce nemá samostatný kapitál nebo je její počáteční kapitál méně než 5 milionů EUR.
2. Počáteční kapitál zahrnuje pouze jednu nebo více položek uvedených v čl. 26 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že úvěrové instituce existující k 15. prosinci 1979, které nesplňují požadavky týkající se samostatného kapitálu, mohou pokračovat ve své činnosti. Mohou tyto úvěrové instituce osvobodit od požadavku stanoveného v čl. 13 odst. 1 prvním pododstavci.
4. Členské státy mohou vydat povolení určitým kategoriím úvěrových institucí s počátečním kapitálem nižším, než je částka uvedená v odstavci 1, za těchto podmínek:
a)
počáteční kapitál není nižší než jeden milion EUR;
b)
dotčené členské státy sdělí Komisi a orgánu EBA důvody využití uvedené možnosti.
Článek 13
Skutečné řízení činnosti a skutečné správní ústředí
1. Příslušné orgány vydají úvěrové instituci povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce pouze tehdy, pokud její činnost skutečně řídí nejméně dvě osoby.
Příslušné orgány odmítnou vydat povolení, pokud členové vedoucího orgánu nesplňují požadavky uvedené v čl. 91 odst. 1.
2. Každý členský stát vyžaduje, aby:
a)
úvěrová instituce, která je právnickou osobou a která má podle vnitrostátního práva, kterým se řídí, sídlo, měla skutečné správní ústředí v členském státě, kde má své sídlo;
b)
jiná úvěrová instituce než úvěrové instituce uvedené v písmenu a) měla skutečné sídlo v členském státě, který jí vydal povolení a ve kterém skutečně vykonává svou činnost.
Článek 14
Akcionáři a společníci
1. Příslušné orgány odmítnou vydat povolení k zahájení činnosti úvěrové instituci, pokud jim úvěrová instituce nesdělila totožnost jejích přímých nebo nepřímých akcionářů nebo společníků, kteří v ní mají jako fyzické nebo právnické osoby kvalifikovanou účast, a výše jejich účastí, nebo 20 největších akcionářů nebo společníků, pokud žádný z akcionářů či společníků nemá kvalifikovanou účast.
Při určování toho, zda jsou splněna kritéria pro kvalifikovanou účast, se berou v úvahu hlasovací práva uvedená v článcích 9 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (20) a podmínky týkající se jejich sčítání stanovené v čl. 12 odst. 4 a 5 zmíněné směrnice.
Členské státy nezohledňují hlasovací práva ani účasti, které instituce drží v důsledku upsání finančních nástrojů nebo umístění finančních nástrojů na základě pevného závazku převzetí, zahrnutého v příloze I oddílu A bodě 6 směrnice 2004/39/ES, pokud tato práva nejsou vykonávána ani jinak využívána k zasahování do řízení emitenta a pokud jsou zcizena do jednoho roku od nabytí.
2. Příslušné orgány odmítnou vydat povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, nejsou-li přesvědčeny, že akcionáři nebo společníci vyhovují nárokům kladeným v zájmu zajištění řádného a obezřetného řízení úvěrové instituce, zejména pokud nejsou splněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1. Použijí se čl. 23 odst. 2 a 3 a článek 24.
3. Existují-li úzká propojení mezi úvěrovou institucí a jinými fyzickými či právnickými osobami, vydají příslušné orgány povolení pouze tehdy, nebrání-li tato propojení účinnému výkonu jejich funkcí dohledu.
Příslušné orgány odmítnou vydat povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, pokud účinnému výkonu jejich funkcí dohledu brání právní nebo správní předpisy třetí země, jimiž se řídí jedna či více fyzických nebo právnických osob, s nimiž má úvěrová instituce úzké propojení, nebo obtíže související s uplatňováním těchto právních a správních předpisů.
Příslušné orgány vyžadují od úvěrové instituce předkládání údajů, jež potřebují ke sledování toho, zda jsou soustavně dodržovány podmínky uvedené v tomto odstavci.
Článek 15
Odmítnutí vydat povolení
Odmítne-li příslušný orgán vydat povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, musí být rozhodnutí odůvodněno a oznámeno žadateli do šesti měsíců od obdržení žádosti, nebo je-li žádost neúplná, do šesti měsíců od obdržení úplných údajů nezbytných k rozhodnutí.
V každém případě však rozhodnutí o vydání povolení nebo o odmítnutí vydat povolení musí být přijato do dvanácti měsíců od doručení žádosti.
Článek 16
Předchozí konzultace s příslušnými orgány ostatních členských států
1. Před vydáním povolení úvěrové instituci příslušné orgány konzultují příslušné orgány druhého zúčastněného členského státu, pokud je dotčená úvěrová instituce:
a)
dceřiným podnikem úvěrové instituce povolené v tomto druhém členském státě;
b)
dceřiným podnikem mateřského podniku úvěrové instituce povolené v tomto druhém členském státě;
c)
kontrolována týmiž fyzickými nebo právnickými osobami, které kontrolují úvěrovou instituci povolenou v tomto druhém členském státě.
2. Před vydáním povolení úvěrové instituci příslušný orgán konzultuje příslušný orgán pověřený dohledem nad pojišťovnami nebo investičními podniky v dotčeném členském státě, pokud je úvěrová instituce:
a)
dceřiným podnikem pojišťovny nebo investičního podniku povoleného v Unii;
b)
dceřiným podnikem mateřského podniku pojišťovny nebo investičního podniku povoleného v Unii;
c)
kontrolována týmiž fyzickými či právnickými osobami, které kontrolují pojišťovnu nebo investiční podnik povolený v Unii.
3. Dotčené příslušné orgány uvedené v odstavcích 1 a 2 se vzájemně konzultují zejména při hodnocení vhodnosti akcionářů a pověsti a zkušeností členů vedoucího orgánu zúčastněných na řízení jiného podniku ze stejné skupiny. Vzájemně si vyměňují jakékoliv informace týkající se vhodnosti akcionářů a pověsti a zkušeností členů vedoucího orgánu, pokud tyto informace mají význam pro vydávání povolení a pro průběžné kontroly dodržování provozních podmínek.
Článek 17
Pobočky úvěrových institucí povolených v jiném členském státě
Hostitelské členské státy nevyžadují další povolení nebo poskytnutí kapitálu pro pobočky úvěrových institucí povolených v jiných členských státech. Zřizování poboček a dohled nad nimi se řídí článkem 35, čl. 36 odst. 1, 2 a 3 a článkem 37, články 40 až 46, článkem 49 a články 74 a 75.
Článek 18
Odnětí povolení
Příslušné orgány mohou odejmout povolení vydané úvěrové instituci, pouze pokud úvěrová instituce:
a)
nevyužije své povolení do dvanácti měsíců, výslovně se jej zřekne nebo neprovozuje činnost po dobu více než šesti měsíců, nestanoví-li daný členský stát, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získala povolení na základě nepravdivých prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
nadále již nesplňuje podmínky, za nichž bylo povolení vydáno;
d)
nadále již nesplňuje obezřetnostní požadavky stanovené v části třetí, čtvrté nebo šesté nařízení (EU) č. 575/2013 nebo uložené podle čl. 104 odst. 1 písm. a) nebo článku 105 této směrnice nebo nadále již není schopna plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména pokud již nezajišťuje bezpečnost majetkových hodnot jí svěřených vkladateli;
e)
spadá pod některý jiný případ, kdy lze podle vnitrostátních právních předpisů povolení odejmout; nebo
f)
dopustí se jednoho z porušení uvedených v čl. 67 odst. 1.
Článek 19
Názvy úvěrových institucí
Úvěrové instituce mohou při výkonu své činnosti bez ohledu na předpisy hostitelského členského státu o používání slov „banka“, „spořitelna“ nebo jiných obdobných označení užívat na celém území Unie týž název, jaký užívají v členském státě, kde mají své skutečné sídlo. Při nebezpečí záměny může hostitelský členský stát z důvodu ujasnění požadovat, aby byl název doplněn vysvětlujícím dodatkem.
Článek 20
Oznámení vydání a odnětí povolení
1. Příslušné orgány oznámí orgánu EBA každé povolení vydané podle článku 8.
2. EBA zveřejní na své internetové stránce seznam, který obsahuje názvy všech úvěrových institucí, jimž bylo vydáno povolení, a pravidelně jej aktualizuje.
3. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě poskytne dotčeným příslušným orgánům a orgánu EBA veškeré informace o skupině úvěrových institucí v souladu s čl. 14 odst. 3, čl. 74 odst. 1 a čl. 109 odst. 2, zejména o právní a organizační struktuře skupiny a o její správě a řízení.
4. Seznam uvedený v odstavci 2 tohoto článku zahrnuje názvy úvěrových institucí, které nedosahují kapitálu uvedeného v čl. 12 odst. 1, a tyto úvěrové instituce identifikuje.
5. Příslušné orgány oznámí každé odnětí povolení orgánu EBA spolu s odůvodněním tohoto odnětí.
Článek 21
Výjimky pro úvěrové instituce trvale přidružené k ústřednímu subjektu
1. Příslušné orgány mohou udělit výjimku z požadavků stanovených v článcích 10, 12 a čl. 13 odst. 1 této směrnice, pokud jde o úvěrovou instituci uvedenou v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013, a to v souladu s podmínkami stanovenými v uvedeném článku.
Členské státy mohou zachovat nebo využít stávající vnitrostátní právo týkající se uplatnění této výjimky, pokud není v rozporu s touto směrnicí nebo nařízením (EU) č. 575/2013.
2. Pokud příslušné orgány uplatňují výjimku uvedenou v odstavci 1, vztahují se články 17, 33, 34 a 35, čl. 36 odst. 1 až 3 a články 39 až 46, hlava VII kapitola 2 oddíl II a hlava VII kapitola 4 na celek tvořený ústředním subjektem společně s přidruženými institucemi.
KAPITOLA 2
Kvalifikovaná účast v úvěrové instituci
Článek 22
Oznamování a posuzování navrhovaných nabytí
1. Členské státy stanoví, že každá fyzická či právnická osoba nebo takové osoby jednající ve vzájemné shodě (dále jen „navrhovaný nabyvatel“), které přijaly rozhodnutí přímo nebo nepřímo nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci nebo přímo nebo nepřímo takovou účast zvýšit, což by vedlo k tomu, že by podíl na hlasovacích právech nebo na základním kapitálu, který drží, dosáhl jedné z prahových hodnot 20 %, 30 % nebo 50 % nebo ji překročil nebo že by se úvěrová instituce stala jejich dceřiným podnikem (dále jen „navrhované nabytí“), to musí písemně a v předstihu před tímto nabytím oznámit příslušným orgánům dané úvěrové instituce, ve které zamýšlejí nabýt nebo zvýšit kvalifikovanou účast, a uvést výši své zamýšlené účasti a příslušné informace jak je upřesněno v souladu s čl. 23 odst. 4. Členské státy nemají povinnost uplatňovat prahovou hodnotu 30 %, pokud v souladu s čl. 9 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/109/ES uplatňují prahovou hodnotu ve výši jedné třetiny.
2. Příslušné orgány obratem a v každém případě do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení podle odstavce 1 nebo dalších informací podle odstavce 3 písemně potvrdí jejich přijetí navrhovanému nabyvateli.
Příslušné orgány ve lhůtě nejvýše 60 pracovních dnů počínaje dnem písemného potvrzení o přijetí oznámení a všech dokumentů, které mají být podle požadavku členského státu k oznámení přiloženy na základě seznamu uvedeného v čl. 23 odst. 4 (dále jen „lhůta pro posouzení“), provedou posouzení stanovené v čl. 23 odst. 1 (dále jen „posouzení“).
Příslušné orgány uvědomí navrhovaného nabyvatele při potvrzení přijetí o konci lhůty pro posouzení.
3. Pokud je to nutné, mohou příslušné orgány během lhůty pro posouzení, a nejpozději v její 50. pracovní den, požádat o další informace nezbytné pro dokončení posouzení. Tato žádost je písemná a upřesňuje, které doplňující informace jsou třeba.
Na dobu mezi dnem žádosti příslušných orgánů o informace a obdržením odpovědi na tuto žádost od navrhovaného nabyvatele se lhůta pro posouzení přeruší. Přerušení nepřesáhne 20 pracovních dnů. Příslušné orgány mohou podle svého uvážení vznést jakoukoliv další žádost o doplnění nebo objasnění informací, to však nesmí vést k přerušení lhůty pro posouzení.
4. Příslušné orgány mohou přerušení uvedené v odst. 3 druhém pododstavci prodloužit až na 30 pracovních dnů, jestliže se navrhovaný nabyvatel nachází nebo je-li regulován ve třetí zemi či je-li fyzickou nebo právnickou osobou, která nepodléhá dohledu podle této směrnice či směrnic 2009/65/ES, 2009/138/ES nebo 2004/39/ES.
5. Pokud se příslušné orgány rozhodnou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím, vyrozumí o tom písemně do dvou pracovních dnů od ukončení posuzování a před uplynutím lhůty pro posouzení navrhovaného nabyvatele a své rozhodnutí zdůvodní. S výhradou vnitrostátního práva je možné náležité odůvodnění takového rozhodnutí na žádost navrhovaného nabyvatele zveřejnit. To nebrání členským státům, aby příslušnému orgánu umožnily zveřejnit tyto informace bez žádosti navrhovaného nabyvatele.
6. Pokud příslušné orgány nevyjádří písemně nesouhlas s navrhovaným nabytím ve lhůtě pro posouzení, považuje se navrhované nabytí za schválené.
7. Příslušné orgány mohou stanovit a v případě potřeby prodloužit maximální lhůtu pro dokončení navrhovaného nabytí.
8. Členské státy nesmějí pro oznamování přímých nebo nepřímých nabytí hlasovacích práv nebo základního kapitálu příslušným orgánům a pro jejich schvalování těmito orgány stanovit požadavky přísnější, než jsou stanoveny v této směrnici.
9. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro společné postupy, formuláře a šablony ke konzultačnímu procesu mezi příslušnými orgány uvedenými v článku 24.
EBA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do 31. prosince 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 23
Kritéria posouzení
1. S ohledem na možný vliv navrhovaného nabyvatele na úvěrovou instituci posuzují příslušné orgány při posuzování oznámení uvedeného v čl. 22 odst. 1 a informací uvedených v čl. 22 odst. 3 za účelem zajištění řádného a obezřetného řízení úvěrové instituce, v níž je navrhováno nabytí, vhodnost navrhovaného nabyvatele a finanční rozumnost navrhovaného nabytí podle těchto kritérií:
a)
pověst navrhovaného nabyvatele;
b)
pověst, znalosti, dovednosti a zkušenosti, jak je stanoveno v čl. 91 odst. 1, všech členů vedoucího orgánu a všech členů vrcholného vedení, kteří budou v důsledku navrhovaného nabytí řídit činnosti úvěrové instituce;
c)
finanční zdraví navrhovaného nabyvatele, zejména ve vztahu k vykonávané a plánované činnosti v úvěrové instituci, v níž je navrhováno nabytí;
d)
skutečnost, zda bude úvěrová instituce schopna dodržet a nadále dodržovat obezřetnostní požadavky na základě této směrnice, nařízení (EU) č. 575/2013, a případně jiného práva Unie, zejména směrnic 2002/87/ES a 2009/110/ES, včetně skutečnosti, zda má skupina, jejíž součástí se úvěrová instituce stane, strukturu umožňující výkon účinného dohledu, účinnou výměnu informací mezi příslušnými orgány a vymezení působnosti mezi příslušnými orgány;
e)
skutečnost, zda existuje důvodné podezření, že ve spojení s navrhovaným nabytím dochází nebo došlo k praní peněz nebo k financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (21) nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání.
2. Příslušné orgány mohou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím pouze tehdy, pokud je to na základě kritérií stanovených v odstavci 1 důvodné nebo pokud informace předložené navrhovaným nabyvatelem nejsou úplné.
3. Členské státy nestanoví žádné předběžné podmínky co do výše účasti, které je třeba dosáhnout, ani neumožňují svým příslušným orgánům posuzovat navrhované nabytí z hlediska hospodářských potřeb trhu.
4. Členské státy zveřejní seznam informací, jež jsou nutné k provedení posouzení a jež je třeba poskytnout příslušným orgánům spolu s oznámením uvedeným v čl. 22 odst. 1. Požadované informace musí být přiměřené a musí odpovídat povaze navrhovaného nabyvatele a navrhovaného nabytí. Členské státy nepožadují informace, které pro obezřetnostní posuzování nemají význam.
5. Bez ohledu na čl. 22 odst. 2, 3 a 4, pokud byly příslušnému orgánu oznámeny dva nebo více návrhů na nabytí nebo zvýšení kvalifikované účasti ve stejné úvěrové instituci, přistupuje příslušný orgán ke všem navrhovaným nabyvatelům nediskriminačním způsobem.
Článek 24
Spolupráce mezi příslušnými orgány
1. Příslušné orgány se při posuzování navzájem plně konzultují, pokud je navrhovaným nabyvatelem:
a)
úvěrová instituce, pojišťovna, zajišťovna, investiční podnik nebo správcovská společnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES (dále jen „správcovská společnost SKIPCP“) s povolením v jiném členském státě nebo v odvětví jiném, než ve kterém je navrhováno nabytí;
b)
mateřský podnik úvěrové instituce, pojišťovny, zajišťovny, investičního podniku nebo správcovské společnosti SKIPCP s povolením v jiném členském státě nebo v odvětví jiném, než ve kterém je navrhováno nabytí;
c)
fyzická nebo právnická osoba, která kontroluje úvěrovou instituci, pojišťovnu, zajišťovnu, investiční podnik nebo správcovskou společnost SKIPCP s povolením v jiném členském státě nebo v odvětví jiném, než ve kterém je navrhováno nabytí.
2. Příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují veškeré informace, které jsou podstatné nebo relevantní pro posouzení. K tomuto účelu si na požádání vzájemně sdělují veškeré užitečné informace a z vlastního podnětu sdělují veškeré podstatné informace. V rozhodnutí příslušného orgánu, který vydal povolení úvěrové instituci, v níž je navrhováno nabytí, se uvedou veškeré názory nebo výhrady příslušného orgánu pověřeného dohledem nad navrhovaným nabyvatelem.
Článek 25
Oznámení v případě odprodeje
Členské státy stanoví, že každá fyzická nebo právnická osoba, která přijala rozhodnutí přímo nebo nepřímo zcizit kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, to musí písemně a v předstihu před tímto odprodejem oznámit příslušným orgánům a uvést výši své dotčené účasti. Tato osoba musí rovněž oznámit příslušným orgánům každé rozhodnutí snížit svou kvalifikovanou účast tak, že by podíl na hlasovacích právech nebo na základním kapitálu, který drží, klesl pod 20 %, 30 % nebo 50 % nebo tak, že by úvěrová instituce přestala být jejím dceřiným podnikem. Členské státy nemají povinnost uplatňovat prahovou hodnotu 30 %, pokud v souladu s čl. 9 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/109/ES uplatňují prahovou hodnotu ve výši jedné třetiny.
Článek 26
Informační povinnosti a sankce
1. Jakmile úvěrová instituce zjistí, že v ní došlo k nabytí nebo zcizení kapitálové účasti, na jejichž základě došlo k překročení prahových hodnot nebo poklesu pod prahové hodnoty uvedené v čl. 22 odst. 1 a v článku 25, uvědomí o tom příslušné orgány.
Nejméně jednou ročně úvěrové instituce přijaté k obchodování na regulovaném trhu sdělí příslušným orgánům jména akcionářů a společníků držících kvalifikované účasti a výši těchto účastí, jak vyplývá například z informací získaných na výroční valné hromadě akcionářů a společníků nebo z plnění předpisů vztahujících se na společnosti přijaté k obchodování na regulovaném trhu.
2. Jestliže by vliv osob uvedených v čl. 22 odst. 1 mohl mít nepříznivý dopad na obezřetné a řádné řízení instituce, stanoví členské státy, že příslušné orgány učiní opatření nezbytná k ukončení tohoto stavu. Tato opatření mohou, s výhradou článků 65 až 72, spočívat v soudních příkazech, v sankcích proti členům vedoucího orgánu a manažerům nebo pozastavení hlasovacích práv spojených s podíly drženými dotyčnými akcionáři nebo společníky úvěrové instituce.
Obdobná opatření se použijí vůči fyzickým nebo právnickým osobám, které nesplní povinnost předběžného hlášení stanovené v čl. 22 odst. 1 a s výhradou článků 65 až 72.
Dojde-li k nabytí účasti přes nesouhlas příslušných orgánů, stanoví členské státy, aniž jsou dotčeny jiné uplatnitelné sankce, že výkon odpovídajících hlasovacích práv je pozastaven nebo že odevzdané hlasy jsou neplatné nebo mohou být prohlášeny za neplatné.
Článek 27
Kritéria pro kvalifikované účasti
Při zjišťování, zda jsou splněna kritéria pro kvalifikovanou účast uvedená v článcích 22, 25 a 26, se zohledňují hlasovací práva uvedená v článcích 9, 10 a 11 směrnice 2004/109/ES a podmínky týkající se jejich sčítání stanovené v čl. 12 odst. 4 a 5 uvedené směrnice.
Při zjišťování, zda jsou splněna kritéria pro kvalifikovanou účast uvedená v článku 26, nezohledňují členské státy hlasovací práva ani podíly, které instituce případně drží v důsledku upsání finančních nástrojů nebo umístění finančních nástrojů na základě pevného závazku převzetí, zahrnutého v příloze I oddílu A bodě 6 směrnice 2004/39/ES, pokud tato práva nejsou vykonávána ani jinak využívána k zasahování do řízení emitenta a pokud jsou zcizena do jednoho roku od nabytí.
HLAVA IV
POČÁTEČNÍ KAPITÁL INVESTIČNÍCH PODNIKŮ
Článek 28
Počáteční kapitál investičních podniků
1. Počáteční kapitál investičních podniků tvoří pouze jedna nebo více položek uvedených v čl. 26 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Investiční podniky jiné než ty, které jsou uvedeny v článku 29, musí mít počáteční kapitál ve výši 730 000 EUR.
Článek 29
Počáteční kapitál konkrétních typů investičních podniků
1. Počáteční kapitál ve výši 125 000 EUR musí mít investiční podnik, který neobchoduje s žádnými finančními nástroji na vlastní účet ani neupisuje finanční nástroje s pevným závazkem převzetí, ale který drží peníze nebo cenné papíry klientů a který nabízí jednu nebo více z těchto služeb:
a)
přijímání a předávání objednávek investorů na finanční nástroje;
b)
provádění objednávek investorů na finanční nástroje;
c)
správu jednotlivých portfolií investic do finančních nástrojů.
2. Příslušné orgány mohou dovolit investičnímu podniku, který provádí pokyny investorů ohledně finančních nástrojů, aby tyto nástroje držel na vlastní účet, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
a)
tyto pozice vznikají pouze v důsledku toho, že se podniku nepodařilo přesně porovnat objednávky investorů;
b)
celková tržní hodnota všech takových pozic nepřesahuje 15 % počátečního kapitálu podniku;
c)
podnik splňuje požadavky stanovené v článcích 92 až 95 a v části čtvrté nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
tyto pozice jsou svou povahou náhodné a dočasné a jsou striktně omezeny na dobu potřebnou k provedení příslušné transakce.
3. Členské státy mohou snížit částku uvedenou v odstavci 1 na 50 000 EUR, pokud není podnik oprávněn držet peníze nebo cenné papíry klientů, obchodovat na vlastní účet nebo upisovat finanční nástroje s pevným závazkem převzetí.
4. Držení pozic investičního portfolia ve finančních nástrojích za účelem investování kapitálu není považováno za obchodování na vlastní účet, pokud jde o služby stanovené v odstavci1, nebo pro účely odstavce 3.
Článek 30
Počáteční kapitál místních podniků
Místní podniky musí mít počáteční kapitál ve výši 50 000 EUR, pokud požívají svobody usazování nebo volného pohybu služeb uvedených v článku 31 nebo 32 směrnice 2004/39/ES.
Článek 31
Podniky, které nemají povolení držet peníze nebo cenné papíry klientů
1. Podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodu 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 musí mít:
a)
počáteční kapitál ve výši 50 000 EUR;
b)
pojištění profesní odpovědnosti, které pokrývá celé území Unie, nebo jinou podobnou záruku proti odpovědnosti z porušení povinné péče při výkonu povolání v hodnotě nejméně 1 000 000 EUR na jednu pojistnou událost a souhrnně 1 500 000 EUR na všechny pojistné události za jeden rok;
c)
kombinaci počátečního kapitálu a pojištění profesní odpovědnosti, ze které vyplývá rovnocenná výše krytí jako podle písmen a) nebo b).
Komise pravidelně přezkoumává částky uvedené v prvním pododstavci.
2. Pokud je podnik uvedený v čl. 4 odst. 1 bodu 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 registrován i podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES ze dne 9. prosince 2002 o zprostředkování pojištění (22), musí splňovat požadavek stanovený v čl. 4 odst. 3 uvedené směrnice a musí mít:
a)
počáteční kapitál ve výši 25 000 EUR;
b)
pojištění profesní odpovědnosti, které pokrývá celé území Unie, nebo jinou podobnou záruku proti odpovědnosti z porušení povinné péče při výkonu povolání v hodnotě nejméně 500 000 EUR na jednu pojistnou událost a souhrnně 750 000 EUR na všechny pojistné události za jeden rok;
c)
kombinaci počátečního kapitálu a pojištění profesní odpovědnosti, ze které vyplývá rovnocenná výše krytí jako podle písmen a) nebo b).
Článek 32
Ustanovení o ochraně předchozího stavu
1. Odchylně od čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 a 3 a článku 30 mohou členské státy i nadále povolovat investiční podniky a podniky podle článku 30, které existovaly již ke dni 31. prosince 1995 nebo před tímto dnem a jejichž kapitál nedosahuje úrovně počátečního kapitálu stanoveného pro ně v čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 nebo 3 či článku 30.
Kapitál těchto investičních podniků nebo podniků neklesne pod nejvyšší vztažnou hodnotu vypočítanou po 23. březnu 1993. Tato vztažná hodnota je průměrná denní výše kapitálu vypočtená za dobu šesti měsíců předcházejících datu výpočtu. Vypočítává se každých šest měsíců pro příslušné předchozí období.
2. Jestliže kontrolu investičního podniku nebo podniku, na který se vztahuje odstavec 1, převezme jiná fyzická nebo právnická osoba než ta, která jej kontrolovala ke dni 31. prosince 1995 nebo před tímto dnem, musí kapitál daného investičního podniku nebo podniku dosáhnout alespoň úrovně uvedené v čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 nebo 3 či článku 30, přičemž toto neplatí v případě prvního převodu dědictvím po 31. prosinci 1995, pokud je tento převod schválen příslušnými orgány a pokud se jedná o dobu nejvýše deseti let po uvedeném převodu.
3. Pokud dochází k fúzi dvou nebo více investičních podniků nebo podniků, na něž se vztahuje článek 30, nemusí kapitál podniku vzniklého fúzí dosáhnout úrovně, která je stanovena v čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 nebo 3 či článku 30. V průběhu kteréhokoliv období, kdy nebylo dosaženo úrovně stanovené v čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 nebo 3 či článku 30, však nesmí kapitál podniku vzniklého fúzí klesnout pod celkovou výši kapitálu fúzujících podniků v okamžiku fúze.
4. Kapitál investičních podniků a podniků, na něž se vztahuje článek 30, nesmí klesnout pod úrovně stanovené v čl. 28 odst. 2, čl. 29 odst. 1 nebo 3, článku 30 a odstavcích 1 a 3 tohoto článku.
5. Pokud příslušné orgány usoudí, že k zajištění solventnosti takových investičních podniků a podniků je nezbytné, aby byly splněny požadavky stanovené v odstavci 4, odstavce 1, 2 a 3 se nepoužijí.
HLAVA V
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE SVOBODY USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Obecné zásady
Článek 33
Úvěrové instituce
Členské státy stanoví, že činnosti uvedené v příloze I mohou být na jejich území provozovány v souladu s článkem 35, čl. 36 odst. 1, 2 a 3, čl. 39 odst. 1 a 2 a články 40 až 46 buď prostřednictvím zřízení pobočky, nebo poskytováním služeb kteroukoliv úvěrovou institucí, jež byla povolena a jež podléhá dohledu příslušných orgánů jiného členského státu, pokud se vydané povolení vztahuje na tyto činnosti.
Článek 34
Finanční instituce
1. Členské státy stanoví, že činnosti vyjmenované v příloze I mohou být na jejich území provozovány v souladu s článkem 35, čl. 36 odst. 1, 2 a 3, čl. 39 odst. 1 a 2 a články 40 až 46 buď prostřednictvím zřízení pobočky, nebo poskytováním služeb kteroukoliv finanční institucí jiného členského státu, která je dceřiným podnikem úvěrové instituce nebo společným dceřiným podnikem dvou nebo více úvěrových institucí, jejíž společenská smlouva a stanovy povolují tyto činnosti a která splňuje všechny následující podmínky:
a)
mateřský podnik nebo podniky byly povoleny jakožto úvěrové instituce v členském státě, jehož právem se finanční instituce řídí;
b)
dotyčné činnosti jsou skutečně provozovány na území zmíněného členského státu;
c)
mateřský podnik nebo podniky drží alespoň 90 % hlasovacích práv plynoucích z podílu na kapitálu finanční instituce;
d)
mateřský podnik nebo podniky splňují požadavky příslušných orgánů, pokud se jedná o obezřetné řízení finanční instituce, a prohlásily se souhlasem příslušných orgánů domovského členského státu, že ručí společně a nerozdílně za závazky finanční instituce;
e)
na finanční instituci se skutečně vztahuje, zvláště pokud jde o dotyčné činnosti, konsolidovaný dohled nad mateřským podnikem nebo každým z mateřských podniků podle hlavy VII kapitoly 3 této směrnice a části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013, zejména za účelem požadavků na kapitál stanovených v článku 92 uvedeného nařízení, kontroly velkých expozic stanovené v části čtvrté uvedeného nařízení a omezení účastí, jak je stanoví články 89 a 90 uvedeného nařízení.
Příslušné orgány domovského členského státu ověří dodržování podmínek stanovených v prvním pododstavci a, vystaví finanční instituci osvědčení, jež musí být přiloženo k oznámení uvedenému v článcích 35 a 39.
2. Přestane-li finanční instituce uvedená v odst. 1 prvním pododstavci plnit některé ze stanovených podmínek, oznámí to příslušné orgány domovského členského státu příslušným orgánům hostitelského členského státu a činnosti provozované uvedenou finanční institucí v hostitelském členském státě se začnou řídit právem hostitelského členského státu.
3. Odstavce 1 a 2 se obdobně použijí na dceřiné podniky finanční instituce uvedené v odst. 1 prvním pododstavci.
KAPITOLA 2
Právo úvěrových institucí na usazování
Článek 35
Požadavek na oznamování a vzájemné působení mezi příslušnými orgány
1. Úvěrová instituce, která hodlá zřídit pobočku na území jiného členského státu, to oznámí příslušným orgánům svého domovského členského státu.
2. Členské státy stanoví, že každá úvěrová instituce, která hodlá zřídit pobočku v jiném členském státě, v oznámení podle odstavce 1 uvede všechny tyto údaje:
a)
členský stát, na jehož území hodlá zřídit pobočku;
b)
plán činností pobočky, uvádějící mimo jiné zamýšlené druhy činnosti a organizační uspořádání pobočky;
c)
adresu v hostitelském členském státě, na které lze obdržet dokumentaci;
d)
jména osob, které budou odpovídat za řízení pobočky.
3. Nemají-li příslušné orgány domovského členského státu důvod k pochybnostem o přiměřenosti správního uspořádání nebo o finančním stavu úvěrové instituce s ohledem na její zamýšlenou činnost, sdělí údaje podle odstavce 2 do tří měsíců od obdržení veškerých údajů příslušným orgánům hostitelského členského státu a zároveň o tom uvědomí úvěrovou instituci.
Příslušné orgány domovského členského státu rovněž sdělí výši a složení kapitálu úvěrové instituce a součet jejích požadavků na kapitál podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013.
Odchylně od druhého pododstavce příslušné orgány domovského členského státu v případě uvedeném v článku 34 sdělí výši a složení kapitálu finanční instituce a celkové objemy rizikových expozic vypočtených podle čl. 92 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 její mateřské úvěrové instituce.
4. Pokud příslušné orgány domovského členského státu odmítnou sdělit údaje podle odstavce 2 příslušným orgánům hostitelského členského státu, odůvodní toto odmítnutí dotčené úvěrové instituci do tří měsíců od obdržení veškerých údajů.
Proti odmítnutí nebo nevydání stanoviska se lze odvolat k soudu domovského členského státu.
5. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací oznamovaných podle tohoto článku.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
6. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které stanoví standardní formuláře, šablony a postupy uvedeného oznamování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
7. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 5 a 6 do 1. ledna 2014.
Článek 36
Zahájení činnosti
1. Dříve než pobočka úvěrové instituce zahájí činnost, učiní příslušné orgány hostitelského členského státu do dvou měsíců od obdržení údajů podle článku 35 přípravy k dohledu nad úvěrovou institucí v souladu s kapitolou 4 a případně stanoví podmínky, jimiž se řídí výkon této činnosti v hostitelském členském státě z důvodů obecného zájmu.
2. Po obdržení sdělení od příslušných orgánů hostitelského členského státu nebo po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, nebylo-li sdělení učiněno, může být pobočka zřízena a může zahájit svou činnost.
3. Změní-li se některý z údajů sdělovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. b), c) nebo d), sdělí to úvěrová instituce nejpozději jeden měsíc před uskutečněním této změny písemně příslušným orgánům domovského členského státu a hostitelského členského státu, aby mohly příslušné orgány domovského členského státu přijmout rozhodnutí v návaznosti na oznámení podle článku 35 a příslušné orgány hostitelského členského státu rozhodnout, jaké stanoví podmínky pro změnu podle odstavce 1 tohoto článku.
4. U poboček, které zahájily svou činnost v souladu s platnými předpisy hostitelského členského státu před 1. lednem 1993, se má za to, že byly předmětem postupů stanovených v článku 35 a odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Od 1. ledna 1993 se na ně vztahuje odstavec 3 tohoto článku, články 33 a 52 a kapitola 4.
5. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací oznamovaných podle tohoto článku.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
6. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které stanoví standardní formuláře, šablony a postupy uvedeného oznamování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
7. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 5 a 6 do 1. ledna 2014.
Článek 37
Informace o zamítnutí
Členské státy sdělí Komisi a orgánu EBA počet a povahu případů, v nichž došlo k odmítnutí sdělení informací podle článku 35 a čl. 36 odst. 3.
Článek 38
Agregace poboček
Má-li úvěrová instituce sídlo v jednom členském státě a více provozoven v jiném členském státě, považují se tyto provozovny za jedinou pobočku.
KAPITOLA 3
Výkon volného pohybu služeb
Článek 39
Postup oznamování
1. Úvěrová instituce, která hodlá poprvé zahájit činnost na území jiného členského státu v rámci volného pohybu služeb, oznámí příslušným orgánům domovského členského státu činnosti uvedené v příloze I, které hodlá provozovat.
2. Příslušné orgány domovského členského státu uvědomí o tomto oznámení uvedeném v odstavci 1 do jednoho měsíce od obdržení příslušné orgány hostitelského členského státu.
3. Tímto článkem nejsou dotčena práva nabytá úvěrovými institucemi poskytujícími služby před 1. lednem 1993.
4. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací oznamovaných podle tohoto článku.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které stanoví standardní formuláře, šablony a postupy uvedeného oznamování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
6. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 4 a 5 do 1. ledna 2014.
KAPITOLA 4
Pravomoc příslušných orgánů hostitelského členského státu
Článek 40
Požadavky na podávání zpráv
Příslušné orgány hostitelských členských států mohou vyžadovat, aby jim všechny úvěrové instituce, které mají pobočky na jejich území, podávaly pravidelně zprávy o své činnosti na jejich území.
Tyto zprávy lze vyžadovat pouze pro informační nebo statistické účely, za účelem uplatňování čl. 51 odst. 1, nebo za účelem dohledu v souladu s touto kapitolou. Na tyto informace se vztahují požadavky profesního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedeny v čl. 53 odst. 1.
Příslušné orgány hostitelských členských států mohou zejména vyžadovat informace od úvěrových institucí uvedených v prvním pododstavci, aby mohly posoudit, zda je pobočka významná podle čl. 51 odst. 1.
Článek 41
Opatření přijímaná příslušnými orgány domovského členského státu ve vztahu k činnosti provozované v hostitelském členském státu
1. Pokud příslušné orgány hostitelského členského státu na základě informací získaných podle článku 50 od příslušných orgánů domovského členského státu zjistí, že úvěrová instituce, která má pobočku nebo poskytuje služby na jeho území, splňuje v souvislosti s činnostmi vykonávanými v uvedeném hostitelském členském státě jednu z následujících podmínek, informuje příslušné orgány domovského členského státu:
a)
úvěrová instituce nedodržuje vnitrostátní ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, či nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
existuje významné riziko, že úvěrová instituce nebude dodržovat vnitrostátní ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, či nařízení (EU) č. 575/2013.
Příslušné orgány domovského členského státu neprodleně přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že dotyčná úvěrová instituce své nedodržení předpisů napraví, nebo přijme opatření k odvrácení rizika nedodržení předpisů. Příslušné orgány domovského členského státu neprodleně tato opatření oznámí příslušným orgánům hostitelského členského státu.
2. Mají-li příslušné orgány hostitelského členského státu za to, že příslušné orgány domovského členského státu nesplnily nebo nesplní své povinnosti podle odst. 1 druhého pododstavce, mohou příslušné orgány hostitelského členského státu upozornit na záležitost orgán EBA a požadovat jeho pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. Postupuje-li EBA podle uvedeného článku, přijme rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení do 24 hodin. EBA může příslušným orgánům pomoci při dosahování dohody rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
Článek 42
Odůvodnění a oznamování
Opatření učiněná podle čl. 41 odst. 1 nebo článků 43 či 44, obsahující sankce nebo omezení svobody poskytování služeb či svobody usazování, musí být řádně odůvodněna a oznámena dotčené úvěrové instituci.
Článek 43
Předběžná opatření
1. Dříve než příslušné orgány hostitelského členského státu uplatní postup stanovený v článku 41, mohou v naléhavých situacích před přijetím opatření příslušnými orgány domovského členského státu nebo reorganizačních opatření uvedených v článku 3 směrnice 2001/24/ES přijmout jakákoliv předběžná opatření potřebná k ochraně proti finanční nestabilitě, která by vážným způsobem ohrozila kolektivní zájmy vkladatelů, investorů a klientů v hostitelském členském státě.
2. Předběžná opatření podle odstavce 1 jsou přiměřená svému účelu, kterým je chránit před finanční nestabilitou, která by vážným způsobem ohrozila kolektivní zájmy vkladatelů, investorů a klientů v hostitelském členském státě. Taková předběžná opatření mohou zahrnovat pozastavení plateb. Nevedou k upřednostňování věřitelů úvěrové instituce v hostitelském členském státě před věřiteli v jiných členských státech.
3. Veškerá předběžná opatření podle odstavce 1 pozbývají účinku, když správní nebo soudní orgány domovského členského státu přijmou reorganizační opatření podle článku 3 směrnice 2001/24/ES.
4. Příslušné orgány hostitelského členského státu ukončí předběžná opatření, když se domnívají, že se tato opatření stala zastaralými podle článku 41, pokud nepozbudou účinku podle odstavce 3 tohoto článku.
5. O předběžných opatřeních přijatých podle odstavce 1 se bez zbytečného odkladu uvědomí Komise, EBA a příslušné orgány ostatních dotčených členských států.
Mají-li příslušné orgány domovského členského státu nebo jakéhokoliv jiného dotčeného členského státu proti opatřením přijatým příslušnými orgány hostitelského členského státu námitky, mohou upozornit na záležitost orgán EBA a požadovat jeho pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. Postupuje-li EBA podle uvedeného článku, přijme rozhodnutí podle čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení do 24 hodin. EBA může příslušným orgánům pomoci při dosahování dohody rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
Článek 44
Pravomoci hostitelských členských států
Hostitelské členské státy mohou, aniž jsou dotčeny články 40 a 41, vykonávat pravomoci, které jim byly svěřeny podle této směrnice za účelem přijetí vhodných opatření k předcházení nebo trestání porušení pravidel přijatých podle této směrnice nebo z důvodů obecného zájmu, k němuž dojde na jejich území To zahrnuje možnost zabránit úvěrové instituci zahajovat další operace na jejich území.
Článek 45
Opatření po odnětí povolení
Příslušné orgány domovského členského státu neprodleně uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu o případném odnětí povolení. Příslušné orgány hostitelského členského státu učiní vhodná opatření, aby zabránily dotčené úvěrové instituci zahajovat další operace na jeho území a aby ochránily zájmy vkladatelů.
Článek 46
Reklama
Nic v této kapitole nebrání úvěrovým institucím se skutečným sídlem v jiném členském státě nabízet své služby všemi dostupnými sdělovacími prostředky v hostitelském členském státě, není-li to v rozporu s případnými předpisy o formě a obsahu takové reklamy, přijatými z důvodů obecného zájmu.
HLAVA VI
VZTAHY SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 47
Oznamování poboček ze třetích zemí a podmínky přístupu na trhy těchto zemí pro úvěrové instituce s těmito pobočkami
1. Členské státy neuplatňují vůči pobočkám úvěrových institucí, jež mají skutečné sídlo ve třetí zemi, předpisy upravující přístup k činnosti a její výkon, jež by je zvýhodňovaly před pobočkami úvěrových institucí se skutečným sídlem v Unii.
2. Příslušné orgány oznámí Komisi, orgánu EBA a Evropskému bankovnímu výboru zřízenému rozhodnutím Komise 2004/10/ES (23) veškerá povolení vydaná úvěrovým institucím se skutečným sídlem ve třetí zemi pro jejich pobočky.
3. Unie může v dohodách uzavřených s jednou nebo více třetími zeměmi sjednat použití ustanovení, jež poskytnou pobočkám úvěrové instituce, která má skutečné sídlo ve třetí zemi, rovné zacházení na celém území Unie.
Článek 48
Spolupráce s orgány dohledu třetích zemí při dohledu na konsolidovaném základě
1. Komise může na žádost některého z členských států nebo z vlastního podnětu předkládat Radě návrhy na sjednání dohod s jednou nebo více třetími zeměmi o způsobech výkonu dohledu na konsolidovaném základě nad:
a)
institucemi, jejichž mateřské podniky mají skutečné sídlo ve třetí zemi;
b)
institucemi ve třetích zemích, jejichž mateřské podniky, a to instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, mají skutečné sídlo v Unii.
2. Dohody uvedené v odstavci 1 jsou uzavírány zejména k zajištění, aby:
a)
příslušné orgány členských států mohly získávat informace nezbytné pro výkon dohledu na základě konsolidované finanční situace nad institucemi, finančními holdingovými společnostmi a smíšenými finančními holdingovými společnostmi nacházejícími se v Unii, které mají dceřiné podniky, jež jsou institucemi nebo finančními institucemi ve třetí zemi, nebo které v nich mají účast;
b)
orgány dohledu třetích zemí mohly získávat informace nezbytné pro výkon dohledu nad mateřskými podniky se skutečným sídlem na jejich území, které mají dceřiné podniky, jež jsou institucemi nebo finančními institucemi v jednom nebo více členských státech, nebo které v nich mají účast;
c)
EBA mohl získávat od příslušných orgánů členských států informace obdržené od vnitrostátních orgánů třetích zemí podle článku 35 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. Aniž je dotčen článek 218 Smlouvy o fungování EU, přezkoumá Komise za pomoci Evropského bankovního výboru výsledky jednání uvedených v odstavci 1 a výsledný stav.
4. EBA je nápomocen Komisi při provádění úkolů podle tohoto článku v souladu s článkem 33 nařízení (EU) č. 1093/2010.
HLAVA VII
OBEZŘETNOSTNÍ DOHLED
KAPITOLA 1
Zásady obezřetnostního dohledu
Oddíl I
Pravomoci a povinnosti domovského a hostitelského členského státu
Článek 49
Pravomoc příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu
1. Obezřetnostní dohled nad institucí včetně činností provozovaných v souladu s články 33 a 34 vykonávají příslušné orgány domovského členského státu, aniž jsou dotčena ustanovení této směrnice, která stanoví příslušnost orgánů hostitelského členského státu.
2. Odstavec 1 nebrání dohledu na konsolidovaném základě.
3. Opatření přijatá hostitelským členským státem nesmí stanovit diskriminaci nebo omezení založené na skutečnosti, že instituce je povolena v jiném členském státě.
Článek 50
Spolupráce na dohledu
1. Příslušné orgány dotčených členských států úzce spolupracují při dohledu nad činností institucí, zejména nad činností provozovanou prostřednictvím pobočky v jednom nebo více členských státech jiných než stát, v němž mají skutečné sídlo. Tyto orgány si navzájem poskytují veškeré informace o řízení a vlastnictví těchto institucí, jež mohou usnadnit dohled nad nimi a zkoumání podmínek pro vydání povolení, jakož i veškeré informace, jež mohou usnadnit sledování institucí, zvláště ve vztahu k likviditě, platební schopnosti, pojištění vkladů, omezení velkých expozic, dalších faktorů, které mohou mít vliv na systémové riziko dané instituce, správním a účetním postupům a mechanismům vnitřní kontroly.
2. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelských členských států okamžitě veškeré informace a zjištění související s dohledem nad likviditou v souladu s částí šestou nařízení (EU) č. 575/2013 a hlavou VII kapitolou 3 této směrnice o činnostech, které daná instituce provádí prostřednictvím svých poboček, pokud jsou tyto informace a zjištění významné pro ochranu vkladatelů nebo investorů v hostitelském členském státě.
3. Příslušné orgány domovského členského státu informují příslušné orgány všech hostitelských členských států okamžitě v případě, že se vyskytne nebo se dá přiměřeně předpokládat, že se vyskytne tlak na likviditu. Tyto informace musí obsahovat také podrobné údaje o plánování a provádění plánu obnovy a o všech opatřeních obezřetnostního dohledu přijatých v této souvislosti.
4. Příslušné orgány domovského členského státu sdělí a vysvětlí na žádost příslušných orgánů hostitelského členského státu, jak byly zohledněny informace a zjištění, které příslušné orgány hostitelského státu poskytly. Pokud se po sdělení informací a zjištění příslušné orgány hostitelského členského státu domnívají, že příslušné orgány domovského členského státu nepřijaly vhodná opatření, mohou příslušné orgány daného hostitelského členského státu poté, co informovaly příslušné orgány domovského členského státu a orgán EBA, přijmout k ochraně zájmů vkladatelů, investorů a dalších osob, jimž jsou poskytovány služby, nebo k ochraně stability finančního systému vhodná opatření, aby zabránily dalšímu porušování předpisů.
Pokud příslušné orgány domovského členského státu nesouhlasí s opatřením, které mají přijmout příslušné orgány hostitelského členského státu, mohou postoupit záležitost orgánu EBA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. Postupuje-li EBA podle uvedeného článku, rozhodne do jednoho měsíce.
5. Příslušné orgány mohou upozornit orgán EBA na situace, kdy byla žádost o spolupráci, zejména o výměnu informací, zamítnuta nebo jí nebylo v přiměřené lhůtě vyhověno. Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU, může EBA v těchto případech postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. EBA může příslušným orgánům pomáhat při dosahování dohody o výměně informací podle tohoto článku rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
6. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací uvedených v tomto článku.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
7. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro žádosti o sdílení informací, které mohou usnadnit dohled nad institucemi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
8. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 6 a 7 do 1. ledna 2014.
Článek 51
Významné pobočky
1. Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou požádat orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě v případech, kdy se použije čl. 112 odst. 1, nebo příslušné orgány domovského členského státu o to, aby pobočka instituce jiné než investičního podniku, na který se vztahuje článek 95 nařízení (EU) č. 575/2013, byla považována za významnou.
V žádosti uvede důvody, proč by se pobočka měla považovat za významnou, zejména s ohledem na následující skutečnosti:
a)
zda tržní podíl pobočky v oblasti vkladů překračuje 2 % vkladů v hostitelském členském státě;
b)
pravděpodobný dopad pozastavení nebo ukončení činnosti instituce na systémovou likviditu a platební, clearingové a vypořádací systémy v hostitelském členském státě;
c)
velikost a význam pobočky co do počtu klientů v kontextu bankovního nebo finančního systému hostitelského členského státu.
Příslušné orgány domovského i hostitelského členského státu a, pokud se použije čl. 112 odst. 1, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě učiní vše, co je v jejich silách, aby bylo dosaženo společného rozhodnutí o označení pobočky za významnou.
Není-li společného rozhodnutí dosaženo do dvou měsíců od doručení požadavku podle prvního pododstavce, rozhodnou příslušné orgány hostitelského členského státu samy ve lhůtě dalších dvou měsíců, zda je pobočka významná. Při rozhodování zohlední příslušné orgány hostitelského členského státu případné názory a výhrady orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě či příslušných orgánů domovského členského státu.
Rozhodnutí uvedená ve třetím a čtvrtém pododstavci se uvádějí v dokumentu, který obsahuje řádné odůvodnění a zasílají se dotčeným příslušným orgánům; tato rozhodnutí se považují za rozhodná a příslušné orgány dotčených členských států je použijí.
Označení pobočky za významnou nemá vliv na práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice.
2. Příslušné orgány domovského členského státu v případě založení významné pobočky sdělí příslušným orgánům hostitelského členského státu informace uvedené v čl. 117 odst. 1 písm. c) a d) a provedou úkony uvedené v čl. 112 odst. 1 písm. c), a to ve spolupráci s příslušnými orgány hostitelského členského státu.
Pokud příslušný orgán domovského členského státu zjistí naléhavou situaci podle čl. 114 odst. 1, neprodleně uvědomí orgány uvedené v čl. 58 odst. 4 a v čl. 59 odst. 1.
Příslušné orgány domovského členského státu sdělí příslušným orgánům hostitelských členských států, kde jsou významné pobočky usazeny, výsledky hodnocení rizik institucí s takovými pobočkami ve smyslu článku 97, případně v článku 113 odst. 2. Zároveň sdělí rozhodnutí podle článků 104 a 105, pokud jsou uvedená hodnocení a rozhodnutí významná pro tyto pobočky.
Příslušné orgány domovských členských států konzultují příslušné orgány hostitelských členských států, kde jsou významné pobočky usazeny, o provozních opatřeních požadovaných v čl. 86 odst. 11, je-li to významné pro rizika likvidity u měny hostitelského členského státu.
Pokud příslušné orgány domovského členského státu nekonzultovaly příslušné orgány hostitelského členského státu nebo v případě, že po provedení těchto konzultací příslušné orgány hostitelského členského státu trvají na tom, že provozní opatření vyžadovaná podle čl. 86 odst. 11 nejsou dostačující, mohou příslušné orgány hostitelského členského státu postoupit záležitost orgánu EBA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. V případě, kdy se nepoužije článek 116, příslušné orgány dohledu nad institucí s významnými pobočkami v jiných členských státech zřídí v zájmu usnadnění spolupráce podle odstavce 2 tohoto článku a článku 50 kolegium orgánů dohledu a budou mu předsedat. Zřízení a fungování kolegia se opírá o písemné ujednání, které po konzultaci s dotčenými příslušnými orgány stanoví příslušný orgán domovského členského státu. Příslušný orgán domovského členského státu rozhodne, které příslušné orgány se zúčastňují schůzí nebo práce kolegia.
Příslušný orgán domovského členského státu zohlední při přijímání tohoto rozhodnutí význam, který má pro tyto orgány činnost dohledu, jež má být naplánována nebo koordinována, zejména potenciální dopad na stabilitu finančního systému dotčených členských států podle článku 7 a povinnosti podle odstavce 2 tohoto článku.
Příslušný orgán domovského členského státu plně a předem informuje všechny členy kolegia o pořádání uvedených schůzí, o hlavních otázkách, o nichž se má jednat, a o činnosti, která se bude zvažovat. Příslušný orgán domovského členského státu rovněž všechny členy kolegia plně a včas informuje o činnosti prováděné na těchto schůzkách nebo o prováděných opatřeních.
4. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění obecných podmínek pro činnost kolegií orgánů dohledu.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem ke stanovení běžného fungování kolegií orgánů dohledu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat tyto prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
6. EBA předloží Komisi návrh technických norem uvedený v odstavcích 4 a 5 do 31. prosince 2014.
Článek 52
Šetření na místě a kontrola v pobočkách zřízených v jiném členském státě
1. Hostitelské členské státy stanoví, že v případě instituce povolené v jiném členském státě provozující činnost prostřednictvím pobočky mohou příslušné orgány domovského členského státu poté, co o tom uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu, samy nebo prostřednictvím svých zmocněnců prošetřovat na místě informace uvedené v článku 50 a kontrolovat tyto pobočky.
2. Příslušné orgány domovského členského státu mohou také za účelem kontroly poboček použít některý z postupů stanovených v článku 118.
3 Příslušné orgány hostitelského členského státu mají pravomoc provádět v konkrétních případech šetření na místě a kontroly zaměřené na činnosti, které provozují pobočky institucí na jejich území, a vyžádat si od dané pobočky informace týkající se jejích činností a určené pro účely dohledu, považují-li to za významné z důvodu stability finančního systému v hostitelském členském státě. Před provedením takových šetření a kontrol, konzultují příslušné orgány hostitelského členského státu příslušné orgány domovského členského státu. Po provedení těchto šetření a kontrol příslušné orgány hostitelského členského státu sdělí příslušným orgánům domovského členského státu získané informace a zjištění mající význam pro hodnocení rizika dané instituce nebo stability finančního systému v hostitelském členském státě. Příslušné orgány domovského členského státu tyto informace a tato zjištění náležitě zohlední při sestavování svých programů dohledových šetření podle článku 99, mimo jiné s ohledem na stabilitu finančního systému v hostitelském členském státě.
4. Šetření na místě a kontroly poboček se provádí v souladu s právem členského státu, v němž jsou šetření nebo kontroly prováděny.
Oddíl II
Výměna informací a profesní tajemství
Článek 53
Profesní tajemství
1. Členské státy stanoví, že všechny osoby pracující v současnosti nebo v minulosti pro příslušné orgány a auditoři a odborníci jednající jménem příslušných orgánů, jsou vázáni profesním tajemstvím.
Důvěrné informace, které tyto osoby, auditoři nebo odborníci získají při výkonu svých povinností mohou sdělit pouze v souhrnné nebo obecné podobě, z níž nelze určit totožnost jednotlivých úvěrových institucí, aniž jsou dotčeny případy stanovené trestním právem.
Byl-li však na úvěrovou instituci vyhlášen konkurs nebo nařízena likvidace, lze v občanském soudním řízení sdělit důvěrné informace, které se nedotýkají třetích osob účastnících se pokusu o záchranu úvěrové instituce.
2. Odstavec 1 nebrání vzájemné výměně informací mezi příslušnými orgány nebo předávání informací orgánům ESRB, EBA nebo Evropskému orgánu dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (24) v souladu s touto směrnicí, s nařízením (EU) č. 575/2013, dalšími směrnicemi použitelnými pro úvěrové instituce a s článkem 15 nařízení (EU) č. 1092/2010, s články 31, 35 a 36 nařízení (EU) č. 1093/2010 a s články 31 a 36 nařízení (EU) č. 1095/2010. Na tyto informace se vztahuje odstavec 1.
3. Odstavec 1 nebrání příslušným orgánům, aby zveřejnily výsledek zátěžových testů provedených v souladu s článkem 100 této směrnice nebo článkem 32 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo předaly výsledky zátěžových testů orgánu EBA za účelem zveřejňování výsledků celounijních zátěžových testů tímto orgánem.
Článek 54
Použití důvěrných informací
Příslušné orgány, které obdrží důvěrné informace podle článku 53, využijí tyto informace pouze při výkonu svých povinností a pouze pro některý z následujících účelů:
a)
prověření toho, zda jsou splněny podmínky pro přístup k činnosti úvěrových institucí a k usnadnění sledování podmínek výkonu této činnosti na nekonsolidovaném nebo konsolidovaném základě, zejména s důrazem na likviditu, platební schopnost, velké expozice, správní a účetní postupy a mechanismy vnitřní kontroly;
b)
ukládání sankcí;
c)
v řízení při opravném prostředku proti rozhodnutí příslušného orgánu, včetně soudního řízení podle článku 72;
d)
v soudním řízení zahájeném podle zvláštních ustanovení právních předpisů Unie přijatých v oblasti úvěrových institucí.
Článek 55
Dohody o spolupráci
Členské státy a EBA mohou v souladu s článkem 33 nařízení (EU) č. 1093/2010 s orgány dohledu třetích zemí nebo s orgány či subjekty třetích zemí podle článku 56 a čl. 57 odst. 1 této směrnice, uzavírat dohody o spolupráci upravující výměnu informací pouze tehdy, pokud sdělené informace podléhají záruce, že jsou dodrženy požadavky profesního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1 této směrnice. Účelem této výměny informací je plnění úkolů zmíněných orgánů nebo subjektů v oblasti dohledu.
Pocházejí-li informace z jiného členského státu, jsou sdělovány pouze s výslovným souhlasem orgánů, které je poskytly, nebo případně mohou být sdělovány pouze pro účely, ke kterým tyto orgány udělily souhlas.
Článek 56
Výměna informací mezi orgány
Při výkonu funkcí dohledu nejsou čl. 53 odst. 1 a článek 54 překážkou výměny informací mezi příslušnými orgány v rámci jednoho členského státu, mezi příslušnými orgány v různých členských státech nebo mezi příslušnými orgány a dále uvedenými orgány:
a)
orgány příslušnými k dohledu nad jinými subjekty finančního sektoru, jakož i orgány odpovědnými za dohled nad finančními trhy;
b)
orgány nebo subjekty odpovědnými za udržování stability finančního systému v členských státech prostřednictvím makroobezřetnostních pravidel;
c)
subjekty zabývajícími se reorganizací nebo orgány usilujícími o ochranu stability finančního systému;
d)
systémy ochrany na smluvním základě nebo institucionálními systémy ochrany uvedené v čl. 113 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
subjekty zúčastněnými na likvidaci a konkursu institucí a na dalších obdobných řízeních;
f)
osobami příslušnými k provádění statutárního auditu účetnictví institucí, pojišťoven a finančních institucí.
Ustanoveními čl. 53 odst. 1 a článku 54 není dotčena možnost poskytovat subjektům spravujícím systémy pojištění vkladů a systémy pro odškodnění investorů informace, které potřebují pro výkon svých funkcí.
Na obdržené informace se v každém případě vztahují požadavky profesního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1.
Článek 57
Výměna informací s orgány dohledu
1. Bez ohledu na články 53, 54 a 55 mohou členské státy povolit výměnu informací mezi příslušnými orgány a orgány odpovědnými za dohled nad:
a)
subjekty zúčastněnými na likvidaci a konkursu institucí a na dalších obdobných řízeních;
b)
systémy ochrany na smluvním základě nebo institucionálními systémy ochrany uvedenými v čl. 113 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
osobami pověřenými výkonem zákonem stanoveného auditu účetnictví institucí, pojišťoven a finančních institucí.
2. V případech uvedených v odstavci 1 požadují členské státy splnění alespoň těchto podmínek:
a)
že jsou informace vyměněny za účelem výkonu úkolů uvedených v odstavci 1;
b)
že získané informace podléhají požadavkům profesního tajemství alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1;
c)
pokud informace pocházejí z jiného členského státu, že nejsou sdělovány bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly, a případně výhradně pro účely, pro které uvedené orgány udělily svůj souhlas.
3. Bez ohledu na články 53, 54 a 55 mohou členské státy za účelem posílení stability a integrity finančního systému povolit výměnu informací mezi svými příslušnými orgány a orgány nebo subjekty příslušnými ze zákona pro zjišťování a vyšetřování případů porušení práva obchodních společností.
V takových případech členské státy požadují splnění alespoň těchto podmínek:
a)
že jsou informace vyměňovány za účelem zjišťování a vyšetřování případů porušení práva obchodních společností;
b)
že získané informace podléhají požadavkům profesnímu tajemství alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1;
c)
pokud informace pocházejí z jiného členského státu, že nejsou sdělovány bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly, a případně výhradně pro účely, pro které uvedené orgány udělily svůj souhlas.
4. Provádějí-li orgány nebo subjekty uvedené v odstavci 1 zjišťování nebo vyšetřování s pomocí, jejíž povaha vyplývá z jejich konkrétní pravomoci, osob k tomu pověřených, které nejsou zaměstnanci veřejné správy, může členský stát rozšířit možnost výměny informací stanovenou v odst. 3 prvním pododstavci na tyto osoby za podmínek upřesněných v odst. 3 druhém pododstavci.
5. Příslušné orgány sdělí orgánu EBA názvy orgánů nebo subjektů, kterým smějí být sdělovány informace podle tohoto článku.
6. Pro uplatnění odstavce 4 sdělí orgány nebo subjekty uvedené v odstavci 3 příslušným orgánům, které sdělily dotyčnou informaci, jména a přesné vymezení úkolů osob, jimž má být informace předána.
Článek 58
Předávání informací týkajících se měnových, systémových a platebních aspektů a aspektů ochrany vkladů
1. Žádné ustanovení této kapitoly nebrání příslušným orgánům v tom, aby předávaly níže uvedeným orgánům nebo subjektům informace určené k plnění jejich úkolů:
a)
centrálním bankám ESCB a jiným subjektům s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové orgány, mají-li tyto informace význam pro výkon jejich úkolů stanovených právními předpisy, včetně provádění měnové politiky a souvisejícího zajištění likvidity, dohledu nad platebními, clearingovými a vypořádacími systémy a ochrany stability finančního systému;
b)
systémům ochrany na smluvním základě nebo institucionálním systémům ochrany uvedeným v čl. 113 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
případně jiným orgánům veřejné moci odpovědným za dohled nad platebními systémy;
d)
ESRB, Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo „orgán EIOPA“) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (25), orgánu ESMA, jsou-li dané informace významné pro výkon jejich úkolů stanovených v nařízeních (EU) č. 1092/2010, (EU) č. 1094/2010 nebo (EU) č. 1095/2010.
Členské státy přijmou vhodná opatření, jimiž odstraní překážky bránící příslušným orgánům v tom, aby předávaly informace v souladu s prvním pododstavcem.
2. Žádné ustanovení této kapitoly nebrání orgánům nebo subjektům uvedeným v odstavci 1 sdělovat příslušným orgánům informace, které pro ně jsou nezbytné pro účely článku 54.
3. Informace obdržené v souladu s odstavci 1 a 2 podléhají požadavkům profesního tajemství alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zajistit, aby v naléhavé situaci podle čl. 114 odst. 1 příslušné orgány neprodleně sdělily informace centrálním bankám ESCB, pokud mají tyto informace význam pro výkon jejich úkolů stanovených právními předpisy, včetně provádění měnové politiky a souvisejícího zajištění likvidity, dohledu nad platebními, clearingovými a vypořádacími systémy a ochrany stability finančního systému, a ESRB, pokud mají tyto informace význam pro výkon jejích úkolů stanovených právními předpisy.
Článek 59
Předávání informací jiným subjektům
1. Členské státy mohou, bez ohledu na čl. 53 odst. 1 a článku 54, na základě ustanovení stanovených vnitrostátní právem povolit sdělování určitých informací jiným ústředním orgánům své státní správy odpovědným za přípravu právních předpisů týkajících se dohledu nad institucemi, finančními institucemi a pojišťovnami, jakož i inspektorům pověřeným těmito orgány.
Tyto informace však lze sdělit jen tehdy, je-li to nezbytné z důvodů obezřetnostního dohledu, prevence a řešení úpadku institucí. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, osoby mající přístup k těmto informacím podléhají požadavkům profesního tajemství alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1.
V naléhavé situaci podle čl. 114 odst. 1 členské státy umožní příslušným orgánům sdělit orgánům uvedeným v prvním pododstavci tohoto odstavce ve všech dotčených členských státech informace, které jsou pro ně významné.
2. Členské státy mohou povolit sdělování určitých informací týkajících se obezřetnostního dohledu nad institucemi parlamentním vyšetřovacím výborům v jejich členském státě, účetním dvorům v jejich členském státě a jiným subjektům zodpovědným za vyšetřování v jejich členském státě za těchto podmínek:
a)
že tyto subjekty mají pověření podle vnitrostátního práva předpisy pro vyšetřování a zkoumání činností orgánů příslušných k dohledu nad institucemi nebo pro přípravu právních předpisů týkajících se takového dohledu;
b)
že jsou dané informace nezbytné pro výkon tohoto pověření uvedeného v písmenu a);
c)
že osoby mající přístup k těmto informacím podléhají požadavkům profesního tajemství podle vnitrostátních právních předpisů alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1;
d)
pokud informace pocházejí z jiného členského státu, že nejsou sdělovány bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly, a jsou sdělovány výhradně pro účely, pro které uvedené orgány udělily svůj souhlas.
Pokud sdělení informací o obezřetnostním dohledu zahrnuje zpracování osobních údajů, při každém zpracování subjekty uvedenými v prvním pododstavci musí být dodrženy příslušné vnitrostátní právní předpisy provádějící směrnici 95/46/ES.
Článek 60
Sdělování informací získaných při šetření na místě a kontrolách
Členské státy zajistí, že informace obdržené na základě čl. 52 odst. 3, čl. 53 odst. 2 a článku 56 a informace získané při šetření na místě nebo kontrolách podle čl. 52 odst. 1 a 2 smějí být sdělovány podle článku 59 pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které tyto informace poskytly, nebo příslušných orgánů členského státu, v němž bylo provedeno šetření na místě nebo kontrola.
Článek 61
Sdělování informací týkajících se clearingové nebo vypořádací služby
1. Žádné ustanovení této kapitoly nebrání příslušným orgánům členského státu sdělovat informace uvedené v článcích 53, 54 a 55 clearingovému středisku nebo obdobnému subjektu oprávněnému vnitrostátními právními předpisy poskytovat clearingové nebo vypořádací služby pro některý z jejich vnitrostátních trhů, mají-li za to, že je nutné jim tyto informace sdělit, aby bylo zajištěno řádné fungování těchto orgánů v případě selhání nebo možnosti selhání některého hospodářského subjektu. Obdržené informace podléhají požadavkům profesního tajemství alespoň rovnocenným těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1.
2. Členské státy však zajistí, aby informace obdržené na základě čl. 53 odst. 2 byly dále sdělovány za okolností uvedených v odstavci 1 výhradně s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které tyto informace poskytly.
Článek 62
Zpracování osobních údajů
Zpracování osobních údajů pro účely této směrnice se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES a případně nařízením (ES) č. 45/2001.
Oddíl III
Povinnosti osob odpovědných za právní kontrolu výročních a konsolidovaných účetních závěrek
Článek 63
Povinnosti osob odpovědných za právní kontrolu výročních a konsolidovaných účetních závěrek
1. Členské státy zajistí, aby každá osoba oprávněná v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek (26), která v rámci instituce plní úkoly uvedené v článku 51 směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 o ročních účetních závěrkách některých forem společností (27), článku 37 směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 o konsolidovaných účetních závěrkách (28) nebo článku 73 směrnice 2009/65/ES nebo jiný úkol stanovený právními předpisy, byla alespoň povinna bezodkladně sdělit příslušným orgánům každou skutečnost nebo rozhodnutí týkající se dané instituce, jež zjistila při plnění svého úkolu a jež by mohly:
a)
představovat zásadní porušení právních nebo správních předpisů, které stanoví podmínky pro povolení nebo které konkrétně upravují provozování činnosti institucí;
b)
ovlivnit plynulé fungování instituce;
c)
způsobit, že bude odmítnuto ověření účtů nebo k nim bude udělen výrok s výhradou.
Členské státy zajistí alespoň, aby osoba uvedená v prvním pododstavci měla rovněž povinnost oznamovat veškeré skutečnosti nebo rozhodnutí, jež zjistí při plnění úkolu uvedeného v prvním pododstavci v podniku, který má úzké propojení plynoucí ze vztahu kontroly s institucí, v níž tato osoba plní svůj úkol.
2. Sdělí-li osoby oprávněné ve smyslu směrnice 2006/43/ES v dobré víře příslušným orgánům skutečnosti nebo rozhodnutí uvedené v odstavci 1, nepovažuje se to za porušení jakéhokoliv omezení poskytování informací, jak je stanoví smlouva nebo právní či správní předpis, a u těchto osob nevzniká žádná odpovědnost. Tyto skutečnosti se současně sdělí vedoucímu orgánu instituce, neexistují-li přesvědčivé důvody k tomu, aby tak učiněno nebylo.
Oddíl IV
Pravomoci týkající se dohledu, pravomoc ukládat sankce a právo na odvolání
Článek 64
Pravomoci v oblasti dohledu a pravomoci ukládat sankce
1. Příslušné orgány mají pro zasahování do činnosti institucí veškeré pravomoci v oblasti dohledu, které jsou pro výkon jejich úkolů nezbytné, zejména včetně práva odejmout povolení v souladu s článkem 18, pravomocí požadovaných podle článku 102 a pravomocí stanovených v článcích 104 a 105.
2. Příslušné orgány vykonávají své pravomoci v oblasti dohledu a pravomoci ukládat sankce v souladu s touto směrnicí a vnitrostátním právem jakýmkoliv z níže uvedených způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
na svou odpovědnost přenesením pravomocí na takové orgány;
d)
podáním žádosti u příslušných soudních orgánů.
Článek 65
Správní sankce a jiná správní opatření
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů v oblasti dohledu podle článku 64 a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro správní sankce a jiná správní opatření použitelné v případě porušení vnitrostátních ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, a nařízení (EU) č. 575/2013, a přijmou veškerá nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla uvedená pravidla uplatňována. Pokud se členské státy rozhodnou, že nestanoví správní sankce v případě porušení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo, sdělí Komisi příslušná trestněprávní ustanovení. Správní sankce a jiná správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy institucím, finančním holdingovým společnostem a smíšeným finančním holdingovým společnostem vznikají povinnosti uvedené v odstavci 1, mohly být v případě porušení vnitrostátních ustanovení k provedení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 575/2013, s výhradou podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy, uloženy sankce členům vedoucího orgánu institucí a jiným fyzickým osobám odpovědným podle vnitrostátního práva za porušení.
3. Příslušné orgány mají veškeré pravomoci pro shromažďování informací a pro šetření, které jsou pro výkon jejich úkolů nezbytné. Aniž jsou dotčena jiná příslušná ustanovení stanovená v této směrnici a v nařízení (EU) č. 575/2013, mezi tyto pravomoci patří:
a)
pravomoc požadovat poskytnutí všech informací nutných k provádění úkolů příslušných orgánů, včetně informací, které mají být předávány v pravidelných intervalech a ve specifikovaných formátech pro účely dohledu a související statistické účely, a to od těchto fyzických nebo právnických osob:
i)
instituce usazené v dotčeném členském státě;
ii)
finanční holdingové společnosti usazené v dotčeném členském státě;
iii)
smíšené finanční holdingové společnosti usazené v dotčeném členském státě;
iv)
holdingové společnosti se smíšenou činností usazené v dotčeném členském státě;
v)
osoby náležející k subjektům uvedeným v bodech i) až iv);
vi)
třetí strany, na které subjekty uvedené v bodech i) až iv) převedly provozní funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu;
b)
pravomoc provádět veškerá nezbytná šetření jakékoli osoby uvedené v písm. a) bodě i) až vi) usazené nebo nacházející se v dotčeném členském státě, pokud je to nezbytné k výkonu úkolů příslušných orgánů, včetně:
i)
práva vyžadovat předložení dokladů;
ii)
zkoumat knihy a záznamy osob uvedených v písm. a) bodech i) až vi) a pořizovat z těchto knih a záznamů kopie nebo výpisy;
iii)
získávat písemná nebo ústní vysvětlení od všech osob uvedených v písm. a) bodech i) až vi) nebo jejich zástupců nebo zaměstnanců; a
iv
vyslechnout jakoukoli jinou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;
c)
pravomoc vykonávat podle dalších podmínek stanovených právem Unie veškeré nezbytné kontroly v obchodních prostorách právnických osob uvedených v písm. a) bodech i) až vi) a jakýchkoli jiných podniků, na něž se vztahuje dohled na konsolidovaném základě, kde příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě s výhradou předchozího uvědomění dotčených příslušných orgánů. Pokud je k provedení kontroly podle vnitrostátního práva třeba povolení soudního orgánu, o toto povolení se požádá.
Článek 66
Správní sankce a jiná správní opatření za porušení požadavků pro povolení a požadavků pro nabývání kvalifikovaných účastí
1. Členské státy zajistí, aby jejich právní a správní předpisy obsahovaly správní sankce a jiná správní opatření, přinejmenším pokud jde o:
a)
činnost přijímání vkladů a jiných splatných prostředků od veřejnosti, aniž by se jednalo o úvěrovou instituci v rozporu s článkem 9;
b)
zahájení činnosti úvěrové instituce bez získání povolení v rozporu s článkem 9;
c)
přímé či nepřímé nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci nebo další přímé či nepřímé zvýšení takové kvalifikované účasti v úvěrové instituci, v důsledku něhož podíl na hlasovacích právech nebo na kapitálu dosáhne prahových hodnot uvedených v čl. 22 odst. 1 nebo je překročí nebo se tím úvěrová instituce stane dceřinou společností, aniž by o tom byly písemně informovány příslušné orgány úvěrové instituce, v níž má být nabyta nebo zvýšena kvalifikovaná účast, během lhůty pro posouzení nebo přes nesouhlas příslušných orgánů, v rozporu s čl. 22 odst. 1;
d)
přímé nebo nepřímé zcizení kvalifikované účasti v úvěrové instituci nebo snížení kvalifikované účasti tak, že poměr hlasovacích práv nebo kapitálová účast poklesne pod prahové hodnoty uvedené v článku 25 nebo tak, že úvěrová instituce přestane být dceřinou společností, aniž by to bylo písemně oznámeno příslušným orgánům.
2. Členské státy zajistí, aby v případech uvedených v odstavci 1 správní sankce a jiná správní opatření, která lze použít, zahrnovala alespoň:
a)
veřejné oznámení, které uvádí odpovědnou fyzickou osobu, instituci, finanční holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost a povahu daného porušení;
b)
příkaz, aby odpovědná fyzická nebo právnická osoba upustila od tohoto chování a jeho opakování;
c)
v případě právnické osoby správní peněžité sankce ve výši až 10 % celkového ročního čistého obratu včetně hrubých výnosů tvořených výnosy z úroků a podobnými výnosy, výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým nebo pevným výnosem a výnosy z poplatků a provizí podle článku 316 nařízení (EU) č. 575/2013, daného podniku v předchozím hospodářském roce,
d)
v případě fyzické osoby správní peněžitou sankci ve výši až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, kde euro není úřední měnou, v odpovídající hodnotě ve vnitrostátní měně ke dni 17. července 2013;
e)
správní peněžitou sankci ve výši až dvojnásobku výše výhody získané z porušení, lze-li výši této výhody zjistit;
f)
pozastavení hlasovacích práv akcionáře nebo akcionářů odpovědných za porušení uvedená v odstavci 1.
Je-li podnik uvedený v prvním pododstavci písm. c) dceřiným podnikem mateřského podniku, příslušnými hrubými výnosy jsou hrubé výnosy vyplývající z konsolidované účetní závěrky daného mateřského podniku v předchozím hospodářském roce.
Článek 67
Další ustanovení
1. Tento článek se vztahuje alespoň na jakýkoli z těchto případů:
a)
instituce získala povolení na základě nepravdivých prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
b)
instituce, když se dozvěděla o nabytí či zcizení účasti na svém kapitálu, které způsobuje nárůst nebo pokles účasti nad nebo pod jednu z prahových hodnot uvedených v čl. 22 odst. 1 nebo článku 25, neinformuje příslušné orgány o tomto nabytí či zcizení, v rozporu s čl. 26 odst. 1 prvním pododstavcem;
c)
instituce kotovaná na regulovaném trhu uvedeném v seznamu, který zveřejní ESMA v souladu s článkem 47 směrnice 2004/39/ES, neinformuje nejméně jednou ročně příslušné orgány o jménech akcionářů a společníků, kteří mají kvalifikovanou účast, a o výši těchto účastí, v rozporu s čl. 26 odst. 1 druhým pododstavcem této směrnice;
d)
instituce nezavede systém správy a řízení požadovaný příslušnými orgány v souladu s vnitrostátními ustanoveními, jimiž se provádí článek 74;
e)
instituce příslušným orgánům nepodá zprávu s informacemi v rozporu s požadavky čl. 99 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, o dodržování povinnosti splňovat požadavky na kapitál stanovené v článku 92 uvedeného nařízení, nebo jim poskytne informace neúplné či nepřesné;
f)
instituce příslušným orgánům nepodá zprávu s informacemi uvedenými v článku 101 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jim poskytne informace neúplné či nepřesné;
g)
instituce příslušným orgánům nepodá zprávu s informacemi o velké expozici v rozporu s požadavky čl. 394 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jim poskytne informace neúplné či nepřesné;
h)
instituce příslušným orgánům nepodá zprávu s informacemi o likviditě v rozporu s požadavky čl. 415 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jim poskytne informace neúplné či nepřesné;
i)
instituce příslušným orgánům nepodá zprávu s informacemi týkajícími se pákového poměru v rozporu s požadavky čl. 430 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jim poskytne informace neúplné či nepřesné;
j)
instituce opakovaně nebo soustavně neudržuje likvidní aktiva v rozporu s požadavky článku 412 nařízení (EU) č. 575/2013;
k)
instituce je vystavena expozici přesahující limity stanovené v článku 395 nařízení (EU) č. 575/2013;
l)
instituce je vystavena úvěrovému riziku sekuritizované pozice, aniž by splňovala podmínky stanovené článkem 405 nařízení (EU) č. 575/2013;
m)
instituce nezpřístupní informace v rozporu s požadavky čl. 431 odst. 1, 2 a 3 nebo čl. 451 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo poskytne informace neúplné či nepřesné;
n)
instituce provede výplatu držitelům nástrojů zahrnutých v kapitálu instituce v rozporu s článkem 141 této směrnice nebo v případech, kdy články 28, 51 nebo 63 nařízení (EU) č. 575/2013 zakazují takové výplaty držitelům nástrojů zahrnutých v kapitálu instituce;
o)
bylo zjištěno, že instituce nese odpovědnost za závažné porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě směrnice 2005/60/ES;
p)
instituce umožňuje jedné osobě nebo více osobám, které nesplňují požadavky podle článku 91, stát se nebo zůstat členem vedoucího orgánu.
2. Členské státy zajistí, aby v případech uvedených v odstavci 1 správní sankce a jiná správní opatření, které lze použít, zahrnovaly alespoň:
a)
veřejné oznámení, které uvádí odpovědnou fyzickou osobu, instituci, finanční holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost a povahu daného porušení;
b)
příkaz, aby odpovědná fyzická nebo právnická osoba upustila od tohoto chování a jeho opakování;
c)
v případě instituce odnětí povolení pro instituci v souladu s článkem 18;
d)
s výhradou čl. 65 odst. 2 dočasný zákaz vykonávat funkce v rámci institucí pro člena vedoucího orgánu instituce nebo jinou fyzickou osobu považovanou za odpovědnou;
e)
v případě právnické osoby správní peněžité sankce ve výši až 10 % celkového ročního čistého obratu včetně hrubých výnosů tvořených výnosy z úroků a podobnými výnosy, výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým/pevným výnosem a výnosy z poplatků nebo provizí v souladu s článkem 316 nařízení (EU) č. 575/2013, daného podniku v předchozím hospodářském roce;
f)
v případě fyzické osoby správní peněžitou sankci ve výši až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě ve vnitrostátní měně ke dni 17. července 2013;
g)
správní peněžitou sankci ve výši až dvojnásobku výše zisku získaného z porušení nebo ztráty, které se porušením dotyčná osoba vyhnula, lze-li výši této výhody zjistit.
Je-li podnik uvedený v prvním pododstavci písm. e) dceřiným podnikem mateřského podniku, příslušnými hrubými výnosy jsou hrubé výnosy vyplývající z konsolidované účetní závěrky daného mateřského podniku v předchozím hospodářském roce.
Článek 68
Zveřejňování správních sankcí
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách zveřejnily alespoň veškeré správní sankce, proti nimž již není možné podat odvolání a jež jsou uložené za porušení ustanovení vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici nebo nařízení (EU) č. 575/2013 včetně informací o typu a povaze porušení a totožnosti fyzické nebo právnické osoby, jíž jsou sankce uloženy, bez zbytečného odkladu poté, co byla tato osoba informována o takových sankcích,
Pokud členské státy povolí zveřejnění sankcí, proti nimž je možné podat odvolání, příslušné orgány bez zbytečného odkladu rovněž zveřejní na svých internetových stránkách informace o situaci ohledně odvolání a o jeho výsledku.
2. Příslušné orgány zveřejní sankce anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátními právními předpisy, ve všech níže uvedených případech:
a)
pokud je při uložení sankcí fyzické osobě s ohledem na povinné předchozí posouzení zjevné, že zveřejnění osobních údajů je nepřiměřené;
b)
pokud by zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování;
c)
v případě, že by zveřejnění, pokud to lze zjistit, způsobilo zúčastněným institucím nebo fyzickým osobám nepřiměřenou škodu.
Pokud je pravděpodobné, že okolnosti uvedené v prvním pododstavci v přiměřené době pominou, může být zveřejnění podle odstavce 1 případně o takovou dobu odloženo.
3. Příslušné orgány zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 nebo 2 na jejich oficiálních internetových stránkách zůstaly po dobu nejméně pěti let. Osobní údaje se ponechají na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu pouze po dobu, která je nezbytně nutná v souladu s platnými pravidly pro ochranu údajů.
4. Do 18. července 2015 předloží EBA Komisi zprávu o zveřejňování sankcí členskými státy na základě anonymity, jak je uvedeno v odstavci 2, a zejména pokud jsou v tomto směru mezi členskými státy významné rozdíly. EBA dále předloží Komisi zprávu o veškerých významných rozdílech, pokud jde o dobu, po niž jsou zveřejněny sankce podle vnitrostátního práva.
Článek 69
Výměna informací o sankcích a vedení centrální databáze orgánem EBA
1. Příslušné orgány informují orgán EBA o veškerých správních sankcích, včetně trvalých zákazů, uložených podle článků 65, 66 a 67, včetně odvolání v této souvislosti a o jejich výsledcích, přičemž tyto informace podléhají požadavkům profesního tajemství uvedeným v čl. 53 odst. 1. EBA vede centrální databázi správních sankcí, o nichž dostala zprávy, výhradně pro účely výměny informací mezi příslušnými orgány. Tato databáze se zpřístupní pouze příslušným orgánům a aktualizuje se na základě informací poskytnutých příslušnými orgány.
2. Posuzuje-li příslušný orgán dobrou pověst pro účely čl. 13 odst. 1, čl. 16 odst. 3, čl. 91 odst. 1 a článku 121, konzultuje databázi správních sankcí orgánu EBA. Pokud dojde ke změně situace nebo k úspěšnému odvolání, EBA na žádost příslušných orgánů vypustí nebo aktualizuje příslušné záznamy v databázi.
3. Příslušné orgány ověří v souladu se svým vnitrostátním právem existenci záznamu o relevantním odsouzení dotyčné osoby v rejstříku trestů. Pro tyto účely se vyměňují informace v souladu s rozhodnutím 2009/316/SVV a rámcovým rozhodnutím 2009/315/SVV, ve znění vnitrostátních prováděcích právních předpisů.
4. EBA spravuje internetové stránky s odkazy na zveřejnění správních sankcí příslušnými orgány podle článku 68 a uvádí časové období, po které jednotlivé státy správní sankce zveřejňují.
Článek 70
Účinné ukládání sankcí a výkon pravomoci příslušných orgánů ukládat sankce
Při stanovení typu správních sankcí nebo jiných správních opatření a výše správních peněžitých sankcí členské státy zajistí, aby příslušné orgány zohlednily všechny příslušné okolnosti, případně včetně:
a)
závažnosti a doby trvání porušení;
b)
stupně odpovědnosti fyzické nebo právnické osoby odpovědné za porušení;
c)
finanční situace fyzické nebo právnické osoby odpovědné za porušení, vyplývající například z celkového obratu právnické osoby nebo z ročního příjmu fyzické osoby;
d)
významu nabytého zisku nebo ztráty, které se fyzická nebo právnická osoba odpovědná za porušení vyhnula, pokud je lze stanovit;
e)
ztrát třetích stran způsobených porušením, pokud je lze stanovit;
f)
úrovně spolupráce fyzické nebo právnické osoby odpovědné za porušení s příslušným orgánem;
g)
předchozích porušení ze strany fyzické nebo právnické osoby odpovědné za porušení;
h)
všech případných systémových důsledků porušení.
Článek 71
Ohlašování porušení
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zavedly účinné a spolehlivé mechanismy na podporu hlášení hrozících nebo skutečných porušení vnitrostátních ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, a nařízení (EU) č. 575/2013 příslušným orgánům.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 musí zahrnovat alespoň:
a)
konkrétní postupy pro přijímání oznámení případů porušení a jejich následnou kontrolu;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance institucí, kteří ohlásí porušení, k němuž došlo v rámci dané instituce, minimálně před odvetou, diskriminací nebo dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu osobních údajů týkajících se osoby, která ohlásí porušení, i fyzické osoby, která je údajně odpovědná za porušení, v souladu se směrnicí 95/46/ES;
d)
jasná pravidla, která zajistí ve všech případech důvěrnost osoby, která ohlásí porušení, k nimž došlo v rámci příslušné instituce, ledaže je zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Členské státy požadují, aby měly instituce zavedené vhodné postupy pro své zaměstnance pro interní hlášení porušení prostřednictvím zvláštního, nezávislého a samostatného komunikačního kanálu.
Takový způsob komunikace může být rovněž stanoven ujednáními zajištěnými sociálními partnery. Uplatní se zde stejná ochrana, jako je uvedena v odst. 2 písm. b), c) a d).
Článek 72
Právo na odvolání
Členské státy zajistí, aby se na rozhodnutí a opatření přijatá při provádění právních a správních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí nebo nařízením (EU) č. 575/2013 vztahovalo právo na odvolání. Členské státy rovněž zajistí, aby se na případ, kdy nebylo vydáno rozhodnutí do šesti měsíců ode dne podání žádosti o povolení, která obsahuje veškeré údaje vyžadované podle vnitrostátních ustanovení provádějících tuto směrnici, vztahovalo právo na odvolání.
KAPITOLA 2
Přezkumné procesy
Oddíl I
Interní postup pro hodnocení kapitálové přiměřenosti
Článek 73
Vnitřně stanovený kapitál
Instituce musí mít zavedeny spolehlivé, efektivní a komplexní strategie a postupy pro stanovení a průběžné udržování hodnoty, typů a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu, který považují za odpovídající k pokrytí povahy a úrovně rizik, kterým jsou nebo mohou být vystaveny.
Tyto strategie a postupy se pravidelně interně přezkoumávají, aby se zajistilo, že zůstávají komplexní a úměrné povaze, rozsahu a složitosti činností dotčené instituce.
Oddíl II
Systémy, postupy a mechanismy institucí
Pododdíl 1
Obecné zásady
Článek 74
Vnitřní správa a řízení, ozdravné plány a plány řešení úpadku
1. Instituce mají spolehlivé systémy správy a řízení, které zahrnují jasnou organizační strukturu s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními odpovědnostmi, účinnými postupy pro identifikaci, řízení, sledování a hlášení rizik, jimž je nebo může být instituce vystavena, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádné správy a účetních postupů, a zásady a postupy odměňování, které odpovídají náležitému a účinnému řízení rizik a podporují je.
2. Systémy, postupy a mechanismy uvedené v odstavci 1 musí být komplexní a úměrné povaze, rozsahu a složitosti rizika spojeného s modelem podnikání a s činností instituce. Zohlední se technická kritéria stanovená v článcích 76 až 95.
3. EBA vydá pokyny pro systémy, postupy a mechanismy uvedené v odstavci 1 v souladu s odstavcem 2.
4. Příslušné orgány zajistí, aby po výrazném zhoršení finanční situace instituce byly zavedeny ozdravné plány pro nápravu a plány řešení úpadků. Požadavky na instituce, aby vypracovaly, udržovaly nebo aktualizovaly ozdravné plány a na orgány příslušné k řešení úpadků, aby po konzultaci s příslušnými orgány připravily plány řešení úpadků, mohou být v souladu se zásadou proporcionality omezeny, pokud se příslušné orgány po konzultaci vnitrostátního makroobezřetnostního orgánu domnívají, že selhání konkrétní instituce nebude mít negativní vliv na finanční trhy, jiné instituce nebo podmínky financování mimo jiné vzhledem k její velikosti, modelu podnikání nebo propojenosti s jinými institucemi nebo s finančním systémem obecně.
Instituce v souladu se zásadou proporcionality úzce spolupracují s orgány příslušnými k řešení úpadků, a poskytují jim veškeré informace nezbytné pro přípravu a vypracování proveditelných plánů pro řešení úpadků, jež stanoví možnosti pro řádné řešení problémů institucí v případě selhání.
V souladu s článkem 25 nařízení (EU) č. 1093/2010 je orgán EBA oprávněn účastnit se a přispívat k vytváření a koordinaci účinných a soudržných ozdravných plánů a plánů řešení úpadků.
V tomto ohledu je orgán EBA informován a oprávněn účastnit se zasedání týkajících se vytváření a koordinace ozdravných plánů a plánů řešení úpadků. Kdykoli jsou taková zasedání nebo činnosti organizovány, obdrží EBA v předstihu úplné informace o jejich organizaci, hlavních otázkách k jednání a krocích, které mají být zváženy.
Článek 75
Dohled nad zásadami odměňování
1. Příslušné orgány shromažďují informace zveřejněné v souladu s kritérii pro zveřejňování údajů stanovenými v čl. 450 odst. 1 písm. g), h) a i) nařízení (EU) č. 575/2013 a používají tyto informace ke srovnávání trendů a postupů odměňování. Příslušné orgány poskytují tyto informace orgánu EBA.
2. EBA vydá pokyny pro řádné zásady odměňování, které jsou v souladu se zásadami stanovenými v článcích 92 až 95. Pokyny zohledňují zásady řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise 2009/384/ES ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (29).
ESMA úzce spolupracuje s orgánem EBA při vypracování pokynů pro zásady odměňování pro kategorie zaměstnanců, kteří se podílejí na zajišťování investičních služeb a činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice 2004/39/ES.
EBA používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavcem 1, ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.
3. Příslušné orgány shromažďují informace o počtu fyzických osob na instituci, nacházejících se v příjmové skupině nejméně 1 milion EUR, jejichž finanční odměna v dané instituci dosahuje za jeden finanční rok 1 milionu EUR nebo více, včetně informací o jejich pracovních povinnostech, příslušné oblasti činnosti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení. Uvedené informace předají orgánu EBA, který je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. EBA může vypracovat pokyny usnadňující provádění tohoto odstavce a zajistit soulad shromážděných informací.
Pododdíl 2
Technická kritéria pro organizaci a řízení rizik
Článek 76
Řízení rizik
1. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán schvaloval a pravidelně přehodnocoval strategie a zásady pro přijímání, řízení, sledování a snižování rizik, kterým je nebo může být instituce vystavena, včetně rizik vyplývajících z makroekonomického prostředí, v němž instituce působí, a to v závislosti na hospodářském cyklu.
2. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán věnoval dostatek času zvážení problematiky rizik. Vedoucí orgán se aktivně podílí na zajištění toho, aby byly vyčleněny adekvátní zdroje na řízení všech významných rizik, jimiž se zabývá tato směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013, a dále na oceňování aktiv, využívání externích ratingů a na interní modely spojené s těmito riziky. Instituce vymezí hierarchické vztahy vůči vedoucímu orgánu pokrývající všechna významná rizika a politiky v oblasti řízení rizik a jejich změny.
3. Členské státy zajistí, aby instituce, které jsou významné, pokud jde o jejich velikost, vnitřní organizaci a povahu, rozsah a složitost jejich činností, zřídily výbor pro rizika složený z členů vedoucího orgánu, kteří v dané instituci nevykonávají žádnou výkonnou funkci. Členové výboru pro rizika mají přiměřené znalosti, dovednosti a odbornost, aby mohli plně pochopit a sledovat strategii v oblasti rizik a ochotu instituce podstupovat rizika.
Výbor pro rizika poskytuje poradenství vedoucímu orgánu pro celkovou současnou a budoucí ochotu instituce podstupovat rizika a její strategii v oblasti rizik a je vedoucímu orgánu nápomocen při dohledu nad prováděním uvedené strategie vrcholným vedením. Vedoucímu orgánu přísluší celková odpovědnost za rizika.
Výbor pro rizika přezkoumá, zda ceny aktiv a pasiv nabízené klientům plně zohledňují model podnikání instituce a její strategii v oblasti rizik. Pokud ceny neodrážejí řádně rizika v souladu s modelem podnikání a strategií v oblasti rizik, výbor pro rizika předloží vedoucímu orgánu plán směřující k nápravě.
Příslušné orgány mohou povolit instituci, která není považována za významnou podle prvního pododstavce, aby sloučila výbor pro rizika a výbor pro audit podle článku 41 směrnice 2006/43/ES. Členové smíšených výborů musí mít znalosti, dovednosti a odborné zkušenosti potřebné jak ve výboru pro rizika, tak ve výboru pro audit.
4. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán v rámci své kontrolní funkce a výbor pro rizika, pokud je zřízen, měly odpovídající přístup k informacím o rizikovém stavu instituce, ale také k útvaru řízení rizik a k vnějším poradenským službám, je-li to nutné a vhodné.
Vedoucí orgán v rámci své kontrolní funkce a výbor pro rizika, pokud je zřízen, určují povahu, objem, formát a četnost informací týkajících se rizik, které mají získávat. S cílem přispět k zavedení zásad a postupů řádného odměňování výbor pro rizika přezkoumá, aniž jsou dotčeny úkoly výboru pro odměňování, zda pobídky stanovené v systému odměňování zohledňují rizika, kapitál, likviditu a pravděpodobnost a načasování zisku.
5. Členské státy v souladu s požadavkem přiměřenosti stanoveným v čl. 7. odst. 2 směrnice Komise 2006/73/ES (30) zajistí, aby měly instituce útvar řízení rizik, který je nezávislý na provozních útvarech a má dostatečnou pravomoc, váhu, zdroje a přístup k vedoucímu orgánu.
Členské státy zajistí, aby útvar řízení rizik zajišťoval identifikaci, změření a řádné oznámení veškerých závažných rizik. Zajistí, aby se útvar řízení rizik aktivně podílel na zpracování strategie instituce v oblasti rizik a na všech závažných rozhodnutích v této oblasti a aby byle schopen podat kompletní pohled na celý rozsah rizik instituce.
V případě potřeby členské státy zajistí, aby byl útvar řízení rizik schopen podávat hlášení přímo vedoucímu orgánu v rámci jeho kontrolní funkce, nezávisle na vrcholném vedení, a tomuto orgánu mohl sdělovat pochybnosti a případně jej varovat, vyvíjí-li se určité riziko způsobem, který má nebo může mít vliv na instituci, aniž jsou dotčeny povinnosti vedoucího orgánu v rámci jeho kontrolní nebo řídící funkce v souladu s touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013.
Vedoucí útvaru řízení rizik je nezávislým členem vrcholného vedení s jasně vymezenou odpovědností pro řízení rizik. V případě, že povaha, rozsah a složitost činností instituce neposkytují důvody pro jmenování zvláštního pracovníka do této funkce, může tuto funkci vykonávat jiný člen vedení v rámci instituce za předpokladu, že nedojde ke střetu zájmů.
Vedoucí útvaru řízení rizik může být odvolán pouze s předchozím souhlasem vedoucího orgánu v rámci jeho kontrolní funkce a v případě potřeby má kdykoliv přímý přístup k vedoucímu orgánu v rámci jeho kontrolní funkce.
Uplatňováním této směrnice není dotčeno uplatňování směrnice 2006/73/ES na investiční podniky.
Článek 77
Interní přístupy k výpočtu kapitálových požadavků
1. Příslušné orgány motivují instituce, které jsou významné s ohledem na jejich velikost, vnitřní organizaci, povahu, rozsah a složitost jejich činností k tomu, aby rozvíjely kapacitu pro interní hodnocení úvěrového rizika a ve větší míře uplatňovaly přístup založený na interním ratingu pro výpočet kapitálových požadavků pro úvěrové riziko v případě, že jsou jejich expozice významné v absolutním měřítku a že zároveň mají velký počet významných protistran. Tímto článkem není dotčeno plnění kritérií stanovených v části třetí hlavě I kapitole 3 oddílu 1 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány zohlední povahu, rozsah a složitost činností dané instituce a sledují, zda nespoléhá při posuzování úvěruschopnosti určitého subjektu nebo finančního nástroje výhradně nebo mechanicky na externí ratingy.
3. Příslušné orgány motivují instituce s ohledem na jejich velikost, vnitřní organizaci a povahu, rozsah a složitost jejich činností k tomu, aby rozvíjely kapacitu pro interní hodnocení specifického rizika a ve větší míře používaly interní modely pro výpočet kapitálových požadavků pro specifické riziko dluhových nástrojů v obchodním portfoliu spolu s interními modely pro výpočet kapitálových požadavků ke krytí rizika selhání a migrace v případě, že jsou jejich expozice vůči specifickému riziku významné v absolutním měřítku a mají velký počet významných pozic v dluhových nástrojích různých emitentů.
Tímto článkem není dotčeno dodržování kritérií stanovených v části třetí hlavě IV kapitole 5 oddílech 1 až 5 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem pro zpřesnění pojmu „expozice specifickému riziku jsou významné v absolutním měřítku“ uvedeného v odst. 3 prvním pododstavci a limitů pro velký počet významných protistran a pozic v dluhových nástrojích různých emitentů.
EBA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. ledna 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 78
Srovnávací dohled nad interními přístupy k výpočtu kapitálových požadavků
1. Příslušné orgány zajistí, aby instituce, jimž je povoleno používat interní přístupy pro výpočet objemů rizikově vážených expozic nebo kapitálových požadavků s výjimkou operačního rizika, podávaly zprávy o výsledcích výpočtů svých interních přístupů pro své expozice nebo pozice, které jsou uvedeny ve srovnávacích portfoliích. Výsledky svých výpočtů spolu s vysvětlením metodik použitých na jejich provedení předkládají instituce příslušnému orgánu ve vhodné frekvenci, nejméně jednou ročně.
2. Příslušné orgány zajistí, aby instituce předávaly příslušným orgánům a orgánu EBA výsledky výpočtů uvedených v odstavci 1 v souladu se šablonou vyvinutou orgánem EBA v souladu s odstavcem 8. Pokud se příslušné orgány rozhodnou, že vyvinou konkrétní portfolia, učiní tak v konzultaci s orgánem EBA a zajistí, aby instituce podávaly zprávy o výpočtech odděleně od výsledků výpočtů pro portfolia EBA.
3. Příslušné orgány sledují na základě informací předložených institucemi v souladu s odstavcem 1 rozsah objemů rizikově vážených expozic nebo případně kapitálových požadavků, s výjimkou operačního rizika, pro expozice nebo transakce v rámci srovnávacího portfolia, které vyplývají z interních přístupů těchto institucí. Nejméně jednou ročně provedou příslušné orgány posouzení kvality těchto přístupů a věnují přitom zvláštní pozornost zejména:
a)
těm přístupům, které prokazují významné rozdíly, pokud jde o kapitálové požadavky pro stejné expozice,
b)
přístupům, v rámci kterých existuje zvlášť vysoká nebo nízká různorodost, a rovněž přístupům, v rámci kterých dochází k významného a systematickému podhodnocování kapitálových požadavků.
EBA vypracuje zprávu s cílem napomoci příslušným orgánům při posuzování kvality interních přístupů na základě informací uvedených v odstavci 2.
4. V případě, že se některé instituce zásadním způsobem liší od většiny ostatních nebo že škála výsledků je příliš široká v důsledku různorodosti postupu, příslušné orgány prozkoumají příčiny a přijmou nápravná opatření v případě, že bude možné jasně určit, že přístup instituce vede k podhodnocování kapitálových požadavků, které není možné připsat rozdílům v existujících rizicích expozic nebo pozic.
5. Příslušné orgány zajistí, aby jejich rozhodnutí o vhodnosti nápravných opatření podle odstavce 4 byla v souladu se zásadou, že taková opatření musí zachovávat cíle interního přístupu, a proto:
a)
nevedou ke standardizaci nebo k preferovaným postupům,
b)
nevytváří nesprávné pobídky, nebo
c)
jejich výsledkem není stádní chování.
6. EBA může vydávat pokyny a doporučení v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010, pokud to považuje za nutné na základě informací a posouzení podle odstavců 2 a 3 tohoto článku s cílem zlepšit postupy dohledu nebo postupy institucí týkající se interních přístupů.
7. EBA vypracuje návrh regulačních technických norem pro upřesnění:
a)
postupů pro sdílení posouzení provedených v souladu s odstavcem 3 mezi příslušnými orgány a s EBA;
b)
standardů pro posouzení prováděné příslušnými orgány podle odstavce 3.
EBA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. ledna 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
8. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro upřesnění:
a)
šablon, definic a řešení v oblasti informačních technologií, které se použijí v Unii při podávání zpráv podle odstavce 2;
b)
srovnávacího portfolia nebo srovnávacích portfolií podle odstavce 1.
EBA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do 1. ledna 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
9. Do 1. dubna 2015 a po konzultaci s orgánem EBA předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, jak funguje srovnávání interních modelů včetně oblasti působnosti příslušného modelu. V případě potřeby bude po zprávě následovat legislativní návrh.
Článek 79
Úvěrové riziko a riziko protistrany
Příslušné orgány zajistí, aby:
a)
poskytování úvěrů bylo založeno na rozumných a jednoznačně stanovených kritériích a postup pro schvalování úvěrů, dodatků k nim, jejich obnovování a refinancování je jasně stanoven;
b)
instituce měly zavedeny interní metodiky umožňující hodnocení úvěrového rizika expozic vůči jednotlivým dlužníkům, cenným papírům nebo sekuritizačním pozicím a úvěrového rizika na úrovni portfolia. Zejména se interní metodiky nesmí výhradně nebo mechanicky spoléhat na externí rating. Jestliže jsou kapitálové požadavky založeny na ratingu externí ratingové agentury (ECAI) nebo je expozice bez ratingu, neznamená to, že by instituce neměly zvážit další významné informace pro hodnocení jejich rozdělování vnitřně stanoveného kapitálu;
c)
průběžná správa a sledování různých portfolií a expozic představujících úvěrové riziko pro instituce byly prováděny efektivními systémy, a to včetně identifikace a řízení problémových úvěrů a tvorby odpovídajících úprav ocenění a rezerv;
d)
rozložení úvěrových portfolií odpovídalo cílovým trhům instituce a její celkové úvěrové strategii.
Článek 80
Zbytkové riziko
Příslušné orgány zajistí, aby bylo riziko, že uznatelné techniky snižování úvěrového rizika používané institucí nebudou tak účinné, jak se předpokládalo, řešeno a ovlivňováno mimo jiné prostřednictvím zásad a postupů uvedených v písemné formě.
Článek 81
Riziko koncentrace
Příslušné orgány zajistí, aby bylo riziko koncentrace vyplývající z expozic vůči každé protistraně, včetně ústředních protistran, ekonomicky spjatých skupin protistran a protistran ve stejném odvětví hospodářství či stejné zeměpisné oblasti, protistran vykonávajících stejnou činnost nebo obchodujících se stejnou komoditou, z používání technik snižování úvěrového rizika, a zejména riziko spojené s velkou nepřímou expozicí, například vůči stejnému vydavateli kolaterálu, řešeno a ovlivňováno mimo jiné prostřednictvím zásad a postupů uvedených v písemné formě.
Článek 82
Rizika sekuritizace
1. Příslušné orgány zajistí, aby rizika plynoucí ze sekuritizačních transakcí, v nichž jsou úvěrové instituce investorem, původcem nebo sponzorem, včetně rizik ztráty dobré pověsti, která vznikají ve vztahu ke komplexním strukturám či produktům, byla hodnocena a řešena prostřednictvím vhodných politik a postupů tak, aby se zajistilo, že v rozhodnutích týkajících se hodnocení a řízení rizik je plně zohledněna ekonomická podstata dané transakce.
2. Příslušné orgány zajistí, aby měly instituce, které jsou původcem sekuritizace revolvingových expozic s doložkou o předčasném umoření, likviditní plány, které řeší dopady jak plánovaného, tak předčasného umořování.
Článek 83
Tržní riziko
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly zavedeny zásady a postupy pro identifikaci, měření a řízení veškerých podstatných zdrojů a vlivu tržních rizik.
2. Je-li krátká pozice splatná dříve než dlouhá pozice, příslušné orgány zajistí, aby instituce přijaly také opatření proti riziku nedostatku likvidity.
3. Vnitřně stanovený kapitál musí být přiměřený významným tržním rizikům, na něž se nevztahuje kapitálový požadavek.
Instituce, které při výpočtu kapitálových požadavků pro poziční rizika v souladu s částí třetí hlavou IV kapitolou 2 nařízení (EU) č. 575/2013 odečetly své pozice u jedné nebo více akcií, které tvoří akciový index oproti jedné nebo více pozicím future akciového indexu nebo jiného produktu akciového indexu, musí mít dostatek vnitřně stanoveného kapitálu na pokrytí základního rizika ztráty způsobeného tím, že se hodnota future nebo jiného produktu nepohybuje plně v souladu s hodnotou základních akcií. Instituce musí mít dostatek vnitřně stanoveného kapitálu také v případě, kdy drží opačné pozice v termínových smlouvách na indexy a akcie, které nejsou identické co do splatnosti, složení, nebo obojího.
V případě postupu podle článku 345 nařízení (EU) č. 575/2013 instituce zajistí, aby měly dostatečný vnitřně stanovený kapitál na pokrytí rizika ztráty, které existuje v době mezi přijetím prvního závazku a následujícím pracovním dnem.
Článek 84
Úrokové riziko investičního portfolia
Příslušné orgány zajistí, aby instituce zavedly systémy identifikace, hodnocení a řízení rizika vyplývajícího z dopadů případných změn v úrokových sazbách na investiční portfolio instituce.
Článek 85
Operační riziko
1. Příslušné orgány zajistí, aby instituce zavedly zásady a postupy pro hodnocení a řízení expozice vůči operačnímu riziku, včetně rizik modelů a pokrytí méně četných, ale vysoce rizikových událostí. Pro účely těchto zásad a postupů instituce jasně zformulují, co tvoří podstatu operačního rizika.
2. Příslušné orgány zajistí vypracování pohotovostních plánů a plánů zachování provozu instituce, které zajistí schopnost instituce provozovat dále svoji činnost a omezit ztráty v případě závažného přerušení podnikatelské činnosti.
Článek 86
Riziko likvidity
1. Příslušné orgány zajistí, aby instituce měly důkladné strategie, zásady, postupy a systémy pro účely identifikace, měření, řízení a sledování rizika likvidity pro vhodný soubor časových horizontů, včetně horizontu jednoho dne (intra-day), aby bylo zajištěno, že instituce udržují přiměřenou výši likviditních rezerv. Tyto strategie, zásady, postupy a systémy jsou přizpůsobeny liniím podnikání, měnám, pobočkám a právnickým osobám a obsahují přiměřené mechanismy rozložení nákladů likvidity, výhod a rizik.
2. Strategie, zásady, postupy a systémy uvedené v odstavci 1 jsou úměrné složitosti, profilu rizika, rozsahu činnosti institucí a toleranci k riziku stanovené vedoucím orgánem a odrážejí význam instituce v každém členském státě, v němž instituce provádí svou činnost. Instituce sdělují toleranci k riziku všem příslušným liniím podnikání.
3. Příslušné orgány zajistí, aby instituce zohlednily povahu, rozsah a složitost svých činností a měly profily rizik likvidity, které jsou v souladu s profily požadovanými pro dobře fungující a spolehlivý systém a nepřesahují rámec požadovaného.
Příslušné orgány sledují vývoj v souvislosti s profily rizik likvidity, například koncepce výrobků a jejich množství, řízení rizik, politiky financování a koncentrace financování.
Příslušné orgány přijmou účinná opatření, pokud by vývoj podle druhého pododstavce mohl vést k nestabilitě jednotlivých institucí nebo k systémové nestabilitě.
Příslušné orgány informují orgán EBA o veškerých opatřeních provedených podle třetího pododstavce.
EBA předloží případně doporučení v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010.
4. Příslušné orgány zajistí, aby instituce vypracovaly metodiku identifikace, měření, řízení a sledování pozic financování. Tyto metodiky budou obsahovat významné stávající a plánované peněžní toky v rámci aktiv, pasiv, podrozvahových položek, jakož i peněžní toky z nich plynoucí, včetně podmíněných pasiv a možného dopadu rizika poškození dobré pověsti.
5. Příslušné orgány zajistí, aby instituce rozlišovaly mezi aktivy zatíženými zástavním právem a nezatíženými aktivy, která jsou vždy dostupná, zejména v naléhavých situacích. Zajistí rovněž, aby instituce zohledňovaly právnickou osobu, ve které aktiva spočívají, zemi, v níž jsou aktiva v souladu se zákonem vedena v registru nebo na účtu a jejich způsobilost, a sledují, jak lze aktiva včas mobilizovat.
6. Příslušné orgány zajistí, aby instituce také braly ohled na stávající právní, regulační a provozní omezení možných převodů likvidity a nezatížených aktiv mezi subjekty jak v rámci Evropského hospodářského prostoru, tak mimo něj.
7. Příslušné orgány zajistí, aby instituce zvážily různé nástroje snižování rizik likvidity, včetně systému omezení a likviditních rezerv, aby se mohly vyrovnat s celým rozsahem různých krizových událostí, a adekvátně diverzifikovanou strukturu financování a přístup ke zdrojům financování. Tato opatření jsou pravidelně přezkoumávána.
8. Příslušné orgány zajistí, aby instituce nejméně jednou ročně zvážily alternativní scénáře pro likviditní pozice a faktory snižující riziko a provedly přezkum předpokladů, na kterých jsou založena rozhodnutí ohledně pozice financování. Pro tyto účely se alternativní scénáře zabývají zejména podrozvahovými položkami a ostatními podmíněnými pasivy, včetně pasiv sekuritizačních jednotek pro speciální účel nebo jiných jednotek pro speciální účel, jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 575/2013, ve vztahu k nimž je instituce v pozici sponzora nebo poskytuje významnou podporu likvidity.
9. Příslušné orgány zajistí, aby instituce zvážily možný dopad alternativních scénářů určených pro konkrétní instituci či pro celý trh a kombinovaných alternativních scénářů. Zváží se rozdílná časová období a různé stupně krizových podmínek.
10. Příslušné orgány zajistí, aby instituce přizpůsobily své strategie, vnitřní zásady a limity rizika likvidity a vypracovaly efektivní pohotovostní plány, přičemž zohlední výsledek alternativních scénářů uvedených v odstavci 8.
11. Příslušné orgány zajistí, aby instituce měly plány na obnovení likvidity stanovující přiměřené strategie a řádná prováděcí opatření k řešení možných deficitů likvidity i ve vztahu k pobočkám usazeným v jiném členském státě. Příslušné orgány zajistí, aby tyto plány byly institucemi nejméně jednou ročně prověřovány a aktualizovány na základě výsledku alternativních scénářů stanovených v odstavci 8 a hlášeny vrcholnému vedení, které je schvaluje, aby bylo možné vnitřní zásady a postupy odpovídajícím způsobem upravovat. Instituce přijmou předem nezbytná provozní opatření, aby mohly být plány na obnovení likvidity okamžitě použity. U úvěrových institucí tato provozní opatření zahrnují držení kolaterálu okamžitě dostupného pro financování centrální bankou. Patří sem držení kolaterálu v měně jiného členského státu nebo v měně třetí země, kde má úvěrová instituce expozice, a z provozních důvodů na území hostitelského členského státu nebo třetí země, jejíž měně je instituce vystavena.
Článek 87
Riziko nadměrné páky
1. Příslušné orgány zajistí, aby instituce měly zavedeny zásady a postupy pro identifikaci, řízení a sledování rizika nadměrné páky. Ukazatele rizika nadměrné páky zahrnují pákový poměr stanovený v souladu s článkem 429 nařízení (EU) č. 575/2013 a nesoulad mezi aktivy a pasivy.
2. Příslušné orgány zajistí, aby instituce řešily riziko nadměrné páky preventivně a braly náležitě v úvahu možné zvýšení rizika nadměrné páky způsobené snižováním kapitálu instituce z důvodu předpokládaných nebo realizovaných ztrát v závislosti na příslušných účetních pravidlech. Instituce tak budou schopny se vyrovnat s celým rozsahem různých krizových událostí, pokud jde o riziko nadměrné páky.
Pododdíl 3
Správa a řízení
Článek 88
Systémy správy a řízení
1. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán stanovil zavedení systémů správy a řízení zajišťujících účinné a obezřetné řízení instituce, včetně oddělení neslučitelných funkcí v dané organizaci a předcházení střetu zájmů, dohlížel nad ním a nesl za něj odpovědnost.
Uvedené systémy jsou v souladu s těmito zásadami:
a)
vedoucí orgán musí za instituci nést celkově odpovědnost, schvalovat provádění strategických cílů, strategie v oblasti rizika a interní správy a řízení instituce a provádět dohled v této oblasti;
b)
vedoucí orgán musí zajistit integritu systémů účetnictví a finančního výkaznictví, včetně finanční a provozní kontroly a dodržování práva a příslušných norem;
c)
vedoucí orgán musí dohlížet nad postupy zveřejňování informací a komunikacemi;
d)
vedoucí orgán musí nést odpovědnost za provádění účinného dohledu nad vrcholným vedením;
e)
předseda vedoucího orgánu v rámci své kontrolní funkce nad institucí, nesmí současně vykonávat funkci výkonného ředitele v téže instituci, ledaže k tomu má oprávnění vydané institucí a povolení příslušných orgánů.
Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán sledoval a pravidelně hodnotil účinnost systému správy a řízení dané instituce a učinil příslušné kroky k řešení nedostatků.
2. Členské státy zajistí, aby instituce, které jsou významné, pokud jde o jejich velikost, vnitřní organizaci a povahu, rozsah a složitost jejich činností, zřídily výbor pro jmenování složený z členů vedoucího orgánu, kteří v dané instituci nevykonávají žádnou výkonnou funkci.
Výbor pro jmenování vykonává tyto činnosti:
a)
určuje a doporučuje ke schválení vedoucímu orgánu nebo ke schválení valné hromadě kandidáty na uvolněná místa ve vedoucím orgánu, posuzuje vyváženost znalostí, dovedností, rozmanitosti a zkušeností vedoucího orgánu a vypracuje popis činností a schopností požadovaných pro konkrétní funkci a odhadne předpokládaný časový rozsah závazku;
Výbor pro jmenování rovněž rozhodne o cílovém zastoupení méně zastoupeného pohlaví ve vedoucím orgánu a připraví strategii, jak zvýšit počet zástupců méně zastoupeného pohlaví ve vedoucím orgánu, aby se dosáhlo stanoveného cíle. Cíl, strategie a její uplatňování se zveřejní v souladu s čl. 435 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
pravidelně a alespoň jednou ročně hodnotí strukturu, velikost, složení a činnost vedoucího orgánu a předkládá vedoucímu orgánu doporučení ohledně jakýchkoliv změn;
c)
pravidelně a alespoň jednou ročně hodnotí znalosti, dovednosti a zkušenosti jednotlivých členů vedoucího orgánu a vedoucího orgánu jako celku a podává vedoucímu orgánu příslušné zprávy;
d)
pravidelně přezkoumává politiku vedoucího orgánu v otázkách výběru a jmenování ve vrcholném vedení a předkládá doporučení vedoucímu orgánu.
Výbor pro jmenování při plnění svých povinnosti průběžně a v co největší míře zohledňuje potřebu zajistit, aby rozhodování vedoucího orgánu neovládala jediná osoba nebo malá skupina osob způsobem, který by byl škodil zájmům příslušných institucí jako celku.
Výbor pro jmenování má možnost používat veškeré druhy zdrojů, které považuje za vhodné, včetně externího poradenství, a dostává za tímto účelem dostatečné finanční prostředky.
Pokud vedoucí orgán nemá podle vnitrostátních právních předpisů žádné pravomoci v procesu výběru a jmenování kteréhokoli ze svých členů, tento odstavec se nepoužije.
Článek 89
Podávání zpráv podle jednotlivých zemí
1. Od 1. ledna 2015 vyžadují členské státy od každé instituce, aby každý rok zveřejňovala tyto informace na konsolidovaném základě za účetní období a s rozlišením podle členského státu a podle třetí země, v nichž má instituce provozovnu:
a)
název(názvy), povahu činností a zeměpisnou oblast;
b)
obrat;
c)
počet zaměstnanců přepočtený na ekvivalenty zaměstnanců na plný pracovní úvazek;
d)
výkaz zisků nebo ztrát před zdaněním;
e)
daň ze zisku nebo ztráty;
f)
získanou veřejnou podporu.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, členské státy od institucí požadují první zveřejnění informací uvedených v odst. 1 písm. a), b) a c) ke dni 1. července 2014.
3. Do 1. července 2014 předávají všechny mezinárodně určené globální systémově významné instituce povolené v Unii Komisi informace uvedené v odst. 1 písm. d), e) a f) na důvěrném základě. Komise případně po konzultaci s orgány EBA, EIOPA a ESMA obecně posoudí potenciální negativní hospodářské důsledky zveřejnění tohoto druhu informací, včetně dopadu na konkurenceschopnost, dostupnost investic a úvěrů a stabilitu finančního systému. Do 31. prosince 2014 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
V případě, že Komise ve zprávě identifikuje významné negativní účinky, zváží předložení odpovídajícího legislativního návrhu na změnu povinnosti zveřejňovat informace podle odstavce 1 a může v souladu s čl. 145 písm. h) rozhodnout o odložení této povinnosti. Komise provede každý rok přezkum nezbytnosti prodloužení tohoto odkladu.
4. Informace uvedené v odstavci 1 jsou předmětem auditu v souladu se směrnicí 2006/43/ES a, pokud je to možné, se zveřejňují jako příloha ročních účetních závěrek, nebo případně konsolidovaných finančních výkazů dotčené instituce.
5. V případě úpravy povinnosti zveřejňovat informace stanovené v tomto článku v budoucích právních aktech Unie nad rámec stanovený v tomto článku, se tento článek stane nepoužitelným a bude tedy zrušen.
Článek 90
Zveřejňování informací o návratnosti aktiv
Instituce ve své výroční zprávě v rámci klíčových ukazatelů zveřejní návratnost aktiv přepočtenou na čistý zisk dělený celkovou bilanční sumou institucí.
Článek 91
Vedoucí orgán
1. Členové vedoucího orgánu musí vždy mít dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti k výkonu svých povinností. Celkové složení vedoucího orgánu odpovídajícím způsobem odráží širokou škálu zkušeností. Členové vedoucího orgánu musí splňovat zejména požadavky stanovené v odstavcích 2 až 8.
2. Všichni členové vedoucího orgánu věnují dostatečný čas výkonu svých funkcí v instituci.
3. Člen vedoucího orgánu může kombinovat více funkcí ve vedoucím orgánu současně, avšak s ohledem na konkrétní okolnosti a povahu, rozsah a složitost činností dané instituce. Pokud nezastupují členský stát, smějí členové vedoucího orgánu instituce, která je významná, pokud jde o její velikost, vnitřní organizaci a povahu, rozsah a složitost jejích činností, od 1. července 2014 zastávat funkce pouze v jedné z níže uvedených kombinací funkcí člena ve vedoucím orgánu zároveň:
a)
jedna funkce výkonného člena ve vedoucím orgánu se dvěma funkcemi nevýkonného člena;
b)
čtyři funkce nevýkonného člena ve vedoucím orgánu.
4. Pro účely odstavce 3 se jako jedno členství počítá:
a)
funkce výkonného nebo nevýkonného člena ve vedoucím orgánu v rámci stejné skupiny;
b)
funkce výkonného a nevýkonného člena v rámci:
i)
institucí, které spadají do stejného institucionálního systému ochrany, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 113 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo
ii)
podniků (včetně nefinančních subjektů), v nichž má instituce kvalifikovanou účast.
5. Funkce člena ve vedoucím orgánu organizací, které nesledují převážně obchodní cíle, se pro účely odstavce 3 nezohledňuje.
6. Příslušné orgány mohou udělit členům vedoucího orgánu povolení k tomu, aby zastávali jednu další funkci nevýkonného člena ve vedoucím orgánu. Příslušné orgány pravidelně informují orgán EBA o těchto povoleních.
7. Vedoucí orgán má dostatečné kolektivní znalosti, dovednosti a zkušenosti, aby rozuměl činnostem instituce, včetně hlavních rizik.
8. Každý člen vedoucího orgánu jedná čestně, bezúhonně a používá vlastní názory při účinném posuzování a případném vznášení konstruktivních připomínek k rozhodnutím vrcholného vedení a při účinném kontrolování a sledování rozhodování osob ve vedení instituce.
9. Instituce věnují dostatečné lidské a finanční zdroje na zaškolení a přípravu členů vedoucího orgánu.
10. Členské státy nebo příslušné orgány požadují, aby instituce a jejich výbory pro jmenování při náboru členů svých vedoucích orgánů používaly širokou škálu vlastností a schopností a aby za tímto účelem prováděly politiku podporující rozmanitost v rámci vedoucího orgánu.
11. Příslušné orgány shromažďují informace zveřejněné v souladu s čl. 435 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 a používají je pro srovnání postupů zajišťování rozmanitosti. Příslušné orgány poskytují tyto informace orgánu EBA. EBA použije tyto informace pro srovnání postupů zajišťování rozmanitosti na úrovni Unie.
12. EBA vydá pokyny pro upřesnění těchto pojmů:
a)
věnování dostatečného času výkonu funkcí člena vedoucího orgánu s ohledem na konkrétní okolnosti a povahu, rozsah a složitost činností dané instituce;
b)
dostatečné kolektivní znalosti, dovednosti a zkušenosti vedoucího orgánu podle odstavce 7;
c)
čestné, bezúhonné jednání a používání vlastních názorů člena vedoucího orgánu podle odstavce 8;
d)
dostatečné lidské a finanční zdroje věnované pro zaškolení a přípravu členů vedoucího orgánu podle odstavce 9;
e)
rozmanitost zohledňovaná při výběru členů vedoucího orgánu podle odstavce 10.
EBA vydá tyto pokyny do 31. prosince 2015.
13. Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení o zastoupení zaměstnanců ve vedoucím orgánu obsažená ve vnitrostátním právu.
Článek 92
Zásady odměňování
1. Příslušné orgány zajistí uplatnění odstavce 2 tohoto článku a článků 93, 94 a 95 u institucí na úrovni skupiny, mateřské společnosti a dceřiných společností, včetně těch, které byly vytvořeny v offshore finančních centrech.
2. Příslušné orgány zajistí, aby při vytváření a uplatňování zásad celkového odměňování zahrnujícího mzdy a zvláštní penzijní výhody pro kategorie zaměstnanců, včetně vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik a zaměstnanců v kontrolních funkcích, pro všechny zaměstnance, kterým je vyplácena celková odměna, díky níž se dostávají do stejné příjmové skupiny jako vrcholné vedení, a zaměstnance odpovědné za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný vliv na jejich rizikový profil, dodržovaly instituce následující zásady způsobem a v rozsahu, který odpovídá jejich velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností:
a)
zásady odměňování jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik a takové řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik překračujícímu úroveň rizika tolerovaného institucí;
b)
zásady odměňování jsou v souladu se strategií podnikání, cíli, hodnotami a dlouhodobými zájmy instituce a zahrnují opatření na předcházení střetu zájmů;
c)
vedoucí orgán instituce v rámci své kontrolní funkce přijímá a pravidelně přezkoumává obecné zásady odměňování a odpovídá za dozor nad jejich uplatňováním;
d)
uplatňování zásad odměňování je nejméně jednou ročně podrobeno centrální a nezávislé interní kontrole s cílem ujistit se, zda jsou dodržovány zásady a postupy odměňování přijaté vedoucím orgánem v rámci jeho kontrolní funkce;
e)
zaměstnanci v kontrolních funkcích jsou nezávislí na obchodních útvarech, nad nimiž vykonávají dohled, mají odpovídající pravomoc a jsou odměňováni podle míry plnění cílů spojených s jejich funkcemi, nezávisle na výsledcích oblastí činnosti, které kontrolují;
f)
na odměňování členů vrcholného vedení odpovědných za řízení rizik a dodržování předpisů dohlíží přímo výbor pro odměňování uvedený v článku 95, a pokud takový výbor není zřízen, vedoucí orgán v rámci své kontrolní funkce.
g)
zásady odměňování při zohlednění vnitrostátních kritérií pro stanovování mezd, jasně rozlišují mezi kritérii pro stanovení:
i)
základní pevné části odměny, která by měla především odrážet příslušné odborné zkušenosti a organizační odpovědnost, jak jsou stanoveny v popisu pracovní náplně zaměstnance v rámci podmínek pracovního poměru, a
ii)
pohyblivé složky odměny, která by měla odrážet udržitelný výkon přizpůsobený riziku, jakož i výkon nad rámec toho, co je požadováno ke splnění popisu pracovní náplně zaměstnance v rámci podmínek pracovního poměru.
Článek 93
Instituce, které těží ze státních zásahů
V případě institucí, které těží ze státních zásahů, se kromě zásad stanovených v čl. 92 odst. 2 použijí tyto zásady:
a)
pohyblivá složka odměny je přísně omezena na procentní podíl čistých výnosů, pokud je tato odměna neslučitelná s udržováním řádného kapitálu a včasného ukončení státní podpory;
b)
příslušné orgány požadují, aby instituce restrukturalizovaly odměňování způsobem, který je v souladu s řádným řízením rizik a dlouhodobým růstem, mimo jiné včetně toho, aby případně stanovily omezení pro odměňování členů vedoucího orgánu instituce;
c)
členům vedoucího orgánu instituce se žádná pohyblivá složka odměny nevyplácí, pokud to není odůvodněné.
Článek 94
Pohyblivé složky odměny
1. Kromě zásad uvedených v čl. 92 odst. 2 a za podmínek shodných s podmínkami uvedenými ve zmíněném článku se na pohyblivé složky odměny použijí tyto zásady:
a)
je-li odměna vázána na výsledky, je celková částka odměny založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce a obchodního útvaru a posouzení celkových výsledků instituce, přičemž při posuzování výsledků daného jednotlivce se přihlíží ke kritériím finančního i nefinančního charakteru;
b)
posuzování výsledků je zasazeno do víceletého rámce, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rozloženy do období, v němž je zohledněn příslušný hospodářský cyklus úvěrové instituce a její obchodní rizika;
c)
celková výše pohyblivé složky odměny neomezuje schopnost instituce posilovat svůj kapitál;
d)
smluvně zaručená pohyblivá složka odměny neodpovídá řádnému řízení rizik ani zásadě odměny za výkon, a tudíž není zařazena do budoucích plánů odměňování;
e)
smluvně zaručená pohyblivá složka odměny je poskytována výjimečně a pouze v souvislosti s náborem nových zaměstnanců a za předpokladu, že instituce má zdravou a silnou kapitálovou základnu, a je omezena na první rok zaměstnání;
f)
pevná a pohyblivá složka celkové odměny jsou přiměřeně vyváženy a pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny, aby umožňovala provádění plně flexibilního systému vyplácení pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplacení pohyblivé složky odměny;
g)
instituce stanoví vhodný poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny, přičemž platí tyto zásady:
i)
proměnlivá složka nepřesahuje 100 % pevné složky celkové odměny každého jednotlivce. Členské státy mohou stanovit maximální procentní podíl na nižší úrovni.
ii)
Členské státy mohou akcionářům nebo vlastníkům či společníkům instituce umožnit schválení vyšší maximální úrovně poměru mezi pevnou a pohyblivou složkou odměny za předpokladu, že celková úroveň proměnlivé složky nepřesáhne 200 % pevné složky celkové odměny každého jednotlivce. Členské státy mohou stanovit maximální procentní podíl na nižší úrovni.
Vyšší poměr podle prvního pododstavce tohoto bodu se vždy schvaluje tímto postupem:
-
akcionáři či vlastníci nebo společníci instituce jednají na základě podrobného doporučení vypracovaného institucí, obsahujícího důvody pro požadované schválení a jeho rozsah, včetně uvedení počtu zaměstnanců, na než se bude vztahovat, jejich funkce, a očekávaný dopad na požadavek udržovat řádný kapitálový základ,
-
akcionáři či vlastníci nebo společníci instituce jednají alespoň 66 % většinou za předpokladu, že je zastoupeno minimálně 50 % akcií nebo rovnocenných vlastnických podílů, nebo v případě nesplnění této podmínky, jednají 75 % většinou zastoupených vlastnických podílů,
-
instituce uvědomí všechny akcionáře či vlastníky nebo společníky instituce o tom, že se bude žádat o souhlas podle prvního pododstavce tohoto bodu, a předem stanoví přiměřenou lhůtu.
-
instituce neprodleně uvědomí příslušný orgán o doporučení, které vydala svým akcionářům nebo vlastníkům či společníkům, i o navrhovaném vyšším maximálním poměru a příslušných důvodech a musí být schopna příslušnému orgánu prokázat, že navrhovaný vyšší poměr není v rozporu s povinnostmi instituce podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013, s ohledem zejména na kapitálové požadavky instituce,
-
instituce neprodleně uvědomí příslušný orgán o rozhodnutích přijatých jejími akcionáři nebo společníky, a to včetně veškerých vyšších maximálních poměrů podle prvního pododstavce tohoto bodu, které byly schváleny, a příslušné orgány využijí obdržené informace ke srovnání postupů institucí v tomto ohledu. Příslušné orgány poskytují tyto informace orgánu EBA, který je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. EBA může vypracovat pokyny usnadňující provádění této odrážky a zajistit soulad shromážděných informací.
-
zaměstnanci, jichž se uvedená vyšší maximální úroveň pohyblivé složky odměny uvedené v tomto bodu přímo týká, nesmějí případně přímo ani nepřímo uplatňovat jakákoli hlasovací práva, která mohou mít coby akcionáři, vlastníci nebo společníci instituce;
iii)
Členské státy mohou institucím umožnit uplatnění diskontní sazby uvedené v druhém pododstavci tohoto bodu na maximálně 25 % celkové pohyblivé složky odměny za předpokladu, že je vyplacena prostřednictvím nástrojů, jež jsou odloženy na dobu nejméně pěti let. Členské státy mohou stanovit maximální procentní podíl na nižší úrovni.
EBA připraví a do 31. března 2014 zveřejní pokyny k použitelné pomyslné diskontní sazbě, přičemž zohlední veškeré příslušné faktory včetně míry inflace a rizika, jehož součástí je délka odkladu. V pokynech EBA k diskontní sazbě se zejména vezme v úvahu způsob, jak motivovat k využívání nástrojů odložených na dobu nejméně pěti let;
h)
platby spojené s předčasným ukončením smlouvy odrážejí výsledky dosažené v průběhu doby a jsou koncipovány tak, aby nebyly odměnou za selhání či porušení povinností;
i)
odměna, která souvisí s náhradou nebo vyplacením ze smlouvy v předchozím zaměstnání musí zajistit soulad s dlouhodobými zájmy instituce, včetně retence, odkladu, výkonu a ustanovení o zpětném získání;
j)
měření výsledků používané jako základ pro výpočet pohyblivých složek odměny nebo celkových pohyblivých složek odměny zahrnuje úpravu o všechny druhy současných a budoucích rizik a zohledňuje náklady kapitálu a potřebnou likviditu;
k)
stanovení pohyblivých složek odměny v rámci instituce také zohlední všechny druhy stávajících a budoucích rizik;
l)
významná část, avšak v každém případě alespoň 50 % každé pohyblivé složky odměny se skládá z vyváženého poměru mezi:
i)
akciemi nebo rovnocennými vlastnickými podíly v závislosti na právní struktuře dotyčné instituce nebo nástroji spojenými s akciemi či rovnocennými nepeněžními nástroji v případě nekotované instituce, a
ii)
je-li to možné jinými nástroji ve smyslu článku 52 nebo článku 63 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo jinými nástroji, které lze plně přeměnit na nástroje kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat, tak aby v každém případě odpovídajícím způsobem odrážely dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce a byly odpovídajícím způsobem využity pro účely pohyblivé složky odměny.
Nástroje uvedené v tomto bodě podléhají vhodné politice zadržování, jejímž účelem je přizpůsobit pobídky dlouhodobějším zájmům instituce. Členské státy nebo jejich příslušné orgány mohou omezit druhy a rysy těchto nástrojů či případně některé nástroje zakázat. Tento bod se uplatní jak na tu část pohyblivé složky odměny, jež byla v souladu s písmenem m) odložena, tak na tu část pohyblivé složky odměny, která odložena nebyla;
m)
výplata podstatné části, avšak v každém případě alespoň 40 % pohyblivé složky odměny, se odkládá na dobu, která není kratší než tři až pět let a která náležitým způsobem odpovídá povaze činnosti, rizikům s ním spojeným a činnostem vykonávaným dotyčným zaměstnancem.
Odměna, která má být vyplacena v souladu s podmínkami odkladu splatnosti, se nepřiznává rychleji, než by tomu bylo na poměrném základě. V případě pohyblivé složky odměny představující zvlášť vysokou částku se odkládá výplata alespoň 60 % této částky. Délka této doby odkladu odpovídá hospodářskému cyklu, povaze činnosti, rizikům s ní spojeným a činnostem vykonávaným dotyčným zaměstnancem;
n)
pohyblivá složka odměny, včetně části s odloženou splatností, se vyplácí či převádí pouze v případě, že je tento krok udržitelný na základě finanční situace instituce jako celku a odůvodněný výsledky instituce, obchodního útvaru a dotyčného jednotlivce.
Aniž jsou dotčeny obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, celková pohyblivá složka odměny je obvykle podstatně snížena, pokud jsou finanční výsledky instituce slabé či záporné, což se uplatní jak na stávající odměny, tak i na snižování již dříve vydělaných částek, a to i prostřednictvím systému malusů či zpětného vymáhání částek;
Až 100 % celkové pohyblivé složky odměny podléhá systému malusů či zpětného vymáhání částek. Konkrétní kritéria pro použití systému malusů či zpětného vymáhání částek stanoví instituce. Tato kritéria se vztahují zejména na situace, kdy zaměstnanec:
i)
se účastnil nebo nesl odpovědnost za jednání, které vedlo k významným ztrátám pro instituci;
ii)
nesplnil odpovídající normy způsobilosti a korektnosti.
o)
penzijní politika je v souladu se strategií podnikání, cíli, hodnotami a dlouhodobými zájmy instituce.
Pokud zaměstnanec instituci opustí před odchodem do důchodu, instituce zadrží zvláštní penzijní výhody po dobu pěti let v podobě nástrojů uvedených v písmeni l). Pokud některý zaměstnanec odejde do důchodu, zvláštní penzijní výhody by tomuto zaměstnanci měly být vyplaceny v podobě nástrojů uvedených v písmeni l) a měly by být zadržovány po dobu pěti let;
p)
zaměstnanci se musí zavázat, že nebudou používat osobní zajišťovací strategie či pojištění spojené s odměnou či odpovědností, jimiž by mohli ohrozit důsledky provázání s riziky, které bylo zakotveno v systémech jejich odměňování;
q)
pohyblivá složka odměny není vyplácena s využitím nástrojů či metod, jež umožňují nedodržet tuto směrnici nebo nařízení (EU) č. 575/2013.
2. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem, pokud jde o stanovení kategorií nástrojů, které splňují podmínky stanovené v odst. 1 písm. l) bodu ii) a pokud jde o kvalitativní a vhodná kvantitativní kritéria k určení kategorií zaměstnanců, jejichž pracovní činnosti mají podstatný vliv na rizikový profil institucí, jak je uvedeno v čl. 92 odst. 2.
EBA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 31. března 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 95
Výbor pro odměňování
1. Příslušné orgány zajistí, aby instituce, které jsou významné, pokud jde o jejich velikost, vnitřní organizaci a povahu, rozsah a složitost jejich činnosti, zřídily výbor pro odměňování. Výbor pro odměňování je složen tak, aby mohl kompetentně a nezávisle posuzovat zásady a postupy odměňování a pobídky vytvořené pro řízení rizik, kapitálu a likvidity.
2. Příslušné orgány zajistí, aby výbor pro odměňování odpovídal za přípravu rozhodnutí týkajících se odměňování, včetně rozhodnutí, která mají důsledky pro riziko dotyčné instituce a její řízení rizik, a rozhodnutí, která mají být přijata vedoucím orgánem. Předseda a členové výboru pro odměňování jsou členy vedoucího orgánu, kteří v dané instituci nezastávají žádné výkonné funkce. Jestliže je vnitrostátními právními předpisy stanoveno, že ve vedoucím orgánu jsou zastoupeni zaměstnanci, členem výboru pro odměňování je jeden nebo více zástupců zaměstnanců. Při přípravě takových rozhodnutí zohlední výbor pro odměňování dlouhodobé zájmy akcionářů, investorů a dalších zúčastněných stran dané instituce a veřejný zájem.
Článek 96
Provozování internetových stránek o správě a řízení společnosti a odměnách
Instituce provozující internetové stránky na nich poskytují vysvětlení, jakým způsobem splňují požadavky uvedené v článcích 88 až 95.
Oddíl III
Proces dohledu a hodnocení
Článek 97
Proces dohledu a hodnocení
1. S ohledem na technická kritéria obsažená v článku 98 příslušné orgány přezkoumají systémy, strategie, postupy a mechanismy, které úvěrové instituce zavedly za účelem splnění požadavků stanovených touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013, a vyhodnotí:
a)
rizika, kterým instituce jsou nebo mohou být vystaveny;
b)
rizika, jež instituce představuje pro finanční systém s ohledem na zjišťování a měření systémového rizika podle článku 23 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo případně na doporučení ESRB; a
c)
rizika odhalená při zátěžovém testování s ohledem na povahu, rozsah a složitost činností instituce.
2. Rozsah přezkumu a hodnocení podle odstavce 1 pokrývá všechny požadavky této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Příslušné orgány na základě přezkumu a hodnocení podle odstavce 1 určí, zda opatření, strategie, postupy a mechanismy zavedené institucemi a kapitál a likvidita, které tyto instituce drží, zajišťují řádné řízení a pokrytí těchto rizik.
4. Příslušné orgány stanoví frekvenci a intenzitu přezkumů a hodnocení podle odstavce 1 s ohledem na velikost, systémovou důležitost, povahu, rozsah a složitost činností dotyčné instituce a zohlední přitom zásadu proporcionality. Přezkum a hodnocení se aktualizuje nejméně jednou ročně u institucí, na které se vztahují programy dohledových šetření podle čl. 99 odst. 2.
5. Členské státy zajistí, aby kdykoli z přezkumu vyplyne, že některá instituce může představovat systémové riziko v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 1093/2010, příslušné orgány po získání výsledků přezkumu bez odkladu informovaly orgán EBA.
Článek 98
Technická kritéria pro dohled a hodnocení
1. Kromě úvěrových, tržních a operačních rizik musí přezkum a hodnocení prováděné příslušnými orgány podle článku 97 zahrnovat alespoň:
a)
výsledky zátěžového testování prováděného institucemi podle článku 177 nařízení (EU) č. 575/2013 při použití přístupu založeného na interním ratingu;
b)
expozici vůči riziku koncentrace a jeho řízení ze strany institucí, včetně jejich dodržování požadavků stanovených v části čtvrté nařízení (EU) č. 575/2013 a v článku 81 této směrnice;
c)
důkladnost, vhodnost a způsob použití zásad a postupů zavedených institucemi pro řízení zbytkového rizika spojeného s používáním uznaných technik snižování úvěrového rizika;
d)
míru, do níž je kapitál držený institucí vůči aktivům, které sekuritizovala, odpovídající vzhledem k ekonomické podstatě dané transakce, včetně dosaženého stupně převodu rizika;
e)
expozici institucí vůči riziku likvidity, měření a řízení rizika likvidity institucemi, včetně vypracování analýz alternativního scénáře, řízení faktorů snižujících riziko (zejména úrovně, skladby a kvality likviditních rezerv) a efektivních pohotovostních plánů;
f)
působení vlivů rozložení rizika a způsob, jakým jsou tyto vlivy začleněny do systému měření rizika;
g)
výsledky zátěžových testů prováděné institucemi pomocí interního modelu pro výpočet kapitálových požadavků z hlediska tržního rizika podle části třetí hlavy IV kapitoly 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
h)
zeměpisnou oblast expozic instituce;
i)
model podnikání instituce.
j)
posuzování systémového rizika podle kritérií uvedených v článku 97.
2. Pro účely odst. 1 písm. e) příslušné orgány pravidelně provádějí komplexní posouzení celkového řízení rizika likvidity institucemi a podporují vypracování řádných vnitřních metodik. Při provádění těchto přezkumů příslušné orgány berou v úvahu úlohu institucí na finančních trzích. Příslušné orgány v jednom členském státě rovněž řádně zohlední možný dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech.
3. Příslušné orgány musí sledovat, zda instituce poskytla skrytou podporu sekuritizaci. Jestliže se zjistí, že instituce poskytla skrytou podporu více než v jednom případě, musí příslušný orgán učinit nezbytná opatření odrážející zvýšené očekávání, že instituce v budoucnu poskytne podporu své sekuritizaci, takže nedosáhne významného převodu rizika.
4. Pro účely čl. 97 odst. 3 této směrnice příslušné orgány zváží, zda úpravy ocenění přijaté pro pozice nebo portfolia v obchodním portfoliu podle článku 105 nařízení (EU) č. 575/2013 umožní instituci prodat nebo krátkodobě zajistit své pozice, aniž by došlo za běžných tržních podmínek k významné ztrátě.
5. Do přezkumu a hodnocení prováděného příslušnými orgány se zahrne expozice institucí vůči úrokovému riziku vyplývajícímu z investičního portfolia. Opatření se přijmou alespoň u institucí, jejichž ekonomická hodnota poklesne o více než 20 % jejich kapitálu v důsledku náhlé a neočekávané změny úrokových sazeb o 200 bazických bodů, nebo v důsledku takové změny, jak je definována v pokynech orgánu EBA.
6. Přezkum a hodnocení prováděné příslušnými orgány zahrnuje expozici institucí vůči riziku nadměrné páky, o němž svědčí ukazatele nadměrné páky, včetně pákového poměru stanoveného v souladu s článkem 429 nařízení (EU) č. 575/2013. Při určení přiměřenosti pákového poměru institucí a systémů, strategií, postupů a mechanismů, které instituce zavedly pro řízení rizika nadměrné páky, příslušné orgány vezmou v úvahu model podnikání těchto institucí.
7. Přezkum a hodnocení prováděné příslušnými orgány zahrnuje systémy správy a řízení institucí, jejich podnikovou kulturu a schopnost členů vedoucího orgánu vykonávat jejich povinnosti. Při výkonu přezkumu a hodnocení musí mít příslušné orgány alespoň přístup k programům jednání vedoucího orgánu a jeho výborů a k souvisejícím podkladovým dokumentům a výsledkům interního a externího hodnocení činnosti vedoucího orgánu.
Článek 99
Program dohledových šetření
1. Příslušné orgány přijmou nejméně jednou ročně program dohledových šetření pro instituce, nad nimiž vykonávají dohled. Tento program přihlíží k procesu dohledu a hodnocení podle článku 97. Obsahuje tyto informace:
a)
uvedení toho, jak příslušné orgány hodlají plnit své úkoly a rozdělovat své zdroje;
b)
určení institucí, které mají být předmětem zvýšeného dohledu, a opatření přijatá pro tento dohled podle odstavce 3;
c)
plán kontrol v objektu používaném institucí, včetně jejích poboček a dceřiných podniků usazených v jiných členských státech, v souladu s články 52, 119 a 122.
2. Programy dohledových šetření zahrnují tyto instituce:
a)
instituce, u nichž výsledky zátěžových testů uvedených v čl. 98 odst. 1 písm. a) a g) a v článku 100 nebo výsledek procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 naznačují výrazná rizika pro jejich průběžné finanční zdraví nebo porušení vnitrostátních předpisů, kterými se provádí tato směrnice, a nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
instituce, které představují systémové riziko pro finanční systém;
c)
jakoukoliv jinou instituci, u níž příslušné orgány považují uvedenou kontrolu za nezbytnou.
3. Pokud je to považováno za vhodné podle článku 97, přijmou se v případě potřeby především tato opatření:
a)
zvýšení počtu nebo frekvence kontrol dané instituce na místě;
b)
stálá přítomnost příslušného orgánu v dané instituci;
c)
podávání dalších nebo častějších zpráv ze strany instituce;
d)
další nebo častější přezkum provozních, strategických nebo plánů podnikání instituce;
e)
tematické kontroly pro sledování konkrétních rizik, která se pravděpodobně projeví.
4. Přijetí programu dohledových šetření příslušným orgánem domovského členského státu nebrání příslušným orgánům hostitelského členského státu provádět v jednotlivých případech šetření na místě a kontroly zaměřené na činnosti, které provádějí pobočky institucí na jejich území podle čl. 52 odst. 3.
Článek 100
Zátěžové testování v rámci dohledu
1. Příslušné orgány provádějí v případě potřeby, avšak alespoň jednou ročně, zátěžové testy u institucí, u nichž vykonávají dohled, které napomáhají procesu dohledu a hodnocení podle článku 97.
2. EBA vydá v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny pro zajištění toho, aby příslušné orgány používaly společné metodiky při provádění ročních zátěžových testů v rámci dohledu.
Článek 101
Průběžný přezkum svolení používat interní přístupy
1. Příslušné orgány pravidelně, nejméně jednou za 3 roky, přezkoumávají, jak instituce dodržují požadavky týkající se přístupů, jejichž použití pro výpočet kapitálových požadavků v souladu s částí třetí nařízení (EU) č. 575/2013 vyžaduje předchozí svolení příslušných orgánů. Zejména se zaměřují na změny v podnikatelské činnosti dané instituce a na provádění těchto přístupů u nových produktů. Jestliže jsou u některého z interních přístupů instituce zjištěny významné změny v zachycování rizika, příslušné orgány zajistí nápravu těchto přístupů nebo přijmout vhodné kroky ke zmírnění jejich dopadů, např. požadovat vyšší multiplikační faktory nebo navýšení kapitálu či přijmout jiná vhodná a účinná opatření.
2. Příslušné orgány zejména přezkoumávají a hodnotí, zda daná instituce používá u těchto přístupů dobře zpracované a aktualizované metody a postupy.
3. Jestliže u interního modelu tržního rizika naznačuje velký počet překročení uvedených v článku 366 nařízení (EU) č. 575/2013, že model není nebo přestal být dostatečně přesný, zruší příslušné orgány svolení používat interní model nebo uloží vhodná opatření k zajištění jeho okamžitého zlepšení.
4. Jestliže instituce získala svolení používat přístup, který vyžaduje svolení příslušných orgánů před jeho použitím pro výpočet kapitálových požadavků v souladu s částí třetí nařízení (EU) č. 575/2013, ale přestala splňovat požadavky pro použití tohoto přístupu, příslušné orgány požádají instituci, aby jim buď uspokojivě prokázala, že dopad neplnění uvedených požadavků je při použití podle nařízení (EU) č. 575/2013 nevýznamný, nebo aby předložila plán na včasné obnovení souladu s uvedenými požadavky a stanovila lhůtu pro jeho provedení. Příslušné orgány vyžadují úpravy plánu, je-li nepravděpodobné, že bude dosaženo plného souladu, nebo je-li stanovená lhůta nevhodná. Pokud není pravděpodobné, že daná instituce bude schopna obnovit soulad v rámci příslušného termínu, a případně pokud uspokojivě neprokázala, že dopad neplnění je nevýznamný, svolení používat přístup se zruší nebo omezí na oblasti, které splňují uvedené požadavky nebo u nichž lze dosáhnout souladu v rámci příslušného termínu.
5. Na podporu konzistentní spolehlivosti interních přístupů v Evropské unii analyzuje EBA interní přístupy u různých institucí, včetně konzistentnosti provádění definice selhání a způsobu, jakým tyto instituce řeší podobná rizika nebo expozice.
EBA vypracuje v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny, v nichž se stanoví měřítka na základě uvedené analýzy.
Příslušné orgány zohlední tuto analýzu a tato měřítka při přezkumu svých svolení udělovaných institucím používat interní přístupy.
Oddíl IV
Opatření a pravomoci v oblasti dohledu
Článek 102
Opatření v oblasti dohledu
1. Příslušné orgány vyžadují, aby instituce přijala včasná nezbytná opatření k nápravě problémů za těchto okolností:
a)
instituce neplní požadavky této směrnice nebo nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
příslušné orgány mají důkazy o tom, že instituce pravděpodobně během následujících 12 měsíců poruší požadavky této směrnice nebo nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Pro účely odstavce 1 zahrnují pravomoci příslušných orgánů pravomoci uvedené v článku 104.
Článek 103
Použití opatření v oblasti dohledu u institucí s podobnými profily rizika
1. Jestliže příslušné orgány v souladu s článkem 97 určí, že instituce s podobnými profily rizika, jako jsou podobné modely podnikání nebo podobná zeměpisná oblast expozic, jsou nebo by mohly být vystaveny podobnému riziku nebo představovat podobné riziko pro finanční systém, mohou u těchto institucí použít proces dohledu a hodnocení podle článku 97 podobným nebo stejným způsobem. Členské státy proto zajistí, aby příslušné orgány měly nezbytné pravomoci ukládat podobným nebo stejným způsobem těmto institucím požadavky podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013, včetně zejména výkonu pravomocí dohledu podle článků 104, 105 a 106.
Druhy institucí uvedené v prvním pododstavci mohou být vymezeny zejména podle kritérií, na něž odkazuje čl. 98 odst. 1 písm. j).
2. Příslušné orgány uvědomí orgán EBA o případech, kdy použijí odstavec 1. EBA sleduje postupy dohledu a vydává obecné pokyny, v nichž upřesňuje způsob hodnocení podobných rizik a jak je možné zajistit důsledné uplatňování ustanovení odstavce 1 v celé Unii. Tyto obecné pokyny se přijímají v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 104
Pravomoci dohledu
1. Pro účely článku 97, čl. 98 odst. 4, čl. 101 odst. 4 a článků 102 a 103 a uplatňování nařízení (EU) č. 575/2013 mají příslušné orgány alespoň tyto pravomoci:
a)
požadovat, aby instituce držely kapitál převyšující požadavky v kapitole 4 této hlavy a v nařízení (EU) č. 575/2013 v souvislosti s prvky rizik a riziky, na něž se nevztahuje článek 1 uvedeného nařízení;
b)
požadovat posílení zavedených systémů, postupů, mechanismů a prováděných strategií v souladu s články 73 a 74;
c)
požadovat, aby instituce předložily plán na obnovení souladu s požadavky dohledu podle této směrnice a podle nařízení (EU) č. 575/2013 a stanovily lhůtu pro jeho provedení, včetně úprav tohoto plánu z hlediska rozsahu a lhůty;
d)
požadovat, aby instituce používaly specifický systém tvorby opravných položek a rezerv nebo zacházení s aktivy z hlediska kapitálových požadavků;
e)
zakázat nebo omezit obchody, operace nebo síť institucí nebo požadovat upuštění od činností, které znamenají nadměrné riziko pro zdraví instituce;
f)
požadovat snížení rizika obsaženého v činnostech, produktech a systémech institucí;
g)
požadovat, aby instituce omezily pohyblivou složku odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálového základu;
h)
požadovat, aby instituce využívaly čisté zisky k posílení svého kapitálu;
i)
omezit nebo zakázat, aby instituce rozdělovala výnosy nebo vyplácela úroky akcionářům, společníkům nebo držitelům nástrojů vedlejšího kapitálu tier 1, pokud tento zákaz nepředstavuje nesplnění závazků dané instituce;
j)
uložit dodatečné nebo častější podávání zpráv, včetně zpráv o kapitálové a likviditní pozici;
k)
uložit zvláštní požadavky na likviditu, včetně omezení týkajících se nesouladu splatností mezi aktivy a pasivy;
l)
požadovat poskytnutí doplňujících informací.
2. Dodatečné požadavky na kapitál uvedené v odst. 1 písm. a) uloží příslušné orgány alespoň pokud:
a)
instituce nesplňuje požadavky stanovené v článcích 73 a 74 této směrnice nebo v článku 393 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
na rizika nebo prvky rizik se nevztahují požadavky na kapitál stanovené v kapitole 4 této hlavy nebo v nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
je nepravděpodobné, že by použití jiných správních opatření vedlo k dostatečnému zlepšení systémů, postupů, mechanismů a strategií ve vhodném časovém horizontu;
d)
přezkum podle čl. 98 odst. 4 nebo čl. 101 odst. 4 odhalí, že neplnění požadavků ohledně používání odpovídajícího přístupu bude mít pravděpodobně za následek nedostatečné kapitálové požadavky;
e)
je pravděpodobné, že rizika budou navzdory dodržení platných požadavků podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 podceněna; nebo
f)
instituce oznámí příslušnému orgánu v souladu s čl. 377 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013, že výsledky zátěžových testů uvedené v daném článku významně překračují její kapitálový požadavek na portfolio obchodování s korelací.
3. Pro účely určení přiměřené úrovně kapitálu na základě přezkumu a hodnocení provedených v souladu s oddílem III příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik, jimž instituce je či může být vystavena, nutné uložit dodatečný požadavek na kapitál přesahující kapitálový požadavek, s přihlédnutím:
a)
ke kvantitativním a kvalitativním aspektům postupu hodnocení instituce uvedeného v článku 73;
b)
k systémům, postupům a mechanismům instituce uvedeným v článku 74;
c)
k výsledku přezkumu a hodnocení provedených v souladu s články 97 nebo 101;
d)
k hodnocení systémového rizika.
Článek 105
Zvláštní požadavky na likviditu
Pro účely určení přiměřené úrovně požadavků na likviditu na základě přezkumu a hodnocení provedených v souladu s oddílem III příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik likvidity, jimž instituce je či může být vystavena, nutné uložit zvláštní požadavek na likviditu, s přihlédnutím:
a)
ke konkrétnímu modelu podnikání instituce;
b)
k systémům, postupům a mechanismům instituce uvedeným v oddíle II, a zejména v článku 86;
c)
k výsledku přezkumu a hodnocení provedených v souladu s článkem 97.
d)
k systémovému riziku likvidity, které ohrožuje integritu finančních trhů dotčeného členského státu.
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 67 příslušné orgány by měly zvážit zejména potřebu uplatnit správní sankce nebo jiná správní opatření, a to včetněobezřetnostních poplatků, jejichž výše by měla obecně souviset s rozdílností mezi likviditní pozicí instituce a jakýmikoli požadavky v oblasti likvidity a stabilního financování stanovenými na vnitrostátní úrovni nebo úrovni Unie.
Článek 106
Zvláštní požadavky na zveřejňování informací
1. Členské státy zmocní příslušné orgány, aby mohly vyžadovat od institucí:
a)
zveřejňování informací uvedených v části osmé nařízení (EU) č. 575/2013 častěji než jednou ročně a stanovit termíny zveřejňování;
b)
využívání ke zveřejnění jiná místa a nosiče než účetní závěrku.
2. Členské státy zmocní příslušné orgány, aby vyžadovaly od mateřských podniků každoroční zveřejňování úplných informací nebo odpovídajících odkazů na ně, popisu jejich právní struktury, řízení a správy a organizační struktury dané skupiny institucí v souladu s čl. 14 odst. 3, čl. 74 odst. 1 a čl. 109 odst. 2.
Článek 107
Důslednost kontrol v rámci dohledu, hodnocení a opatření v oblasti dohledu
1. Příslušné orgány informují orgán EBA o:
a)
fungování procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97;
b)
metodice použité jako základ rozhodnutí uvedených v článcích 98, 100, 101, 102, 104 a 105 o procesech uvedených v písm. a).
EBA posoudí informace poskytnuté příslušnými orgány pro účely dosažení důslednosti v procesu kontrol v rámci dohledu a hodnocení. Může si od příslušných orgánů vyžádat doplňující informace, aby v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1093/2010 přiměřeně dokončila toto hodnocení.
2. EBA každoročně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávu o míře sjednocení uplatňování této kapitoly mezi členskými státy.
S cílem zvýšit míru jednotného uplatňování provádí EBA srovnávací hodnocení v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. EBA vydá v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny určené příslušným orgánům, aby způsobem, který odpovídá velikosti, struktuře a vnitřní organizaci institucí a povaze, rozsahu a složitosti jejích činností dále upřesnily společné postupy a metodiky procesu dohledu a hodnocení podle odstavce 1 tohoto článku a článku 97 a společné postupy a metodiky hodnocení týkající se hodnocení organizace a řízení rizik podle článků 76 až 87, a zejména v souvislosti s rizikem koncentrace podle článku 81.
Oddíl V
Úroveň použití
Článek 108
Interní postup pro hodnocení kapitálové přiměřenosti
1. Příslušné orgány vyžadují, aby každá instituce, která není ani dceřiným podnikem v členském státě, v němž je povolena a kde je nad ní vykonáván dohled, ani mateřským podnikem, a každá instituce, která není zahrnuta do konsolidace podle článku 19 nařízení (EU) č. 575/2013, plnila povinnosti stanovené v článku 73 této směrnice na individuálním základě.
Příslušné orgány mohou upustit od požadavků stanovených v článku 73 této směrnice, pokud jde o úvěrovou instituci podle článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013.
V případě, že příslušné orgány upustí od použití kapitálových požadavků na konsolidovaném základě stanovených v článku 15 nařízení (EU) č. 575/2013, použijí se na individuálním základě požadavky článku 73 této směrnice.
2. Příslušné orgány vyžadují, aby mateřské instituce v členském státě v rozsahu a způsobem, jež stanovuje část první hlava II kapitola 2 oddíly 2 a 3 nařízení (EU) č. 575/2013, splňovaly povinnosti stanovené v článku 73 této směrnice na konsolidovaném základě.
3. Příslušné orgány vyžadují, aby instituce kontrolované mateřskou finanční holdingovou společností nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě v rozsahu a způsobem, jež stanovuje část první hlava II kapitola 2 oddíly 2 a 3 nařízení (EU) č. 575/2013, plnily povinnosti stanovené v článku 73 této směrnice na základě konsolidované situace dané finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
V případě, že mateřská finanční holdingová společnost nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě kontroluje více než jednu instituci, použije se první pododstavec pouze na instituci, na niž se vztahuje dohled na konsolidovaném základě podle článku 111.
4. Příslušné orgány vyžadují, aby dceřiné instituce uplatňovaly požadavky stanovené v článku 73 na subkonsolidovaném základě, jestliže tyto instituce nebo mateřský podnik v případě, že jím je finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost, mají ve třetí zemi dceřiný podnik ve formě instituce nebo finanční instituce nebo společnosti spravující aktiva ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice 2002/87/ES nebo ve společnosti s takovou formou drží účast.
Článek 109
Systémy, postupy a mechanismy institucí
1. Příslušné orgány vyžadují, aby instituce plnily povinnosti stanovené v oddíle II této kapitoly na individuálním základě, pokud příslušné orgány nevyužijí výjimku stanovenou v článku 7 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány vyžadují, aby mateřské a dceřiné podniky, na něž se vztahuje tato směrnice, plnily povinnosti stanovené v oddíle II této kapitoly na konsolidovaném nebo subkonsolidovaném základě, aby zajistily, že jejich systémy, postupy a mechanismy požadované v oddíle II této kapitoly jsou konzistentní a řádně integrované a že je možné získat veškeré údaje a informace, které mají význam pro účely dohledu. Zejména zajistí, aby mateřské a dceřiné podniky, na něž se vztahuje tato směrnice, zavedly takové systémy a postupy a mechanismy ve svých dceřiných podnicích, na něž se nevztahuje tato směrnice. Takové systémy a postupy a mechanismy jsou rovněž konzistentní a řádně integrované a uvedené dceřiné podniky rovněž mohou poskytovat veškeré údaje a informace, které mají význam pro účely dohledu.
3. Povinnosti vyplývající z oddílu II této kapitoly týkající se dceřiných podniků, na něž se nevztahuje tato směrnice, se nepoužijí, pokud mateřská instituce v EU nebo instituce kontrolované mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU mohou prokázat příslušným orgánům, že použití oddílu II je z hlediska zákonů třetí země, kde je dceřiný podnik usazen, protiprávní.
Článek 110
Přezkum a hodnocení a opatření v oblasti dohledu
1. Příslušné orgány použijí proces přezkumu a hodnocení uvedený v oddíle III této kapitoly a opatření v oblasti dohledu uvedená v oddíle IV této kapitoly v souladu s úrovní použití požadavků nařízení (EU) č. 575/2013 uvedenou v části první hlavě II uvedeného nařízení.
2. V případě, že příslušné orgány upustí od použití kapitálových požadavků na konsolidovaném základě stanovených v článku 15 nařízení (EU) č. 575/2013, použijí se požadavky článku 97 této směrnice na dohled nad investičními podniky na individuálním základě.
KAPITOLA 3
Dohled na konsolidovaném základě
Oddíl I
Zásady provádění dohledu na konsolidovaném základě
Článek 111
Určení orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě
1. Je-li mateřský podnik mateřskou institucí v členském státě nebo mateřskou institucí v EU, vykonávají dohled na konsolidovaném základě příslušné orgány, které mu vydaly povolení.
2. Je-li mateřský podnik instituce mateřskou finanční holdingovou společností nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, vykonávají dohled na konsolidovaném základě příslušné orgány, které vydaly povolení.
3. Je-li stejná mateřská finanční holdingová společnost v členském státě, stejná mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě, stejná mateřská finanční holdingová společnost v EU nebo stejná mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU mateřským podnikem institucí povolených ve dvou nebo více členských státech, vykonávají dohled na konsolidovaném základě orgány příslušné pro instituci povolenou v členském státě, v němž byla finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost založena.
Jsou-li mateřskými podniky institucí povolených ve dvou nebo více členských státech alespoň dvě finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se skutečným sídlem v různých členských státech a v každém z těchto států existuje úvěrová instituce, vykonává dohled na konsolidovaném základě ten orgán, který je příslušný pro úvěrovou instituci s nejvyšší bilanční sumou.
4. Je-li mateřským podnikem alespoň dvou institucí povolených v Unii stejná finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost a ani jedna z daných institucí nebyla povolena v členském státě, v němž byla finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost zřízena, vykonává dohled na konsolidovaném základě ten příslušný orgán, který vydal povolení instituci s nejvyšší bilanční sumou, která se pro účely této směrnice považuje za instituci kontrolovanou mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU.
5. V konkrétních případech mohou příslušné orgány na základě vzájemné dohody upustit od kritérií uvedených v odstavcích 3 a 4, pokud by jejich použití bylo nevhodné s ohledem na dotyčné instituce a relativní význam jejich činností v různých státech, a mohou výkonem dohledu na konsolidovaném základě pověřit jiný příslušný orgán. V takových případech příslušné orgány ještě před přijetím rozhodnutí poskytnou mateřské instituci v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU, mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU nebo instituci s nejvyšší bilanční sumou, podle toho, o který subjekt se jedná, možnost vyjádřit k uvedenému rozhodnutí své stanovisko.
6. Příslušné orgány oznámí Komisi a orgánu EBA veškeré dohody, na něž se vztahuje odstavec 5.
Článek 112
Koordinace činností dohledu orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě
1. Kromě povinností uložených touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013, plní orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě tyto úkoly:
a)
koordinuje shromažďování a šíření významných nebo zásadních informací v běžných i naléhavých situacích;
b)
plánuje a koordinuje činnosti dohledu v běžných situacích, a to i ve vztahu k činnostem uvedeným v hlavě VII kapitole 3, ve spolupráci se zúčastněnými příslušnými orgány;
c)
plánuje a koordinuje činnosti dohledu ve spolupráci se zúčastněnými příslušnými orgány a v případě potřeby s centrálními bankami ESCB při přípravě na naléhavé situace a během nich, včetně nepříznivého vývoje v institucích nebo na finančních trzích, a využívá pokud možno stávajících způsobů komunikace na podporu krizového řízení.
2. Pokud orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě neplní úkoly uvedené v odstavci 1 nebo pokud příslušné orgány v požadované míře nespolupracují s orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě při plnění úkolů uvedených v odstavci 1, může jakýkoliv z dotyčných příslušných orgánů postoupit záležitost orgánu EBA a požádat jej o pomoc podle článku 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
EBA může příslušným orgánům pomoci v případě sporu týkajícího se koordinace činností dohledu podle tohoto článku rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
3. Plánování a koordinace činností dohledu uvedené v odst. 1 písm. c) tohoto článku zahrnují výjimečná opatření uvedená v čl. 117 odst. 1 písm. d) a odst. 4 písm. b), přípravu společných hodnocení, provádění pohotovostních plánů a sdělení veřejnosti.
Článek 113
Společná rozhodnutí ohledně požadavků obezřetnosti pro jednotlivé instituce
1. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU v členském státě učiní vše, co je v jejich silách, aby dosáhly společného rozhodnutí:
a)
o použití článků 73 a 97 pro stanovení přiměřenosti konsolidované úrovně kapitálu skupiny institucí s ohledem na její finanční situaci a profil rizika a požadovanou úroveň kapitálu pro použití čl. 104 odst. 1 písm. a) na všechny subjekty v rámci dané skupiny institucí a na konsolidovaném základě;
b)
o opatřeních k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86, a těch, které se týkají potřeby uložení požadavků na likviditu pro konkrétní instituce v souladu s článkem 105 této směrnice.
2. Společných rozhodnutí podle odstavce 1 bude dosaženo:
a)
pro účely odst. 1 písm. a) do čtyř měsíců poté, co orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předloží ostatním dotčeným příslušným orgánům zprávu obsahující posouzení rizika skupiny institucí v souladu s články 73 a 97 a čl. 104 odst. 1 písm. a);
b)
pro účely odst. 1 písm. b) do jednoho měsíce poté, co orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předloží zprávu obsahující posouzení profilu rizika likvidity skupiny institucí v souladu s články 86 a 105.
Společná rozhodnutí také náležitě zohlední posouzení rizik dceřiných podniků vypracované dotčenými příslušnými orgány v souladu s články 73 a 97.
Společná rozhodnutí mají podobu dokumentů obsahujících úplná odůvodnění, které mateřské instituci v EU poskytne orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě. V případě nesouhlasu konzultuje orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě na žádost kteréhokoliv jiného dotčeného příslušného orgánu orgán EBA. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě může konzultovat orgán EBA z vlastního podnětu.
3. V případě, že příslušné orgány nedosáhnou takového společného rozhodnutí v rámci lhůt uvedených v odstavci 2, rozhodne o použití článků 73, 86 a 97, čl. 104 odst. 1 písm. a) a článku 105 na konsolidovaném základě orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě po řádném zohlednění posouzení rizik dceřiných podniků provedeném příslušnými orgány. Pokud na konci lhůt uvedených v odstavci 2 kterýkoliv z dotčených příslušných orgánů předloží záležitost orgánu EBA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě odloží své rozhodnutí a vyčká na rozhodnutí, které může EBA vydat podle čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a rozhodne v souladu s rozhodnutím orgánu EBA. Lhůty uvedené v odstavci 2 se považují za lhůty pro smírné urovnání sporu ve smyslu daného nařízení (EU) č. 1093/2010. EBA přijme své rozhodnutí do jednoho měsíce. Záležitost nelze orgánu EBA postoupit po skončení čtyřměsíčního období nebo případně období jednoho měsíce nebo po dosažení společného rozhodnutí.
Odpovídající příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU rozhodnou o použití článků 73, 86 a 97 a čl. 104 odst. 1 písm. a) a článku 105 na individuálním nebo subkonsolidovaném základě po náležitém zohlednění názorů a výhrad vyjádřených orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě. Pokud na konci kterékoliv ze lhůt uvedených v odstavci 2 kterýkoliv z dotčených příslušných orgánů postoupí záležitost orgánu EBA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010, odloží příslušné orgány své rozhodnutí a vyčkají na rozhodnutí, které EBA přijme podle čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a rozhodnou v souladu s rozhodnutím orgánu EBA. Lhůty uvedené v odstavci 2 se považují za lhůty pro smírné urovnání sporu ve smyslu daného nařízení. EBA přijme své rozhodnutí do jednoho měsíce. Záležitost nelze orgánu EBA postoupit po skončení čtyřměsíčního období nebo případně období jednoho měsíce nebo po dosažení společného rozhodnutí.
Rozhodnutí mají podobu dokumentu obsahujícího plná odůvodnění a zohledňují posouzení rizik, názory a výhrady ostatních příslušných orgánů vyjádřené v obdobích uvedených v odstavci 2. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě doručí tento dokument všem dotčeným příslušným orgánům a mateřské instituci v EU.
Pokud byl konzultován EBA, všechny příslušné orgány jeho doporučení zváží a podají vysvětlení ohledně všech významných odchylek od tohoto doporučení.
4. Společná rozhodnutí podle odstavce 1 a rozhodnutí přijatá příslušnými orgány v případě, že neexistuje společné rozhodnutí podle odstavce 3, se považují za směrodatná a budou příslušnými orgány uplatňována v dotčených členských státech.
Společná rozhodnutí podle odstavce 1 a jakékoliv rozhodnutí přijaté v případě, že neexistuje společné rozhodnutí podle odstavce 3, se aktualizují každoročně nebo za výjimečných okolností v případě, že příslušný orgán odpovídající za dohled nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU písemně podá plně odůvodněnou žádost orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě o aktualizaci rozhodnutí o použití čl. 104 odst. 1 písm. a) a článku 105. V tomto případě se aktualizace může provádět na dvoustranném základě, tj. může se na ní podílet orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušný orgán podávající žádost.
5. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro zajištění jednotných podmínek uplatňování postupu společného rozhodování uvedeného v tomto článku, pokud jde o použití článků 73, 86 a 97 a čl. 104 odst. 1 písm. a) a článku 105 s cílem usnadnit přijímání společných rozhodnutí.
EBA předloží Komisi návrhy prováděcích technických norem do 1. července 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 114
Požadavky na informace v naléhavých situacích
1. Nastane-li naléhavá situace, včetně situace uvedené v článku 18 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo situace nepříznivého vývoje na trzích, která by mohla ohrozit likviditu trhu a stabilitu finančního systému v jakémkoliv členském státě, v němž byly povoleny subjekty skupiny nebo v němž jsou usazeny významné pobočky uvedené v článku 51, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě uvědomí, jakmile je to možné, s výhradou kapitoly 1 oddílu 2, případně článků 54 a 58 směrnice 2004/39/ES orgán EBA a orgány uvedené v čl. 58 odst. 4 a v článku 59 a sdělí veškeré informace nezbytné k plnění jejich úkolů. Uvedené povinnosti se vztahují na všechny příslušné orgány.
Jestliže centrální banka ESCB zjistí, že nastala situace popsaná v prvním pododstavci, uvědomí, jakmile je to možné, příslušné orgány uvedené v článku 112 a orgán EBA.
Je-li to možné, využívá příslušný orgán a orgán uvedený v čl. 58 odst. 4 stávající způsoby komunikace.
2. Jestliže orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě potřebuje informace, které již byly poskytnuty jinému příslušnému orgánu, neprodleně se na něj obrátí, aby se předešlo několikanásobnému podávání informací různým orgánům zapojeným do dohledu.
Článek 115
Dohody o koordinaci a spolupráci
1. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a ostatní příslušné orgány uzavřou za účelem usnadnění a zavedení účinného dohledu písemnou dohodu o koordinaci a spolupráci.
V rámci těchto dohod lze orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě svěřit další úkoly a upřesnit postupy pro rozhodování a spolupráci s ostatními příslušnými orgány.
2. Orgány příslušné k vydání povolení dceřinému podniku mateřského podniku, který je institucí, mohou dvoustrannou dohodou, v souladu s článkem 28 nařízení (EU) č. 1093/2010, přenést svou pravomoc dohledu na příslušné orgány, které vydaly povolení mateřskému podniku a vykonávají nad ním dohled, aby na sebe převzaly odpovědnost za dohled nad dceřiným podnikem v souladu s touto směrnicí. O existenci a obsahu takových dohod se uvědomí orgán EBA. EBA předá tyto informace příslušným orgánům ostatních členských států a Evropskému bankovnímu výboru.
Článek 116
Kolegia orgánů dohledu
1. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě zřizuje kolegia orgánů dohledu s cílem usnadnit provádění úkolů uvedených v článcích 112 a 113 a čl. 114 odst. 1 a v souladu s požadavky důvěrnosti podle odstavce 2 tohoto článku a s právem Unie případně zajišťuje vhodnou koordinaci a spolupráci s orgány dohledu třetích zemí.
EBA přispívá k podpoře a sledování účinného, efektivního a systematického fungování kolegií orgánů dohledu uvedených v tomto článku, v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1093/2010. Za tímto účelem se EBA účastní těchto činností způsobem, jaký považuje za vhodný, a je v tomto ohledu považován za příslušný orgán.
Kolegia orgánů dohledu poskytnou orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě, orgánu EBA a ostatním dotčeným příslušným orgánům rámec pro provedení těchto úkolů:
a)
výměnu informací mezi nimi a orgánem EBA v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1093/2010;
b)
dohodu o dobrovolném svěření úkolů a případném dobrovolném delegování odpovědností;
c)
stanovení programů dohledových šetření uvedených v článku 99, založených na hodnocení rizika skupiny v souladu s článkem 97;
d)
zvýšení účinnosti dohledu vyloučením nadbytečných duplicit požadavků dohledu, také ve vztahu k požadavkům na informace podle článku 114 a čl. 117 odst. 3;
e)
důsledného uplatňování obezřetnostních požadavků podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 na všechny subjekty v rámci skupiny institucí, aniž jsou dotčeny možnosti a diskreční pravomoci, jež stanoví právo Unie;
f)
použití čl. 112 odst. 1 písm. c) s ohledem na činnost ostatních fór případně zřízených v této oblasti.
2. Příslušné orgány zúčastněné v kolegiích orgánů dohledu a EBA mezi sebou úzce spolupracují. Požadavky důvěrnosti podle kapitoly 1 oddílu II této směrnice a článků 54 a 58 směrnice 2004/39/ES nebrání příslušným orgánům ve výměně informací důvěrné povahy v rámci kolegií orgánů dohledu. Zřízením a činností kolegií orgánů dohledu nejsou dotčena práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Zřízení a činnost kolegií vychází z písemných dohod uvedených v článku 115 určených orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě po konzultaci s dotčenými příslušnými orgány.
4. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění obecných podmínek pro činnost kolegií orgánů dohledu.
EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem ke stanovení běžného fungování kolegií orgánů dohledu.
EBA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem do 31. prosince 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
6. Kolegií orgánů dohledu se mohou účastnit příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU a příslušné orgány hostitelského členského státu, ve kterém jsou usazeny významné pobočky uvedené v článku 51, případně centrální banky ESCB, a případně orgány dohledu třetích zemí, a to s výhradou požadavků důvěrnosti, které jsou podle názoru všech příslušných orgánů rovnocenné požadavkům podle kapitoly 1 oddílu II této směrnice, případně článků 54 a 58 směrnice 2004/39/ES.
7. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předsedá schůzím daného kolegia a rozhoduje o tom, které příslušné orgány se zúčastní schůze nebo činnosti kolegia. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předem podává všem členům kolegia úplné informace o organizaci takových schůzí, o hlavních otázkách, jež mají být projednány, a o zvažovaných činnostech. Orgán provádějící dohled na konsolidovaném základě rovněž plně a včas informuje všechny členy kolegia o činnostech přijatých na uvedených schůzích nebo o provedených opatřeních.
8. Rozhodnutí orgánu provádějícího dohled na konsolidovaném základě bere ohled na významnost činnosti dohledu, která má být plánována nebo koordinována pro uvedené orgány, zejména na její potenciální dopad na stabilitu finančního systému dotčených členských států podle článku 7 a na povinnosti podle čl. 51 odst. 2.
9. S výhradou požadavků důvěrnosti podle kapitoly 1 oddílu II této směrnice, případně článků 54 a 58 směrnice 2004/39/ES informuje orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě orgán EBA o činnostech kolegia orgánů dohledu, a to i v průběhu naléhavých situací, a sdělí orgánu EBA veškeré informace, které mají zvláštní význam pro účely sbližování dohledu.
V případě sporu mezi příslušnými orgány ohledně fungování kolegií orgánů dohledu může kterýkoli z dotčených příslušných orgánů postoupit záležitost orgánu EBA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
EBA může příslušným orgánům pomoci v případě sporu týkajícího se fungování kolegií orgánů dohledu podle tohoto článku rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
Článek 117
Povinnosti spolupráce
1. Příslušné orgány úzce spolupracují. Poskytují si informace, které jsou zásadní nebo významné pro výkon úkolů dohledu, které jim byly uloženy touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013. Za tímto účelem příslušné orgány na požádání sdělí všechny významné informace a z vlastního podnětu sdělí všechny zásadní informace.
Příslušné orgány pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 spolupracují s orgánem EBA v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010.
Příslušné orgány poskytnou orgánu EBA veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl tento orgán plnit své povinnosti podle této směrnice, nařízení (EU) č. 575/2013 a podle nařízení (EU) č. 1093/2010, v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Informace podle prvního pododstavce se považují za zásadní, jestliže mohou podstatně ovlivnit posouzení finančního zdraví instituce nebo finanční instituce v jiném členském státě.
Orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými institucemi v EU a nad institucemi, které jsou ovládány mateřskými finančními holdingovými společnostmi v EU nebo mateřskými smíšenými finančními holdingovými společnostmi v EU, zejména předají příslušným orgánům jiných členských států, které vykonávají dohled nad dceřinými podniky těchto mateřských podniků, veškeré významné informace. Při určování rozsahu významných informací se přihlíží k významu daných dceřiných podniků ve finančním systému dotyčných členských států.
Zásadní informace uvedené v prvním pododstavci zahrnují zejména tyto položky:
a)
určení právní struktury a struktury správy a řízení včetně organizační struktury skupiny zahrnující všechny regulované subjekty, neregulované subjekty, neregulované dceřiné podniky, významné pobočky patřící do skupiny a mateřské podniky, v souladu s čl. 14 odst. 3, čl. 74 odst. 1 a čl. 109 odst. 2, a příslušné orgány regulovaných subjektů ve skupině;
b)
postupy získávání informací od institucí, které jsou součástí skupiny, a ověřování těchto informací;
c)
nepříznivý vývoj v institucích nebo v jiných subjektech skupiny, který by mohl instituce vážně ohrozit;
d)
významné sankce a výjimečná opatření, které příslušné orgány přijaly v souladu s touto směrnicí, včetně zvláštního požadavku na kapitál podle článku 104 a jakéhokoliv omezení využívání pokročilého přístupu k měření pro výpočet kapitálových požadavků podle čl. 312 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány mohou upozornit orgán EBA na kteroukoliv z následujících situací:
a)
kdy některý příslušný orgán nesdělil informace zásadního významu nebo
b)
kdy žádost o spolupráci, zejména o výměnu informací, byla zamítnuta nebo jí nebylo v přiměřené lhůtě vyhověno.
Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU, může EBA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu jsou svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
EBA může příslušným orgánům pomoci při vytváření konzistentních postupů spolupráce rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
3. Orgány příslušné k dohledu nad institucemi kontrolovanými mateřskou institucí v EU se obrátí, je-li to možné, na orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě, jestliže potřebují informace o uplatňování přístupů a metodik stanovených touto směrnicí a nařízením (EU) č. 575/2013, které by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě již mohl mít k dispozici.
4. Dříve než dotčené příslušné orgány přijmou rozhodnutí, které má význam pro úkoly dohledu jiných příslušných orgánů, vzájemně se konzultují ohledně následujících bodů:
a)
změn ve složení akcionářů nebo v organizační či řídící struktuře úvěrových institucí ve skupině, pro něž je nutný souhlas nebo povolení příslušných orgánů; a
b)
významných sankcí nebo výjimečných opatření přijatých příslušnými orgány, včetně zvláštních kapitálových požadavků podle článku 104 a jakéhokoliv omezení využívání pokročilého přístupu k měření pro výpočet kapitálových požadavků podle čl. 312 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
Pro účely písmene b) musí být orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nad skupinou vždy konzultován.
Příslušný orgán se však může v naléhavých případech nebo v případech, kdy by konzultace s jinými příslušnými orgány mohla ohrozit účinnost rozhodnutí, rozhodnout, že od ní upustí. V takovém případě neprodleně poté, co tak rozhodne, vyrozumí ostatní příslušné orgány.
Článek 118
Ověření informací týkajících se subjektů v jiných členských státech
Přejí-li si příslušné orgány některého z členských států při uplatňování této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013 v konkrétních případech ověřit informace o instituci, finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti, finanční instituci, podniku pomocných služeb, holdingové společnosti se smíšenou činností, dceřiném podniku uvedeném v článku 125 nebo dceřiném podniku uvedeném v čl. 119 odst. 3, které se nacházejí v jiném členském státě, požádají příslušné orgány daného členského státu, aby toto ověření mohlo být provedeno. Orgány, které žádost obdrží, vyhoví v rámci své pravomoci žádosti tak, že toto ověření samy provedou nebo umožní orgánům, jež žádost podaly, aby ověření provedly samy, nebo umožní ověření auditorem nebo odborníkem. Příslušný orgán, který o to žádal, se na své přání může zúčastnit ověření, když ho neprovádí sám.
Oddíl II
Finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti a holdingové společnosti se smíšenou činností
Článek 119
Zahrnutí holdingových společností do konsolidovaného dohledu
1. Členské státy v případě potřeby přijmou jakákoliv opatření nezbytná k zahrnutí finančních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností do konsolidovaného dohledu.
2. Není-li dceřiný podnik, který je institucí, zahrnut do dohledu na konsolidovaném základě na základě některého z případů stanovených v článku 19 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou příslušné orgány členského státu, v němž se nachází tento dceřiný podnik požádat mateřský podnik o informace, které jim mohou usnadnit dohled nad tímto dceřiným podnikem.
3. Členské státy umožní svým orgánům příslušným k dohledu na konsolidovaném základě, aby požádaly dceřiné podniky instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, které nejsou zahrnuty do dohledu na konsolidovaném základě, o informace uvedené v článku 122. V takovém případě platí pro předávání a ověřování těchto informací postupy podle uvedeného článku.
Článek 120
Dohled nad smíšenými finančními holdingovými společnostmi
1. Pokud smíšená finanční holdingová společnost podléhá rovnocenným ustanovením podle této směrnice a podle směrnice 2002/87/ES, zejména z hlediska dohledu vycházejícího z rizik, může orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě po konzultaci s ostatními příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad dceřinými podniky použít na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost pouze směrnici 2002/87/ES.
2. Pokud smíšená finanční holdingová společnost podléhá rovnocenným ustanovením podle této směrnice a podle směrnice 2009/138/ES, zejména z hlediska dohledu vycházejícího z rizik, může orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě po dohodě s orgánem dohledu nad skupinou v pojišťovnictví použít na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost pouze ustanovení směrnice týkající se nejvýznamnějšího finančního sektoru, jak je vymezeno v čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
3. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě informuje orgány EBA a EIOPA o rozhodnutích přijatých podle odstavců 1 a 2.
4. EBA, EIOPA a ESMA vypracují prostřednictvím společného výboru uvedeného v článku 54 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 pokyny zaměřené na sbližování postupů v oblasti dohledu a do tří let od přijetí uvedených pokynů vypracují návrhy regulačních technických norem za stejným účelem.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010.
Článek 121
Kvalifikace ředitelů
Členské státy požadují, aby členové vedoucího orgánu finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti měli pro výkon těchto funkcí dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti podle čl. 91 odst. 1, s přihlédnutím ke zvláštní úloze finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
Článek 122
Žádosti o informace a kontroly
1. Dokud nebudou koordinovány metody konsolidace, stanoví členské státy pro případy, kdy je mateřským podnikem jedné nebo více institucí holdingová společnost se smíšenou činností, že orgány příslušné k vydávání povolení a dohledu nad těmito institucemi požadují na těchto holdingových společnostech se smíšenou činností a jejich dceřiných podnicích přímo nebo prostřednictvím dceřiných podniků, které jsou institucemi, aby jim poskytly informace významné pro účely dohledu nad těmito dceřinými podniky.
2. Členské státy stanoví, že jejich příslušné orgány mohou provádět nebo nechat provádět externími inspektory kontroly na místě k ověření informací obdržených od holdingových společností se smíšenou činností a jejich dceřiných podniků. Je-li holdingová společnost se smíšenou činností nebo některý z jejích dceřiných podniků pojišťovnou, lze rovněž použít postupy podle článku 125. Nachází-li se holdingová společnost se smíšenou činností nebo některý z jejích dceřiných podniků v jiném členském státě než její dceřiný podnik, který je institucí, provede se ověření informací na místě postupem podle článku 118.
Článek 123
Dohled
1. Aniž je dotčena část čtvrtá nařízení (EU) č. 575/2013, zajistí členské státy, že v případě, kdy je mateřským podnikem jedné či více institucí holdingová společnost se smíšenou činností, vykonávají příslušné orgány pověřené dohledem nad těmito institucemi obecný dohled nad transakcemi mezi institucí a holdingovou společností se smíšenou činností a jejími dceřinými podniky.
2. Příslušné orgány požadují, aby instituce zavedly přiměřené postupy pro řízení rizik a mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných výkaznických a účetních postupů, aby vhodným způsobem identifikovaly, měřily, sledovaly a kontrolovaly transakce se svou mateřskou holdingovou společností se smíšenou činností a jejími dceřinými podniky. Příslušné orgány požadují, aby instituce hlásily každou významnou transakci s těmito subjekty, kromě transakcí uvedených v článku 394 nařízení (EU) č. 575/2013. Tyto postupy a významné transakce podléhají kontrole příslušných orgánů.
Článek 124
Výměna informací
1. Členské státy zajistí, aby neexistovaly žádné právní překážky znemožňující podnikům zahrnutým do dohledu na konsolidovaném základě, holdingovým společnostem se smíšenou činností a jejich dceřiným podnikům nebo dceřiným podnikům uvedeným v článku 119 odst. 3 vzájemnou výměnu informací významných pro účely dohledu v souladu s článkem 110 a kapitolou 3.
2. Nacházejí-li se mateřský podnik a kterýkoliv z jeho dceřiných podniků, jež jsou institucemi, v různých členských státech, předávají si příslušné orgány těchto členských států veškeré významné informace k umožnění nebo usnadnění dohledu na konsolidovaném základě.
Nevykonávají-li příslušné orgány členského státu, v němž se nachází mateřský podnik, samy dohled na konsolidovaném základě podle článku 111, mohou být vyzvány orgány příslušnými k dohledu, aby požádaly mateřský podnik o informace významné pro účely dohledu na konsolidovaném základě a předaly je těmto orgánům.
3. Členské státy povolí výměnu informací mezi svými příslušnými orgány, jak je uvedeno v odstavci 2, s tím, že v případě finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností, finančních institucí nebo podniků pomocných služeb sběr ani držení informací neznamená, že by dotyčné příslušné orgány musely plnit úlohu dohledu ve vztahu k těmto institucím nebo podnikům samotným.
Podobně členské státy povolí svým příslušným orgánům výměnu informací, jak je uvedeno v článku 122, s tím, že sběr ani držení informací nemá za následek, že by dotyčné příslušné orgány musely plnit úlohu dohledu ve vztahu k holdingovým společnostem se smíšenou činností a jejich dceřiným podnikům, jež nejsou úvěrovými institucemi, nebo k dceřiným podnikům uvedeným v čl. 119 odst. 3.
Článek 125
Spolupráce
1. Má-li instituce, finanční holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost nebo holdingová společnost se smíšenou činností kontrolu nad jedním nebo více dceřinými podniky, jež jsou pojišťovnami nebo jinými podniky poskytujícími investiční služby, ke kterým je třeba povolení, příslušné orgány a orgány pověřené veřejným úkolem dohledu nad pojišťovnami nebo jinými podniky poskytujícími investiční služby úzce spolupracují. Aniž jsou dotčeny jejich pravomoci, poskytují si tyto orgány navzájem informace, které zjednodušují jejich úkol a umožňují dohled nad činností a celkovou finanční situací podniků podléhajících jejich dohledu.
2. Na informace obdržené v rámci dohledu na konsolidovaném základě, a zejména na jakoukoliv výměnu informací mezi příslušnými orgány podle této směrnice, se vztahují požadavky profesního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1 této směrnice v případě úvěrových institucí nebo ve směrnici 2004/39/ES v případě investičních podniků.
3. Příslušné orgány odpovědné za dohled na konsolidovaném základě zavedou seznamy finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností uvedených v článku 11 nařízení (EU) č. 575/2013. Tyto seznamy předávají příslušným orgánům ostatních členských států, orgánu EBA a Komisi.
Článek 126
Sankce
V souladu s kapitolou 1 oddílem IV této hlavy členské státy zajistí, aby mohly být finančním holdingovým společnostem, smíšeným finančním holdingovým společnostem a holdingovým společnostem se smíšenou činností nebo jejich výkonným ředitelům ukládány správní sankce nebo přijímána jiná správní opatření k ukončení zjištěného protiprávního jednání, popřípadě k zamezení jeho příčin, v případě porušení právních nebo správních předpisů přijatých k provedení této kapitoly.
Článek 127
Hodnocení rovnocennosti dohledu na konsolidovaném základě v třetích zemích
1. Jestliže instituce, jejímž mateřským podnikem je instituce nebo finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se skutečným sídlem ve třetí zemi, nepodléhá dohledu na konsolidovaném základě podle článku 111, posuzují příslušné orgány, zda tato instituce podléhá dohledu na konsolidovaném základě ze strany orgánu dohledu třetí země, který je rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v této směrnici a požadavkům části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
Hodnocení provádí příslušný orgán, který by byl pověřený dohledem na konsolidovaném základě, pokud by se použil odstavec 3, na žádost mateřského podniku nebo kteréhokoliv z regulovaných subjektů povolených v Unii nebo z vlastního podnětu. Tento příslušný orgán konzultuje ostatní dotyčné příslušné orgány.
2. Komise může požádat Evropský bankovní výbor, aby poskytl obecné pokyny ohledně toho, zda je pravděpodobné, že opatření dohledu na konsolidovaném základě orgánů dohledu ve třetích zemích dosahují cílů dohledu na konsolidovaném základě, jak jsou stanoveny v této kapitole, ve vztahu k institucím, jejichž mateřský podnik má skutečné sídlo ve třetí zemi. Evropský bankovní výbor tyto pokyny průběžně přezkoumává a přihlíží ke všem změnám v opatřeních dohledu na konsolidovaném základě prováděného takovými příslušnými orgány. EBA je Komisi a Evropskému bankovnímu výboru nápomocen při výkonu uvedených úkolů, včetně hodnocení toho, zda by takové obecné pokyny měly být aktualizovány.
Příslušný orgán, který provádí hodnocení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci, k těmto pokynům přihlíží. Pro tento účel příslušný orgán konzultuje orgán EBA před přijetím rozhodnutí.
3. Pokud takový rovnocenný dohled neexistuje, použijí členské státy na instituci obdobně tuto směrnici a nařízení (EU) č. 575/2013 nebo povolí svým příslušným orgánům uplatňovat jiné vhodné techniky dohledu, které dosahují cíle dohledu nad institucemi na konsolidovaném základě.
Tyto techniky dohledu schválí po konzultaci s ostatními dotčenými příslušnými orgány příslušný orgán, který by byl pověřený dohledem na konsolidovaném základě.
Příslušné orgány mohou zejména požadovat ustavení finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se skutečným sídlem v Unii a uplatnit ustanovení o dohledu na konsolidovaném základě nad konsolidovanou situací této finanční holdingové společnosti nebo konsolidovanou situací této smíšené finanční holdingové společnosti.
Techniky dohledu se zaměří na dosažení cílů dohledu na konsolidovaném základě, jak jsou stanoveny v této kapitole, a oznámí se ostatním dotčeným příslušným orgánům, orgánu EBA a Komisi.
KAPITOLA 4
Kapitálové rezervy
Oddíl I
Kapitálové rezervy
Článek 128
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„bezpečnostní kapitálovou rezervou“ kapitál, který je instituce povinna udržovat v souladu s článkem 129;
2)
„proticyklickou kapitálovou rezervou stanovenou konkrétně pro danou instituci“ kapitál, který je instituce povinna udržovat v souladu s článkem 130;
3)
„kapitálovou rezervou pro G-SVI“ kapitál, jehož držení je vyžadováno v souladu s čl. 131 odst. 4;
4)
„kapitálovou rezervou pro J-SVI“ kapitál, jehož držení může být vyžadováno v souladu s čl. 131 odst. 5;
5)
„kapitálovou rezervou pro krytí systémového rizika“ kapitál, který instituce je nebo může být povinna udržovat v souladu s článkem 133;
6)
„požadavkem kombinovaných kapitálových rezerv“ celková výše kmenového kapitálu tier 1 nutná ke splnění požadavku bezpečnostní kapitálové rezervy a případně rozšířená o následující položky:
a)
proticyklickou kapitálovou rezervu stanovenou konkrétně pro danou instituci;
b)
kapitálovou rezervu pro G-SVI;
c)
kapitálovou rezervu pro J-SVI;
d)
kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika;
7)
„sazbou proticyklické kapitálové rezervy“ sazba, kterou je instituce povinna uplatňovat za účelem výpočtu proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci a která je nastavena v souladu s články 136 a 137 nebo případně příslušným orgánem třetí země;
8)
„institucí s vnitrostátním povolením“ instituce, která má povolení v členském státě, na jehož území vykonává působnost určitý pověřený orgán odpovědný za stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy;
9)
„orientačním ukazatelem kapitálové rezervy“ referenční sazba kapitálové rezervy vypočtená podle čl. 135 odst. 1;
Tato kapitola se nepoužije na investiční podniky, které nemají povolení poskytovat investiční služby uvedené v bodě 3 a 6 oddílu A přílohy I směrnice 2004/39/ES.
Článek 129
Požadavek na udržování bezpečnostní kapitálové rezervy
1. Členské státy vyžadují, aby instituce udržovaly nad rámec kmenového kapitálu tier 1 udržovaného za účelem splnění požadavku na kapitál stanoveného podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 bezpečnostní kapitálovou rezervu kmenového kapitálu tier 1 rovnající se 2,5 % celkového objemu jejich rizikové expozice vypočtené v souladu s čl. 92 odst. 3 uvedeného nařízení na individuálním a konsolidovaném základě, podle potřeby v souladu s částí první hlavou II uvedeného nařízení.
2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát od požadavků stanovených v uvedeném odstavci osvobodit malé a střední investiční podniky, pokud toto osvobození nepředstavuje hrozbu pro stabilitu finančního systému daného členského státu.
Rozhodnutí o uplatnění tohoto osvobození musí být plně odůvodněné a musí obsahovat vysvětlení, proč dané osvobození nepředstavuje hrozbu pro stabilitu finančního systému členského státu, a přesnou definici malých a středních investičních podniků, které jsou osvobozeny.
Členský stát, který se rozhodne takové osvobození uplatnit, vyrozumí o této skutečnosti Komisi, ESRB, orgán EBA a příslušné orgány dotčených členských států.
3. Pro účely odstavce 2 určí členský stát orgán pověřený uplatňováním tohoto článku. Tímto orgánem je příslušný orgán nebo pověřený orgán.
4. Pro účely odstavce 2 se investiční podniky klasifikují jako malé a střední v souladu s doporučením Komise 2003/361/ES ze 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (31).
5. Instituce nesmí používat kmenový kapitál tier 1 udržovaný za účelem plnění požadavku dle odstavce 1 tohoto článku pro potřeby plnění kteréhokoli z požadavků stanovených dle článku 104.
6. V případě, že instituce nesplní v plném rozsahu požadavek dle odstavce 1 tohoto článku, bude podléhat omezením týkajícím se rozdělování výnosů uvedeným v čl. 141 odst. 2 a 3.
Článek 130
Požadavek na udržování proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci
1. Členské státy vyžadují, aby instituce udržovaly proticyklickou kapitálovou rezervu stanovenou konkrétně pro danou instituci, jež se rovná celkovému objemu jejich rizikové expozice vypočtenému v souladu s čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 vynásobenému váženým průměrem sazeb proticyklické kapitálové rezervy vypočtených v souladu s článkem 140 této směrnice na individuálním a konsolidovaném základě, v souladu s požadavky části první hlavy II uvedeného nařízení.
2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát od požadavků stanovených v uvedeném odstavci osvobodit malé a střední investiční podniky, pokud toto osvobození nepředstavuje hrozbu pro stabilitu finančního systému daného členského státu.
Rozhodnutí o uplatnění tohoto osvobození musí být plně odůvodněné a musí obsahovat vysvětlení, proč dané osvobození nepředstavuje hrozbu pro stabilitu finančního systému členského státu, a přesnou definici malých a středních investičních podniků, které jsou osvobozeny.
Členský stát, který se rozhodne takové osvobození uplatnit, vyrozumí o této skutečnosti Komisi, ESRB, orgán EBA a příslušné orgány dotčených členských států.
3. Pro účely odstavce 2 určí členský stát orgán pověřený uplatňováním tohoto článku. Tímto orgánem je příslušný orgán nebo pověřený orgán.
4. Pro účely odstavce 2 se investiční podniky klasifikují jako malé a střední v souladu s doporučením 2003/361/ES.
5. Instituce jsou povinny plnit požadavek dle odstavce 1 prostřednictvím kmenového kapitálu tier 1, který bude udržován nad rámec kmenového kapitálu tier 1 udržovaného za účelem splnění požadavku na kapitál stanoveného dle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013, požadavku na udržování bezpečnostní kapitálové rezervy podle článku 129 této směrnice a jakéhokoli požadavku stanoveného podle článku 104 této směrnice.
6. V případě, že instituce nesplní v plném rozsahu požadavek dle odstavce 1 tohoto článku, bude podléhat omezením týkajícím se rozdělování výnosů uvedeným v čl. 141 odst. 2 a 3.
Článek 131
Globální systémově významné instituce a jiné systémově významné instituce
1. Členské státy určí orgán pověřený tím, aby na konsolidovaném základě určil globální systémově významné instituce (G-SVI) a jiné systémově významné instituce (J-SVI), které jsou povoleny v rámci jejich jurisdikcí. Tímto orgánem bude příslušný orgán nebo pověřený orgán. Členské státy mohou určit více takových orgánů. Institucí G-SVI musí být mateřská instituce v EU, mateřská finanční holdingová společnost v EU, mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo instituce. Institucí G-SVI nemůže být instituce, která je dceřiným podnikem mateřské instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU. Institucí J-SVI může být mateřská instituce v EU, mateřská finanční holdingová společnost v EU, mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo instituce.
2. Metodika pro určení institucí G-SVI se zakládá na těchto kategoriích:
a)
velikost skupiny;
b)
propojenost skupiny s finančním systémem;
c)
nahraditelnost služeb nebo finanční infrastruktury poskytovaných skupinou;
d)
složitost skupiny;
e)
přeshraniční činnost skupiny, včetně přeshraniční činnosti mezi členskými státy a mezi členským státem a třetí zemí.
Každá kategorie má stejnou váhu a zahrnuje kvantifikovatelné ukazatele.
Pomocí této metodiky se každému hodnocenému subjektu podle odstavce 1 přidělí celkové skóre, na jehož základě bude možné instituci G-SVI určit a zařadit do podkategorie, jak je uvedeno v odstavci 9.
3. Instituce J-SVI se určí v souladu s odstavcem 1. Posouzení systémového významu vychází přinejmenším z kteréhokoli z těchto kritérií:
a)
velikost;
b)
význam pro hospodářství Unie nebo příslušného členského státu;
c)
význam přeshraničních činností;
d)
propojenost instituce nebo skupiny s finančním systémem.
EBA vydá po konzultaci s ESRB do 1. ledna 2015 obecné pokyny týkající se kritérií pro stanovení podmínek použití tohoto odstavce ve vztahu k posuzování institucí J-SVI. Tyto obecné pokyny zohlední mezinárodní rámce pro vnitrostátní systémově významné instituce a specifické aspekty na úrovni Unie a na úrovni jednotlivých států.
4. Každá instituce G-SVI na konsolidovaném základě musí mít kapitálovou rezervu pro G-SVI, která odpovídá podkategorii, do níž je daná instituce G-SVI zařazena. Tato kapitálová rezerva je tvořena kmenovým kapitálem tier 1 a je udržována nad jeho rámec.
5. Příslušný orgán nebo pověřený orgán může na konsolidovaném nebo subkonsolidovaném nebo případně individuálním základě v případě jednotlivých institucí J-SVI stanovit, že se na ně bude vztahovat povinnost kapitálové rezervy pro J-SVI až do výše 2 % celkového objemu rizikové expozice vypočítané podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, a to při zohlednění kritérií pro určení institucí J-SVI. Tato kapitálová rezerva je tvořena kmenovým kapitálem tier 1 a je udržována nad jeho rámec.
6. Při stanovení požadavku na udržování kapitálové rezervy pro J-SVI příslušný orgán nebo pověřený orgán dodržuje tyto zásady:
a)
kapitálová rezerva pro J-SVI nesmí mít neúměrné nepříznivé účinky na finanční systém jako celek nebo jeho části v jiných členských státech nebo v Unii jako celku tím, že by bránil fungování vnitřního trhu nebo že by vytvářel překážky bránící jeho fungování;
b)
příslušný orgán nebo pověřený orgán musí přinejmenším jednou ročně přezkoumat kapitálovou rezervu pro J-SVI.
7. Dříve, než příslušný nebo pověřený orgán stanoví nebo upraví kapitálovou rezervu pro J-SVI, informuje Komisi, ESRB, orgán EBA a příslušné a pověřené orgány dotčených členských států jeden měsíc před zveřejněním rozhodnutí uvedeného v odstavci 5. Toto oznámení obsahuje podobné informace o těchto skutečnostech:
a)
odůvodnění, proč se má za to, že kapitálová rezerva pro J-SVI bude pravděpodobně účinným a přiměřeným prostředkem pro zmírnění daného rizika;
b)
posouzení pravděpodobného pozitivního nebo negativního dopadu kapitálové rezervy pro J-SVI na vnitřní trh, a to na základě informací, které má daný členský stát k dispozici;
c)
sazba kapitálové rezervy pro J-SVI, kterou chce členský stát stanovit.
8. Aniž je dotčen článek 133 a odstavec 5 tohoto článku, pokud je určitá instituce J-SVI dceřiným podnikem instituce G-SVI nebo instituce J-SVI, jež je mateřskou institucí v EU a na niž se vztahuje povinnost kapitálové rezervy pro J-SVI na konsolidovaném základě, nepřesáhne kapitálová rezerva, která se pro danou instituci J-SVI použije na individuálním nebo subkonsolidovaném základě, vyšší z těchto úrovní:
a)
1 % celkového objemu rizikové expozice vypočtené v souladu s čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013; a
b)
sazba kapitálové rezervy pro G-SVI nebo J-SVI platná pro danou skupinu na konsolidované úrovni.
9. Rozlišuje se přinejmenším pět podkategorií institucí G-SVI. Nejnižší hranice a hranice mezi jednotlivými podkategoriemi se vymezí prostřednictvím skóre stanovených pomocí určovací metodiky. Hraniční skóre mezi sousedními podkategoriemi se jednoznačně stanoví v souladu se zásadou, podle níž mezi jednotlivými podkategoriemi dochází ke konstantnímu lineárnímu nárůstu systémového významu, což má za následek lineární nárůst výše požadovaného dodatečného kmenového kapitálu tier 1, a to s výjimkou nejvyšší podkategorie. Pro účely tohoto odstavce se systémovým významem rozumí očekávaný dopad, jaký by měly potíže dotčené instituce G-SVI na celosvětový finanční trh. Nejnižší podkategorii je přiřazena kapitálová rezerva pro G-SVI ve výši 1 % celkového objemu rizikové expozice vypočtené v souladu s čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 a kapitálová rezerva přiřazená jednotlivým podkategoriím se, až do čtvrté podkategorie včetně, zvyšuje po 0,5 % celkového objemu rizikové expozice vypočteného v souladu s čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013. Na nejvyšší podkategorii kapitálové rezervy pro G-SVI se vztahuje kapitálová rezerva ve výši 3,5 % celkového objemu rizikové expozice vypočítané podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
10. Při provádění řádného posouzení v rámci dohledu a aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 9, příslušný orgán nebo pověřený orgán může:
a)
přeřadit instituci G-SVI z nižší podkategorie do vyšší podkategorie;
b)
zařadit subjekt uvedený v odstavci 1, jehož celkové skóre je nižší než hraniční skóre nejnižší podkategorie, do této podkategorie nebo do vyšší podkategorie, a tím jej označit za instituci G-SVI.
11. Pokud příslušný orgán nebo pověřený orgán přijme rozhodnutí v souladu s odst. 10 písm. b), informuje o takovém rozhodnutí a jeho důvodech orgán EBA.
12. Příslušný orgán nebo pověřený orgán informuje Komisi, ESRB a orgán EBA o názvech institucí G-SVI a J-SVI a o tom, do jakých podkategorií jsou jednotlivé instituce G-SVI zařazeny, a názvy systémově významných institucí zveřejní. Příslušné orgány nebo pověřené orgány zveřejní informace o tom, do jakých podkategorií jsou jednotlivé instituce G-SVI zařazeny.
Příslušný orgán nebo pověřený orgán přezkoumá jednou ročně určení institucí G-SVI a J-SVI a zařazení jednotlivých institucí G-SVI do podkategorií, informuje o výsledku tohoto přezkumu dotčené systémově významné instituce, Komisi, ESRB a orgán EBA a zveřejní aktualizovaný seznam určených systémově významných institucí, jakož i informace o tom, do jaké podkategorie jsou jednotlivé určené instituce G-SVI zařazeny.
13. Systémově významné instituce nesmí používat kmenový kapitál tier 1 udržovaný za účelem splnění požadavků dle odstavce 4 a 5 pro potřeby splnění kteréhokoli z požadavků stanovených podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 129 a 130 této směrnice a kteréhokoli z požadavků stanovených podle článků 102 a 104 této směrnice.
14. Vztahuje-li se na skupinu na konsolidovaném základě následující, použije se v každém případě vyšší z kapitálových rezerv:
a)
kapitálová rezerva pro G-SVI a kapitálová rezerva pro J-SVI;
b)
kapitálová rezerva pro G-SVI, kapitálová rezerva pro J-SVI a kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika v souladu s článkem 133.
Vztahuje-li se na instituci na individuálním nebo subkonsolidovaném základě kapitálová rezerva pro J-SVI a kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika v souladu s článkem 133, použije se vyšší z těchto dvou.
15. Bez ohledu na odstavec 14, pokud se kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika vztahuje na všechny expozice nacházející se v členském státě, který danou kapitálovou rezervu stanoví za účelem řešení makroobezřetnostního rizika v daném členském státě, ale nevztahuje se na expozice mimo daný členský stát, je uvedená kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika kumulativní s kapitálovou rezervou pro J-SVI nebo G-SVI uplatňovanou v souladu s tímto článkem.
16. Pokud se v určitém případě použije odstavec 14 a instituce je součástí skupiny nebo podskupiny, ke které patří G-SVI nebo J-SVI, nikdy to neznamená, že se na uvedenou instituci na individuálním základě vztahuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, který je nižší než součet bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy a vyšší z dvojice kapitálových rezerv zahrnující kapitálovou rezervu pro J-SVI a kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika, které se na danou instituci použijí na individuálním základě.
17. Pokud se v určitém případě použije odstavec 15 a instituce je součástí skupiny nebo podskupiny, ke které patří G-SVI nebo J-SVI, nikdy to neznamená, že se na uvedenou instituci na individuálním základě vztahuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, který je nižší než součet bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy a součtu kapitálové rezervy pro J-SVI a kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, které se na danou instituci použijí na individuálním základě.
18. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem, s jejichž pomocí se pro účely tohoto článku upřesní metodika, podle níž příslušný orgán nebo pověřený orgán určí mateřskou instituci v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společnost v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společnost v EU jakožto G-SVI, a metodika pro vymezení podkategorií a zařazení institucí G-SVI do podkategorií na základě jejich systémového významu, a to při zohlednění jakýchkoli standardů dohodnutých na mezinárodní úrovni.
EBA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do dne 30. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním a druhém pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 132
Podávání zpráv
1. Komise předloží na základě mezinárodního vývoje a stanoviska orgánu EBA do 31. prosince 2015 Evropskému parlamentu a Radě zprávu ohledně možnosti rozšíření rámce pro instituce G-SVI na dodatečné druhy systémově významných institucí v rámci Unie. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
2. Do 31. prosince 2016 a po konzultaci s ESRB a orgánem EBA předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, zda by měla být ustanovení týkající se G-SVI uvedená v článku 131 změněna a v případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh. Jakýkoli takový návrh náležitě zohlední mezinárodní vývoj v oblasti regulace a měl by v případě potřeby přezkoumat proces přiřazování kapitálových rezerv pro J-SVI stanovených konkrétně pro danou instituci v rámci skupiny, a to při zohlednění jakéhokoli nežádoucího dopadu na provádění strukturálního oddělení v rámci členských států.
Článek 133
Požadavek na udržování kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika
1. Každý členský stát může pro finanční sektor nebo pro jedno či více pododvětví tohoto sektoru zavést povinnost kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika tvořené kmenovým kapitálem tier 1 za účelem předcházení dlouhodobým necyklickým systémovým nebo makroobezřetnostním rizikům, na které se nevztahuje nařízení (EU) č. 575/2013 a jejich zmírnění, ve smyslu rizika narušení kontinuity finančního systému, které může mít závažné negativní důsledky pro finanční systém a reálnou ekonomiku v konkrétním členském státě.
2. Pro účely odstavce 1 určí členský stát orgán odpovědný za stanovení kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika a určení skupin institucí, na něž se vztahuje. Tímto orgánem je příslušný orgán nebo pověřený orgán.
3. Pro účely odstavce 1 může být vyžadováno, aby instituce nad rámec kmenového kapitálu tier 1 udržovaného za účelem splnění požadavku na kapitál stanoveného podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 udržovaly kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika kmenového kapitálu tier 1 rovnající se přinejmenším 1 % na základě expozic, na než se vztahuje kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika podle odstavce 8 tohoto článku na individuálním, konsolidovaném nebo subkonsolidovaném základě, v souladu s částí první hlavou II uvedeného nařízení. Dotčený příslušný nebo pověřený orgán může požadovat, aby instituce udržovaly kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika na individuální a konsolidované úrovni.
4. Instituce nesmí používat kmenový kapitál tier 1 udržovaný za účelem splnění požadavku dle odstavce 3 pro potřeby splnění kteréhokoli z požadavků stanovených podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 129 a 130 této směrnice a kteréhokoli z požadavků stanovených podle článků 102 a 104 této směrnice. Vztahuje-li se na skupinu určenou jakožto systémově významná instituce, na niž se na konsolidovaném základě vztahuje kapitálová rezerva pro G-SVI nebo kapitálová rezerva pro J-SVI v souladu s článkem 131, také kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika na konsolidovaném základě v souladu s tímto článkem, použije se vyšší z těchto kapitálových rezerv. Vztahuje-li se na instituci na individuálním nebo subkonsolidovaném základě kapitálová rezerva pro J-SVI v souladu s článkem 131 a kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika v souladu s tímto článkem, použije se vyšší z těchto dvou.
5. Pokud se kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika vztahuje na všechny expozice nacházející se v členském státě, který danou kapitálovou rezervu stanoví za účelem řešení makroobezřetnostního rizika v daném členském státě, ale nevztahuje se na expozice mimo daný členský stát, uvedená kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika je kumulativní s kapitálovou rezervou pro J-SVI nebo G-SVI uplatňovanou v souladu s článkem 131, a to bez ohledu na odstavec 4.
6. Pokud se v určitém případě použije odstavec 4 instituce je součástí skupiny nebo podskupiny, ke které patří G-SVI nebo J-SVI, nikdy to neznamená, že se na uvedenou instituci na individuálním základě vztahuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, který je nižší než součet bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy a vyšší z dvojice kapitálových rezerv zahrnující kapitálovou rezervu pro J-SVI a kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika, které se na danou instituci použijí na individuálním základě.
7. Pokud se v určitém případě použije odstavec 5 a instituce je součástí skupiny nebo podskupiny, ke které patří G-SVI nebo J-SVI, nikdy to neznamená, že se na uvedenou instituci na individuálním základě vztahuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, který je nižší než součet bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy a součtu kapitálové rezervy pro J-SVI a kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, které se na danou instituci použijí na individuálním základě.
8. Kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika se může použít na expozice nacházející se v členském státě, který danou kapitálovou rezervu stanoví, a může se rovněž použít na expozice ve třetích zemích. Kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika se s výhradou odstavců 15 a 18 může rovněž použít na expozice nacházející se v jiných členských státech.
9. Kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika se použije na všechny instituce nebo na jednu či více jejich podskupin, pro něž jsou orgány dotyčných členských států příslušné v souladu s touto směrnicí, a je stanoven v postupných nebo zrychlených krocích s úpravou po 0,5 procentního bodu. Pro jednotlivá pododvětví daného sektoru mohou být zavedeny různé požadavky.
10. Při stanovení požadavku na udržování kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika dodržuje příslušný orgán nebo pověřený orgán tyto zásady:
a)
kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika nesmí mít neúměrné nepříznivé účinky na finanční systém jako celek nebo jeho části v jiných členských státech nebo v Unii jako celku tím, že by bránila fungování vnitřního trhu nebo že by vytvářela překážky bránící jeho fungování;
b)
příslušný orgán nebo pověřený orgán přinejmenším jednou za dva roky musí přezkoumat kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika.
11. Dříve, než příslušný nebo pověřený orgán stanoví nebo upraví sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika do výše 3 %, informuje Komisi, ESRB, orgán EBA a příslušné a pověřené orgány dotčených členských států jeden měsíc před zveřejněním rozhodnutí uvedeného v odstavci 16. Vztahuje-li se kapitálová rezerva na expozice nacházející se ve třetích zemích, příslušný orgán nebo pověřený orgán informuje rovněž orgány dohledu těchto třetích zemí. Toto oznámení obsahuje podobné informace o těchto skutečnostech:
a)
systémové nebo makroobezřetnostní riziko v daném členském státě;
b)
důvody, proč systémové nebo makroobezřetnostní riziko představuje svými rozměry hrozbu pro stabilitu finančního systému na vnitrostátní úrovni a opravňuje tak sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika;
c)
odůvodnění, proč se má za to, že kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika bude pravděpodobně účinným a přiměřeným prostředkem pro zmírnění daného rizika;
d)
posouzení pravděpodobného pozitivního nebo negativního dopadu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika na vnitřní trh, a to na základě informací, které má daný členský stát k dispozici;
e)
odůvodnění, proč s přihlédnutím k jejich relativní účinnosti žádná ze stávajících opatření uvedených v této směrnici nebo v nařízení (EU) č. 575/2013, s vyloučením článků 458 a 459 uvedeného nařízení, ať už samostatně nebo ve vzájemné kombinaci nestačí pro řešení zjištěného makroobezřetnostního nebo systémového rizika;
f)
sazba kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, kterou chce členský stát vyžadovat.
12. Dříve, než příslušný orgán nebo pověřený orgán stanoví nebo upraví sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika ve výši nad 3 %, informuje Komisi, ESRB, EBA a příslušné a pověřené orgány dotčených členských států. Vztahuje-li se kapitálová rezerva na expozice nacházející se ve třetích zemích, příslušný orgán nebo pověřený orgán informuje rovněž orgány dohledu těchto třetích zemí. Toto oznámení obsahuje podobné informace o těchto skutečnostech:
a)
systémové nebo makroobezřetnostní riziko v daném členském státě;
b)
důvody, proč systémové nebo makroobezřetnostní riziko představuje svými rozměry hrozbu pro stabilitu finančního systému na vnitrostátní úrovni a opravňuje tak sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika;
c)
odůvodnění, proč se má za to, že kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika bude pravděpodobně účinným a přiměřeným prostředkem pro zmírnění daného rizika;
d)
posouzení pravděpodobného pozitivního nebo negativního dopadu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika na jednotný trh, a to na základě informací, které má daný členský stát k dispozici;
e)
odůvodnění, proč s přihlédnutím k jejich relativní účinnosti žádná ze stávajících opatření v této směrnici nebo v nařízení (EU) č. 575/2013, s vyloučením článků 458 a 459 uvedeného nařízení, ať už samostatně nebo ve vzájemné kombinaci nestačí pro řešení zjištěného makroobezřetnostního nebo systémového rizika;
f)
sazba kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, kterou chce členský stát vyžadovat.
13. Od 1. ledna 2015 může příslušný orgán nebo pověřený orgán sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, která se vztahuje na expozice nacházející se v členském státě, který kapitálovou rezervu stanoví, a může se rovněž vztahovat na expozice ve třetích zemích, stanovit nebo upravit na úroveň až 5 %. Při stanovení nebo úpravě požadavku na sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika ve výši nad 5 % musí být dodrženy postupy uvedené v odstavci 12.
14. Má-li být sazba kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika v souladu s odstavcem 13 stanovena v rozmezí 3 % až 5 %, příslušný orgán nebo pověřený orgán členského státu, který kapitálovou rezervu stanoví, o této skutečnosti vždy vyrozumí Komisi a před přijetím dotčených opatření vyčká na stanovisko Komise.
Je-li stanovisko Komise záporné, příslušný orgán nebo pověřený orgán členského státu, který kapitálovou rezervu stanoví, se tímto stanoviskem řídí, nebo poskytne vysvětlení, proč tak neučiní.
Je-li jedna podmnožina finančního sektoru dceřiným podnikem, jehož mateřský podnik je usazen v jiném členském státě, příslušný orgán nebo pověřený orgán vyrozumí orgány daného členského státu, Komisi a ESRB. Komise a ESRB vydají do jednoho měsíce od vyrozumění doporučení ohledně opatření přijímaných v souladu s tímto odstavcem. V případě, že se uvedené orgány neshodnou, a v případě záporného doporučení Komise i ESRB může příslušný orgán nebo pověřený orgán záležitost postoupit orgánu EBA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. Rozhodnutí o stanovení kapitálové rezervy pro tyto expozice se pozastaví, dokud orgán EBA nevydá rozhodnutí.
15. Do jednoho měsíce od oznámení podle odstavce 12 poskytne ESRB Komisi stanovisko k tomu, zda je kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika považována za vhodnou. EBA rovněž může Komisi poskytnout k dané kapitálové rezervě stanovisko podle čl. 34 odst. 1 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Do dvou měsíců od oznámení přijme Komise prováděcí akt, jímž zmocní příslušný orgán nebo pověřený orgán k přijetí navrženého opatření, a to s ohledem na případné hodnocení ze strany ESRB a EBA, a pokud je přesvědčena o tom, že kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika nemá neúměrné nepříznivé účinky na finanční systém jako celek nebo jeho části v jiných členských státech nebo v Unii jako celku tím, že by bránila řádnému fungování vnitřního trhu nebo že by vytvářela překážky bránící jeho fungování.
16. Každý příslušný orgán nebo pověřený orgán oznámí stanovení kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika zveřejněním na příslušné internetové stránce. Toto oznámení bude obsahovat přinejmenším následující informace:
a)
sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika;
b)
instituce, na něž se kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika použije;
c)
odůvodnění kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika;
d)
den, od něhož jsou instituce povinny uplatňovat stanovení nebo upravení kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika; a
e)
názvy zemí, v nichž jsou expozice nacházející se v těchto zemích uznány v kapitálové rezervě pro krytí systémového rizika.
Pokud by zveřejnění podle písmene c) mohlo ohrozit stabilitu finančního systému, informace požadované podle písmena c) nebudou do oznámení zahrnuty.
17. V případě, že instituce nesplní v plném rozsahu požadavek dle odstavce 1 tohoto článku, bude podléhat omezením týkajícím se rozdělování výnosů uvedeným v čl. 141 odst. 2 a 3.
V případě, že použití těchto omezení týkajících se rozdělování výnosů má za výsledek neuspokojivé zlepšení kmenového kapitálu tier 1 instituce z hlediska příslušného systémového rizika, mohou příslušné orgány přijmout dodatečná opatření v souladu s článkem 64.
18. Po oznámení podle odstavce 11 mohou členské státy danou kapitálovou rezervu uplatňovat na všechny expozice. V případě, že se příslušný orgán nebo pověřený orgán rozhodne stanovit kapitálovou rezervu na úrovni do 3 % na základě expozic v jiných členských státech, musí být tato kapitálová rezerva stanovena rovnocenně na všechny expozice nacházející se v Unii.
Článek 134
Uznání sazby kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika
1. Jiné členské státy mohou uznat sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika stanovenou v souladu s článkem 133 a mohou ji uplatňovat vůči institucím s vnitrostátním povolením u expozic nacházejících se v členském státě, který sazbu kapitálové rezervy stanoví.
2. Jestliže členský stát uzná sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika pro instituce s vnitrostátním povolením, informuje o tom Komisi, ESRB, orgán EBA a členský stát, který uvedenou sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika stanoví.
3. Členský stát při rozhodování o tom, zda uzná sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, zohlední informace předložené v souladu s čl. 133 odst. 11, 12 nebo 13 členským státem, který dotčenou sazbu kapitálové rezervy stanoví.
4. Členský stát, který stanoví sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika v souladu s článkem 133, může požádat ESRB o vydání doporučení podle článku 16 nařízení (EU) č. 1092/2010 pro jeden či více členských států, které mohou dotčenou sazbu kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika uznat.
Oddíl II
Stanovení a výpočet proticyklické kapitálové rezervy
Článek 135
Pokyny ESRB ohledně stanovení sazeb proticyklické kapitálové rezervy
1. ESRB je oprávněna vydat pro orgány pověřené členskými státy dle čl. 136 odst. 1, ve formě doporučení dle článku 16 nařízení (EU) č. 1092/2010, pokyny ke stanovení sazeb proticyklické kapitálové rezervy, včetně:
a)
zásad, jimiž se pověřené orgány budou moci řídit při rozhodování o vhodné sazbě proticyklické kapitálové rezervy, které zajistí, že tyto orgány budou k rozhodným makroekonomickým cyklům přistupovat řádně, a které budou nápomocné řádnému a konzistentnímu rozhodování napříč členskými státy;
b)
obecných pokynů ohledně:
i)
měření a výpočtu odchylky od dlouhodobých trendů vývoje poměrů úvěrů k hrubému domácímu produktu (HDP);
ii)
výpočtu orientačních ukazatelů kapitálové rezervy požadovaných dle čl. 136 odst. 2;
c)
pokynů ohledně proměnných, které indikují akumulaci systémového rizika spojeného s obdobími nadměrného růstu úvěrů ve finančním systému, zejména příslušného poměru úvěrů k HDP jakož i jeho odchylku od dlouhodobých trendů vývoje a jiných relevantních faktorů, včetně ošetření hospodářského vývoje v rámci jednotlivých odvětví ekonomiky, které by měly být zdrojem informací pro rozhodování pověřených orgánů o vhodné sazbě proticyklické kapitálové rezervy dle článku 136;
d)
pokynů ohledně proměnných, včetně kvalitativních kritérií, které indikují, že kapitálová rezerva by měla být zachována, snížena nebo zcela rozpuštěna.
2. Pokud ESRB vydá doporučení podle odstavce 1, náležitým způsobem zohlední rozdíly mezi členskými státy, a zejména specifika členských států s malými a otevřenými ekonomikami.
3. Pokud ESRB vydá doporučení dle odstavce 1, bude jej dle potřeby revidovat a aktualizovat, a to ve světle zkušeností s určováním kapitálových rezerv dle této směrnice nebo vývoje mezinárodně dohodnuté praxe.
Článek 136
Určování sazeb proticyklické kapitálové rezervy
1. Každý členský stát pověří veřejný orgán nebo subjekt (dále jen „pověřený orgán“), jehož povinností bude určovat sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro tento členský stát.
2. Každý pověřený orgán vypočítá pro každé čtvrtletí orientační ukazatel kapitálové rezervy jako referenční hodnotu, kterou se bude řídit při rozhodování o stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy v souladu s odstavcem 3. Orientační ukazatel kapitálové rezervy smysluplným způsobem odráží úvěrový cyklus a rizika vyvolaná přílišnou úvěrovou expanzí v členském státě a náležitě zohlední specifika národního hospodářství. Tento ukazatel bude založen na odchylce poměru úvěrů k HDP od dlouhodobých trendů vývoje tohoto ukazatele s přihlédnutím mimo jiné k:
a)
ukazateli růstu úrovní úvěrů v rámci dané jurisdikce, a především k ukazateli, jenž odráží změny v poměru úvěrů poskytovaných v daném členském státě k HDP;
b)
veškerým aktuálně platným pokynům vydaným ESRB v souladu s čl. 135 odst. 1 písm. b).
3. Každý pověřený orgán posoudí a určí odpovídající sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro svůj členský stát, a to na čtvrtletní bázi, přičemž přihlédne k:
a)
orientačnímu ukazateli kapitálové rezervy vypočtenému dle odstavce 2;
b)
veškerým aktuálně platným pokynům vydaným ESRB v souladu s čl. 135 odst. 1 písm. a), c) a d) a veškerým doporučením vydaným ESRB ohledně určování sazby kapitálové rezervy;
c)
jiným proměnným, které pověřený orgán uzná za důležité pro řešení cyklického systémového rizika.
4. Sazba proticyklické kapitálové rezervy vyjádřená jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 u institucí, které mají úvěrové expozice v daném členském státě, musí nabývat hodnot mezi 0 % a 2,5 %, a to postupně po 0,25 procentního bodu nebo násobcích 0,25 procentního bodu. V případech, kdy to bude s na základě faktorů uvedených v odstavci 3 odůvodněno, může pověřený orgán nastavit sazbu proticyklické kapitálové rezervy vyšší než 2,5 % z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro účely uvedené v čl. 140 odst. 2 této směrnice.
5. V případě, že pověřený orgán stanoví poprvé sazbu proticyklické kapitálové rezervy vyšší než nula, nebo pokud následně pověřený orgán zvýší stávající nastavení sazby proticyklické kapitálové rezervy, stanoví současně den, od kterého budou instituce povinny tuto zvýšenou rezervu uplatňovat pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci. Tento den nesmí nastat později než po uplynutí 12 měsíců ode dne, kdy bude oznámeno stanovení zvýšené kapitálové rezervy v souladu s odstavcem 7. V případě, že bude stanoveno, že tento den nastane po uplynutí doby kratší než 12 měsíců ode dne, kdy bude oznámeno stanovení zvýšené kapitálové rezervy, musí být takováto kratší lhůta pro uplatňování této zvýšené rezervy odůvodněna na základě výjimečných okolností.
6. V případě, že pověřený orgán sníží stávající sazbu proticyklické kapitálové rezervy, bez ohledu na to, zda bude snížena až na nulu nebo nikoli, určí současně též orientační dobu, během které se neočekává žádné zvýšení této kapitálové rezervy. Touto orientační dobou však pověřený orgán nebude vázán.
7. Každý pověřený orgán provede oznámení čtvrtletního stanovení sazby proticyklické kapitálové rezervy zveřejněním na své internetové stránce. Toto oznámení bude obsahovat přinejmenším následující informace:
a)
použitelnou sazbu proticyklické kapitálové rezervy;
b)
rozhodný poměr úvěrů k HDP a jeho odchylku od dlouhodobého trendu;
c)
orientační ukazatel kapitálové rezervy vypočtený dle odstavce 2;
d)
odůvodnění této sazby kapitálové rezervy;
e)
v případě, že dojde ke zvýšení sazby kapitálové rezervy, den, od kterého jsou instituce povinny tuto zvýšenou sazbu kapitálové rezervy uplatňovat pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci;
f)
v případě, že den uvedený v písmenu e) má nastat po uplynutí doby kratší než 12 měsíců ode dne oznámení dle tohoto odstavce, odkaz na výjimečné okolnosti, které odůvodňují tuto kratší lhůtu pro uplatňování dané sazby;
g)
v případě, že dojde ke snížení sazby kapitálové rezervy, orientační dobu, během které se neočekává žádné zvýšení sazby kapitálové rezervy, společně s odůvodněním této doby;
Pověřené orgány přijmou veškerá rozumná opatření potřebná ke koordinaci načasování tohoto oznámení.
Pověřené orgány informují ESRB o každém čtvrtletním nastavení sazby proticyklické kapitálové rezervy a o údajích specifikovaných pod písmeny a) až g). ESRB zveřejní na své internetové stránce veškeré takto oznámené sazby kapitálových rezerv a související informace.
Článek 137
Uznání sazeb proticyklické kapitálové rezervy převyšujících hodnotu 2,5 %
1. V případě, že pověřený orgán v souladu s čl. 136 odst. 4 nebo příslušný orgán třetí země nastavil sazbu proticyklické kapitálové rezervy převyšující 2,5 % z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, mohou ostatní pověřené orgány uznat tuto sazbu kapitálové rezervy pro účely výpočtu proticyklických kapitálových rezerv stanovených konkrétně pro danou instituci, který provádějí instituce s vnitrostátním povolením.
2. V případě, že pověřený orgán v souladu s odstavcem 1 tohoto článku uzná sazbu kapitálové rezervy převyšující 2,5 % z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, oznámí toto uznání zveřejněním na své internetové stránce. Toto oznámení bude obsahovat přinejmenším následující informace:
a)
použitelnou sazbu proticyklické kapitálové rezervy;
b)
členský stát nebo třetí země, pro které tato sazba platí;
c)
v případě, že došlo ke zvýšení sazby kapitálové rezervy, den, od kterého jsou instituce s povolením v členském státě, v němž působí pověřený orgán, povinny tuto zvýšenou sazbu kapitálové rezervy aplikovat pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci;
d)
v případě, že den uvedený v písmenu c) má nastat po uplynutí doby kratší než 12 měsíců ode dne oznámení dle tohoto odstavce, odkaz na výjimečné okolnosti, které odůvodňují tuto kratší lhůtu pro uplatňování dané sazby.
Článek 138
Doporučení ESRB ohledně sazeb proticyklických kapitálových rezerv třetích zemí
ESRB je dle článku 16 nařízení (EU) č. 1092/2010 oprávněna vydávat pověřeným orgánům doporučení ohledně odpovídající sazby proticyklické kapitálové rezervy pro expozice vůči dané třetí zemi v případě, že:
a)
sazba proticyklické kapitálové rezervy nebyla stanovena a zveřejněna příslušným orgánem třetí země (dále jen „příslušný orgán třetí země“) pro třetí zemi, vůči níž má jedna nebo několik institucí Unie úvěrové expozice;
b)
ESRB dospěje k závěru, že sazba proticyklické kapitálové rezervy, která byla stanovena a zveřejněna příslušným orgánem třetí země pro třetí zemi, není dostatečná pro potřeby odpovídající ochrany institucí Unie před riziky přílišné úvěrové expanze v dané zemi, nebo pověřený orgán vyrozumí ESRB, že danou sazbu kapitálové rezervy považuje pro tyto účely za nedostatečnou.
Článek 139
Rozhodnutí pověřených orgánů ohledně sazeb proticyklických kapitálových rezerv třetích zemí
1. Tento článek se použije bez ohledu na to, zda ESRB vydala pověřeným orgánům doporučení podle článku 138.
2. Za podmínek uvedených v čl. 138 písm. a) mohou pověřené orgány stanovit sazbu proticyklické kapitálové rezervy, kterou budou instituce s vnitrostátním povolením povinny uplatňovat pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci.
3. V případě, že byla sazba proticyklické kapitálové rezervy stanovena a zveřejněna příslušným orgánem třetí země pro třetí zemi, může pověřený orgán stanovit jinou sazbu kapitálové rezervy pro uvedenou třetí zemi pro účely výpočtu proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci, který jsou povinny provádět instituce s vnitrostátním povolením, pokud dospěje pověřený orgán rozumně k závěru, že sazba kapitálové rezervy stanovená příslušným orgánem třetí země není dostatečná pro potřeby odpovídající ochrany těchto institucí před riziky přílišné úvěrové expanze v dané zemi.
Při výkonu pravomoci dle prvního pododstavce nesmí pověřený orgán stanovit sazbu proticyklické kapitálové rezervy pod úrovní stanovenou příslušným orgánem třetí země, ledaže tato sazba kapitálové rezervy převyšuje 2,5 %, vyjádřená jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 u institucí, které mají úvěrové expozice v uvedené třetí zemi.
S cílem zajistit soudržnost sazeb kapitálových rezerv stanovených pro třetí země může ESRB vydat doporučení týkající se stanovení takových sazeb.
4. V případě, že pověřený orgán nastaví takovou sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi dle odstavce 2 nebo 3, že dojde ke zvýšení stávající použitelné sazby proticyklické kapitálové rezervy, stanoví pověřený orgán den, od kterého budou instituce s vnitrostátním povolením povinny uplatňovat tuto sazbu kapitálové rezervy pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci. Tento den nesmí nastat později než 12 měsíců ode dne oznámení sazby kapitálové rezervy dle odstavce 5. V případě, že bude tento den stanoven tak, aby nastal po uplynutí doby kratší než 12 měsíců ode dne, kdy bude stanovení této sazby oznámeno, musí být takováto kratší lhůta pro uplatňování dané sazby odůvodněna na základě výjimečných okolností.
5. Pověřené orgány zveřejní veškerá nastavení sazby proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi v souladu s odstavcem 2 nebo 3 na svých internetových stránkách, přičemž mezi zveřejněnými informacemi uvedou následující:
a)
sazbu proticyklické kapitálové rezervy a třetí zemi, pro kterou tato sazba platí;
b)
odůvodnění této sazby kapitálové rezervy;
c)
pokud bude sazba kapitálové rezervy poprvé nastavena jako vyšší než nula nebo zvýšena, den, od kterého jsou instituce povinny tuto zvýšenou sazbu kapitálové rezervy aplikovat pro účely výpočtu své proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci;
d)
v případě, že den uvedený v písmenu c) má nastat po uplynutí doby kratší než 12 měsíců ode dne zveřejnění nastavení sazby dle tohoto odstavce, odkaz na výjimečné okolnosti, které odůvodňují tuto kratší lhůtu pro uplatňování dané sazby.
Článek 140
Výpočet sazby proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci
1. Sazba proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci se bude skládat z váženého průměru sazeb proticyklické kapitálové rezervy, které se použijí v jurisdikcích, kde se nacházejí rozhodné úvěrové expozice dané instituce, nebo které se použijí pro účely tohoto článku v důsledku použití čl. 139 odst. 2 nebo 3.
Členské státy požadují, aby instituce pro účely výpočtu váženého průměru uvedeného v prvním pododstavci uplatňovaly na každou použitelnou sazbu proticyklické kapitálové rezervy svoje celkové kapitálové požadavky k úvěrovému riziku, určené v souladu s částí třetí hlavami II a IV nařízení (EU) č. 575/2013, které souvisí s rozhodnými úvěrovými expozicemi na předmětném území, dělené jejich celkovými kapitálovými požadavky k úvěrovému riziku, které souvisí se všemi rozhodnými úvěrovými expozicemi dané instituce.
2. V případě, že v souladu s čl. 136 odst. 4 pověřený orgán nastaví sazbu proticyklické kapitálové rezervy tak, že bude převyšovat 2,5 % z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, členské státy zajistí, aby byly na rozhodné úvěrové expozice nacházející se v členském státě, v němž působí daný pověřený orgán (dále jen „členský stát A“), uplatňovány následující sazby kapitálových rezerv, a to pro účely výpočtu potřebného dle odstavce 1, včetně, v relevantních případech, výpočtu té části konsolidovaného kapitálu, která se týká předmětné instituce:
a)
instituce s vnitrostátním povolením budou uplatňovat tuto sazbu kapitálové rezervy převyšující 2,5 % celkového objemu rizikové expozice;
b)
instituce s povolením v jiném členském státě budou uplatňovat sazbu proticyklické kapitálové rezervy ve výši 2,5 % celkového objemu rizikové expozice, pokud pověřený orgán v členském státě, kde tyto instituce získaly povolení, neuznal sazbu kapitálové rezervy převyšující 2,5 % v souladu s čl. 137 odst. 1;
c)
instituce s povolením v jiném členském státě budou uplatňovat sazbu proticyklické kapitálové rezervy stanovenou pověřeným orgánem členského státu A, pokud pověřený orgán v členském státě, kde tyto instituce získaly povolení, uznal tuto sazbu kapitálové rezervy v souladu článkem 137.
3. V případě, že sazba proticyklické kapitálové rezervy stanovená příslušným orgánem třetí země pro třetí zemi převyšuje 2,5 % celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, členské státy zajistí, aby byly na rozhodné úvěrové expozice nacházející se v této třetí zemi uplatňovány následující sazby kapitálových rezerv, a to pro účely výpočtu potřebného dle odstavce 1, včetně, v relevantních případech, výpočtu té části konsolidovaného kapitálu, která se týká předmětné instituce:
a)
instituce budou uplatňovat sazbu proticyklické kapitálové rezervy ve výši 2,5 % celkového objemu rizikové expozice, pokud pověřený orgán v členském státě, kde tyto instituce získaly povolení, neuznal sazbu kapitálové rezervy převyšující 2,5 % v souladu s čl. 137 odst. 1;
b)
instituce jsou povinny aplikovat sazbu proticyklické kapitálové rezervy stanovenou příslušným orgánem třetí země, pokud pověřený orgán v členském státě, kde tyto instituce získaly povolení, uznal tuto sazbu kapitálové rezervy v souladu s článkem 137.
4. Mezi rozhodné úvěrové expozice patří všechny kategorie expozic vyjma druhů expozice uvedených v čl. 112 písm. a) až f) nařízení (EU) č. 575/2013, které podléhají:
a)
kapitálovým požadavkům k úvěrovému riziku dle části třetí hlavy II uvedeného nařízení;
b)
v případech, kdy je expozice vedena v obchodním portfoliu, kapitálovým požadavkům ke specifickému riziku dle části třetí hlavy IV kapitoly 2 uvedeného nařízení nebo dodatečnému riziku selhání a migrace dle části třetí hlavy IV kapitoly 5 uvedeného nařízení;
c)
v případech, kdy je expozicí sekuritizace, kapitálovým požadavkům dle části třetí hlavy II kapitoly 5 uvedeného nařízení.
5. Instituce označí zeměpisnou oblast rozhodné úvěrové expozice v souladu s regulačními technickými normami přijatými dle odstavce 7.
6. Pro účely výpočtu požadovaného dle odstavce 1:
a)
pokud má předmětné rozhodnutí za následek zvýšení sazby kapitálové rezervy, použije se sazba proticyklické kapitálové rezervy pro členský stát ode dne uvedeného v informaci zveřejněné v souladu s čl. 136 odst. 7 písm. e) nebo čl. 137 odst. 2 písm. c);
b)
pokud má předmětné rozhodnutí za následek zvýšení sazby kapitálové rezervy, použije se sazba proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi po uplynutí 12 měsíců ode dne, kdy byla změna sazby kapitálové rezervy oznámena příslušným orgánem třetí země, a to bez ohledu na to, zda tento orgán požaduje, aby instituce se sídlem v této třetí zemi uplatňovaly předmětnou změnu ve lhůtě kratší; tím není dotčeno ustanovení písmene c);
c)
v případě, že pověřený orgán domovského členského státu dotčené instituce stanoví sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi v souladu s čl. 139 odst. 2 nebo 3 nebo uzná sazbu proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi v souladu s článkem 137, použije se tato sazba kapitálové rezervy ode dne uvedeného v informaci zveřejněné v souladu s čl. 139 odst. 5 písm. c) nebo čl. 137 odst. 2 písm. c), pokud má předmětné rozhodnutí za následek zvýšení sazby kapitálové rezervy;
d)
sazba proticyklické kapitálové rezervy se použije okamžitě, pokud má předmětné rozhodnutí za následek snížení sazby kapitálové rezervy.
Pro účely písmene b) platí, že změna sazby proticyklické kapitálové rezervy pro třetí zemi bude považována za oznámenou dne, kdy bude zveřejněna příslušným orgánem třetí země v souladu s platnými vnitrostátními předpisy.
7. EBA vypracuje návrh regulačních technických norem za účelem specifikace způsobu určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic uvedených v odstavci 5.
EBA předloží Komisi uvedené návrhy regulačních norem do 1. ledna 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Oddíl III
Opatření na zachování kapitálu
Článek 141
Omezení týkající se rozdělování výnosů
1. Členské státy zakážou institucím, které splňují požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, provádět rozdělení výnosů související s kmenovým kapitálem tier 1 v rozsahu, v jakém by došlo ke snížení kmenového kapitálu tier 1 na takovou úroveň, kdy by požadavek kombinovaných kapitálových rezerv již splněn nebyl.
2. Členské státy požadují, aby instituce, které nesplňují požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, vypočetly nejvyšší rozdělitelnou částku (dále jen „MDA“) v souladu s odstavcem 4 a podaly příslušnému orgánu zprávu o takto vypočtené MDA.
Použije-li se první pododstavec, členský stát zakáže každé takové instituci přijetí kteréhokoli z následujících opatření předtím, než tato instituce vypočte MDA:
a)
provedení rozdělení výnosů v souvislosti s kmenovým kapitálem tier 1;
b)
převzetí závazku výplaty pohyblivé složky odměny nebo zvláštní penzijní výhody či vyplacení pohyblivé složky odměny, pokud povinnost k její výplatě vznikla v době, kdy instituce nesplňovala požadavky kombinovaných kapitálových rezerv;
c)
provedení plateb na nástroje vedlejšího kapitálu tier 1.
3. Po dobu, kdy instituce nebude splňovat nebo překračovat na ni použitelný požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, členské státy zakážou této instituci výplatu částky převyšující MDA, která bude vypočtena v souladu s odstavcem 4, prostřednictvím některého z opatření uvedených v písmenech a), b) a c) odstavce 2.
4. Členské státy požadují, aby instituce vypočetly MDA vynásobením částky vypočtené v souladu s odstavcem 5 činitelem určeným v souladu s odstavcem 6. Opatření uvedená v odst. 2 druhém pododstavci písm. a), b) nebo c) mají za následek snížení MDA.
5. První z činitelů součinu podle odstavce 4 se bude skládat z:
a)
předběžných zisků, které nejsou zahrnuty v kmenovém kapitálu tier 1 podle čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 a které byly vytvořeny po vydání posledního rozhodnutí o rozdělení zisků nebo přijetí kteréhokoli z opatření uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. a), b) nebo c) tohoto článku;
plus
b)
výročních zisků, které nejsou zahrnuty v kmenovém kapitálu tier 1 podle čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 a které byly vytvořeny po vydání posledního rozhodnutí o rozdělení zisků nebo přijetí kteréhokoli z opatření uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. a), b) nebo c) tohoto článku;
mínus
c)
částky, které by bylo nutno zaplatit na dani, pokud by částky uvedené v písmenech a) a b) tohoto odstavce zůstaly nerozděleny.
6. Druhý činitel součinu bude určen následovně:
a)
pokud se kmenový kapitál tier 1 udržovaný dotčenou institucí, který není používán pro účely plnění požadavku na kapitál dle čl. 92 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, vyjádřený jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 uvedeného nařízení, bude nacházet v prvním (tj. nejnižším) kvartilu požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, bude hodnota druhého činitele součinu 0;
b)
pokud se kmenový kapitál tier 1 udržovaný dotčenou institucí, který není používán pro účely plnění požadavku na kapitál dle čl. 92 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, vyjádřený jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 tohoto nařízení, bude nacházet ve druhém kvartilu požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, bude hodnota druhého činitele součinu 0,2;
c)
pokud se kmenový kapitál tier 1 udržovaný dotčenou institucí, který není používán pro účely plnění požadavku na kapitál dle čl. 92 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, vyjádřený jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 uvedeného nařízení, bude nacházet ve třetím kvartilu požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, bude hodnota druhého činitele součinu 0,4;
d)
pokud se kmenový kapitál tier 1 udržovaný dotčenou institucí, který není používán pro účely plnění požadavku na kapitál dle čl. 92 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, vyjádřený jako procento z celkového objemu rizikové expozice vypočteného podle čl. 92 odst. 3 uvedeného nařízení, bude nacházet v čtvrtém (tj. nejvyšším) kvartilu požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, bude hodnota druhého činitele součinu 0,6;
Dolní a horní hranice každého kvartilu požadavku kombinovaných kapitálových rezerv budou vypočteny následovně:
„Qn“
označuje pořadové číslo dotčeného kvartilu.
7. Omezení stanovená tímto článkem se použijí pouze na platby, které budou mít za následek snížení kmenového kapitálu tier 1 nebo snížení zisků, a za podmínky, že odložení nebo neprovedení platby nebude představovat porušení povinnosti nebo splnění podmínky pro zahájení insolvenčního řízení proti dotčené instituci.
8. V případě, že instituce nesplňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv a má v úmyslu provést výplatu svých rozdělitelných zisků nebo přijmout některé z opatření uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. a), b) a c), vyrozumí příslušný orgán a poskytne mu následující informace:
a)
výši kapitálu udržovaného dotčenou institucí, rozčleněnou na následující položky:
i)
kmenový kapitál tier 1;
ii)
vedlejší kapitál tier 1;
iii)
kapitál tier 2;
b)
výši svých předběžných a výročních zisků;
c)
MDA vypočtenou v souladu s odstavcem 4;
d)
částku rozdělitelných zisků, kterou má v úmyslu vyplatit jako:
i)
platby dividend;
ii)
zpětné odkupy akcií;
iii)
platby na nástroje vedlejšího kapitálu tier 1;
iv)
platbu pohyblivé složky odměny nebo zvláštní penzijní výhody, bez ohledu na skutečnost, zda se tak má stát prostřednictvím vytvoření nové povinnosti k výplatě nebo výplatou na základě povinnosti vzniklé v době, kdy instituce nesplňovala na ni použitelné požadavky kombinovaných kapitálových rezerv.
9. Instituce udržují v platnosti opatření k zajištění toho, aby byly částky rozdělitelných zisků a MDA vypočteny správně, a musí být schopny na žádost příslušného orgánu přesnost tohoto výpočtu prokázat.
10. Pro účely odstavců 1 a 2 patří do rozdělení výnosů souvisejících s kmenovým kapitálem tier 1:
a)
vyplácení peněžních dividend;
b)
výplata plně nebo částečně placených prémiových akcií nebo jiných kapitálových nástrojů uvedených v čl. 26 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
výplata nebo nákup vlastních akcií nebo jiných kapitálových nástrojů uvedených v čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení uskutečněné institucí;
d)
vrácení částek vyplacených v souvislosti s kapitálovými nástroji uvedenými v čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení;
e)
výplata položek uvedených v čl. 26 odst. 1 písm. b) až e) uvedeného nařízení.
Článek 142
Plán zachování kapitálu
1. V případě, že instituce nesplňuje na ni použitelný požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, je povinna vyhotovit plán zachování kapitálu a předložit jej příslušnému orgánu nejpozději ve lhůtě pěti pracovních dnů ode dne, kdy instituce zjistila, že předmětný požadavek nesplňuje, ledaže příslušný orgán povolí delší lhůtu v délce nejvýše 10 dnů.
Příslušné orgány udělí takové povolení pouze na základě individuální situace úvěrové instituce a s přihlédnutím k rozsahu a složitosti činností instituce.
2. V plánu zachování kapitálu musí být uvedeno následující:
a)
odhady příjmů a výdajů a předpokládaná rozvaha;
b)
opatření na zvýšení podílů kapitálů instituce;
c)
plán a časový rámec navýšení kapitálu s cílem splnit požadavek kombinovaných kapitálových rezerv v plném rozsahu;
d)
veškeré další informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro provedení posouzení požadovaného dle odstavce 3.
3. Příslušný orgán posoudí plán zachování kapitálu, přičemž tento plán schválí pouze tehdy, pokud dospěje k závěru, že v případě realizace tohoto plánu lze s rozumnou mírou pravděpodobnosti očekávat, že díky němu dojde k zachování nebo vytvoření kapitálu dostatečného k tomu, aby byla instituce schopna splnit na ni použitelné požadavky kombinovaných kapitálových rezerv, a to ve lhůtě, kterou bude příslušný orgán považovat za odpovídající.
4. V případě, že příslušný orgán plán zachování kapitálu neschválí v souladu s odstavcem 3, nařídí některé z následujících opatření, popřípadě obě tato opatření současně:
a)
příslušný orgán bude požadovat, aby instituce navýšila svůj kapitál na určenou výši, a to ve stanovených lhůtách;
b)
příslušný orgán vykoná svou pravomoc dle článku 102 nařídit přísnější omezení týkající se rozdělování výnosů, než které požaduje článek 141.
HLAVA VIII
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ÚDAJŮ PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 143
Obecné požadavky na zveřejňování
1. Příslušné orgány zveřejní tyto informace:
a)
znění právních a správních předpisů a administrativních a obecných pokynů přijatých v jejich členském státě v oblasti obezřetnostní regulace;
b)
způsob, jakým v praxi provádějí možnosti a případy vlastního uvážení obsažené v právu Unie;
c)
obecná kritéria a metodiky, které používají při přezkumu a hodnocení podle článku 97;
d)
aniž jsou dotčena ustanovení hlavy VII kapitoly 1 oddílu II této směrnice a článků 54 a 58 směrnice 2004/39/ES, souhrnné statistické údaje o hlavních aspektech uplatňování obezřetnostního rámce v každém členském státě, včetně počtu a povahy opatření v oblasti dohledu přijatých v souladu s čl. 102 odst. 1 písm. a) a správních sankcí uložených v souladu s článkem 65.
2. Údaje zveřejněné v souladu s odstavcem 1 jsou takové, že umožní smysluplné srovnání přístupů přijatých příslušnými orgány různých členských států. Údaje se zveřejňují v jednotném formátu a pravidelně se aktualizují. Údaje jsou přístupné elektronicky na jednotné adrese.
3. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro určení formátu, struktury, obsahu a data každoročního zveřejnění údajů uvedených v odstavci 1.
EBA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do 1. ledna 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 144
Zvláštní požadavky týkající se zveřejňování údajů
1. Pro účely části páté nařízení (EU) č. 575/2013, zveřejní příslušné orgány tyto informace:
a)
obecná kritéria a metodiky používané pro přezkum v souladu s články 405 až 409 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
aniž jsou dotčena ustanovení hlavy VII kapitoly 1 oddílu II, souhrnný popis výsledků dohledu a popis opatření uložených v případech nesouladu s články 405 až 409 nařízení (EU) č. 575/2013 zjišťovaných jednou ročně.
2. Příslušný orgán členského státu využívající možnosti stanovené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 zveřejní tyto informace:
a)
kritéria, která uplatňuje k určení toho, zda neexistují nebo se nepředpokládají žádné závažné věcné nebo právní překážky bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků;
b)
počet mateřských institucí, které využívají možnosti stanovené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, a počet mateřských institucí, které zahrnují dceřiné podniky ve třetí zemi;
c)
souhrnně za členský stát:
i)
celkovou výši kapitálu na konsolidovaném základě mateřské instituce v daném členském státě využívajícím možnosti stanovené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi;
ii)
procentuální podíl na celkovém kapitálu na konsolidovaném základě mateřských institucí v daném členském státě využívajícím možnosti stanovené v čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení, tvořený kapitálem, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi;
iii)
procentuální podíl na celkovém kapitálu požadovaný podle článku 92 uvedeného nařízení na konsolidovaném základě mateřských institucí v daném členském státě využívajícím možnosti stanovené v čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení, tvořený kapitálem, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi.
3. Příslušný orgán, který využívá možnosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, zveřejní:
a)
kritéria, která uplatňuje k určení toho, zda neexistují nebo se nepředpokládají žádné závažné věcné nebo právní překážky bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků;
b)
počet mateřských institucí, které využívají možnosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, a počet takových mateřských institucí, které zahrnují dceřiné podniky ve třetí zemi;
c)
souhrnně za členský stát:
i)
celkovou výši kapitálu mateřských institucí využívajících možnosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi;
ii)
procentuální podíl na celkovém kapitálu mateřských institucí využívajících možnosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, tvořený kapitálem, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi;
iii)
procentuální podíl na celkovém kapitálu požadovaném podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 mateřských institucí využívajících možnosti stanovené v čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení, tvořený kapitálem, který je držen v dceřiných podnicích ve třetí zemi.
HLAVA IX
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 145
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 148, pokud jde o:
a)
vyjasnění definic stanovených v článcích 3 a 128 pro zajištění jednotného uplatňování této směrnice;
b)
vyjasnění definic stanovených v článcích 3 a 128 tak, aby byl při uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů;
c)
harmonizaci terminologie definic uvedených v článku 3 a jejich rámce v souladu s pozdějšími právními předpisy o institucích a záležitostech s nimi spojených;
d)
úpravu částek uvedených v čl. 31 odst. 1, aby zohlednila změny evropského indexu spotřebitelských cen zveřejňovaného Eurostatem v souladu a současně s úpravami podle čl. 4 odst. 7 směrnice 2002/92/ES;
e)
rozšíření nebo terminologickou úpravu seznamu zmíněného v článcích 33 a 34 a obsaženého v příloze I se zřetelem k vývoji na finančních trzích;
f)
určení oblastí, v nichž si příslušné orgány musí vyměňovat informace, jak je stanoveno v článku 50;
g)
úpravu ustanovení článků 76 až 88 a článku 98 se zřetelem k vývoji na finančních trzích (zejména k novým finančním produktům) nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které zohlední právo Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu;
h)
odklad povinností zveřejnění uvedených v čl. 89 odst. 3 druhém pododstavci, pokud zpráva Komise předložená v souladu s prvním pododstavcem uvedeného odstavce vykazuje významné negativní důsledky;
i)
úpravy kritérií stanovených v čl. 23 odst. 1 s cílem zohlednit budoucí vývoj a zajistit jednotné uplatňování této směrnice.
Článek 146
Prováděcí akty
Následující opatření se přijímají jako prováděcí akty v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 147 odst. 2:
a)
technické úpravy seznamu v článku 2;
b)
změna výše počátečního kapitálu stanovené v článku 12 a hlavě IV se zřetelem k hospodářskému a měnovému vývoji.
Článek 147
Evropský bankovní výbor
1. Při přijímání prováděcích aktů je Komisi nápomocen Evropský bankovní výbor. Uvedený výbor je výborem ve smyslu čl. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 148
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 145 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 17. července 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 145 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 145 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 149
Námitky proti regulačním technickým normám
Pokud Komise přijímá v souladu s touto směrnicí regulační technickou normu, která je shodná s návrhem regulační technické normy předloženým orgánem EBA, lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vyslovit námitky, činí jeden měsíc ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o jeden měsíc. Odchylně od čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1093/2010 lze lhůtu, v níž mohou Evropský parlament nebo Rada vyslovit námitky proti dané regulační technické normě, případně prodloužit ještě o jeden měsíc.
HLAVA X
ZMĚNY SMĚRNICE 2002/87/ES
Článek 150
Změny směrnice 2002/87/ES
Článek 21a směrnice 2002/87/ES se mění takto:
a)
v odstavci 2 se zrušuje písmeno a);
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Za účelem zajištění důsledného použití metod výpočtu uvedených v příloze I části II této směrnice ve spojení s čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 228 odst. 1 směrnice 2009/138/ES, avšak aniž je dotčen čl. 6 odst. 4 této směrnice, vypracují evropské orgány dohledu v rámci společného výboru návrhy regulačních technických norem, pokud jde o čl. 6 odst. 2 této směrnice.
Evropské orgány dohledu předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do pěti měsíců před dnem použití uvedeným v čl. 309 odst. 1 směrnice 2009/138/ES.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.“
HLAVA XI
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
Přechodná ustanovení o dohledu nad institucemi využívajícími svobodu usazování a svobodu poskytovat služby
Článek 151
Oblast působnosti
1. Ustanovení této kapitoly nahrazují články 40, 41, 43, 49, 50 a 51, dokud se nestane použitelným požadavek krytí likvidity v souladu s akty v přenesené pravomoci přijatými podle článku 460 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Aby bylo zajištěno, že postupné zavádění opatření v oblasti dohledu nad likviditou bude plně v souladu s vypracováním jednotných pravidel pro likviditu, je Komise v případě, že v Unii nebudou zavedena jednotná pravidla pro likviditu z důvodu, že ke dni uvedenému v odstavci 1nebudou schváleny mezinárodní normy pro dohled nad likviditou, zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci podle článku 145, jimiž se odloží datum uvedené v odstavci 1 tohoto článku až o dva roky.
Článek 152
Požadavky na informace
Hostitelské členské státy mohou požadovat pro statistické účely, aby všechny úvěrové instituce, které mají pobočky na jejich území, podávaly pravidelně informace o jejich činnosti v těchto hostitelských členských státech příslušným orgánům hostitelského členského státu.
Při plnění povinností, které jim ukládá článek 156 této směrnice, mohou hostitelské členské státy požadovat, aby pobočky úvěrových institucí z jiných členských států předkládaly stejné informace, které pro daný účel požadují od vnitrostátních úvěrových institucí.
Článek 153
Opatření přijímaná příslušnými orgány domovského členského státu ve vztahu k činnosti provozované v hostitelském členském státu
1. Zjistí-li příslušné orgány hostitelského členského státu, že úvěrová instituce, která má pobočku nebo poskytuje služby na jeho území, nesplňuje ustanovení právních předpisů přijatých v daném členském státě v souladu s touto směrnicí, která se týkají příslušných orgánů hostitelského členského státu, budou tyto orgány požadovat, aby úvěrová instituce tento nesoulad napravila.
2. Pokud dotčená úvěrová instituce nepodnikne nezbytné kroky, příslušné orgány hostitelského členského státu informují odpovídajícím způsobem příslušné orgány domovského členského státu.
3. Příslušné orgány domovského členského státu při nejbližší příležitosti přijmou vhodná opatření aby zajistily, že dotčená úvěrová instituce tento nesoulad napraví. O povaze těchto opatření se informují příslušné orgány hostitelského členského státu.
4. Pokud i přes opatření přijatá domovským členským státem nebo proto, že tato opatření nebyla dostatečná nebo nejsou v daném členském státě k dispozici, úvěrová instituce nadále porušuje právní předpisy uvedené v odstavci 1, které platí v hostitelském členském státě, může tento stát, poté, co informoval příslušné orgány domovského členského státu, přijmout vhodná opatření, aby zabránil dalšímu porušování předpisů nebo je potrestal, a je-li to nezbytné, zabránil této úvěrové instituci v iniciaci dalších transakcí na jeho území. Členské státy zajistí, aby bylo možné doručovat právní dokumenty nezbytné při uplatňování uvedených opatření vůči úvěrovým institucím usazeným na jejich území.
Článek 154
Předběžná opatření
Předtím, než příslušné orgány hostitelské země použijí postup podle článku 153, mohou v naléhavých případech přijmout předběžná opatření nezbytná k ochraně zájmů vkladatelů, investorů a dalších osob, jimž jsou poskytovány služby. Komise a příslušné orgány ostatních dotčených členských států jsou o těchto opatřeních informovány při nejbližší příležitosti.
Komise je oprávněna po konzultaci s příslušnými orgány dotčených členských států rozhodnout, že daný členský stát je povinen uvedená opatření změnit či zrušit.
Článek 155
Odpovědnost
1. Za obezřetnostní dohled nad institucemi, včetně činností vykonávaných v souladu s články 33 a 34, odpovídají příslušné orgány domovského členského státu, aniž by tím byla dotčena ustanovení této směrnice, která svěřují odpovědnost příslušným orgánům hostitelského členského státu.
2. Odstavec 1 nebrání dohledu na konsolidovaném základě v souladu s touto směrnicí.
3. Příslušné orgány jednoho členského státu při výkonu svých obecných povinností řádně zváží potenciální důsledky svých rozhodnutí pro stabilitu finančních systémů všech ostatních dotčených členských států, zejména v naléhavých situacích, a to na základě informací, které mají v příslušnou dobu k dispozici.
Článek 156
Dohled nad likviditou
Hostitelským členským státům až do další koordinace přísluší odpovědnost za dohled nad likviditou poboček úvěrových institucí, a to ve spolupráci s příslušnými orgány domovského členského státu.
Aniž by byla dotčena opatření nezbytná pro posílení Evropského měnového systému, ponechávají si hostitelské členské státy úplnou odpovědnost za opatření vyplývající z provádění jejich měnové politiky.
Tato opatření nesmí ukládat diskriminační nebo omezující zacházení na základě skutečnosti, že úvěrové instituci bylo uděleno povolení v jiném členském státě.
Článek 157
Spolupráce v oblasti dohledu
Příslušné orgány dotčených členských států úzce spolupracují s cílem dohlížet na činnost institucí, které působí, zejména prostřednictvím poboček, v jednom nebo více členských státech kromě členského státu, v němž je jejich skutečné sídlo. Navzájem si poskytují veškeré informace o řízení a vlastnictví těchto úvěrových institucí, u nichž je pravděpodobné, že usnadní dohled nad těmito institucemi a prověření podmínek jejich povolení, jakož i veškeré informace, které mohou usnadnit sledování těchto institucí, zejména s ohledem na likviditu, solventnost, záruky za vklady, omezení velkých expozic, administrativní a účetní postupy a mechanismy vnitřní kontroly.
Článek 158
Významné pobočky
1. Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou v případech, kdy platí čl. 112 odst. 1, požádat orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nebo příslušné orgány domovského členského státu, aby pobočka instituce jiné než investičního podniku, na který se vztahuje článek 95 nařízení (EU) č. 575/2013, byla považována za významnou.
2. V žádosti uvede důvody, proč by se pobočka měla považovat za významnou, zejména s ohledem na následující skutečnosti:
a)
zda tržní podíl pobočky v oblasti vkladů překračuje 2 % vkladů v hostitelském členském státě;
b)
pravděpodobný dopad pozastavení nebo ukončení působení instituce na systémovou likviditu a platební, clearingový a zúčtovací systém v hostitelském členském státě;
c)
velikost a význam pobočky co do počtu klientů v kontextu bankovního nebo finančního systému hostitelského členského státu.
Příslušné orgány domovského i hostitelského členského státu a orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě se v případech, kdy platí čl. 112 odst. 1, vynasnaží dosáhnout společného rozhodnutí o označení pobočky jako významné.
Není-li společného rozhodnutí dosaženo do dvou měsíců od doručení požadavku podle prvního pododstavce, příslušné orgány hostitelského členského státu rozhodnou samy ve lhůtě dalších dvou měsíců, zda je pobočka významná. Při rozhodování vezmou příslušné orgány hostitelského členského státu v úvahu případné názory a výhrady orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě či příslušných orgánů domovského členského státu.
Rozhodnutí uvedená v druhém a třetím pododstavci se uvádějí v dokumentu, který obsahuje plná zdůvodnění a zasílá se dotčeným příslušným orgánům; tato rozhodnutí se považují za rozhodná a příslušné orgány dotčených členských států je použijí.
Označení pobočky za významnou nemá vliv na práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice.
3. Příslušné orgány domovského členského státu v případě založení významné pobočky sdělí příslušným orgánům hostitelského členského státu informace uvedené v čl. 117 odst. 1 písm. c) a d) a provedou úkony uvedené v čl. 112 odst. 1 písm. c), a to ve spolupráci s příslušnými orgány hostitelského členského státu.
4. Dozví-li se příslušný orgán domovského členského státu o naléhavé situaci uvedené v čl. 114 odst. 1, co nejdříve o tom uvědomí orgány uvedené v čl. 58 odst. 4 a v čl. 59 odst. 1.
5. V případě, kdy se nepoužije článek 116, zřídí příslušné orgány dohledu nad institucí s významnými pobočkami v jiných členských státech kolegium orgánů dohledu a budou mu předsedat, aby bylo usnadněno dosažení společného rozhodnutí o označení pobočky jako významné podle odstavce 2 tohoto článku a výměna informací podle článku 60. Zřízení a práce kolegia se opírá o písemné ujednání, které po konzultaci s dotčenými příslušnými orgány stanoví příslušný orgán domovského členského státu. Příslušný orgán domovského členského státu rozhodne, které příslušné orgány se zúčastňují schůzí nebo práce kolegia.
6. Příslušný orgán domovského členského státu zohlední při přijímání tohoto rozhodnutí význam, který má pro tyto orgány činnost dohledu, jež má být naplánována či koordinována, zejména potenciální dopad na stabilitu finančního systému dotčených členských států podle čl. 155 odst. 3 a na povinnosti podle odstavce 2 tohoto článku.
7. Příslušné orgány domovského členského státu plně a předem informují všechny členy kolegia o pořádání uvedených schůzí, o hlavních otázkách, o nichž se má jednat, a o činnosti, která se bude zvažovat. Příslušný orgán domovského členského státu rovněž všechny členy kolegia plně a včas informuje o činnosti prováděné na těchto schůzkách nebo o prováděných opatřeních.
Článek 159
Šetření na místě
1. Hostitelské členské státy stanoví, že v případě instituce povolené v jiném členském státě provozující činnost prostřednictvím pobočky mohou příslušné orgány domovského členského státu poté, co o tom uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu, samy nebo prostřednictvím svých zmocněnců ověřovat na místě informace uvedené v článku 50.
2. Příslušné orgány domovského členského státu mohou také za účelem šetření na místě poboček použít některý z postupů stanovených v článku 118.
3. Odstavce 1 a 2 nemají vliv na právo příslušných orgánů hostitelského členského státu provádět při plnění svých povinností podle této směrnice šetření na místě poboček usazených na jejich území.
KAPITOLA 2
Přechodná ustanovení o kapitálových rezervách
Článek 160
Přechodná ustanovení o kapitálových rezervách
1. Tento článek mění požadavky článků 129 a 130 na přechodné období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2018.
2. V období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2016:
a)
bezpečnostní kapitálovou rezervu tvoří kmenový kapitál tier 1 rovnající se 0,625 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
proticyklická kapitálová rezerva stanovená konkrétně pro danou instituci nebude vyšší než 0,625 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
3. V období od 1. ledna 2017 do 31. prosince 2017:
a)
bezpečnostní kapitálovou rezervu tvoří kmenový kapitál tier 1 rovnající se 1,25 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
proticyklická kapitálová rezerva stanovená konkrétně pro danou instituci nebude vyšší než 1,25 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. V období od 1. ledna 2018 do 31. prosince 2018:
a)
bezpečnostní kapitálovou rezervu tvoří kmenový kapitál tier 1 rovnající se 1,875 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
proticyklická kapitálová rezerva stanovená konkrétně pro danou instituci nebude vyšší než 1,875 % objemů celkových rizikově vážených expozic instituce vypočtených podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
5. Pokud instituce nedodrží požadavek kombinované kapitálové rezervy s ohledem na požadavky uvedené v odstavcích 2 až 4 tohoto článku, uplatní se během přechodného období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2018 požadavek na plán zachování kapitálu a omezení týkající se rozdělování výnosů podle článků 141 a 142.
6. Členské státy mohou stanovit kratší přechodné období, než je uvedeno v odstavcích 1 až 4, a uplatňovat tak bezpečnostní kapitálovou rezervu a proticyklickou kapitálovou rezervu od 31. prosince 2013. Pokud členský stát stanoví takové kratší přechodné období, informuje o tomto svém rozhodnutí příslušné strany, včetně Komise, ESRB, orgánu EBA a příslušná kolegia orgánů dohledu. Toto kratší přechodné období, mohou uznat ostatní členské státy. Pokud jiný členský stát toto kratší přechodné období uzná, vyrozumí o tom Komisi, ESRB, orgán EBA a příslušné kolegium orgánů dohledu.
7. Pokud členský stát stanoví kratší přechodné období pro proticyklickou kapitálovou rezervu, použije se kratší období pouze pro účely výpočtu proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci, který provádějí instituce, jimž bylo uděleno povolení v tomto členském státě, v němž má odpovědnost pověřený orgán.
KAPITOLA 3
Závěrečná ustanovení
Článek 161
Přezkum a zpráva
1. Komise pravidelně přezkoumává provádění této směrnice aby zajistila, že způsob jejího provádění nevede ke zjevné diskriminaci mezi institucemi na základě jejich právní struktury či modelu vlastnictví.
2. Následně po přezkumu Komise v úzké spolupráci s orgánem EBA do 30. června 2016 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o ustanoveních této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013o odměňování, ke které případně legislativní návrh, zohlední mezinárodní vývoj a zaměří se především na:
a)
účinnost, provádění a prosazování těchto ustanovení, včetně zjištění případných mezer vyplývajících z uplatnění zásady proporcionality na uvedená ustanovení;
b)
dopad dodržování zásady stanovené v čl. 94 odst. 1 písm. g), pokud jde o:
i)
konkurenceschopnost a finanční stabilitu a
ii)
jakékoli zaměstnance, kteří skutečně pracují v dceřiných podnicích usazených mimo EHP, jejichž mateřské instituce jsou usazeny v rámci EHP.
V rámci tohoto přezkumu bude zvážena zejména otázka, zda by se zásada stanovená v čl. 94 odst. 1 písm. g) měla i nadále uplatňovat na jakékoli zaměstnance, na něž se vztahuje první pododstavec písm. b) bod ii).
3. Od roku 2014 bude EBA ve spolupráci s EIOPA a ESMA zveřejňovat každého půl roku zprávu analyzující, v jakém rozsahu právo členských států odkazuje na externí ratingy pro účely regulace, a opatření přijatá členskými státy na omezení těchto odkazů. V těchto zprávách bude uvedeno, jakým způsobem plní příslušné orgány své povinnosti podle čl. 77 odst. 1 a 3 a čl. 79 písm. b). V těchto zprávách se rovněž uvádí míra sjednocení dohledu v tomto ohledu.
4. Do 31. prosince 2014 Komise přezkoumá uplatňování článků 108 a 109 a vypracuje o něm zprávu, kterou předloží Evropskému parlamentu a Radě případně s legislativním návrhem.
5. Do 31. prosince 2016 Komise přezkoumá výsledky dosažené podle čl. 91 odst. 11, včetně vhodnosti srovnávání postupů zajišťování různorodosti, přičemž plně zohlední příslušný vývoj na úrovni Unie a mezinárodní úrovni a vypracuje o tom zprávu, kterou předloží Evropskému parlamentu a Radě případně s legislativním návrhem.
6. Do 31. prosince 2015 provede Komise konzultaci s ESRB, EBA, EIOPA, ESMA a dalšími příslušnými stranami, pokud jde o efektivitu, které dosahují ujednání o sdílení informací v rámci této směrnice za běžné situace i v krizových obdobích.
7. Do 31. prosince 2015 EBA přezkoumá a podá zprávu Komisi o uplatňování této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o spolupráci Unie a členských států se třetími zeměmi. Tato zpráva určí veškeré oblasti, v nichž je zapotřebí další činnosti, pokud jde o spolupráci a sdílení informací. EBA zveřejní zprávu na svých internetových stránkách.
8. Po obdržení pověření od Komise orgán EBA přezkoumá, zda se na subjekty finančního sektoru, které prohlašují, že provádějí svoji činnost v souladu se zásadami islámského bankovnictví, odpovídajícím způsobem vztahuje tato směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013. Komise zprávu vypracovanou orgánem EBA přezkoumá a případně předloží legislativní návrh Evropskému parlamentu a Radě.
9. Do 1. července 2014 podá EBA Komisi zprávu o využívání a přínosech dlouhodobějších refinančních operací centrálních bank ESCB a podobných podpůrných opatření v rámci financování centrální bankou. Na základě uvedené zprávy a konzultace s ECB Komise předloží do 31. prosince 2014 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o využívání a přínosech těchto refinančních operací a podpůrných opatření financování pro úvěrové instituce povolené v Unii společně s případným legislativním návrhem týkajícím se využívání takových refinančních operací a podpůrných opatření financování.
Článek 162
Provedení
1. Členské státy do 31. prosince 2013 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat ode dne 31. prosince 2013.
Členské státy sdělí Komisi a orgánu EBA znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Pokud dokumenty, které členské státy připojily k oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice, nejsou dostačující pro plné posouzení souladu prováděcích právních předpisů s konkrétními ustanoveními této směrnice, Komise může na žádost orgánu EBA za účelem provádění úkolů podle nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo z vlastního podnětu požadovat, aby členské státy poskytly podrobnější informace ohledně provádění a uplatňování daných právních předpisů a této směrnice.
2. Odchylně od odstavce 1 se hlava VII kapitola 4 použije od 1. ledna 2016.
3. Právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 94 odst. 1 písm. g) ukládají institucím, aby od roku 2014 uplatňovaly tamtéž uvedené zásady týkající se odměn za poskytování služeb nebo výkon činností náležejících na základě smluv uzavřených před nebo po 31. prosince 2013.
4. Opatření přijatá členskými státy podle odstavců 1 a 2 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnice zrušené touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
5. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku se článek 131 použije od 1. ledna 2016. Členské státy provedou čl. 131 odst. 4 od 1. ledna 2016 následujícím způsobem:
a)
25 % kapitálové rezervy pro G-SVI, stanovené v souladu s čl. 131 odst. 4, v roce 2016;
b)
50 % kapitálové rezervy pro G-SVI, stanovené v souladu s čl. 131 odst. 4, v roce 2017;
c)
75 % kapitálové rezervy pro G-SVI, stanovené v souladu s čl. 131 odst. 4, v roce 2018; a
d)
100 % kapitálové rezervy pro G-SVI, stanovené v souladu s čl. 131 odst. 4, v roce 2019.
6. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku se článek 133 použije od 31. prosince 2013.
Článek 163
Zrušení
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES se zrušují s účinkem od 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici a na nařízení (EU) č. 575/2013 v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II této směrnice a v příloze IV nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 164
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 165
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. června 2013.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/36/EÚ
z 26. júna 2013
o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (2) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (3) boli pri niekoľkých príležitostiach podstatným spôsobom zmenené. Mnohé ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES sa vzťahujú na úverové inštitúcie aj na investičné spoločnosti. V záujme prehľadnosti a s cieľom zaistiť jednotné uplatňovanie týchto ustanovení by bolo vhodné zlúčiť tieto ustanovenia do nových legislatívnych aktov, ktoré sa vzťahujú na úverové inštitúcie aj investičné spoločnosti, a to do tejto smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 (4). V záujme lepšej dostupnosti by sa ustanovenia príloh k smerniciam 2006/48/ES a 2006/49/ES mali začleniť do normatívnych ustanovení tejto smernice a uvedeného nariadenia.
(2)
Táto smernica by mala okrem iného obsahovať ustanovenia upravujúce udeľovanie povolení na výkon činnosti, nadobúdanie kvalifikovaných účastí, uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, právomoci orgánov dohľadu domovského a hostiteľského členského štátu v tejto súvislosti a ustanovenia upravujúce počiatočný kapitál a preskúmanie úverových inštitúcií a investičných spoločností orgánmi dohľadu. Hlavným cieľom a predmetom tejto smernice je koordinovať vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností, spôsobov ich riadenia a ich rámca dohľadu. Ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES sa vzťahujú tiež na prudenciálne požiadavky úverových inštitúcií a investičných spoločností. Tieto požiadavky by sa mali ustanoviť v nariadení (EÚ) č. 575/2013, ktorým sa pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti zriaďujú jednotné a priamo uplatniteľné prudenciálne požiadavky, pretože takéto požiadavky sú úzko spojené s fungovaním finančných trhov so zreteľom na množstvo aktív, ktoré držia úverové inštitúcie a investičné spoločnosti. Táto smernica by sa preto mala vykladať spolu s nariadením (EÚ) č. 575/2013 a mala by spolu s uvedeným nariadením tvoriť právny rámec, ktorým sa riadia bankové činnosti, rámec dohľadu a prudenciálne pravidlá pre úverové inštitúcie a investičné spoločnosti.
(3)
Všeobecné prudenciálne požiadavky ustanovené v nariadení (EÚ) č. 575/2013 sú doplnené o jednotlivé opatrenia, o ktorých budú rozhodovať príslušné orgány v nadväznosti na výsledok ich neustálych previerok dohľadu každej jednotlivej úverovej inštitúcie a investičnej spoločnosti. Škála takýchto opatrení dohľadu by sa mala ustanoviť okrem iného v tejto smernici, pričom príslušné orgány by mali byť schopné posúdiť, ktoré opatrenia by sa mali uložiť. So zreteľom na takéto jednotlivé opatrenia týkajúce sa likvidity by príslušné orgány mali vziať do úvahy okrem iného zásady stanovené v usmerneniach Výboru európskych orgánov bankového dohľadu o rozdeľovaní likviditných nákladov a príjmov z 27. októbra 2010.
(4)
Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi (5) sa umožňuje investičným spoločnostiam, ktorým príslušné orgány ich domovských členských štátov udelili povolenie, a nad ktorými tieto orgány vykonávajú dohľad, založiť pobočky a slobodne poskytovať služby v ostatných členských štátoch. Uvedenou smernicou sa zodpovedajúcim spôsobom zabezpečuje koordinácia pravidiel, ktorými sa riadi udeľovanie povolení a vykonávanie činností investičných spoločností. Neustanovujú sa ňou však výšky počiatočného kapitálu týchto spoločností ani spoločný rámec monitorovania rizík, ktoré spôsobujú, čo by sa malo ustanoviť touto smernicou.
(5)
Táto smernica by mala predstavovať základný nástroj pre vybudovanie vnútorného trhu, a to z hľadiska slobody usadiť sa a slobody poskytovať finančné služby v oblasti úverových inštitúcií.
(6)
Plynulé fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje nielen právne predpisy, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu a podstatne lepšiu konvergenciu postupov v oblasti regulácie a dohľadu medzi príslušnými orgánmi členských štátov.
(7)
Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (6) sa zriadil Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) (EBA). V tejto smernici by sa mala zohľadňovať úloha a funkcia EBA ustanovená v uvedenom nariadení a postupy, ktoré treba dodržiavať pri prideľovaní úloh EBA.
(8)
Vzhľadom na rozšírenie úloh, ktoré sa touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013 zverili EBA, by Európsky parlament, Rada a Komisia mali zabezpečiť primerané ľudské a finančné zdroje.
(9)
Jednotný mechanizmus dohľadu by mal ako prvý krok na ceste k bankovej únii zabezpečiť, aby sa politika Únie týkajúca sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami vykonávala súdržne a účinne, aby sa jednotný súbor pravidiel pre finančné služby rovnako uplatňoval na úverové inštitúcie vo všetkých dotknutých členských štátoch a aby tieto úverové inštitúcie podliehali dohľadu najvyššej kvality bez toho, aby ich obmedzovali iné, neprudenciálne aspekty. Jednotný mechanizmus dohľadu je základom pre ďalšie kroky smerujúce k bankovej únii. Zohľadňuje sa tým zásada, že zavedeniu spoločných intervenčných mechanizmov v prípade kríz by mali predchádzať spoločné kontroly s cieľom znížiť pravdepodobnosť, že bude nutné takéto intervenčné mechanizmy použiť. Európska rada v záveroch zo 14. decembra 2012 konštatovala, že „Komisia predloží v priebehu roku 2013 návrh týkajúci sa jednotného mechanizmu na riešenie krízových situácií pre členské štáty zúčastňujúce sa na jednotnom mechanizme dohľadu, aby ho spoluzákonodarcovia preskúmali ako prioritu v záujme jeho prijatia počas súčasného volebného obdobia Európskeho parlamentu.“. Integrácia finančného rámca by sa ďalej mohla posilniť prostredníctvom zriadenia jednotného mechanizmu na riešenie krízových situácií vrátane vhodného a účinného zabezpečovacieho mechanizmu, a to v snahe zabezpečiť, aby sa rozhodnutia o riešení krízových situácií bánk prijímali rýchlo, nestranne a v najlepšom záujme všetkých dotknutých strán.
(10)
Poverenie Európskej centrálnej banky (ECB) úlohami dohľadu v prípade niektorých členských štátov by malo byť v súlade s rámcom európskeho systému orgánov pre finančný dohľad zriadeným v roku 2010 a s jeho základným cieľom, ktorým je vytvorenie jednotného súboru pravidiel a posilnenie zbližovania postupov v oblasti dohľadu v rámci Únie ako celku. ECB by mala vykonávať svoje úlohy v súlade s príslušným primárnym a sekundárnym právom Únie, rozhodnutiami Komisie v oblasti štátnej pomoci, pravidiel hospodárskej súťaže a kontroly koncentrácií a jednotného súboru pravidiel platného pre všetky členské štáty. EBA sa poveruje úlohou vypracovať návrh technických predpisov, usmernení a odporúčaní, ktorými sa zabezpečí zbližovanie postupov v oblasti dohľadu a súlad výsledkov v oblasti dohľadu v rámci Únie. ECB by nemala tieto úlohy vykonávať, ale mala by právomoc prijímať nariadenia podľa článku 132 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) vykonávať v súlade s aktmi prijatými Komisiou na základe návrhov EBA a v súlade s usmerneniami a odporúčaniami podľa článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
(11)
Právne záväzná mediačná úloha EBA je jedným z kľúčových prvkov podpory koordinácie, súladu a zbližovania postupov v oblasti dohľadu. Mediácia vykonávaná EBA môže EBA začať z vlastného podnetu, ak sa tak osobitne ustanovuje, alebo na žiadosť jedného alebo viacerých príslušných orgánov v prípade sporu. Táto smernica a nariadenie (EÚ) č. 575/2013 by mali ďalej rozšíriť okolnosti, za ktorých môže EBA začať svoju právne záväznú mediačnú úlohu s cieľom prispieť k súladu postupov v oblasti dohľadu. EBA nemá právomoc konať z vlastného podnetu pokiaľ ide o mediáciu v súvislosti s určením dôležitých pobočiek a určením prudenciálnych požiadaviek špecifických pre inštitúcie podľa tejto smernice. S cieľom podporiť koordináciu a zlepšiť súlad postupov v oblasti dohľadu v týchto citlivých oblastiach by však príslušné orgány mali mať možnosť obrátiť sa v prípade sporu na EBA v jeho skorom štádiu. Takáto skorá mediácia zo strany EBA by mala pomôcť tomu, aby sa spor urovnal a dosiahla sa dohoda.
(12)
V záujme ochrany vkladov a vytvorenia rovnakých podmienok pre hospodársku súťaž medzi úverovými inštitúciami by mali platiť pre všetky úverové inštitúcie opatrenia na koordináciu dohľadu na úverovými inštitúciami. Mali by sa však náležite zohľadniť objektívne rozdiely v ich stanovách a poslaní v zmysle vnútroštátneho práva.
(13)
S cieľom zabezpečiť dobre fungujúci vnútorný trh sú na obchodnú činnosť a riadenie cezhraničných skupín úverových inštitúcií potrebné transparentné, predpovedateľné a harmonizované postupy a rozhodnutia v oblasti dohľadu. EBA by preto mala zintenzívniť harmonizáciu postupov uplatňovaných v oblasti dohľadu. Postupmi a rozhodnutiami v oblasti dohľadu by nemala byť obmedzená zásada fungovania vnútorného trhu, pokiaľ ide o voľný tok kapitálu. Kolégiá orgánov dohľadu by mali zabezpečiť spoločný a zosúladený pracovný program a harmonizované rozhodnutia v oblasti dohľadu. Mala by sa posilniť spolupráca medzi príslušnými orgánmi domovského členského štátu a hostiteľského členského štátu, a to prostredníctvom vyššieho stupňa transparentnosti a výmeny informácií.
(14)
Opatrenia by preto mali mať čo najväčší rozsah a mali by sa vzťahovať na všetky inštitúcie, ktorých predmetom podnikania je prijímanie návratných zdrojov od verejnosti, či už v podobe vkladov alebo v iných formách, ako sú priebežné emisie dlhopisov a iných porovnateľných cenných papierov a poskytovanie úverov na vlastný účet. Mali by sa stanoviť výnimky v prípade určitých úverových inštitúcií, na ktoré sa táto smernica neuplatňuje. Táto smernica by nemala ovplyvniť uplatňovanie vnútroštátnych právnych predpisov, v ktorých sa ustanovujú osobitné dodatočné povolenia, ktorými sa úverovým inštitúciám povoľuje vykonávať konkrétne činnosti alebo druhy operácií.
(15)
Je vhodné uskutočniť harmonizáciu, ktorá je potrebná a dostatočná na zabezpečenie vzájomného uznávania povolení a systémov prudenciálneho dohľadu, a tým umožniť udeľovanie jedinej licencie, ktorá bude uznávaná v celej Únii, a uplatňovanie zásady dohľadu nad obozretným podnikaním domovského členského štátu.
(16)
Zásady vzájomného uznávania a dohľadu domovského členského štátu si vyžadujú, aby príslušné orgány členských štátov odmietli udeliť alebo odňali povolenie, ak faktory, akými sú predmet činnosti, geografické rozloženie činnosti alebo skutočne vykonávaná činnosť, jasne naznačujú, že úverová inštitúcia si právny systém konkrétneho členského štátu zvolila len preto, aby sa vyhla prísnejším pravidlám, ktoré platia v inom členskom štáte, na ktorého území vykonáva alebo zamýšľa vykonávať väčšiu časť svojich činností. Ak toto z daných okolností zrejmé nie je, ale väčšina celkových aktív subjektov bankovej skupiny sa nachádza v inom členskom štáte, ktorého príslušné orgány sú zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe, mala by sa zmeniť zodpovednosť za výkon dohľadu na konsolidovanom základe len na základe súhlasu týchto príslušných orgánov.
(17)
Príslušné orgány by nemali udeliť ani predĺžiť povolenie úverovej inštitúcii v prípade, ak by im blízke vzťahy medzi touto inštitúciou a inými fyzickými alebo právnickými osobami mohli znemožňovať vykonávanie funkcií dohľadu účinným spôsobom. Úverové inštitúcie, ktorým už bolo povolenie udelené, by mali rovnako uspokojiť príslušné orgány v súvislosti s takýmito blízkymi vzťahmi.
(18)
Požiadavka na účinný výkon dohľadu zo strany orgánov dohľadu zahŕňa aj dohľad na konsolidovanom základe, ktorý by sa mal vykonávať nad úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou v prípade, že je to uvedené v právnych predpisoch Únie. V takých prípadoch by orgány, ktoré boli požiadané o udelenie povolenia, mali mať možnosť zistiť, ktoré orgány sú príslušné vykonávať dohľad na konsolidovanom základe nad takouto úverovou inštitúciou alebo investičnou spoločnosťou.
(19)
Úverovým inštitúciám, ktorým bolo udelené povolenie v ich domovskom členskom štáte, by malo byť umožnené kdekoľvek v Únii vykonávať akúkoľvek z činností alebo všetky činnosti podliehajúce vzájomnému uznávaniu zriadením pobočiek alebo poskytovaním služieb.
(20)
Vzájomné uznávanie je vhodné rozšíriť na tieto činnosti, ak ich vykonávajú finančné inštitúcie, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami úverových inštitúcií za predpokladu, že tieto dcérske spoločnosti podliehajú konsolidovanému dohľadu, ktorý sa vzťahuje na ich materské spoločnosti, a že spĺňajú určité prísne podmienky.
(21)
Hostiteľský členský štát by v súvislosti s výkonom práva usadiť sa a slobodou poskytovať služby mal mať možnosť vyžadovať od subjektom, ktorým v ich domovskom členskom štáte nebolo udelené povolenie ako úverovým inštitúciám, a pri činnostiach, ktoré nie sú uvedené v zozname činností, ktoré podliehajú vzájomnému uznávaniu, vyžadovať splnenie konkrétnych ustanovení jeho vlastných vnútroštátnych právnych predpisov alebo pravidiel za predpokladu, že na jednej strane tieto ustanovenia už nie sú stanovené v nariadení (EÚ) č. 575/2013, sú v súlade s právom Únie a ich účelom je ochrana všeobecného prospechu a že na strane druhej takéto subjekty alebo takéto činnosti nepodliehajú rovnocenným pravidlám podľa práva alebo pravidiel ich domovského členského štátu.
(22)
Nad rámec nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktorým sa ustanovujú priamo uplatniteľné prudenciálne požiadavky pre úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti, by členské štáty mali zabezpečiť, aby neexistovali žiadne prekážky vykonávania činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie rovnakým spôsobom ako v domovskom členskom štáte za predpokladu, že činnosti povolené v domovskom členskom štáte nie sú v rozpore s ustanoveniami právnych predpisov na ochranu všeobecného prospechu v hostiteľskom členskom štáte.
(23)
Pravidlá vzťahujúce sa na pobočky úverových inštitúcií s ústredím v tretej krajine by mali byť vo všetkých členských štátoch podobné. Je dôležité ustanoviť, aby tieto pravidlá neboli výhodnejšie, ako sú pravidlá platné pre pobočky úverových inštitúcií z iného členského štátu. Únia by mala mať možnosť uzatvárať dohody s tretími krajinami o uplatňovaní pravidiel, ktoré takýmto pobočkám zabezpečia rovnaké zaobchádzanie na celom jej území. Pobočky úverových inštitúcií s povolením udeleným v tretích krajinách by nemali požívať slobodu poskytovať služby ani slobodu usadiť sa v iných členských štátoch ako sú tie, v ktorých boli zriadené.
(24)
Medzi Úniou a tretími krajinami by sa mala dosiahnuť dohoda, ktorá v praxi umožní vykonávanie konsolidovaného dohľadu nad čo najväčším geografickým územím.
(25)
Zodpovednosť za dohľad nad finančným zdravím úverovej inštitúcie, a predovšetkým nad jej platobnou schopnosťou na konsolidovanom základe, by mal niesť jej domovský členský štát. Dohľad nad bankovými skupinami Únie by mal podliehať úzkej spolupráci príslušných orgánov domovského a hostiteľského členského štátu.
(26)
Príslušné orgány hostiteľského členského štátu by mali mať právomoc vykonávať osobitne pre každý prípad kontroly a prešetrenia na mieste týkajúce sa činností pobočiek inštitúcií na ich území a požadovať od pobočky informácie o jej činnostiach na štatistické a informačné účely a na účely dohľadu, ak to hostiteľský členský štát považuje za relevantné z dôvodu stability finančného systému.
(27)
Príslušné orgány hostiteľských členských štátov by mali dostať informácie o činnostiach vykonávaných na ich územiach. Pokiaľ príslušné orgány hostiteľských členských štátov nemusia prijať predbežné krízové opatrenia, opatrenia dohľadu by mali prijať príslušné orgány domovských členských štátov.
(28)
Hladké fungovanie vnútorného bankového trhu si vyžaduje nielen právne predpisy, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu a podstatne lepšiu konvergenciu postupov v oblasti regulácie a dohľadu uplatňovaných príslušnými orgánmi členských štátov. Na tento účel by sa zvažovanie problémov týkajúcich sa jednotlivých úverových inštitúcií a vzájomná výmena informácií mali uskutočňovať prostredníctvom EBA. Postup vzájomného informovania by nemal nahrádzať dvojstrannú spoluprácu. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu by vždy mali mať možnosť v prípade núdze z vlastného podnetu alebo na podnet príslušných orgánov domovského členského štátu overiť, či činnosť úverovej inštitúcie založenej na ich území je v súlade s príslušnými zákonmi a zásadami riadnych administratívnych a účtovných postupov a náležitej vnútornej kontroly.
(29)
Je vhodné umožniť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo subjektmi, ktoré na základe svojej funkcie pomáhajú upevňovať stabilitu finančného systému. V snahe zachovať dôvernosť poskytovaných informácií by mal byť zoznam adresátov prísne obmedzený.
(30)
Určité správanie, ako napríklad podvody alebo obchodovanie s využitím dôverných informácií môže narušiť stabilitu a integritu finančného systému. Je nevyhnutné určiť podmienky, za ktorých sa v takýchto prípadoch výmena informácií povoľuje.
(31)
Ak je stanovené, že informácie sa môžu zverejňovať len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, príslušné orgány by mali mať možnosť podmieniť svoj súhlas splnením prísnych podmienok.
(32)
Mali by sa takisto povoliť výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi a centrálnymi bankami a inými orgánmi s podobnou funkciou v ich postavení menových orgánov, a ak je to potrebné z dôvodov prudenciálneho dohľadu, prevencie a riešenia krízových situácií zlyhávajúcich inštitúcií a ich ozdravovania, a ak je to relevantné, v krízových situáciách aj s inými orgánmi verejnej moci a útvarmi ústrednej vlády zodpovednými za vypracovanie právnych predpisov týkajúcich sa dohľadu nad úverovými inštitúciami, finančnými inštitúciami, investičnými službami a poisťovňami a s orgánmi verejnej moci zodpovednými za dohľad nad platobnými systémami.
(33)
Na účel upevnenia prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami a na ochranu klientov inštitúcií by mali byť audítori povinní urýchlene oznámiť príslušným orgánom určité skutočnosti, o ktorých sa dozvedeli pri plnení svojich povinností a ktoré môžu mať vážny vplyv na finančnú situáciu alebo administratívnu a účtovnú organizáciu inštitúcie. Z toho istého dôvodu by členské štáty mali takisto stanoviť, že táto povinnosť platí za každých okolností, keď audítor takéto skutočnosti zistí pri plnení svojich úloh v podniku, ktorý je úzko prepojený s inštitúciou. Povinnosť audítorov oznamovať v prípade potreby príslušným orgánom určité skutočnosti a rozhodnutia týkajúce sa inštitúcie, ktoré zistia pri plnení svojich úloh v nefinančnom podniku, by sama osebe nemala meniť povahu ich úloh v tomto podniku ani spôsob, akým by svoje úlohy v tomto podniku mali vykonávať.
(34)
Cieľom tejto smernice a nariadenia č. (EÚ) 575/2013 je zabezpečiť platobnú schopnosť inštitúcií. Ak kríza vznikne bez ohľadu na požiadavky platobnej schopnosti, je potrebné zabezpečiť, aby sa krízová situácia inštitúcií vyriešila usporiadaným spôsobom, aby sa obmedzil negatívny vplyv na reálne hospodárstvo a vyhlo sa potrebe zapojiť daňovníkov. Na tento účel by EBA, kým nedôjde k ďalšej koordinácii na úrovni Únie, mala v súlade s nariadením o EBA posudzovať a koordinovať iniciatívy v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010 týkajúce sa plánov na obnovu a na riešenie krízových situácií s cieľom podporovať zbližovanie v uvedenej oblasti. Preto by EBA mala byť vopred v plnom rozsahu informovaná o organizácii zasadnutí o plánoch na obnovu a na riešenie krízových situácií a mala by mať oprávnenie zúčastniť sa takýchto stretnutí. Orgány niektorých členských štátov už zaviedli povinnosť pre inštitúcie a orgány vypracovať plány na obnovu a na riešenie krízových situácií. Je preto vhodné, aby sa od inštitúcií vyžadovalo, aby v tomto ohľade spolupracovali s orgánmi. Keď sa navrhuje plán na obnovu alebo na riešenie krízových situácií, mala by EBA v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010 aktívne prispieť k vypracúvaniu a koordinácii účinných a jednotných plánov na obnovu a na riešenie krízových situácií. Prioritou by malo byť, ak takéto plány systematicky zahŕňajú dôležité inštitúcie.
(35)
S cieľom zaistiť, aby inštitúcie, osoby účinne kontrolujúce činnosť inštitúcie a členovia riadiacich orgánov inštitúcie dodržiavali povinnosti vyplývajúce z tejto smernice a z nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a s cieľom zaistiť podobné zaobchádzanie v rámci Únie, by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby stanovili správne sankcie a iné správne opatrenia, ktoré sú účinné, primerané a odradzujúce. Z toho dôvodu by správne sankcie a iné správne opatrenia stanovené členskými štátmi mali spĺňať určité základné požiadavky, čo sa týka postihovaných subjektov, kritérií, ktoré sa majú zohľadniť pri ich uplatňovaní, ich uverejňovaní, kľúčových právomocí ukladať sankcie a úrovní správnych peňažných sankcií.
(36)
Príslušné orgány by mali mať najmä právomoc ukladať správne peňažné sankcie dosť vysoké na to, aby vyvážili výhody, ktoré možno očakávať, a aby boli dostatočne odrádzajúce aj pre väčšie inštitúcie a ich manažérov.
(37)
S cieľom zaistiť dôsledné uplatňovanie správnych sankcií alebo iných opatrení vo všetkých členských štátoch by sa od členských štátov malo vyžadovať, aby pri určovaní typu správnych sankcií alebo iných opatrení a výšky správnych peňažných sankcií zaistili, že príslušné orgány vezmú do úvahy všetky relevantné okolnosti.
(38)
S cieľom zaistiť, aby uvedené správne sankcie mali odradzujúci účinok, mali by sa štandardne uverejňovať s výnimkou určitých riadne vymedzených okolností.
(39)
Na účely posúdenia dobrej povesti riaditeľov a členov riadiaceho orgánu je potrebný účinný systém na výmenu informácií, v ktorom by EBA pod podmienkou dodržania služobného tajomstva a splnenia požiadaviek na ochranu údaju mala byť oprávnená udržiavať centrálnu databázu obsahujúcu podrobnosti o správnych sankciách vrátane stavu odvolania sa proti nim, do ktorej by mali prístup len príslušné orgány. V každom prípade by sa informácie o odsúdeniach za trestnú činnosť mali vymieňať v súlade s rámcovým rozhodnutím Rady 2009/315/SVV (7) a rozhodnutím 2009/316/SVV (8), ako boli transponované do vnútroštátneho práva a s inými príslušnými ustanoveniami vnútroštátneho práva.
(40)
Na účel zistenia možných porušení vnútroštátnych ustanovení transponujúcich túto smernicu a nariadenie (EÚ) č. 575/2013 by príslušné orgány mali mať potrebné vyšetrovacie právomoci a mali by vytvoriť účinné mechanizmy na nabádanie k ohlasovaniu potenciálnych alebo skutočných porušení. Týmito mechanizmami by nemali byť dotknuté práva na obhajobu každého, kto bol obvinený.
(41)
Táto smernica by mala ustanoviť správne sankcie a iné správne opatrenia, aby zabezpečila čo najširší rozsah na akciu po spáchaní porušenia a aby sa zabránilo ďalším porušeniam bez ohľadu na to, či sú podľa vnútroštátneho práva klasifikované ako správna sankcia alebo iné správne opatrenie. Členské štáty by mali mať možnosť ustanoviť okrem sankcií uvedených v tejto smernici ďalšie sankcie a ustanoviť vyššie úrovne správnych peňažných sankcií, ako sú úrovne stanovené v tejto smernici.
(42)
Touto smernicou by nemali byť dotknuté žiadne ustanovenia v právnych predpisoch členských štátov týkajúce sa trestnoprávnych sankcií.
(43)
Členské štáty by mali zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali interný kapitál, ktorý je vzhľadom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené, primeraný, pokiaľ ide o množstvo, kvalitu a rozdelenie. V následnosti by členské štáty mali zaistiť, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti mali politiky a postupy na hodnotenie a udržiavanie primeranosti svojho interného kapitálu.
(44)
Príslušné orgány by mali mať právomoc zabezpečiť, aby mali inštitúcie dobrú organizáciu a primerané vlastné zdroje so zreteľom na riziká, ktorým tieto inštitúcie sú alebo môžu byť vystavené.
(45)
S cieľom zabezpečiť, aby inštitúcie pôsobiace v niekoľkých členských štátoch neboli nerovnomerne zaťažené v dôsledku pretrvávajúcej zodpovednosti jednotlivých orgánov jednotlivých členských štátov za udeľovanie povolení a dohľad, je nevyhnutné podstatne posilniť spoluprácu medzi zodpovednými orgánmi. EBA by mala takúto spoluprácu uľahčovať a posilňovať.
(46)
S cieľom zaistiť komplexnú trhovú disciplínu v rámci Únie je vhodné, aby príslušné orgány zverejňovali informácie týkajúce sa vykonávania činností úverových inštitúcií a investičných spoločností. Takéto informácie by mali byť dostatočné, aby bolo možné porovnať prístupy, ktoré prijali rôzne príslušné orgány členských štátov, a mali by dopĺňať požiadavky, ktoré sú uvedené v nariadení (EÚ) č. 575/2013 v súvislosti so zverejňovaním technických informácií inštitúciami.
(47)
Dohľad na konsolidovanom základe nad inštitúciami sa zameriava na ochranu záujmov vkladateľov a investorov inštitúcií a na zabezpečenie stability finančného systému. Aby mohol byť dohľad na konsolidovanom základe účinný, mal by sa uplatňovať na všetky bankové skupiny vrátane tých, ktorých materské spoločnosti nie sú úverovými inštitúciami alebo investičnými spoločnosťami. Členské štáty by mali príslušným orgánom poskytnúť potrebné právne nástroje, aby im umožnili tento dohľad vykonávať.
(48)
V prípade skupín s diverzifikovanými činnosťami, kde materské spoločnosti kontrolujú najmenej jednu dcérsku spoločnosť, by príslušné orgány mali mať možnosť posúdiť finančnú situáciu každej úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti v tejto skupine. Príslušné orgány by mali mať prinajmenšom prostriedky na získanie informácií od všetkých podnikov v skupine potrebných na výkon svojej funkcie. V súvislosti so skupinami podnikov, ktoré vykonávajú celú škálu finančných činností, by sa mala ustanoviť spolupráca medzi orgánmi zodpovednými za dohľad nad rôznymi finančnými sektormi.
(49)
Členské štáty by mali mať možnosť zamietnuť alebo odňať povolenie úverovej inštitúcie v prípade určitých skupinových štruktúr, ktoré považujú za nevhodné na výkon bankových činností, pretože nad týmito štruktúrami nemôže byť vykonávaný účinný dohľad. V tejto súvislosti by príslušné orgány mali mať potrebné právomoci na zabezpečenie zdravého a obozretného riadenia úverových inštitúcií. S cieľom zabezpečiť udržateľnú a rozmanitú bankovú kultúru Únie, ktorá prednostne slúži záujmom občanov Únie, by sa mali povzbudzovať bankové činnosti malých rozmerov, ako sú napríklad bankové činnosti úverových združení (Credit Unions) a družstevných bánk.
(50)
V mandátoch príslušných orgánov by sa mala primerane zohľadniť dimenzia Únie. Príslušné orgány by mali preto náležite zvažovať vplyv svojich rozhodnutí nielen na stabilitu finančného systému v ich jurisdikcii, ale aj vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch. S prihliadnutím na vnútroštátne právne predpisy by táto zásada mala slúžiť na podporu finančnej stability v rámci Únie a nemala by príslušné orgány právne zaväzovať k dosiahnutiu konkrétneho výsledku.
(51)
Finančnou krízou sa preukázali vzťahy medzi bankovým sektorom a takzvaným „tieňovým bankovníctvom“. Niektoré tieňové bankovníctva užitočne udržiavajú riziká oddelené od bankového sektora, a tak od potenciálneho negatívneho dosahu na daňovníkov a systémového dosahu. Dokonalejšie pochopenie operácií tieňového bankovníctva a ich prepojení so subjektmi finančného sektora a prísnejšia regulácia na zabezpečenie transparentnosti, zníženie systémového rizika a odstránenie akýchkoľvek neprípustných postupov sú dôležitou súčasťou stability finančného systému. Niečo z toho sa dá zabezpečiť podávaním ďalších správ zo strany inštitúcií, ale je potrebná aj nová špecifická regulácia.
(52)
Zvýšená transparentnosť, pokiaľ ide o činnosti inštitúcií, a najmä vytvorený zisk, zaplatené dane a získané dotácie, je nevyhnutná na obnovenie dôvery občanov Únie vo finančný sektor. Na povinné predkladanie správ v tejto oblasti sa tak môže hľadieť ako na dôležitý prvok spoločenskej zodpovednosti inštitúcií voči zainteresovaným stranám a spoločnosti.
(53)
Nedostatky v správe a riadení viacerých inštitúcií prispeli k nadmernému a neobozretnému riskovaniu v bankovom sektore, čo viedlo k zlyhaniu jednotlivých inštitúcií a k systémovým problémom v členských štátoch a na globálnej úrovni. Veľmi všeobecné ustanovenia týkajúce sa správy a riadenia inštitúcií a nezáväzná povaha podstatnej časti rámca správy a riadenia spoločností založeného v zásade na dobrovoľných kódexoch správania neuľahčila dostatočne účinné uplatňovanie riadnych postupov dobrej správy a riadenia spoločností zo strany inštitúcií. V niektorých prípadoch neexistencia účinného systému kontroly a protiváh v rámci inštitúcií vyústila do nedostatočne účinného dohľadu nad rozhodovaním riadiacich orgánov, čím sa ešte posilnili krátkodobé a nadmerne rizikové stratégie riadenia. Nejasná úloha príslušných orgánov pri dohliadaní nad systémami správy a riadenia inštitúcií neumožňovala dostatočný dohľad nad účinnosťou postupov internej správy a riadenia.
(54)
S cieľom riešiť prípadný škodlivý vplyv zle navrhnutých mechanizmov správy a riadenia spoločností na riadne riadenie rizík by členské štáty mali zaviesť zásady a normy na zaistenie účinného dohľadu riadiacim orgánom, podporovať správnu kultúru rizika na všetkých úrovniach úverových inštitúcií a investičných spoločností a umožniť príslušným orgánom, aby sledovali primeranosť mechanizmov interného riadenia. Tieto zásady a normy by sa mali uplatňovať pri zohľadnení povahy, rozsahu a zložitosti činností inštitúcií. Členské štáty by mali mať možnosť uložiť aj ďalšie zásady a normy správy a riadenia spoločností okrem tých, ktoré sa uvádzajú v tejto smernici.
(55)
V jednotlivých členských štátoch sa používajú rôzne štruktúry správy a riadenia. Vo väčšine prípadov sa používa monistická alebo dualistická štruktúra správy a riadenia. Vymedzenia použité v smernici majú za cieľ zahrnúť všetky existujúce štruktúry bez toho, aby sa nimi presadzovala akákoľvek konkrétna štruktúra. Sú výlučne funkčné na účely stanovenia pravidiel zameraných na určitý výsledok bez ohľadu na vnútroštátne právo obchodných spoločností uplatniteľné na nejakú inštitúciu v jednotlivých členských štátoch. Vymedzenia by preto nemali zasahovať do všeobecného rozdelenia právomocí v súlade s vnútroštátnym právom obchodných spoločností.
(56)
Riadiaci orgán by sa mal chápať tak, že má výkonné funkcie a funkcie dohľadu. Právomoc a štruktúra riadiacich orgánov je v jednotlivých členských štátoch je rozdielna. V členských štátoch, v ktorých majú riadiace orgány jednostupňovú štruktúru, rada zvyčajne vykonáva riadiace úlohy a úlohy dohľadu. V členských štátoch s dvojstupňovým systémom vykonáva funkciu dohľadu samostatná dozorná rada, ktorá nemá výkonné funkcie, a výkonnú funkciu vykonáva samostatná riadiaca rada, ktorá je zodpovedná za každodenné riadenie podniku. Samostatné úlohy sú zodpovedajúcim spôsobom pridelené rôznym jednotkám v rámci riadiaceho orgánu.
(57)
Úloha nevýkonných členov riadiaceho orgánu v rámci inštitúcie by mala zahŕňať konštruktívne kritické posudzovanie stratégie inštitúcie, ktorým prispievajú k jej rozvoju, skúmanie výsledkov manažmentu pri dosahovaní dohodnutých cieľov, ubezpečovanie sa, že finančné informácie sú presné a že finančné kontroly a systémy riadenia rizík sú dôkladné a obhájiteľné, skúmanie návrhu a vykonávania politiky inštitúcie v oblasti odmeňovania a poskytovanie objektívnych názorov na zdroje, vymenovania a normy správania.
(58)
S cieľom účinne monitorovať činnosti a rozhodnutia vedenia by riadiaci orgán inštitúcie mal venovať dostatočný čas umožňujúci vykonávanie svojich funkcií a zvládnutie pochopenia činnosti inštitúcie, jej hlavných vystavení riziku, ako aj dôsledkov činnosti a stratégie v oblasti rizika. Súčasné spájanie príliš vysokého počtu riadiacich funkcií by členovi riadiaceho orgánu bránilo venovať primeraný čas výkonu tejto úlohy dohľadu. Preto je potrebné obmedziť počet mandátov, ktoré môže vykonávať člen riadiaceho orgánu inštitúcie súčasne v rôznych subjektoch. Riadiace funkcie v organizáciách, ktoré sledujú prevažne iné ako komerčné ciele, ako sú napríklad neziskové alebo charitatívne organizácie, by sa však pri uplatňovaní uvedeného obmedzenia nemali brať do úvahy.
(59)
Pri vymenovávaní členov riadiaceho orgánu by akcionári alebo spoločníci inštitúcie mali zvážiť, či kandidáti majú vedomosti, kvalifikáciu a zručnosti potrebné na zabezpečenie riadneho a obozretného riadenia inštitúcie. Tieto zásady by sa vo vzťahu k členom riadiaceho orgánu mali uplatňovať a odrážať v transparentných a otvorených postupoch vymenovania.
(60)
Nedostatočné sledovanie rozhodnutí manažmentu riadiacimi orgánmi je čiastočne spôsobené fenoménom skupinového myslenia. Jednou z príčin tohto javu je okrem iného nedostatočná rozmanitosť zloženia riadiacich orgánov. Riadiace orgány inštitúcií by preto mali byť dostatočne rozmanité, pokiaľ ide o vek, pohlavie, geografický pôvod a vzdelanie a profesionálnu prax, aby predstavovali rôzne pohľady a skúsenosti a uľahčili tak nezávislé názory a kritické myslenie. Pri zaistení primeraného zastúpenia populácie má osobitný význam rodová rovnováha. Predovšetkým, inštitúcie, ktoré nedosahujú limit pre zastúpenie nedostatočne zastúpeného pohlavia, by mali ako prioritnú záležitosť prijať vhodné opatrenia. Za pozitívny spôsob posilnenia rozmanitosti by sa mohlo považovať aj zastúpenie zamestnancov v riadiacich orgánoch, ktorým by sa tiež doplnil kľúčový pohľad a skutočné znalosti vnútorného fungovania inštitúcií. Rôznorodejšie riadiace orgány by mali účinnejšie monitorovať riadenie, a tým prispievať k zlepšenému dohľadu nad rizikom a k odolnosti inštitúcií. Jedným z kritérií zloženia riadiaceho orgánu by preto mala byť rôznorodosť. Otázka rôznorodosti by sa zo všeobecnejšieho hľadiska mala riešiť aj v rámci politiky prijímania zamestnancov inštitúcie. Takáto politika by mala napríklad nabádať inštitúcie k tomu, aby vyberali kandidátov z užšieho zoznamu zahŕňajúceho obe pohlavia.
(61)
S cieľom posilniť súlad s právnymi predpismi a správu a riadenie spoločností by členské štáty mali stanoviť účinné a spoľahlivé mechanizmy na podnecovanie k podávaniu správ príslušným orgánom o potenciálnych alebo skutočných porušeniach vnútroštátnych ustanovení transponujúcich túto smernicu a nariadenie (EÚ) č. 575/2013. Zamestnanci, ktorí nahlásia porušenia ustanovení spáchané v rámci ich vlastných inštitúcií, by mali byť plne chránení.
(62)
Politiky odmeňovania, ktoré podporujú nadmerne rizikové správanie, môžu poškodzovať riadne a účinné riadenie rizík úverových inštitúcií a investičných spoločností. Členovia skupiny G20 sa zaviazali uplatňovať zásady Rady pre finančnú stabilitu (FSB - Financial Stability Board) pre riadne postupy odmeňovania a vykonávacie normy, ktorými sa rieši prípadný škodlivý vplyv zle navrhnutých štruktúr odmeňovania na riadne riadenie rizík a kontrolu rizikového správania fyzických osôb. Cieľom tejto smernice je implementácia medzinárodných zásad a noriem na úrovni Únie zavedením výslovnej povinnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností zaviesť a udržiavať v prípade kategórií zamestnancov, ktorých profesionálne aktivity majú významný vplyv na rizikový profil úverových inštitúcií a investičných spoločností, také politiky a postupy odmeňovania, ktoré sú v súlade s účinným riadením rizík.
(63)
S cieľom zaistiť, aby inštitúcie mali zavedené riadne politiky odmeňovania, je vhodné špecifikovať jasné zásady týkajúce sa správy a riadenia a jasné zásady týkajúce sa štruktúry politík odmeňovania. Politiky odmeňovania by mali byť najmä v súlade s ochotou úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti podstupovať riziká, ako aj jej hodnotami a dlhodobými záujmami. Na tento účel by sa posudzovanie výkonnostnej zložky odmeňovania malo zakladať na dlhodobých výsledkoch a mali by sa v ňom zohľadňovať súčasné a budúce riziká, ktoré sú s týmito výsledkami spojené.
(64)
Pri zvažovaní politiky pohyblivého odmeňovania by sa mal robiť rozdiel medzi pevnou zložkou odmeny, ktorá zahŕňa platby, pomerné pravidelné príspevky na dôchodkové zabezpečenie alebo výhody (ak sa takéto výhody poskytujú bez ohľadu na akékoľvek výkonnostné kritérium) a pohyblivou zložkou odmeny, ktorá zahŕňa dodatočné platby alebo výhody v závislosti od výkonu, alebo vo výnimočných situáciách iné zmluvné prvky s výnimkou tých, ktoré sú súčasťou bežných zamestnaneckých balíkov (ako napríklad zdravotná starostlivosť, služby starostlivosti o deti alebo pomerné pravidelné príspevky na dôchodkové zabezpečenie. Zahrnuté by mali byť peňažné i nepeňažné výhody.
(65)
V každom prípade s cieľom vyhnúť sa prijímaniu nadmerného rizika by sa mal stanoviť maximálny pomer medzi pevnou a pohyblivou zložkou celkového odmeňovania. V tejto súvislosti je namieste, aby sa pre akcionárov, vlastníkov alebo spoločníkov inštitúcií vytvorila určitá úloha. Členské štáty by mali mať možnosť, pokiaľ ide o vzťah medzi pevnou a pohyblivou zložkou celkového odmeňovania, stanoviť prísnejšie požiadavky. S cieľom podporiť používanie kapitálových alebo dlhových nástrojov, ktorých nárok na vyplatenie ako pohyblivej zložky odmeny spadá pod režim dlhodobého odkladu splatnosti, by členské štáty mali mať možnosť v určitých lehotách umožniť inštitúciám uplatňovať pomyselnú diskontnú sadzbu pri výpočte hodnoty týchto nástrojov na účely uplatňovania maximálneho pomeru. Členské štáty by však nemali mať povinnosť poskytovať túto facilitu a mali by mať možnosť stanoviť ju s cieľom uplatniť nižší maximálny percentuálny podiel celkovej pohyblivej odmeny, ako sa ustanovuje v tejto smernici. V záujme harmonizovaného a uceleného prístupu zaručujúceho rovnaké podmienky na vnútornom trhu by EBA mala vydať vhodné usmernenie týkajúce sa uplatniteľnej pomyselnej diskontnej sadzbe, ktorá sa má použiť.
(66)
S cieľom zabezpečiť, aby sa koncepcia politík odmeňovania začlenila do riadenia rizík inštitúcie, riadiaci orgán by mal prijať a pravidelne prehodnocovať uplatňované politiky odmeňovania. Do ustanovení tejto smernice o odmeňovaní by sa mali proporcionálne premietnuť rozdiely medzi rôznymi typmi inštitúcií zohľadňujúc ich veľkosť, vnútornú organizáciu a povahu, rozsah a zložitosť ich činností. Predovšetkým pre určité typy investičných spoločností by nemuselo byť primerané vyžadovať dodržiavanie týchto zásad.
(67)
V snahe chrániť a posilňovať finančnú stabilitu v rámci Únie a riešiť akékoľvek možné obchádzanie požiadaviek stanovených v tejto smernici by mali príslušné orgány zabezpečiť, aby zásady a pravidlá odmeňovania uplatňovali inštitúcie na konsolidovanom základe, t. j. na úrovni skupiny, na úrovni materských spoločností a na úrovni dcérskych spoločností vrátane pobočiek a dcérskych spoločností zriadených v tretích krajinách.
(68)
Keďže zle navrhnuté politiky odmeňovania a motivačné schémy môžu do neprijateľnej miery zvýšiť riziká, ktorým sú úverové inštitúcie a investičné spoločnosti vystavené, mali by sa podniknúť okamžité nápravné kroky a v prípade potreby prijať primerané nápravné opatrenia. V nadväznosti na to je vhodné zabezpečiť, aby príslušné orgány mali právomoci ukladať príslušným inštitúciám kvalitatívne alebo kvantitatívne opatrenia, ktoré sú navrhnuté na riešenie problémov, ktoré sa zistili v súvislosti s politikami odmeňovania v rámci postupu dohľadu.
(69)
Ustanovenia o odmeňovaní by sa mali uplatňovať bez toho, aby tým bolo dotknuté plné uplatňovanie základných práv zaručených článkom 153 ods. 5 ZFEÚ, všeobecné zásady vnútroštátneho zmluvného a pracovného práva, práva Únie a vnútroštátneho práva týkajúce sa práv a účasti akcionárov a všeobecné povinnosti riadiacich orgánov dotknutej inštitúcie, ako aj prípadné práva sociálnych partnerov na uzatváranie a presadzovanie kolektívnych dohôd, a to v súlade s vnútroštátnym právom a zvyklosťami.
(70)
Požiadavky vlastných zdrojov v súvislosti s úverovým rizikom a trhovým rizikom by sa mali zakladať na externých úverových ratingoch len v nevyhnutnom rozsahu. Ak je úverové riziko podstatné, inštitúcie by sa mali preto všeobecne usilovať o zavádzanie prístupov založených na interných ratingoch alebo interných modeloch. Štandardizované prístupy, ktoré sa spoliehajú na externé úverové ratingy, by sa však mohli používať v prípadoch, keď je úverové riziko menej podstatné, čo zvyčajne nastáva v prípade menej sofistikovaných inštitúcií, v prípade tried s nepodstatnou expozíciou alebo v situáciách, keď by uplatnenie interných prístupov bolo nadmerne zaťažujúce.
(71)
Smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES sú jedným z pilierov, na ktorých bolo založené nadmerné spoliehanie sa na externé ratingy. Táto smernica by mala zohľadniť závery skupiny G20 a zásady FSB týkajúce sa nadmerného spoliehania sa na externé úverové ratingy. Preto by sa inštitúcie mali povzbudzovať k tomu, aby skôr ako externé úverové ratingy používali interné ratingy, a to aj na účely výpočtu požiadaviek vlastných zdrojov.
(72)
Nadmerné spoliehanie sa na externé úverové ratingy by sa malo obmedziť a všetky automatické účinky vyplývajúce z ratingov by sa mali postupne odstrániť. V nariadení by sa preto malo od inštitúcií vyžadovať, aby zaviedli spoľahlivé kritériá poskytovania úverov a postupy rozhodovania o úveroch. Inštitúcie by mali mať možnosť používať externé úverové ratingy ako jeden z niekoľkých faktorov v tomto procese, ale nemali by sa spoliehať výlučne alebo mechanicky na externé úverové ratingy.
(73)
Uznanie ratingovej agentúry za externú ratingovú agentúru (ECAI) by nemalo zväčšiť uzavretosť trhu, ktorému už dominujú tri spoločnosti. EBA, centrálne banky členských štátov a ECB by mali umožniť uznanie viacerých ratingových agentúr za ECAI ako spôsob otvárania trhu iným spoločnostiam bez toho, aby sa daný postup zjednodušoval alebo aby sa znižovala jeho náročnosť.
(74)
Vzhľadom na širokú škálu prístupov, ktoré prijali inštitúcie využívajúce prístupy interného modelovania, je dôležité, aby príslušné orgány a EBA mali jasný prehľad o rozsahu hodnôt pre rizikovo vážené aktíva a požiadavky vlastných zdrojov, ktoré v rámci takýchto prístupov vznikajú pre podobné expozície. Na tento účel by sa malo od inštitúcií vyžadovať, aby poskytli príslušným orgánom výsledky interných modelov uplatnených na referenčné portfóliá, ktoré vypracovala EBA a ktoré zahŕňajú širokú škálu expozícií. Na základe získaných informácií by príslušné orgány mali prijať vhodné kroky na zabezpečenie toho, aby podobnosti alebo rozdiely vo výsledkoch pre rovnakú expozíciu bolo možné odôvodniť z hľadiska vzniknutých rizík. Všeobecnejšie by príslušné orgány a EBA mali zabezpečiť, aby voľba medzi prístupom interného modelovania a štandardizovaným prístupom neviedla k podhodnoteniu požiadaviek vlastných zdrojov. I keď je náročnejšie prideliť požiadavky vlastných zdrojov v súvislosti s operačným rizikom na individuálnej úrovni rizika, a je preto vhodné vylúčiť túto kategóriu rizika z procesu referenčného porovnávania, príslušné orgány by napriek tomu mali byť informované o vývoji v prístupoch interného modelovania k operačnému riziku, aby mohli monitorovať škálu používaných postupov a zlepšovať prístupy dohľadu.
(75)
Mal by sa podporovať rozvoj poskytovania úverov založeného na vzťahu, pri ktorom sa informácie získané vďaka dlhodobému obchodnému vzťahu s klientmi využívajú na zabezpečenie kvalitnejšej náležitej starostlivosti a posúdenia rizík, ako je možné zabezpečiť iba zo štandardizovaných informácií a úverových hodnotení.
(76)
So zreteľom na dohľad nad likviditou by zodpovednosť mali niesť domovské členské štáty ihneď, ako sa začnú uplatňovať podrobné kritériá požiadavky týkajúcej sa krytia likvidity. Z toho dôvodu je potrebné dosiahnuť koordináciu dohľadu v tejto oblasti, aby sa dovtedy zaviedol dohľad vykonávaný domovským členským štátom. S cieľom zaistiť účinný dohľad by mali príslušné orgány domovského a hostiteľského členského štátu ďalej spolupracovať v oblasti likvidity.
(77)
V prípade, že skupinové likvidné aktíva v jednej inštitúcii budú v stresových situáciách spĺňať potreby likvidity iného člena tejto skupiny, príslušné orgány by mali mať možnosť inštitúciu oslobodiť od požiadaviek týkajúcich sa krytia likvidity a namiesto toho uplatniť tieto požiadavky na konsolidovanom základe.
(78)
Opatreniami prijatými na základe tejto smernice nie sú dotknuté opatrenia prijaté v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií (9). Opatrenia dohľadu by nemali viesť k diskriminácii veriteľov pochádzajúcich z rôznych členských štátov.
(79)
V súvislosti s finančnou krízou a procyklickými mechanizmami, ktoré prispeli k jej vzniku a zhoršili jej účinok, FSB, Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBS) a skupina G20 stanovili odporúčania na zmiernenie procyklických účinkov finančnej regulácie. V decembri 2010 BCBS vydal nové globálne regulačné predpisy týkajúce sa kapitálovej primeranosti bánk (pravidlá Bazilej III) vrátane pravidiel, ktorými sa vyžaduje udržiavanie vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša.
(80)
Preto je vhodné požadovať, aby inštitúcie okrem požiadaviek na vlastné zdroje držali vankúš na zachovanie kapitálu a proticyklický kapitálový vankúš, aby sa zaistilo, že inštitúcie nahromadia počas období hospodárskeho rastu dostatočnú kapitálovú základňu na absorbovanie strát v stresových obdobiach. Proticyklický kapitálový vankúš by sa vytvoril, keď sa usúdi, že úhrnný rast úverovej činnosti a iných tried aktív s výrazným vplyvom na rizikový profil takýchto úverových inštitúcií a investičných spoločností súvisí s vytváraním systémového rizika, a čerpal by sa počas stresových období.
(81)
S cieľom zaistiť, aby proticyklické kapitálové vankúše vhodne odrážali riziko nadmerného nárastu úverov v bankovom sektore, úverové inštitúcie a investičné spoločnosti by mali vypočítať vlastné inštitucionálne vankúše ako vážený priemer mier proticyklického vankúša, ktoré sa uplatňujú na krajiny, v ktorých sa nachádzajú ich expozície voči kreditným rizikám. Každý členský štát by mal preto určiť orgán zodpovedný za štvrťročné určovanie úrovne proticyklického vankúša na expozície, ktoré sa nachádzajú v tomto členskom štáte. V tejto miere vankúša by sa mal zohľadňovať rast úverových úrovní a zmeny pomeru úverov k HDP v danom členskom štáte a akékoľvek iné premenné relevantné v súvislosti s rizikami v oblasti stability finančného systému.
(82)
V snahe podporiť medzinárodný súlad pri určovaní mier proticyklických vankúšov BCBS vypracoval metodiku na základe pomeru úveru a HDP. Mala by slúžiť ako spoločný východiskový bod pre rozhodnutia príslušných vnútroštátnych orgánov o mierach vankúšov, nemala by však spôsobiť automatické stanovovanie vankúša, ani zaväzovať určený orgán. Miera vankúša by mala zmysluplným spôsobom odrážať úverový cyklus a riziká, ktoré vyplývajú z nadmerného nárastu úverov v členskom štáte, a náležite by sa v nej mali zohľadniť osobitnosti národného hospodárstva.
(83)
Obmedzenia pohyblivej odmeny sú dôležitým prvkom pri zabezpečovaní toho, aby úverové inštitúcie a investičné spoločnosti obnovili výšku svojho kapitálu, keď pôsobia v rámci vankúša. Úverové inštitúcie a investičné spoločnosti už podliehajú zásade, že odmeny a dobrovoľné platby pohyblivej odmeny tým kategóriám zamestnancov, ktorých odborné činnosti majú významný vplyv na rizikový profil inštitúcie, musia byť udržateľné so zreteľom na finančnú situáciu inštitúcie. S cieľom zabezpečiť, aby inštitúcia obnovila výšku svojich vlastných zdrojov včas, je vhodné zosúladiť prisúdenie pohyblivej odmeny a dobrovoľných platieb dôchodkového zabezpečenia so ziskovou situáciou inštitúcie počas akéhokoľvek obdobia, v ktorom nie je dodržaná požiadavka na kombinovaný vankúš pri zohľadnení dlhodobého zdravia inštitúcie.
(84)
Inštitúcie by mali riešiť a kontrolovať všetky riziká koncentrácie prostredníctvom písomne podložených politík a postupov. Vzhľadom na povahu expozícií verejného sektora, ako aj ich veľkosť a problémy pri kalibrácii požiadaviek vlastných zdrojov je kontrolovanie rizík koncentrácie účinnejšie ako určovanie rizikovej váhy týchto expozícií. Komisia by mala vo vhodnom čase predložiť Európskemu parlament a Radu správu o všetkých želateľných zmenách v prudenciálnom zaobchádzaní s rizikom koncentrácie.
(85)
Členské štáty by mali mať možnosť vyžadovať od určitých inštitúcií, aby okrem vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša držali vankúš na krytie systémového rizika s cieľom predchádzať dlhodobým necyklickým systémovým alebo makroprudenciálnym rizikám, na ktoré sa nevzťahuje nariadenie (EÚ) č. 575/2013, a zmierňovať tieto riziká, ktorými sa rozumie riziko narušenia finančného systému s možnými závažnými negatívnymi dôsledkami pre finančný systém a reálnu ekonomiku v konkrétnom členskom štáte. Miera vankúša na krytie systémového rizika by sa mala vzťahovať na všetky inštitúcie alebo na jednu či viac podskupín týchto inštitúcií, ktorými sa rozumejú inštitúcie, ktoré vykazujú podobné rizikové profily vo svojich podnikateľských činnostiach.
(86)
S cieľom zabezpečiť jednotný makroprudenciálny dohľad v rámci Únie je vhodné, aby Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB - European Systemic Risk Board) vypracoval zásady prispôsobené hospodárstvu Únie a bol zodpovedný za monitorovanie ich uplatňovania. Touto smernicou by sa nemalo zabrániť ESRB prijímať akékoľvek opatrenia, ktoré považuje za potrebné podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (10).
(87)
Členské štáty by mali mať možnosť uznať mieru vankúša na krytie systémového rizika stanovenú iným členským štátom a uplatniť túto mieru vankúša na inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni, v prípade expozícií umiestnených v členskom štáte, ktorý mieru vankúša stanovil. Členský štát, ktorý mieru vankúša stanovil, by mal mať zároveň možnosť požiadať ESRB, aby vydal odporúčanie, ako sa uvádza v článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010, určené jednému alebo viacerým členským štátom, ktoré môžu uznať mieru vankúša na krytie systémového rizika, v ktorom sa odporučí, aby tak učinili. Na takéto odporúčanie sa vzťahuje pravidlo „dodržiavaj alebo vysvetli“ uvedené v článku 3 ods. 2 a v článku 17 uvedeného nariadenia.
(88)
Je vhodné, aby rozhodnutia členských štátov o mierach proticyklického vankúša boli koordinované v čo najväčšej možnej miere. V tejto súvislosti by ESRB na požiadanie príslušných alebo určených orgánov mohol medzi týmito orgánmi uľahčiť diskusie o stanovovaní navrhnutých mier vankúša vrátane príslušných premenných.
(89)
Ak úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť nesplní v plnom rozsahu požiadavky týkajúce sa kombinovaného vankúša, mali by sa na ňu uplatniť opatrenia určené na zaistenie toho, aby včas obnovila svoje úrovne vlastných zdrojov. Na zachovanie kapitálu je vhodné uložiť primerané obmedzenia týkajúce sa dobrovoľných rozdelení ziskov vrátane výplat dividend a výplat pohyblivej odmeny. Aby sa zaistilo, že tieto inštitúcie alebo spoločnosti majú dôveryhodnú stratégiu na obnovu úrovní vlastných zdrojov, malo by sa od nich požadovať, aby vypracovali plán na zachovanie kapitálu, v ktorom sa určí, ako sa budú uplatňovať obmedzenia týkajúce sa rozdelení, a ostatné opatrenia, ktoré inštitúcia alebo spoločnosť plánuje prijať v záujme zaistenia úplného dodržiavania požiadaviek týkajúcich sa vankúšov, a aby sa na tomto pláne dohodli s príslušnými orgánmi.
(90)
Od orgánov sa očakáva, že pre globálne systémovo významné inštitúcie (G-SII) uložia prísnejšie požiadavky na vlastné zdroje v snahe vyvážiť vyššie riziko, ktoré G-SII predstavujú pre finančný systém, a prípadný vplyv ich zlyhania na daňovníkov. Ak orgán uloží vankúš na krytie systémového rizika a vankúš týkajúci sa G-SII je uplatniteľný, uplatniť by sa mal väčší z nich. Ak sa vankúš na krytie systémového rizika uplatňuje len na expozície v rámci členského štátu, mal by byť kumulatívny s vankúšom pre G-SII alebo požiadavkou na vankúš týkajúci sa inak systémovo dôležitej inštitúcie (O-SII) uplatňovanej v súlade s touto smernicou.
(91)
Technickými predpismi vo finančných službách by sa mala zaistiť koherentná harmonizácia a primeraná ochrana vkladateľov, investorov a spotrebiteľov v rámci Únie. Bolo by efektívne a vhodné poveriť EBA ako orgán s veľmi špecializovanými odbornými znalosťami, aby vypracoval návrh regulačných a vykonávacích technických predpisov, ktoré neobsahujú politické rozhodnutia, a predložil ich Komisii. EBA by mala zabezpečiť, aby sa pri tvorbe technických predpisov uplatnili účinné administratívne postupy a postupy predkladania správ.
(92)
Komisia by mala prijať regulačné technické predpisy vypracované EBA v oblastiach udeľovania povolení a nadobúdania významných podielov v úverových inštitúciách, výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi, uplatňovania slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, spolupráce v oblasti dohľadu, politík odmeňovania úverových inštitúcií a investičných spoločností a dohľadu nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami prostredníctvom delegovaných aktov podľa článku 290 ZFEÚ a v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Komisia a EBA by mali zabezpečiť, aby tieto predpisy mohli uplatňovať všetky dotknuté inštitúcie spôsobom, ktorý je primeraný povahe, rozsahu a zložitosti týchto inštitúcií a ich činností.
(93)
Vzhľadom na špecifiká a rozsah regulačných technických predpisov, ktoré sa majú prijať na základe tejto smernice, v prípade, ak Komisia prijme regulačný technický predpis v znení návrhu regulačného technického predpisu predloženom EBA, lehota v ktorej môžu Európsky parlament alebo Rada podať námietky voči regulačnému technickému predpisu by sa mala v prípade potreby predĺžiť o jeden mesiac. Cieľom Komisie by okrem toho malo byť prijatie regulačných technických predpisov v dostatočnom časovom predstihu na to, aby Parlament a Rada mali k dispozícii plnú lehotu na ich preskúmanie, a to so zreteľom na rozsah a zložitosť regulačných technických predpisov, špecifiká rokovacích poriadkov Európskeho parlamentu a Rady, rozvrh práce a zloženie.
(94)
Komisii by sa takisto mala udeliť právomoc prijať vykonávacie technické predpisy vypracované EBA v oblastiach udeľovania povolení a nadobúdania významných podielov v úverových inštitúciách, výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi, spolupráce orgánov dohľadu, osobitných požiadaviek na obozretné podnikanie a zverejňovania informácií orgánmi dohľadu prostredníctvom vykonávacích aktov podľa článku 291 ZFEÚ a v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
(95)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (11).
(96)
S cieľom špecifikovať požiadavky ustanovené v tejto smernici by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o upresnenie vymedzenia pojmov a terminológie použitej v tejto smernici, rozšírenie zoznamu činností podliehajúcich vzájomnému uznávaniu a zlepšenie výmeny informácií týkajúcich sa pobočiek úverových inštitúcií. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(97)
Odkazy v existujúcich vnútroštátnych zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach na smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES, ktoré sa zrušujú touto smernicou, by sa mali považovať za odkazy na túto smernicu a nariadenie (EÚ) č. 575/2013.
(98)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (12), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu (13), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (14), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/110/ES zo 16. septembra 2009 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva (15) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ z 8. júna 2011 o správcoch alternatívnych investičných fondov (16) odkazujú na ustanovenia smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES, ktoré sa zaoberajú požiadavkami na vlastné zdroje a ktoré by sa teraz mali ustanoviť v tejto smernici a nariadení (EÚ) č. 575/2013. Odkazy na smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES v uvedených smerniciach by sa teda mali považovať za odkazy na ustanovenia upravujúce požiadavky na vlastné zdroje v tejto smernici a v nariadení (EÚ) č. 575/2013.
(99)
S cieľom umožniť vypracovanie technických predpisov tak, aby inštitúcie, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, uplatňovali vhodné metódy výpočtu na určenie požadovaného kapitálu na konsolidovanom základe, smernica 2002/87/ES by sa mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(100)
Aby vnútorný bankový trh fungoval čoraz efektívnejšie a aby sa občanom Únie poskytla dostatočná miera transparentnosti, je nevyhnutné, aby príslušné orgány zverejnili informáciu o tom, ako sa táto smernica vykonáva, a to takým spôsobom, ktorý umožňuje zmysluplné porovnanie.
(101)
Vzhľadom na dohľad nad likviditou by mala existovať lehota, v rámci ktorej členské štáty zabezpečia prechod na regulačný režim, v rámci ktorého sa uplatňujú podrobné kritériá týkajúce sa požiadaviek na krytie likvidity.
(102)
S cieľom zabezpečiť stabilný, hladký a postupný prechod inštitúcií k novým požiadavkám na likviditu a stabilné financovanie na úrovni Únie by príslušné orgány mali v plnej miere využiť svoje právomoci dohľadu podľa tejto smernice a podľa akéhokoľvek uplatniteľného vnútroštátneho práva. Príslušné orgány by mali najmä zvážiť potrebu uplatniť správne sankcie alebo iné správne opatrenia vrátane prudenciálnych poplatkov, ktorých výška by mala vo všeobecnosti súvisieť s rozdielom medzi skutočnou likviditnou pozíciou inštitúcie a požiadavkami na likviditu a stabilné financovanie. Príslušné orgány by pri tomto posudzovaní mali náležite zohľadniť trhové podmienky. Takéto správne sankcie alebo iné správne opatrenia by sa mali uplatňovať až dovtedy, kým sa na úrovni Únie nevykonajú podrobné právne akty o požiadavkách na likviditu a stabilné financovanie.
(103)
Na spracovanie osobných údajov na účely tejto smernice by sa mali v plnom rozsahu uplatňovať ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (17) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (18).
(104)
Keďže ciele tejto smernice, a to zavedenie pravidiel týkajúcich sa prístupu k činnosti inštitúcií a prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu rozsahu a dôsledkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(105)
V súlade so Spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch pripoja k oznámeniu o svojich transpozičných opatreniach jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi zložkami určitej smernice a príslušnými časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V prípade tejto smernice považuje zákonodarca predloženie takýchto dokumentov za odôvodnené.
(106)
Európsky dozorný úradník bol konzultovaný v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia (ES) č. 45/2001 a prijal stanovisko (19),
(107)
Smernica 2002/87/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES by sa mali zrušiť,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
HLAVA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy
Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa:
a)
prístupu k činnosti úverových inštitúcií a investičných spoločností (ďalej spolu len „inštitúcie“);
b)
právomocí v oblasti dohľadu a nástrojov prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami vykonávaného príslušnými orgánmi;
c)
prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami vykonávaného príslušnými orgánmi spôsobom, ktorý je v súlade s pravidlami ustanovenými v nariadení (EÚ) č. 575/2013;
d)
požiadaviek na uverejňovanie pre príslušné orgány v oblasti prudenciálnej regulácie a dohľadu nad inštitúciami.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Táto smernica sa uplatňuje na inštitúcie.
2. Článok 30 sa uplatňuje na miestne spoločnosti.
3. Článok 31 sa uplatňuje na spoločnosti uvedené v článku 4 ods. 1 bode 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
4. Článok 34 a hlava VII kapitoly 3 sa uplatňuje na finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou, ktoré majú ústredie v Únii.
5. Táto smernica sa nevzťahuje na:
1)
prístup k činnosti investičných spoločností, pokiaľ sa upravuje smernicou 2004/39/ES;
2)
centrálne banky;
3)
poštové sporožírové inštitúcie;
4)
v Belgicku na „Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut“;
5)
v Dánsku na „Eksport Kredit Fonden“, the „Eksport Kredit Fonden A/S“, „Danmarks Skibskredit A/S“ a „KommuneKredit“;
6)
v Nemecku na „Kreditanstalt für Wiederaufbau“, podniky uznané podľa „Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz“ za subjekty štátnej bytovej politiky, ktorých hlavným predmetom činnosti nie sú bankové transakcie, a podniky, ktoré sú v zmysle uvedeného zákona uznané za neziskové bytové podniky;
7)
v Estónsku na „hoiu-laenuühistud“ ako družstevné podniky uznané podľa „hoiu-laenuühistu seadus“,
8)
v Írsku na „credit unions“ a „friendly societies“;
9)
v Grécku na „Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων“ (Tamio Parakatathikon kai Danion);
10)
v Španielsku na „Instituto de Crédito Oficial“;
11)
vo Francúzsku na „Caisse des dépots et consignations“;
12)
v Taliansku na „Cassa depositi e prestiti“;
13)
v Lotyšsku na „krājaizdevu sabiedrības“, t. j. podniky, ktoré sú podľa „krājaizdevu sabiedrību likums“ uznané za družstevné podniky poskytujúce peňažné služby výhradne svojim členom;
14)
v Litve na „kredito unijos“ iné ako „Centrinė kredito unija“;
15)
v Maďarsku na „MFB Magyar Fejlesztési Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság“ a „Magyar Export-Import Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság“;
16)
v Holandsku na „Nederlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV“, „NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij“, „NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering“ a „Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV“;
17)
v Rakúsku na podniky uznané za verejnoprospešné bytové združenia a na „Österreichische Kontrollbank AG“;
18)
v Poľsku na „Spółdzielcze Kasy Oszczędnościowo - Kredytowe“ a na „Bank Gospodarstwa Krajowego“;
19)
v Portugalsku na „Caixas Económicas“ existujúce k 1. januáru 1986 s výnimkou tých, ktoré boli založené ako akciové spoločnosti, a „Caixa Económica Montepio Geral“;
20)
v Slovinsku na „SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana“.
21)
vo Fínsku na „Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB“ a „Finnvera Oyj/Finnvera Abp“;
22)
vo Švédsku na „Svenska Skeppshypotekskassan“;
23)
v Spojenom kráľovstve na „National Savings Bank“, „Commonwealth Development Finance Company Ltd“, „Agricultural Mortgage Corporation Ltd“, „Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd.“, „Crown Agents for overseas governments and administrations“, „credit unions“ a „municipal banks“;
6. So subjektmi uvedenými v odseku 5 bode 1 a bodoch 3 až 23 tohto článku sa na účely článku 34 a kapitoly 3 hlavy VII zaobchádza ako s finančnými inštitúciami.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
(1)
„úverová inštitúcia“ je úverová inštitúcia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(2)
„investičná spoločnosť“ je investičná spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(3)
„inštitúcia“ je inštitúcia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(4)
„miestna spoločnosť“ je miestna spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(5)
„poisťovňa“ je poisťovňa vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(6)
„zaisťovňa“ je zaisťovňa vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 6 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(7)
„riadiaci orgán“ je orgán inštitúcie, ktorý je vymenovaný v súlade s vnútroštátnym právom, ktorý je oprávnený stanovovať stratégiu, ciele a celkové smerovanie inštitúcie a ktorý vykonáva dohľad nad rozhodovaním manažmentu a monitoruje ho a pozostáva z osôb, ktoré účinne riadia činnosť inštitúcie;
(8)
„riadiaci orgán vo svojej funkcii dohľadu“ je riadiaci orgán, ktorý vykonáva svoju úlohu dohľadu a monitorovania nad rozhodovaním manažmentu;
(9)
„vrcholový manažment“ sú fyzické osoby, ktoré vykonávajú výkonné funkcie v rámci inštitúcie a ktorí sa zodpovedajú riadiacemu orgánu za každodenné riadenie inštitúcie;
(10)
„systémové riziko“ je riziko narušenia finančného systému s potenciálnymi závažnými negatívnymi dôsledkami na finančný systém a reálne hospodárstvo;
(11)
„riziko modelu“ je potenciálna strata, ktorá môže inštitúcii vzniknúť v dôsledku rozhodnutí, ktoré by sa mohli zakladať najmä na výsledkoch interných modelov, a to z dôvodu chýb pri ich vypracovaní, uplatňovaní alebo používaní;
(12)
„originátor“ je originátor vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 13 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(13)
„sponzor“ je sponzor vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 14 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(14)
„materská spoločnosť“ je materská spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 15 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(15)
„dcérska spoločnosť“ je dcérska spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 16 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(16)
„pobočka“ je pobočka vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 17 nariadenia (EÚ) č. 575/2013
(17)
„podnik pomocných služieb“ je podnik pomocných služieb vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 18 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(18)
„správcovská spoločnosť“ je správcovská spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 19 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(19)
„finančná holdingová spoločnosť“ je finančná holdingová spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 20 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(20)
„zmiešaná finančná holdingová spoločnosť“ je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 21 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(21)
„holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou“ je holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 22 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(22)
„finančná inštitúcia“ je finančná inštitúcia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 26 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(23)
„subjekt finančného sektora“ je subjekt finančného sektora vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 27 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(24)
„materská inštitúcia v členskom štáte“ je materská inštitúcia v členskom štáte vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 28 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(25)
„materská inštitúcia v EÚ“ je materská inštitúcia v EÚ vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 29 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(26)
„materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte“ je materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 30 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(27)
„materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ“ je materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 31 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(28)
„materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte“ je materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 32 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(29)
„materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ“ je materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 33 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(30)
„systémovo dôležitá inštitúcia“ je materská inštitúcia v EÚ, materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ, materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo inštitúcia, ktorej zlyhanie alebo zlé fungovanie by mohlo viesť k systémovému riziku;
(31)
„centrálna protistrana“ je centrálna protistrana vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 34 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(32)
„účasť“ je účasť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 35 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(33)
„kvalifikovaná účasť“ je kvalifikovaná účasť vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 36 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(34)
„kontrola“ je kontrola vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 37 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(35)
„úzke prepojenie“ je úzke prepojenie vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 38 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(36)
„príslušný orgán“ je príslušný orgán vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 40 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(37)
„orgán konsolidovaného dohľadu“ je orgán konsolidovaného dohľadu vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 41 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(38)
„povolenie“ je povolenie vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 42 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(39)
„domovský členský štát“ je domovský členský štát vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 43 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(40)
„hostiteľský členský štát“ je hostiteľský členský štát vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 44 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(41)
„centrálne banky ESCB“ sú centrálne banky ESCB vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 45 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(42)
„centrálne banky“ sú centrálne banky vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 46 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(43)
„konsolidovaná situácia“ je konsolidovaná situácia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 47 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(44)
„konsolidovaný základ“ je konsolidovaný základ vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 48 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(45)
„subkonsolidovaný základ“ je subkonsolidovaný základ vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 49 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(46)
„finančný nástroj“ je finančný nástroj vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 50 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(47)
„vlastné zdroje“ sú vlastné zdroje vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 118 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(48)
„operačné riziko“ je operačné riziko vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 52 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(49)
„zmierňovanie kreditného rizika“ je zmierňovanie kreditného rizika vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 57 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(50)
„sekuritizácia“ je sekuritizácia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 61 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(51)
„sekuritizačná pozícia“ je sekuritizačná pozícia vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 62 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(52)
„účelová jednotka zaoberajúca sa sekuritizáciou“ je účelová jednotka zaoberajúca sa sekuritizáciou vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 66 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(53)
„dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia“ sú dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 73 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(54)
„obchodná kniha“ je obchodná kniha vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 86 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(55)
„regulovaný trh“ je regulovaný trh vymedzený v článku 4 ods. 1 bode 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(56)
„finančná páka“ je finančná páka vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 93 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(57)
„riziko nadmerného využívania finančnej páky“ je riziko nadmerného využívania finančnej páky vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 94 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(58)
„externá ratingová agentúra“ je externá ratingová agentúra vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 98 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
(59)
„interné prístupy“ sú prístupy založené na interných ratingoch, uvedených v článku 143 ods. 1, prístupy interných modelov, uvedených v článku 221, prístupy založené na vlastných odhadoch, uvedených v článku 225, pokročilé prístupy merania, uvedených v článku 312 ods. 2, metóda interných modelov, uvedených v článkoch 283 a 363 a prístupy interného hodnotenia, uvedených v článku 259 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Ak táto smernica odkazuje na riadiaci orgán a podľa vnútroštátneho práva riadiace funkcie a funkcie dohľadu riadiaceho orgánu sú pridelené rôznym orgánom alebo rôznym členom v rámci jedného orgánu, členský štát v súlade s vnútroštátnym právom uvedie zodpovedné orgány alebo členov riadiaceho orgánu v súlade s vnútroštátnym právom, pokiaľ táto smernica neustanovuje inak.
HLAVA II
PRÍSLUŠNÉ ORGÁNY
Článok 4
Určenie a právomoci príslušných orgánov
1. Členské štáty určia príslušné orgány, ktoré vykonávajú funkcie a plnia povinnosti ustanovené touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013. Informujú o tom Komisiu a EBA a uvedú pritom akékoľvek rozdelenie funkcií a povinností.
2. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány monitorovali činnosti inštitúcií a prípadne finančných holdingových spoločností a zmiešaných finančných holdingových spoločností na účel posúdenia dodržiavania súladu s požiadavkami tejto smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013.
3. Členské štáty zabezpečia, aby sa zaviedli vhodné opatrenia, ktorými sa príslušným orgánom umožní získavať informácie potrebné na posúdenie, či inštitúcie a prípadne finančné holdingové spoločnosti a zmiešané finančné holdingové spoločnosti dodržiavajú súlad s požiadavkami uvedenými v odseku 2, a na vyšetrovanie možných porušení týchto požiadaviek.
4. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali odborné znalosti, zdroje, operačné schopnosti, právomoci a nezávislosť na vykonávanie funkcií týkajúcich sa prudenciálneho dohľadu, vyšetrovania a sankcií ustanovených v tejto smernici a v nariadení (EÚ) č. 575/2013.
5. Členské štáty požadujú, aby inštitúcie poskytovali príslušným orgánom svojich domovských členských štátov všetky informácie potrebné na vyhodnotenie toho, či dodržiavajú pravidlá prijaté v súlade s touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013. Členské štáty takisto zabezpečia, aby sa prostredníctvom mechanizmov vnútornej kontroly a administratívnych a účtovných postupov inštitúcií umožnilo, že kontrolovanie dodržiavania týchto pravidiel bude kedykoľvek možná.
6. Členské štáty zabezpečia, aby inštitúcie zaregistrovali všetky svoje transakcie a zdokumentovali systémy a postupy, ktoré sú predmetom tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 tak, aby boli príslušné orgány schopné kedykoľvek skontrolovať dodržiavanie súladu s touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013.
7. Členské štáty zabezpečia, aby funkcie dohľadu podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a akékoľvek iné funkcie príslušných orgánov dohľadu boli oddelené a nezávislé od funkcií týkajúcich sa riešenia krízových situácií. Členské štáty o tom informujú Komisiu a EBA, pričom uvedú rozdelenie úloh.
8. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že iné orgány ako príslušné orgány majú právomoc riešiť krízové situácie, tieto iné orgány úzko spolupracovali s príslušnými orgánmi a konzultovali ich pri príprave plánov na riešenie krízových situácií.
Článok 5
Koordinácia v rámci členských štátov
Ak členské štáty majú na vykonávanie prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami, investičnými spoločnosťami a finančnými inštitúciami viac ako jeden príslušný orgán, prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie koordinácie medzi týmito orgánmi.
Článok 6
Spolupráca v rámci európskeho systému orgánov pre finančný dohľad
Príslušné orgány zohľadňujú pri výkone svojich povinností zbližovanie, pokiaľ ide o nástroje dohľadu a postupy v oblasti dohľadu, pri uplatňovaní zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých na základe tejto smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013. Členské štáty na tento účel zabezpečia, že:
a)
príslušné orgány, ako zúčastnené strany európskeho systému orgánov pre finančný dohľad (ESFS), spolupracujú na základe vzájomnej dôvery a plného vzájomného rešpektu najmä na tom, aby medzi sebou a inými zúčastnenými stranami ESFS zabezpečili tok náležitých a spoľahlivých informácií v súlade so zásadou lojálnej spolupráce stanovenej v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii;
b)
príslušné orgány sa zúčastňujú na činnostiach EBA a v prípade potreby na činnosti kolégií orgánov dohľadu;
c)
príslušné orgány vynakladajú všetko úsilie na dodržiavanie usmernení a odporúčaní vydaných EBA v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 a s cieľom reagovať na varovania a odporúčania vydané Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB) podľa článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010;
d)
príslušné orgány úzko spolupracujú s ESRB;
e)
vnútroštátne mandáty udelené príslušným orgánom nebránia plneniu povinností týchto orgánov ako členov EBA, prípadne ESRB ani podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
Článok 7
Rozmer dohľadu Únie
Príslušné orgány v každom členskom štáte pri plnení svojich všeobecných úloh na základe informácií, ktoré sú k dispozícii v danom čase, náležite zohľadňujú potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch, a to najmä v krízových situáciách.
HLAVA III
POŽIADAVKY NA PRÍSTUP K ČINNOSTI ÚVEROVÝCH INŠTITÚCIÍ
KAPITOLA 1
Všeobecné požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií
Článok 8
Udeľovanie povolení
1. Členské štáty požadujú od úverových inštitúcií, aby pred začatím svojej činnosti získali potrebné povolenie. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 až 14, stanovia požiadavky na udelenie tohto povolenia a oznámia ich EBA.
2. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť:
a)
informácie, ktoré sa majú poskytnúť príslušným orgánom v žiadosti o povolenie úverových inštitúcií vrátane plánu činnosti ustanoveného v článku 10;
b)
požiadavky vzťahujúce sa na akcionárov a spoločníkov s kvalifikovanými účasťami podľa článku 14; a
c)
prekážky, ktoré môžu brániť účinnému výkonu funkcií dohľadu príslušného orgánu uvedených v článku 14.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku písm. a), b) a c) v súlade článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
3. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov týkajúcich sa štandardných formulárov, vzorov a postupov na poskytovanie informácií uvedené v odseku 2 prvom pododseku písm. a).
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
4. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 2 a 3 do 31. decembra 2015.
Článok 9
Zákaz podnikania v oblasti prijímania vkladov a iných návratných zdrojov od verejnosti pre osoby alebo podniky, ktoré nie sú úverovými inštitúciami
1. Členské štáty zakážu osobám alebo podnikom, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, podnikať v oblasti prijímania vkladov a iných návratných zdrojov od verejnosti.
2. Odsek 1 sa nevzťahuje na prijímanie vkladov alebo iných návratných zdrojov zo strany členského štátu, regionálnych alebo miestnych orgánov členského štátu alebo medzinárodných verejných orgánov, ktorých členom je jeden alebo viac členských štátov, ani na prípady, na ktoré sa výslovne vzťahujú vnútroštátne právne predpisy alebo právo Únie, a to za predpokladu, že tieto činnosti podliehajú predpisom a kontrolným mechanizmom, ktorých účelom je ochrana vkladateľov a investorov.
Článok 10
Plán činnosti a organizačná štruktúra
Členské štáty vyžadujú, aby bol k žiadosti o udelenie povolenia priložený aj plán činnosti, v ktorom sú uvedené druhy plánovaných podnikateľských činností a organizačná štruktúra úverovej inštitúcie.
Článok 11
Ekonomické potreby
Členské štáty nevyžadujú, aby sa žiadosť o udelenie povolenia posudzovala vo vzťahu k ekonomickým potrebám trhu.
Článok 12
Počiatočný kapitál
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné všeobecné podmienky ustanovené vnútroštátnym právom, príslušné orgány odmietnu udeliť povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie v prípade, ak úverová inštitúcia nemá samostatné vlastné zdroje alebo ak je jej počiatočný kapitál nižší ako 5 miliónov EUR.
2. Počiatočný kapitál zahŕňa jednu alebo viac položiek uvedených v článku 26 ods. 1 písm. a) až e) nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
3. Členské štáty môžu rozhodnúť, že úverové inštitúcie, ktoré nespĺňajú požiadavku mať samostatné vlastné zdroje, a ktoré existovali k 15. decembru 1979, môžu vo svojej činnosti pokračovať. Členské štáty môžu tieto úverové inštitúcie oslobodiť od povinnosti spĺňať požiadavku uvedenú v článku 13 ods. 1 prvom pododseku.
4. Členské štáty môžu udeliť povolenie určitým kategóriám úverových inštitúcií, ktorých počiatočný kapitál nedosahuje úroveň stanovenú v odseku 1, a to na základe týchto podmienok:
a)
počiatočný kapitál nesmie byť nižší ako 1 milión EUR;
b)
dotknuté členské štáty oznámia Komisii a EBA svoje dôvody, pre ktoré sa rozhodli využiť túto možnosť.
Článok 13
Účinné riadenie činnosti a miesto ústredia
1. Príslušné orgány udelia povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie len vtedy, ak aspoň dve osoby účinne riadia prevádzku žiadajúcej úverovej inštitúcie.
Povolenie odmietnu udeliť vtedy, ak členovia riadiaceho orgánu nespĺňajú požiadavky uvedené v článku 91 ods. 1.
2. Každý členský štát požaduje, aby:
a)
každá úverová inštitúcia, ktorá je právnickou osobou a ktorá má sídlo podľa jej vnútroštátneho práva, mala svoje ústredie v tom istom členskom štáte, v ktorom má sídlo;
b)
iná úverová inštitúcia ako úverová inštitúcia uvedená pod písmenom a) mala svoje ústredie v členskom štáte, ktorý jej udelil povolenie a v ktorom naozaj podniká.
Článok 14
Akcionári a spoločníci
1. Príslušné orgány odmietnu udeliť povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie, ak ich úverová inštitúcia neinformuje o totožnosti svojich priamych alebo nepriamych akcionárov alebo spoločníkov, ktorí ako fyzické alebo právnické osoby vlastnia kvalifikované účasti, a o výške týchto účastí, alebo v prípade, že kvalifikované účasti neexistujú, o 20 najväčších akcionároch alebo spoločníkoch.
Pri určovaní, či sú splnené kritériá kvalifikovanej účasti, sa zohľadňujú hlasovacie práva uvedené v článkoch 9 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu (20) a podmienky týkajúce sa ich navýšenia ustanovené v článku 12 ods. 4 a 5 uvedenej smernice.
Členské štáty nezohľadnia hlasovacie práva alebo podiely, ktoré investičné spoločnosti alebo úverové inštitúcie držia ako výsledok upisovania finančných nástrojov alebo umiestňovania finančných nástrojov so záväzkom, ako sa uvádza v oddiele A bode 6 prílohy I k smernici 2004/39/ES, ak sa tieto práva nevykonávajú alebo inak nevyužívajú na zasahovanie do riadenia emitenta a ak sa odstúpia jedného roka po ich nadobudnutí.
2. Príslušné orgány odmietnu udeliť povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie, ak po zohľadnení potreby zabezpečiť zdravé a obozretné riadenie úverovej inštitúcie nie sú presvedčené o vhodnosti akcionárov alebo spoločníkov, najmä vtedy, ak nie sú splnené kritériá stanovené v článku 23 ods. 1. Uplatňuje sa článok 23 ods. 2 a 3 a článok 24.
3. Ak je úverová inštitúcia úzko prepojená s inými fyzickými alebo právnickými osobami, príslušné orgány udelia povolenie len vtedy, ak tieto prepojenia neprekážajú v účinnom výkone ich dohľadu.
Príslušné orgány odmietnu udeliť povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie v prípade, ak účinný výkon ich funkcií dohľadu znemožňujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia tretej krajiny, ktorými sa riadi jedna alebo viac fyzických alebo právnických osôb, s ktorými je úverová inštitúcia úzko prepojená, alebo ťažkosti spojené s presadzovaním týchto zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení.
Príslušné orgány požadujú od úverových inštitúcií, aby im priebežne predkladali informácie potrebné na monitorovanie dodržiavania podmienok uvedených v tomto odseku.
Článok 15
Odmietnutie udeliť povolenie
V prípade, že sa príslušný orgán odmietne udeliť povolenie na začatie činnosti úverovej inštitúcie, oznámi žiadateľovi rozhodnutie a dôvody rozhodnutia do šiestich mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia, alebo, ak je žiadosť neúplná, do šiestich mesiacov odo dňa doručenia úplných požadovaných informácií potrebných na prijatie rozhodnutia.
Rozhodnutie o udelení alebo odmietnutí udelenia povolenia sa v každom prípade prijme do 12 mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia.
Článok 16
Predchádzajúca konzultácia s príslušnými orgánmi ostatných členských štátov
1. Pred tým, ako príslušný orgán udelí povolenie úverovej inštitúcii, uskutoční s príslušnými orgánmi iného členského štátu konzultácie, ak je úverová inštitúcia:
a)
dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte;
b)
dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte;
c)
kontrolovaná tými istými fyzickými alebo právnickými osobami ako tými, ktoré kontrolujú úverovú inštitúciu, ktorej bolo udelené povolenie v uvedenom inom členskom štáte.
2. Príslušný orgán pred udelením povolenia úverovej inštitúcii uskutoční konzultácie s príslušným orgánom, ktorý je zodpovedný za dohľad nad poisťovňami alebo investičnými spoločnosťami v dotknutom členskom štáte, ak úverová inštitúcia:
a)
je dcérskou spoločnosťou poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Únii;
b)
je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Únii;
c)
je kontrolovaná tými istými fyzickými alebo právnickými osobami, ako tými ktoré kontrolujú poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Únii.
3. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom konzultujú najmä pri posudzovaní vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností členov riadiaceho orgánu zapojených do riadenia iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom si vymieňajú všetky informácie týkajúce sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností členov riadiaceho orgánu, ktoré sú dôležité pre udelenie povolenia a aj pre priebežné posúdenie dodržiavania prevádzkových podmienok.
Článok 17
Pobočky úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v inom členskom štáte
Hostiteľské členské štáty nevyžadujú udelenie povolenia ani zloženie prostriedkov v prípade pobočiek úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v iných členských štátoch. Zakladanie takých pobočiek a dohľad nad nimi sa vykonáva v súlade s článkom 35, článkom 36 ods. 1, 2 a 3, článkom 37, článkami 40 až 46, článkom 49 a článkami 74 a 75.
Článok 18
Odňatie povolenia
Príslušné orgány odnímu povolenie udelené úverovej inštitúcii len v prípadoch, ak takáto úverová inštitúcia:
a)
nevyužije povolenie do 12 mesiacov, výslovne sa vzdá povolenia alebo prestane podnikať počas obdobia presahujúceho šesť mesiacov, ak dotknutý členský štát neustanovil, že v takom prípade platnosť povolenia zaniká;
b)
získala povolenie na základe nepravdivých vyhlásení alebo iným neregulárnym spôsobom;
c)
prestala spĺňať podmienky, na základe ktorých bolo povolenie udelené;
d)
už nespĺňa prudenciálne požiadavky stanovené v tretej, štvrtej alebo šiestej časti nariadenia (EÚ) č. 575/2013 alebo uložené podľa článku 104 ods. 1 písm. a) alebo článku 105 tejto smernice, alebo sa už nedá spoliehať na to, že bude plniť svoje záväzky voči veriteľom, a najmä už neposkytuje záruku na aktíva, ktoré jej zverili držitelia vkladov;
e)
nastal jeden z iných prípadov, v ktorých sa odňatie povolenia stanovuje vo vnútroštátnych právnych predpisoch; alebo
f)
poruší jedno z ustanovení uvedených v článku 67 ods. 1.
Článok 19
Názov úverovej inštitúcie
Na účely výkonu svojich činností môžu úverové inštitúcie, bez ohľadu na akékoľvek ustanovenia v hostiteľskom členskom štáte o použití slov „banka“, „sporiteľňa“ alebo iných bankových názvov, na celom území Únie používať ten istý názov, ktorý používajú v členskom štáte, v ktorom majú svoje ústredie. V prípade, že hrozí zámena, hostiteľský členský štát môže z dôvodu jednoznačnosti požadovať, aby boli k názvu pripojené určité upresňujúce prvky.
Článok 20
Oznámenie o udelení povolenia a jeho odňatí
1. Príslušné orgány informujú EBA o každom povolení udelenom podľa článku 8.
2. EBA uverejní na svojej internetovej stránke zoznam s názvami všetkých úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie a pravidelne ho aktualizuje.
3. Orgán konsolidovaného dohľadu poskytuje dotknutým príslušným orgánom a EBA všetky informácie týkajúce sa skupiny úverových inštitúcií v súlade s článkom 14 ods. 3, článkom 74 ods. 1 a článkom 109 ods. 2, najmä so zreteľom na právnu štruktúru a štruktúru organizácie skupiny a jej riadenie.
4. Zoznam uvedený v odseku 2 tohto článku zahŕňa názvy úverových inštitúcií, ktorých kapitál nedosahuje výšku stanovenú v článku 12 ods. 1 a identifikuje tieto inštitúcie.
5. Príslušné orgány oznámia EBA každé odňatie povolenia spolu s dôvodmi, ktoré k nemu viedli.
Článok 21
Oslobodenie úverových inštitúcií, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu
1. Príslušné orgány môžu oslobodiť úverovú inštitúciu od požiadaviek stanovených v článkoch 10 a 12 a článku 13 ods. 1 tejto smernice so zreteľom na úverovú inštitúciu uvedenú v článku 10 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 v súlade s podmienkami v ňom uvedenými.
Členské štáty môžu zachovať a používať existujúce vnútroštátne právo, pokiaľ ide o uplatňovanie takéhoto oslobodenia za predpokladu, že nie sú v rozpore s touto smernicou alebo s nariadením (EÚ) č. 575/2013.
2. Ak príslušné orgány uplatnia oslobodenie uvedené v odseku 1, články 17, 33, 34 a 35, článok 36 ods. 1 až 3, články 39 až 46, hlava VII kapitola 2 oddiel II a hlava VII kapitola 4 sa uplatňujú na celok pozostávajúci z ústredného orgánu spolu s jeho pridruženými inštitúciami.
KAPITOLA 2
Kvalifikovaná účasť v úverovej inštitúcii
Článok 22
Oznámenie a posúdenie navrhovaných nadobudnutí
1. Členské štáty požadujú, aby každá fyzická alebo právnická osoba, alebo takéto osoby konajúce v zhode (ďalej len „navrhovaný nadobúdateľ“), ktoré sa rozhodli nadobudnúť priamo alebo nepriamo kvalifikovanú účasť v úverovej inštitúcii alebo v nej takúto kvalifikovanú účasť priamo alebo nepriamo ďalej zvýšiť, čo by malo za následok, že by ich podiel na hlasovacích právach alebo kapitáli dosiahol alebo prekročil 20 %, 30 % alebo 50 % alebo že by sa úverová inštitúcia stala ich dcérskou spoločnosťou (ďalej len „navrhované nadobudnutie“), písomne pred nadobudnutím oznámili príslušným orgánom úverovej inštitúcie, v ktorej chcú kvalifikovanú účasť nadobudnúť alebo zvýšiť, a uviedli veľkosť zamýšľanej účasti a príslušné informácie uvedené v článku 23 ods. 4. Nevyžaduje sa od členských štátov, aby uplatňovali prahovú hodnotu vo výške 30 %, ak v súlade s článkom 9 ods. 3 písm. a) smernice 2004/109/ES uplatňujú prahovú hodnotu vo výške jednej tretiny.
2. Príslušné orgány bezodkladne a v každom prípade do dvoch pracovných dní od doručenia oznámenia, písomne potvrdia doručenie oznámenia podľa odseku 1 alebo ďalšej informácie podľa odseku 3 navrhovanému nadobúdateľovi.
Príslušné orgány majú maximálne 60 pracovných dní od dátumu písomného potvrdenia o doručení oznámenia a všetkých dokumentov požadovaných členským štátom, ktoré majú byť priložené k oznámeniu na základe zoznamu uvedeného v článku 23 ods. 4, (ďalej len „lehota na posúdenie“) na posúdenie v zmysle článku 23 ods. 1 (ďalej len „posúdenie“).
Príslušné orgány informujú navrhovaného nadobúdateľa o dátume ukončenia lehoty na posúdenie pri potvrdzovaní doručenia oznámenia.
3. Príslušné orgány môžu, ak je to potrebné, počas lehoty na posúdenie, ale najneskôr do 50. pracovného dňa lehoty na posúdenie požiadať o ďalšie informácie, ktoré sú potrebné na ukončenie posúdenia. Táto žiadosť musí byť písomná a musí sa v nej uvádzať, ktoré dodatočné informácie sa vyžadujú.
Lehota na posúdenie sa preruší od dátumu žiadosti príslušných orgánov o informácie do doručenia odpovede navrhovaného nadobúdateľa na túto žiadosť. Prerušenie nesmie byť dlhšie ako 20 pracovných dní. Príslušné orgány môžu na základe vlastného uváženia požiadať o ďalšie doplnenie alebo spresnenie informácií, táto žiadosť však nesmie viesť k prerušeniu lehoty na posúdenie.
4. Príslušný orgán môže predĺžiť prerušenie uvedené v odseku 3 druhom pododseku až na 30 pracovných dní, ak sa navrhovaný nadobúdateľ nachádza alebo je regulovaný v tretej krajine alebo ak fyzická alebo právnická osoba nepodlieha dohľadu podľa tejto smernice alebo smerníc 2009/65/ES, 2009/138/ES alebo 2004/39/ES.
5. Ak sa príslušné orgány rozhodnú vyjadriť nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím, do dvoch pracovných dní od skončenia posúdenia a pred uplynutím lehoty na posúdenie o tom písomne informujú navrhovaného nadobúdateľa a uvedú dôvody tohto rozhodnutia. S výhradou vnútroštátnych právnych predpisov je na žiadosť navrhovaného nadobúdateľa možné sprístupniť verejnosti primerané odôvodnenie rozhodnutia. To nebráni členskému štátu, aby umožnil príslušnému orgánu uverejniť tieto informácie bez toho, aby o to požiadal navrhovaný nadobúdateľ.
6. Ak príslušné orgány nevyjadria písomne nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím v lehote na posúdenie, navrhované nadobudnutie sa považuje za schválené.
7. Príslušné orgány môžu stanoviť maximálnu lehotu na dokončenie navrhovaného nadobudnutia a v prípade potreby ju predĺžiť.
8. Členské štáty nesmú na oznamovanie priameho alebo nepriameho nadobudnutia hlasovacích práv alebo kapitálu príslušným orgánom a na schvaľovanie takéhoto nadobudnutia príslušnými orgánmi stanoviť požiadavky, ktoré sú prísnejšie ako požiadavky ustanovené touto smernicou.
9. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť spoločné postupy, formuláre a vzory pre konzultácie medzi dotknutými príslušnými orgánmi uvedenými v článku 24.
EBA predloží Komisii návrh týchto vykonávacích technických predpisov do 31. decembra 2015.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 23
Kritériá posudzovania
1. Príslušné orgány pri posudzovaní oznámenia uvedeného v článku 22 ods. 1 a informácií uvedených v článku 22 ods. 3 v záujme zaručenia zdravého a obozretného riadenia úverovej inštitúcie, v prípade ktorej sa nadobudnutie navrhuje, a so zreteľom na možný vplyv navrhovaného nadobúdateľa na uvedenú úverovú inštitúciu posúdia vhodnosť navrhovaného nadobúdateľa a finančné zdravie navrhovaného nadobudnutia v súlade s týmito kritériami:
a)
dobrá povesť navrhovaného nadobúdateľa;
b)
dobrá povesť, vedomosti, zručnosti a skúsenosti ako sa uvádza v článku 91 ods. 1 každého člena riadiaceho orgánu a každého člena vrcholového manažmentu, ktorý bude riadiť činnosť úverovej inštitúcie v dôsledku navrhovaného nadobudnutia;
c)
finančné zdravie navrhovaného nadobúdateľa, najmä v súvislosti s druhom činnosti vykonávanej a plánovanej v úverovej inštitúcii, v prípade ktorej sa nadobudnutie navrhuje;
d)
skutočnosť, či úverová inštitúcia bude schopná plniť prudenciálne požiadavky na základe tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a prípadne iného práva Únie, najmä smerníc 2002/87/ES a 2009/110/ES, a či bude schopná v ich plnení pokračovať, a najmä, či skupina, ktorej súčasťou sa stane, má takú štruktúru, ktorá umožňuje vykonávať účinný dohľad, účinne vymieňať informácie medzi príslušnými orgánmi a určiť rozdelenie zodpovednosti medzi príslušné orgány;
e)
skutočnosť, či existuje dôvodné podozrenie, že v súvislosti s navrhovaným nadobudnutím dochádza alebo došlo k praniu špinavých peňazí alebo financovaniu terorizmu alebo k pokusom o páchanie týchto trestných činov v zmysle článku 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (21) alebo že by sa navrhovaným nadobudnutím mohlo zvýšiť riziko ich spáchania.
2. Príslušné orgány môžu nesúhlasiť s navrhovaným nadobudnutím len vtedy, ak na to existujú dostatočné dôvody na základe kritérií uvedených odseku 1, alebo ak informácie poskytnuté navrhovaným nadobúdateľom nie sú úplné.
3. Členské štáty nestanovia žiadne predbežné podmienky v súvislosti s výškou podielu, ktorý sa musí nadobudnúť, ani nepovolia svojim príslušným orgánom skúmať navrhované nadobudnutie z hľadiska hospodárskych potrieb trhu.
4. Členské štáty uverejnia zoznam s informáciami, ktoré sú potrebné na vykonanie posúdenia a ktoré sa musia príslušným orgánom poskytnúť zároveň s oznámením uvedeným v článku 22 ods. 1. Požadované informácie musia byť primerané a prispôsobené povahe navrhovaného nadobúdateľa a navrhovaného nadobudnutia. Členské štáty nesmú vyžadovať informácie, ktoré pre prudenciálne posudzovanie nie sú relevantné.
5. Bez ohľadu na článok 22 ods. 2, 3 a 4, ak sa príslušnému orgánu oznámili dva alebo viac návrhov na nadobudnutie alebo zvýšenie kvalifikovaných účastí v tej istej úverovej inštitúcii, tento orgán zaobchádza so všetkými navrhovanými nadobúdateľmi nediskriminačným spôsobom.
Článok 24
Spolupráca medzi príslušnými orgánmi
1. Pri posudzovaní dotknuté príslušné orgány navzájom plne spolupracujú, ak je navrhovaný nadobúdateľ jedným z týchto subjektov:
a)
úverová inštitúcia, poisťovňa, zaisťovňa, investičná spoločnosť alebo správcovská spoločnosť v zmysle článku 2 ods. 1 písm. b) smernice 2009/65/ES (ďalej len „správcovská spoločnosť PKIPCP“) s povolením v inom členskom štáte alebo v inom sektore, ako v tom, v ktorom sa nadobudnutie navrhuje;
b)
materská spoločnosť úverovej inštitúcie, poisťovne, zaisťovne, investičnej spoločnosti alebo správcovskej spoločnosti PKIPCP s povolením v inom členskom štáte alebo v inom sektore, ako v tom, v ktorom sa nadobudnutie navrhuje;
c)
fyzická alebo právnická osoba kontrolujúca úverovú inštitúciu, poisťovňu, zaisťovňu, investičnú spoločnosť alebo správcovskú spoločnosť PKIPCP s povolením v inom členskom štáte alebo v inom sektore, ako v tom, v ktorom sa nadobudnutie navrhuje.
2. Príslušné orgány si bez zbytočného odkladu navzájom poskytnú akékoľvek informácie, ktoré sú zásadné alebo relevantné z hľadiska daného posúdenia. V tejto súvislosti si príslušné orgány na žiadosť navzájom oznámia všetky relevantné informácie a na vlastný podnet všetky zásadné informácie. V rozhodnutí príslušného orgánu, ktorý udelil povolenie úverovej inštitúcii, v prípade ktorej sa nadobudnutie navrhuje, sa uvedú všetky názory alebo výhrady príslušného orgánu zodpovedného za navrhovaného nadobúdateľa.
Článok 25
Oznámenie v prípade odpredaja
Členské štáty požadujú, aby každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá sa rozhodla zbaviť sa priamo alebo nepriamo kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii, písomne pred odpredajom oznámila príslušným orgánom a uviedla veľkosť danej účasti. Taká osoba musí takisto informovať príslušné orgány, ak sa rozhodla znížiť svoju kvalifikovanú účasť tak, aby podiel na hlasovacích právach alebo kapitáli, ktorý vlastní, klesol pod 20 %, 30 % alebo 50 %, alebo tak, že by úverová inštitúcia prestala byť jej dcérskou spoločnosťou. Od členských štátov sa nevyžaduje, aby uplatňovali prahovú hodnotu vo výške 30 %, ak v súlade s článkom 9 ods. 3 písm. a) smernice 2004/109/ES uplatňujú prahovú hodnotu vo výške jednej tretiny.
Článok 26
Informačné povinnosti a sankcie
1. Keď sa úverové inštitúcie dozvedia o nadobudnutí alebo zbavení sa podielov na ich kapitáli, ktoré spôsobia, že podiely prekročia alebo poklesnú pod jednu z hraníc uvedených v článku 22 ods. 1 a článku 25, informujú o tom príslušné orgány.
Úverové inštitúcie prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu najmenej raz ročne informujú príslušné orgány o menách akcionárov a spoločníkov, ktorí vlastnia kvalifikované účasti, a o veľkosti týchto účastí tak, ako sú vykázané napríklad v informáciách prijatých na výročných valných zhromaždeniach akcionárov a spoločníkov, alebo v dôsledku dodržiavania súladu s predpismi týkajúcimi sa spoločností prijatých na obchodovanie na regulovanom trhu.
2. Členské štáty požadujú, aby v prípade, že vplyv osôb uvedených v článku 22 ods. 1 môže narušiť obozretné a zdravé riadenie inštitúcie, príslušné orgány prijali vhodné opatrenia na nápravu takejto situácie. Medzi takéto opatrenia môžu patriť zákazy, sankcie podľa článkov 65 až 72 voči členom riadiaceho orgánu a manažmentu alebo pozastavenie výkonu hlasovacích práv spojených s podielmi, ktoré vlastnia akcionári alebo spoločníci dotknutej úverovej inštitúcie.
Podobné opatrenia podľa článkov 65 až 70 sa vzťahujú aj na fyzické a právnické osoby, ktoré nesplnia povinnosť vopred poskytnúť informácie v zmysle článku 22 ods. 1 a podľa článkov 65 až 72.
Ak dôjde k nadobudnutiu podielu napriek nesúhlasu príslušných orgánov, členský štát bez ohľadu na akékoľvek ďalšie sankcie, ktoré sa prijmú, zabezpečí, aby sa výkon zodpovedajúcich hlasovacích práv pozastavil alebo aby boli odovzdané hlasy neplatné alebo bolo možné vyhlásiť ich za neplatné.
Článok 27
Kritériá na kvalifikované účasti
Pri určovaní, či sú splnené kritériá na kvalifikovanú účasť uvedenú v článkoch 22, 25 a 26, sa zohľadnia hlasovacie práva uvedené v článkoch 9, 10 a 11 smernice 2004/109/ES a podmienky týkajúce sa ich navýšenia ustanovené v článku 12 ods. 4 a 5 uvedenej smernice.
Pri určovaní, či sú splnené kritériá na kvalifikovanú účasť uvedené v článku 26, členské štáty nezohľadnia hlasovacie práva alebo podiely, ktoré inštitúcie môžu držať ako výsledok upisovania finančných nástrojov alebo umiestňovania finančných nástrojov so záväzkom, ako sa uvádza v oddiele A bode 6 prílohy I k smernici 2004/39/ES, ak sa tieto práva nevykonávajú alebo inak nevyužívajú na zasahovanie do riadenia emitenta a ak sa ich investičné spoločnosti alebo úverové inštitúcie zbavia do jedného roka po ich nadobudnutí.
HLAVA IV
POČIATOČNÝ KAPITÁL INVESTIČNÝCH SPOLOČNOSTÍ
Článok 28
Počiatočný kapitál investičných spoločností
1. Počiatočný kapitál investičných spoločností pozostáva len z jednej alebo viacerých položiek uvedených v článku 26 ods. 1 písm. a) až e) nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Všetky investičné spoločnosti iné ako tie, ktoré sú uvedené v článku 29, musia mať počiatočný kapitál vo výške 730 000 EUR.
Článok 29
Počiatočný kapitál určitých druhov investičných spoločností
1. Počiatočný kapitál vo výške 125 000 EUR musí mať investičná spoločnosť, ktorá neobchoduje so žiadnymi finančnými nástrojmi na vlastný účet ani neupisuje emisie finančných nástrojov na základe pevného záväzku, ale ktorá drží peniaze alebo cenné papiere klientov a ktorá ponúka jednu alebo viacero z týchto služieb:
a)
prijímanie a prevod príkazov investorov týkajúcich sa finančných nástrojov;
b)
plnenie príkazov investorov týkajúcich sa finančných nástrojov;
c)
správa individuálnych portfólií investícií vo finančných nástrojoch.
2. Príslušné orgány môžu povoliť investičnej spoločnosti, ktorá plní príkazy investorov týkajúce sa finančných nástrojov, držať takéto nástroje na vlastný účet, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
takéto pozície vzniknú iba ako následok toho, že spoločnosti sa nepodarí presne splniť príkazy investorov;
b)
celková trhová hodnota všetkých takýchto pozícií podlieha hornej hranici 15 % počiatočného kapitálu spoločnosti;
c)
spoločnosť spĺňa požiadavky ustanovené v článkoch 92 až 95 a štvrtej časti nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
d)
takéto pozície sú náhodné a dočasné vo svojej podstate a prísne obmedzené na čas potrebný na uskutočnenie príslušnej transakcie.
3. Členské štáty môžu znížiť sumu uvedenú v odseku 1 na 50 000 EUR, ak spoločnosť nie je oprávnená držať peniaze alebo cenné papiere klientov, obchodovať na vlastný účet či upisovať emisie na základe pevného záväzku.
4. Držanie pozícií vo finančných nástrojoch, ktoré nie sú v obchodnej knihe, na investovanie vlastných zdrojov sa nepovažuje za obchodovanie na vlastný účet v súvislosti so službami uvedenými v odseku 1 ani na účely odseku 3.
Článok 30
Počiatočný kapitál miestnych spoločností
Miestne spoločnosti musia mať počiatočný kapitál vo výške 50 000 EUR, pokiaľ uplatňujú právo na slobodu usadiť sa alebo poskytovať služby podľa článkov 31 a 32 smernice 2004/39/ES.
Článok 31
Krytie spoločností, ktoré nie sú oprávnené držať peniaze alebo cenné papiere klientov
1. Krytie spoločností uvedených v článku 4 ods. 1 bode 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 má jednu z týchto foriem:
a)
počiatočný kapitál vo výške 50 000 EUR;
b)
poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú výkonom činnosti, ktoré pokrýva celé územie Únie, alebo iná porovnateľná záruka pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti vo výške aspoň 1 000 000 EUR pre každú poistnú udalosť a v súhrne 1 500 000 EUR ročne pre všetky poistné udalosti;
c)
kombinácia počiatočného kapitálu a poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú výkonom činnosti vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b).
Výšku súm uvedených v prvom pododseku Komisia pravidelne preskúma.
2. Ak je spoločnosť uvedená v článku 4 ods. 1 bode 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 registrovaná aj podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/92/ES z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia (22), musí byť v súlade s článkom 4 ods. 3 uvedenej smernice a mať krytie jednou z týchto foriem:
a)
počiatočný kapitál vo výške 25 000 EUR;
b)
poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú výkonom činnosti, ktoré pokrýva celé územie Únie, alebo iná porovnateľná záruka pre prípad zodpovednosti vyplývajúcej z profesijnej nedbanlivosti vo výške aspoň 500 000 EUR pre každú poistnú udalosť a v súhrne 750 000 EUR ročne pre všetky poistné udalosti;
c)
kombinácia počiatočného kapitálu a poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú výkonom činnosti vo forme, ktorej výsledkom je krytie rovnocenné krytiu podľa písmen a) alebo b).
Článok 32
Prechodné ustanovenia
1. Odchylne od článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 a ods. 3 a článku 30 môžu členské štáty pokračovať v udeľovaní povolení investičným spoločnostiam a spoločnostiam, na ktoré sa vzťahuje článok 30, ktoré existovali 31. decembra 1995 alebo pred týmto dátumom a ktorých vlastné zdroje sú menšie ako úrovne počiatočného kapitálu, ktoré sú pre ne stanovené v článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 alebo ods. 3 alebo článku 30.
Vlastné zdroje týchto investičných spoločností alebo spoločností nesmú klesnúť pod najvyššiu referenčnú úroveň vypočítanú po 23. marci 1993. Táto referenčná úroveň je priemernou dennou úrovňou vlastných zdrojov vypočítanou za šesťmesačné obdobie, ktoré predchádzalo dátumu výpočtu. Počíta sa každých šesť mesiacov vzhľadom na zodpovedajúce predchádzajúce obdobie.
2. Ak investičná spoločnosť alebo spoločnosť, na ktorú sa vzťahuje odsek 1, začne kontrolovať iná fyzická alebo právnická osoba ako tá, ktorá ju kontrolovala 31. decembra 1995 alebo pred týmto dátumom,, vlastné zdroje tejto investičnej spoločnosti alebo spoločnosti musia dosiahnuť aspoň úroveň, ktorá je pre ňu stanovená v článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 alebo ods. 3 alebo v článku 30, okrem prípadu prvého prevodu dedením uskutočneného po 31. decembri 1995, ktorý je podmienený schválením príslušných orgánov a na obdobie nie dlhšie ako 10 rokov odo dňa tohto prevodu.
3. V prípade splynutia/zlúčenia dvoch alebo viacerých investičných spoločností alebo spoločností, na ktoré sa vzťahuje článok 30, vlastné zdroje spoločnosti, ktorá vznikla splynutím/zlúčením, nemusia dosiahnuť úroveň stanovenú v článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 alebo ods. 3 alebo článku 30. Napriek tomu, počas akéhokoľvek obdobia, keď sa úroveň stanovená v článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 alebo ods. 3 alebo článku 30 nedosiahne, vlastné zdroje spoločnosti, ktorá je výsledkom splynutia/zlúčenia, nesmú klesnúť pod celkové vlastné zdroje splynutých/zlúčených spoločností v čase splynutia/zlúčenia.
4. Vlastné zdroje investičných spoločností a spoločností, na ktoré sa vzťahuje článok 30, nesmú klesnúť pod úroveň stanovenú v článku 28 ods. 2, článku 29 ods. 1 alebo ods. 3 alebo článku 30 a odsekoch 1 a 3 tohto článku.
5. Ak príslušné orgány považujú za potrebné, aby na zabezpečenie platobnej schopnosti investičných spoločností a spoločností boli splnené požiadavky stanovené v odseku 4, odseky 1, 2 a 3 sa neuplatňujú.
HLAVA V
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA SLOBODY USADIŤ SA A SLOBODY POSKYTOVAŤ SLUŽBY
KAPITOLA 1
Všeobecné zásady
Článok 33
Úverové inštitúcie
Členské štáty ustanovia, že činnosti uvedené v prílohe I sa na ich území môžu vykonávať v súlade s článkom 35, článkom 36 ods. 1, 2 a 3, článkom 39 ods. 1 a 2 a článkami 40 až 46 buď prostredníctvom založenia pobočky alebo poskytovania služieb, a to akoukoľvek úverovou inštitúciou, ktorej bolo udelené povolenie a ktorá podlieha dohľadu príslušných orgánov iného členského štátu za predpokladu, že sa jej povolenie vzťahuje na tieto činnosti.
Článok 34
Finančné inštitúcie
1. Členské štáty ustanovia, že činnosti uvedené v prílohe I sa na ich území môžu vykonávať v súlade s článkom 35, článkom 36 ods. 1, 2 a 3, článkom 39 ods. 1 a 2 a článkami 40 až 46 buď prostredníctvom založenia pobočky alebo poskytovania služieb, a to akoukoľvek finančnou inštitúciou z iného členského štátu, či už ide o dcérsku spoločnosť úverovej inštitúcie alebo spoločnú dcérsku spoločnosť dvoch alebo viacerých úverových inštitúcií, ktorej zakladajúca listina a stanovy povoľujú vykonávanie týchto činností, a ktorá spĺňa všetky tieto podmienky:
a)
materská spoločnosť alebo spoločnosti majú povolenie na činnosť ako úverové inštitúcie v členskom štáte, ktorého právom sa finančná inštitúcia riadi;
b)
dotknuté činnosti sa skutočne vykonávajú na území toho istého členského štátu;
c)
materská spoločnosť alebo spoločnosti držia najmenej 90 % hlasovacích práv spojených s podielmi na kapitáli finančnej inštitúcie;
d)
materská spoločnosť alebo spoločnosti preukážu príslušným orgánom obozretnosť riadenia finančnej inštitúcie a so súhlasom príslušných orgánov domovského členského štátu vyhlásia, že spoločne a každý zvlášť ručia za záväzky, ktoré na seba finančná inštitúcia prevezme;
e)
finančná inštitúcia je účinne zahrnutá, najmä pokiaľ ide o príslušné činnosti, do konsolidovaného dohľadu materskej spoločnosti, resp. každej z materských spoločností, v súlade s hlavou VII kapitolou 3 tejto smernice a prvou časťou hlavou II kapitolou 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, najmä na účely požiadaviek na vlastné zdroje ustanovených v článku 92 uvedeného nariadenia na kontrolu veľkej majetkovej angažovanosti podľa časti štyri uvedeného nariadenia a na účely obmedzenia podielov ustanovených v článkoch 89 a 90 uvedeného nariadenia.
Príslušné orgány domovského členského štátu kontrolujú plnenie podmienok uvedených v prvom pododseku a finančnej inštitúcii vystavia potvrdenie o ich splnení, ktoré je súčasťou oznámenia uvedeného v článkoch 35 a 39.
2. Ak finančná inštitúcia podľa odseku 1 prvého pododseku prestane spĺňať niektorú zo stanovených podmienok, príslušné orgány domovského členského štátu to oznámia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu a činnosti, ktoré táto finančná inštitúcia vykonáva v hostiteľskom členskom štáte, sa budú riadiť právom hostiteľského členského štátu.
3. Odseky 1 a 2 sa primerane uplatňujú na dcérske spoločnosti finančnej inštitúcie v zmysle odseku 1 prvého pododseku.
KAPITOLA 2
Právo úverových inštitúcií usadiť sa
Článok 35
Oznamovacia povinnosť a komunikácia medzi príslušnými orgánmi
1. Úverová inštitúcia, ktorá chce založiť pobočku na území iného členského štátu, oznámi svoj zámer príslušným orgánom svojho domovského členského štátu.
2. Členské štáty požadujú od každej úverovej inštitúcie, ktorá chce založiť pobočku na území iného členského štátu, aby v rámci oznámenia podľa odseku 1 poskytla všetky tieto informácie:
a)
členský štát, na území ktorého chce založiť pobočku;
b)
plán činnosti, v ktorom okrem iného uvedie druh zamýšľaných podnikateľských činností a organizačnú štruktúru pobočky;
c)
adresu v hostiteľskom členskom štáte, na ktorej je možné získať dokumenty;
d)
mená osôb, ktoré majú byť zodpovedné za riadenie pobočky.
3. Ak príslušné orgány domovského členského štátu so zreteľom na zamýšľané činnosti nemajú dôvod pochybovať o primeranosti administratívnej štruktúry alebo o finančnej situácii úverovej inštitúcie, do troch mesiacov od doručenia informácií uvedených v odseku 2 tieto informácie oznámia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu a upovedomia o tom dotknutú úverovú inštitúciu.
Príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú aj výšku vlastných zdrojov a ich zloženie a výšku požiadaviek na vlastné zdroje úverovej inštitúcie podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
Odchylne od druhého pododseku príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú v prípade uvedenom v článku 34 výšku a zloženie vlastných zdrojov finančnej inštitúcie a celkovú výšku rizikovej expozície úverovej inštitúcie, ktorá je jej materskou spoločnosťou, vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 a 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
4. Ak príslušné orgány domovského členského štátu odmietnu oznámiť príslušným orgánom hostiteľského členského štátu informácie uvedené v odseku 2, svoje odmietnutie zdôvodnia dotknutej úverovej inštitúcii do troch mesiacov po doručení všetkých informácií.
Proti tomuto odmietnutiu, resp. neodpovedaniu možno podať opravný prostriedok na súdy v domovskom členskom štáte.
5. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť informácie, ktoré sa majú oznamovať v súlade s týmto článkom.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
6. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť štandardné formuláre, vzory a postupy na takéto poskytovanie informácií.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
7. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 5 a 6 do 1. januára 2014.
Článok 36
Začiatok vykonávania činností
1. Skôr ako pobočka úverovej inštitúcie začne vykonávať svoju činnosť, príslušné orgány hostiteľského členského štátu sa do dvoch mesiacov od prijatia informácií uvedených v článku 35 pripravia na výkon dohľadu nad úverovou inštitúciou v súlade s kapitolou 4 a v prípade potreby uvedú podmienky, za ktorých sa tieto činnosti budú vo všeobecnom záujme vykonávať na území hostiteľského členského štátu.
2. Pobočka môže byť založená a môže začať vykonávať svoju činnosť po prijatí oznámenia od príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, alebo ak takéto oznámenie nedostane, po uplynutí lehoty stanovenej v odseku 1.
3. V prípade zmeny akýchkoľvek informácií oznámených podľa článku 35 ods. 2 písm. b), c) alebo d) úverová inštitúcia túto zmenu písomne oznámi príslušným orgánom domovského a hostiteľského členského štátu aspoň jeden mesiac pred uskutočnením takejto zmeny, aby umožnila príslušným orgánom domovského členského štátu prijať rozhodnutie po oznámení podľa článku 35 a príslušným orgánom hostiteľského členského štátu prijať rozhodnutie, v ktorom sa ustanovujú podmienky zmeny v zmysle odseku 1 tohto článku.
4. Pobočky, ktoré svoju činnosť začali vykonávať v súlade s ustanoveniami platnými v ich hostiteľských členských štátoch pred 1. januárom 1993, sa považujú za pobočky, na ktoré sa uplatnil postup ustanovený v článku 35 a v odsekoch 1 a 2 tohto článku. Od 1. januára 1993 sa riadia ustanoveniami odseku 3 tohto článku a ustanoveniami článkov 33 a 52 a kapitoly 4.
5. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť informácie, ktoré sa majú oznamovať v súlade s týmto článkom.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
6. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť štandardné formuláre, vzory a postupy na takéto poskytovanie informácií.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
7. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 5 a 6 do 1. januára 2014.
Článok 37
Informácie o odmietnutiach
Členské štáty informujú Komisiu a EBA o počte a druhu prípadov, v ktorých došlo k odmietnutiu oznámiť informácie podľa článkov 35 a 36 ods. 3.
Článok 38
Spájanie pobočiek
Akýkoľvek počet miest výkonu činnosti, ktoré v tom istom členskom štáte zriadi úverová inštitúcia s ústredím v inom členskom štáte, sa považuje za jednu pobočku.
KAPITOLA 3
Vykonávanie slobody poskytovať služby
Článok 39
Postup oznamovania
1. Každá úverová inštitúcia, ktorá chce uplatniť svoju slobodu poskytovať služby vykonávaním svojej činnosti na území iného členského štátu po prvý raz, oznámi príslušným orgánom domovského členského štátu činnosti uvedené na zozname v prílohe I, ktoré má v úmysle vykonávať.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu do jedného mesiaca od doručenia oznámenia stanoveného v odseku 1 pošlú toto oznámenie príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
3. Týmto článkom nie sú dotknuté nadobudnuté práva úverových inštitúcií, ktoré svoje služby poskytovali pred 1. januárom 1993.
4. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť informácie, ktoré sa majú oznamovať v súlade s týmto článkom.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť štandardné formuláre, vzory a postupy na takéto oznamovanie.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
6. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 4 a 5 do 1. januára 2014.
KAPITOLA 4
Právomoci príslušných orgánov hostiteľského členského štátu
Článok 40
Požiadavky na podávanie správ
Príslušné orgány hostiteľských členských štátov môžu požadovať, aby im všetky úverové inštitúcie, ktoré majú pobočky na ich územiach, pravidelne podávali správy o svojej činnosti v týchto hostiteľských členských štátoch.
Tieto správy sa vyžadujú len na informačné alebo štatistické účely, na účely uplatňovania článku 51 ods. 1 alebo na účely dohľadu v súlade s touto kapitolou. Vzťahujú sa na ne požiadavky dodržiavania služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1.
Príslušné orgány hostiteľských členských štátov môžu požadovať informácie najmä od úverových inštitúcií uvedených v prvom pododseku, aby mohli posúdiť, či je pobočka v súlade s článkom 51 ods. 1 dôležitá.
Článok 41
Opatrenia prijaté príslušnými orgánmi domovského členského štátu vo vzťahu k činnostiam vykonávaným v hostiteľskom členskom štáte
1. V prípade, že príslušné orgány hostiteľského členského štátu na základe informácií získaných od príslušných orgánov domovského členského štátu podľa článku 50 zistia, že úverová inštitúcia, ktorá má pobočku alebo poskytuje služby na jeho území, spĺňa jednu z nižšie uvedených podmienok v súvislosti s činnosťami vykonávanými v danom hostiteľskom členskom štáte, informujú o tom príslušné orgány domovského členského štátu:
a)
úverová inštitúcia nedodržiava vnútroštátne predpisy, ktorými sa transponuje táto smernica, alebo ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
existuje závažné riziko, že úverová inštitúcia nebude dodržiavať vnútroštátne predpisy, ktorými sa transponuje táto smernica, alebo ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
Príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne prijmú všetky primerané opatrenia, aby sa zabezpečilo, že dotknutá úverová inštitúcia odstráni toto nedodržiavanie alebo prijme opatrenia na odvrátenie rizika nedodržania súladu. Príslušné orgány domovského členského štátu tieto opatrenia bezodkladne oznámia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
2. V prípade, že príslušné orgány hostiteľského členského štátu majú za to, že príslušné orgány domovského členského štátu nesplnili alebo nesplnia svoje povinnosti podľa druhého pododseku odseku 1, môžu sa vo veci obrátiť na EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Ak EBA koná v súlade s uvedeným článkom, prijme každé rozhodnutie podľa článku 19 ods. 3 uvedeného nariadenia do 24 hodín. EBA môže aj z vlastného podnetu pomáhať príslušným orgánom dosiahnuť dohodu v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
Článok 42
Zdôvodnenie a oznamovanie
Akékoľvek opatrenie prijaté v súlade s článkom 41 ods. 1 alebo článkom 43 alebo 44 zahŕňajúce sankcie alebo obmedzenia vzhľadom na výkon slobody poskytovať služby alebo slobody usadiť sa, sa riadne odôvodní a oznámi dotknutej úverovej inštitúcii.
Článok 43
Preventívne opatrenia
1. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu v krízových situáciách, skôr ako začnú postupovať podľa článku 41, pred prijatím opatrení príslušnými orgánmi domovského členského štátu alebo reorganizačných opatrení uvedených v článku 3 smernice 2001/24/ES prijať akékoľvek preventívne opatrenia potrebné na ochranu pred finančnou nestabilitou, ktorá by vážne ohrozila tieto kolektívne záujmy vkladateľov, investorov a klientov v hostiteľskom členskom štáte.
2. Každé preventívne opatrenie podľa odseku 1 musí byť primerané svojmu účelu chrániť kolektívne záujmy vkladateľov, investorov a klientov v hostiteľskom členskom štáte pred finančnou nestabilitou, ktorá by vážne ohrozila tieto kolektívne záujmy. Takéto preventívne opatrenia môžu zahŕňať pozastavenie platby. Ich výsledkom nie je uprednostňovanie veriteľov úverovej inštitúcie v hostiteľskom členskom štáte pred veriteľmi v iných členských štátoch.
3. Akékoľvek preventívne opatrenie podľa odseku 1 stráca účinnosť, keď správne alebo justičné orgány domovského členského štátu príjmu reorganizačné opatrenia podľa článku 3 smernice 2001/24/ES.
4. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu zrušia preventívne opatrenia v prípade, ak majú za to, že tieto opatrenia stali zastaranými podľa článku 41, pokiaľ nestratia účinnosť v súlade s odsekom 3 tohto článku.
5. Komisia, EBA a príslušné orgány ostatných dotknutých členských štátov sú o preventívnych opatreniach prijatých podľa odseku 1 informované bez zbytočného odkladu.
V prípade, že príslušné orgány domovského členského štátu alebo ďalšieho dotknutého členského štátu majú námietky proti opatreniam prijatým príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu, môžu sa vo veci obrátiť na EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Ak EBA koná v súlade s uvedeným článkom, príjme každé rozhodnutie podľa článku 19 ods. 3 uvedeného nariadenia do 24 hodín. EBA môže aj z vlastného podnetu pomáhať príslušným orgánom dosiahnuť dohodu v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
Článok 44
Právomoci hostiteľských členských štátov
Hostiteľské členské štáty môžu bez ohľadu na články 40 a 41, vykonávať právomoci, ktoré im boli udelené podľa tejto smernice, s cieľom prijímať primerané opatrenia na účely zabránenia porušeniu spáchanému na ich území, ktoré je v rozpore s pravidlami, ktoré prijali podľa tejto smernice alebo vo všeobecnom záujme, alebo na účely jeho trestania. Zahŕňa to aj možnosť zabrániť úverovým inštitúciám porušujúcim predpisy v uskutočňovaní ďalších transakcií na ich území.
Článok 45
Opatrenia nasledujúce po odňatí povolenia
V prípade odňatia povolenia príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne informujú o tejto skutočnosti príslušné orgány hostiteľského členského štátu. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu prijmú vhodné opatrenia, aby dotknutej úverovej inštitúcii zabránili v uskutočňovaní ďalších transakcií ich jeho území a aby ochránili záujmy vkladateľov.
Článok 46
Reklama
Podľa tejto kapitoly úverovým inštitúciám s ústredím v iných členských štátoch nič nebráni propagovať svoje služby pomocou všetkých dostupných oznamovacích prostriedkov v hostiteľskom členskom štáte pod podmienkou dodržiavania všetkých pravidiel upravujúcich formu a obsah takejto reklamy prijatých vo všeobecnom záujme.
HLAVA VI
VZŤAHY S TRETÍMI KRAJINAMI
Článok 47
Oznamovanie vo vzťahu k pobočkám v tretích krajinách a podmienky prístupu pre úverové inštitúcie s takýmito pobočkami
1. Členské štáty neuplatňujú na pobočky úverových inštitúcií, ktorých ústredie sa nachádza v tretej krajine, pri začatí ani pri pokračovaní vo výkone ich činnosti ustanovenia, ktorými by sa im poskytovali lepšie podmienky ako pobočkám úverových inštitúcií s ústredím v Únii.
2. Príslušné orgány informujú Komisiu, EBA a Európsky bankový výbor zriadený rozhodnutím Komisie 2004/10/ES (23) o všetkých povoleniach na zriadenie pobočiek udelených úverovým inštitúciám, ktorých ústredie sa nachádza v tretej krajine.
3. Únia môže prostredníctvom dohôd uzavretých s jednou alebo viacerými tretími krajinami súhlasiť s tým, že bude uplatňovať ustanovenia, ktorými sa pobočkám úverových inštitúcií, ktorých ústredie sa nachádza v tretej krajine, zabezpečí rovnaké zaobchádzanie na celom území Únie.
Článok 48
Spolupráca s orgánmi dohľadu tretích krajín v oblasti dohľadu na konsolidovanom základe
1. Komisia môže na žiadosť niektorého členského štátu alebo z vlastného podnetu predložiť Rade návrhy na rokovanie o dohodách s jednou alebo viacerými tretími krajinami, ktorých predmetom je spôsob výkonu dohľadu na konsolidovanom základe nad:
a)
inštitúciami, ktorých materské spoločnosti majú ústredie v tretej krajine;
b)
inštitúciami nachádzajúcimi sa v tretích krajinách, ktorých materské spoločnosti, či už inštitúcie alebo finančné holdingové spoločnosti alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti, majú ústredie v Únii.
2. Cieľom dohôd uvedených v odseku 1 je predovšetkým zabezpečiť, aby:
a)
príslušné orgány členských štátov mali možnosť získať informácie potrebné na dohľad na základe konsolidovanej finančnej situácie nad inštitúciami, finančnými holdingovými spoločnosťami a zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú v Únii ktoré majú dcérske spoločnosti, ktoré sú inštitúciami alebo finančnými inštitúciami nachádzajúcimi sa v tretej krajine, alebo majú v takýchto subjektoch účasť;
b)
orgány dohľadu tretích krajín mali možnosť získať informácie potrebné na dohľad nad materskými spoločnosťami, ktorých ústredia sa nachádzajú na ich územiach a ktoré majú dcérske spoločnosti, ktoré sú inštitúciami alebo finančnými inštitúciami nachádzajúcimi sa v jednom alebo viacerých členských štátoch, alebo majú v takýchto subjektoch účasť; a
c)
EBA mohol získať od príslušných orgánov členských štátov informácie, ktoré získali od vnútroštátnych orgánov tretích krajín v súlade s článkom 35 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 218 ZFEÚ, Komisia s pomocou Európskeho bankového výboru posúdi výsledky rokovaní uvedených v odseku 1, ako aj výslednú situáciu.
4. Na účely tohto článku EBA pomáha Komisii v súlade s článkom 33 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
HLAVA VII
PRUDENCIÁLNY DOHĽAD
KAPITOLA 1
Zásady prudenciálneho dohľadu
Oddiel I
Právomoc a úlohy domovského a hostiteľského členského štátu
Článok 49
Právomoci príslušných orgánov domovského a hostiteľského členského štátu
1. Za vykonávanie prudenciálneho dohľadu nad inštitúciou vrátane dohľadu nad činnosťami, ktoré vykonáva v súlade s článkami 33 a 34, sú zodpovedné príslušné orgány domovského členského štátu bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tejto smernice, ktorými sa ustanovuje zodpovednosť príslušných orgánov hostiteľského členského štátu.
2. Odsek 1 nebráni vykonávaniu dohľadu na konsolidovanom základe.
3. Opatrenia prijaté hostiteľským členským štátom nesmú mať za následok diskriminačné ani reštriktívne zaobchádzanie z toho dôvodu, že inštitúcii bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
Článok 50
Spolupráca v oblasti dohľadu
1. Príslušné orgány dotknutých členských štátov úzko spolupracujú s cieľom vykonávať dohľad nad činnosťami inštitúcií, ktoré pôsobia, najmä prostredníctvom pobočky, v jednom alebo viacerých členských štátoch, v ktorých nemajú svoje ústredie. Navzájom si poskytujú všetky informácie o riadení a vlastníctve takýchto inštitúcií, ktoré môžu uľahčiť dohľad nad nimi a posúdenie podmienok na udelenie povolenia týmto inštitúciám, a všetky informácie, ktoré môžu uľahčiť monitorovanie inštitúcií, najmä pokiaľ ide o likviditu, platobnú schopnosť, ochranu vkladov, obmedzovanie veľkej majetkovej angažovanosti, ďalšie faktory, ktoré môžu ovplyvniť systémové riziko vyvolané danou inštitúciou, administratívne a účtovné postupy a mechanizmy vnútornej kontroly.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne poskytujú príslušným orgánom hostiteľských členských štátov akékoľvek informácie a zistenia týkajúce sa dohľadu nad likviditou v súlade so šiestou časťou nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a kapitolou 3 hlavy VII tejto smernice o činnostiach vykonávaných inštitúciou prostredníctvom jej pobočiek, a to v rozsahu, v ktorom sú tieto informácie a zistenia dôležité pre ochranu vkladateľov alebo investorov v hostiteľskom členskom štáte.
3. Príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne informujú príslušné orgány všetkých hostiteľských členských štátov v prípade, že sa vyskytne alebo sa môže odôvodnene očakávať problém súvisiaci s likviditou. Uvedené informácie zahŕňajú aj údaje o plánovaní a realizácii plánu na obnovu a o akýchkoľvek prudenciálnych opatreniach dohľadu, ktoré sa v tejto súvislosti prijali.
4. Príslušné orgány domovského členského štátu oznámia a na požiadanie vysvetlia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu, ako boli zohľadnené informácie a zistenia poskytnuté hostiteľským členským štátom. V prípade, že po oznámení informácií a zistení príslušné orgány hostiteľského členského štátu trvajú na tom, že príslušné orgány domovského členského štátu neprijali primerané opatrenia, príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu po informovaní príslušných orgánov domovského členského štátu a EBA prijať náležité opatrenia na zabránenie ďalším porušeniam s cieľom chrániť záujmy vkladateľov, investorov a ostatných subjektov, ktorým sa poskytujú služby, alebo chrániť stabilitu finančného systému.
V prípade, že príslušné orgány domovského členského štátu nesúhlasia s opatreniami príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, môžu vec predložiť EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Ak EBA koná v súlade s uvedeným článkom, prijme každé rozhodnutie v lehote jedného mesiaca.
5. Príslušné orgány môžu upozorniť EBA na situácie, v ktorých sa žiadosť o spoluprácu, najmä o výmenu informácií, zamietla alebo sa nevybavila v primeranej lehote. Bez toho, aby bol dotknutý článok 258 ZFEÚ, môže EBA v týchto situáciách konať v súlade s právomocami udelenými podľa článku 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. EBA môže aj z vlastného podnetu pomáhať príslušným orgánom dosiahnuť dohodu v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
6. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť informácie, ktoré sa uvádzajú v tomto článku.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
7. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom stanoviť štandardné formuláre, vzory a postupy na výmenu informácií, ktoré by mohli uľahčiť monitorovanie inštitúcií.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
8. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 6 a 7 do 1. januára 2014.
Článok 51
Dôležité pobočky
1. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu požiadať orgán konsolidovaného dohľadu v prípade, že sa uplatňuje článok 112 ods. 1, alebo príslušný orgán domovského členského štátu, aby sa pobočka inštitúcie inej, ako investičnej spoločnosti, ktorá podlieha ustanoveniam článku 95 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, považovala za dôležitú.
V žiadosti sa uvedú dôvody, prečo sa má pobočka považovať za dôležitú, pričom sa osobitne prihliada na tieto skutočnosti:
a)
či podiel pobočky na trhu v hostiteľskom členskom štáte z hľadiska vkladov presahuje 2 %;
b)
pravdepodobný vplyv pozastavenia alebo ukončenia činnosti inštitúcie na systémovú likviditu a na platobný systém a systém zúčtovania a vyrovnania v hostiteľskom členskom štáte;
c)
veľkosť a dôležitosť pobočky z hľadiska počtu klientov v rámci bankového alebo finančného systému hostiteľského členského štátu.
Príslušné orgány domovského a hostiteľského členského štátu, a ak sa uplatňuje článok 112 ods. 1, aj orgán konsolidovaného dohľadu, vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie s cieľom prijať spoločné rozhodnutie o označení pobočky za dôležitú.
Ak sa spoločné rozhodnutie neprijme do dvoch mesiacov od doručenia žiadosti podľa prvého pododseku, príslušné orgány hostiteľského členského štátu prijmú do ďalších dvoch mesiacov vlastné rozhodnutie o tom, či je pobočka dôležitá. Pri prijímaní rozhodnutia príslušné orgány hostiteľského členského štátu zohľadnia všetky názory a výhrady orgánu konsolidovaného dohľadu alebo príslušných orgánov domovského členského štátu.
V rozhodnutiach uvedených v treťom a štvrtom pododseku, ktoré sa zašlú dotknutým príslušným orgánom, sa uvedie plné odôvodnenie, a príslušné orgány tieto rozhodnutia uznávajú ako rozhodujúce a uplatňujú ich v dotknutých členských štátoch.
Označenie pobočky za dôležitú nemá vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa tejto smernice.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú príslušným orgánom hostiteľského členského štátu, v ktorom je dôležitá pobočka zriadená, informácie uvedené v článku 116 ods. 1 písm. c) a d) a vykonávajú úlohy uvedené v článku 117 ods. 1 písm. c) v spolupráci s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu.
Ak sa príslušný orgán domovského členského štátu dozvie o krízovej situácii podľa článku 114 ods. 1, čo najskôr upozorní orgány uvedené v článku 58 ods. 4 a článku 59 ods. 1.
Príslušné orgány domovského členského štátu oznámia príslušným orgánom hostiteľských členských štátov, v ktorých sú zriadené dôležité pobočky, výsledky posúdení rizika v inštitúciách s takýmito pobočkami podľa článku 97 a prípadne podľa článku 113 ods. 2. Oznamujú im aj rozhodnutia podľa článkov 104 a 105 v rozsahu, v ktorom sú tieto posúdenia a rozhodnutia pre tieto pobočky relevantné.
Príslušné orgány domovských členských štátov konzultujú s príslušnými orgánmi hostiteľských členských štátov, v ktorých sú zriadené dôležité pobočky, operačné opatrenia vyžadované článkom 86 ods. 11 v prípade, že je to relevantné pre riziká týkajúce sa likvidity v mene hostiteľského členského štátu.
V prípade, že príslušné orgány domovského členského štátu neuskutočnili konzultácie s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu, alebo v prípade, že po takýchto konzultáciách príslušné orgány hostiteľského členského štátu trvajú na tom, že operačné opatrenia, ako ich vyžaduje článok 86 ods. 11 nie sú primerané, príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu vec predložiť EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
3. Ak sa článok 116 neuplatňuje, príslušné orgány, ktoré vykonávajú dohľad nad inštitúciou s dôležitými pobočkami v iných členských štátoch, zriadia kolégium orgánov dohľadu a predsedajú mu s cieľom uľahčiť spoluprácu podľa odseku 2 tohto článku a podľa článku 50. Zriadenie a fungovanie kolégia sa zakladá na písomných dohodách určených príslušným orgánom domovského členského štátu po porade s dotknutými príslušnými orgánmi. O tom, ktoré príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo činnosti kolégia, rozhoduje príslušný orgán domovského členského štátu.
Príslušný orgán domovského členského štátu pri svojom rozhodovaní prihliada na dôležitosť, ktorú má pre uvedené orgány vykonanie dohľadu, ktorý sa plánuje alebo ktorý sa má koordinovať, a najmä na možné dôsledky na stabilitu finančného systému v dotknutých členských štátoch v zmysle článku 7 a na povinnosti uvedené v odseku 2 tohto článku.
Príslušný orgán domovského členského štátu vopred v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia o organizácii takých zasadnutí, hlavných bodoch, ktoré sa majú prerokovať, a činnostiach, ktoré sa majú zvážiť. Príslušný orgán domovského členského štátu včas a v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia aj o rozhodnutiach prijatých na týchto zasadnutiach alebo o vykonaných opatreniach.
4. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov na spresnenie všeobecných podmienok fungovania kolégií orgánov dohľadu.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať tieto regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov na stanovenie všeobecných podmienok fungovania kolégií orgánov dohľadu.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať tieto vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
6. EBA predloží Komisii návrh technických predpisov uvedených v odsekoch 4 a 5 do 31. decembra 2014.
Článok 52
Kontrola a prešetrenie na mieste v pobočkách zriadených v inom členskom štáte
1. Hostiteľské členské štáty stanovia, že ak inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, vykonáva svoju činnosť prostredníctvom pobočky, príslušné orgány domovského členského štátu môžu po informovaní príslušných orgánov hostiteľského členského štátu vykonať samy alebo prostredníctvom osôb, ktoré boli nimi na tento účel poverené, kontroly informácií uvedených v článku 50 priamo na mieste a prešetrenie takýchto pobočiek.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu môžu okrem toho na účely prešetrenia pobočiek použiť jeden z ďalších postupov ustanovených v článku 118.
3. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu majú právomoc vykonávať osobitne pre každý prípad kontroly a prešetrenia na mieste týkajúce sa činností vykonávaných pobočkami inštitúcií na ich území a požadovať od pobočky informácie o jej činnostiach na účely dohľadu, ak to považujú za relevantné z dôvodu finančnej stability hostiteľského členského štátu. Pred vykonaním takejto kontroly a prešetrenia príslušné orgány hostiteľského členského štátu konzultujú s príslušnými orgánmi domovského členského štátu. Po takýchto kontrolách a prešetreniach príslušné orgány hostiteľského členského štátu oznámia príslušným orgánom domovského členského štátu získané informácie a zistenia, ktoré sú relevantné pre posúdenie rizika inštitúcie alebo stability finančného systému v hostiteľskom členskom štáte. Príslušné orgány domovského členského štátu musia pri určovaní svojho programu previerok v oblasti dohľadu, ktorý sa uvádza v článku 99, náležite vziať do úvahy tieto informácie a zistenia, a to aj so zreteľom na stabilitu finančného systému v hostiteľskom členskom štáte.
4. Kontroly a prešetrenia na mieste v prípade pobočiek sa vykonávajú v súlade s právom členského štátu, v ktorom sa kontrola alebo prešetrenie vykonáva.
Oddiel II
Výmena informácií a služobné tajomstvo
Článok 53
Služobné tajomstvo
1. Členské štáty ustanovia, že všetky osoby, ktoré v súčasnosti pracujú pre príslušné orgány alebo pre ne v minulosti pracovali a aj audítori a znalci konajúci v mene príslušných orgánov, sú viazaní služobným tajomstvom.
Dôverné informácie, ktoré takéto osoby, audítori alebo znalci získajú pri výkone svojich úloh, sa môžu zverejniť iba v súhrnnej alebo úhrnnej podobe, na základe ktorej nie je možné identifikovať jednotlivé úverové inštitúcie, bez toho, aby boli dotknuté prípady, na ktoré sa vzťahuje trestné právo.
Ak je na úverovú inštitúciu vyhlásený konkurz alebo sa začala jej nútená likvidácia, dôverné informácie, ktoré sa netýkajú tretích strán zapojených do pokusov o záchranu predmetnej úverovej inštitúcie, sa môžu napriek tomu zverejniť v občianskoprávnom alebo obchodnom konaní.
2. Odsek 1 nebráni príslušným orgánom v tom, aby si navzájom vymieňali informácie alebo poskytovali informácie ESRB, EBA alebo Európskemu orgánu dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) (ESMA) zriadenému nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (24) v súlade s touto smernicou, nariadením (EÚ) č. 575/2013, inými smernicami uplatniteľnými na úverové inštitúcie a článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010, článkami 31, 35 a 36 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 a článkami 31 a 36 nariadenia (EÚ) č. 1095/2010. Tieto informácie podliehajú odseku 1.
3. Odsek 1 nebráni príslušným orgánom v tom, aby uverejňovali výsledky stresových testov vykonaných v súlade s článkom 100 tejto smernice alebo článkom 32 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 alebo aby ich poskytovali EBA na účel uverejňovania výsledkov stresových testov z celej Únie.
Článok 54
Použitie dôverných informácií
Príslušné orgány prijímajúce dôverné informácie v zmysle článku 53 ich použijú len pri výkone svojich povinností a len na ktorýkoľvek z týchto účelov:
a)
na kontrolu, či sa dodržiavajú podmienky týkajúce sa prístupu k činnosti úverových inštitúcií, a na uľahčenie monitorovania výkonu tejto činnosti na nekonsolidovanom alebo konsolidovanom základe, najmä pokiaľ ide o monitorovanie ich likvidity, kapitálovej primeranosti, veľkej majetkovej angažovanosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly;
b)
na uplatňovanie sankcií;
c)
v rámci konania o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu príslušného orgánu vrátane súdneho konania v súlade s článkom 72;
d)
v rámci súdneho konania začatého v súlade s osobitnými ustanoveniami uvedenými v právnych predpisoch Únie, ktoré boli prijaté v oblasti úverových inštitúcií.
Článok 55
Dohody o spolupráci
Členské štáty a EBA môžu v súlade s článkom 33 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 uzavierať s orgánmi dohľadu tretích krajín alebo s orgánmi či subjektmi z tretích krajín dohody o spolupráci, ktorými sa zabezpečí výmena informácií v súlade s článkom 56 a 57 ods. 1 tejto smernice, len ak sa zaručí, že zverejňované informácie budú spĺňať požiadavky služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1 tejto smernice. Účelom takejto výmeny informácií je plnenie úloh týchto orgánov alebo subjektov v oblasti dohľadu.
Ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, smú sa zverejniť len s výslovným súhlasom orgánov, ktoré ich zverejnili, a v príslušných prípadoch len na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
Článok 56
Výmena informácií medzi orgánmi
Článok 53 ods. 1 a článok 54 nebránia výmene informácií medzi príslušnými orgánmi v rámci členského štátu, medzi príslušnými orgánmi v rôznych členských štátoch, ani medzi príslušnými orgánmi a ďalej uvedenými orgánmi, subjektmi a osobami pri výkone funkcií v oblasti dohľadu:
a)
orgánmi poverenými verejnou úlohou dohľadu nad inými subjektmi finančného sektora a poisťovňami a orgánmi zodpovednými za dohľad nad finančnými trhmi;
b)
orgánmi alebo subjektmi zodpovednými za zachovanie stability finančného systému v členských štátoch prostredníctvom makroprudenciálnych pravidiel;
c)
subjektmi zodpovednými za reorganizáciu alebo orgánmi určenými na ochranu stability finančného systému;
d)
systémami zmluvnej alebo inštitucionálnej ochrany uvedenými v článku 113 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
e)
subjektmi zapojenými do likvidácie a konkurzu inštitúcií a do iných konaní podobného druhu;
f)
osobami zodpovednými za výkon zákonného auditu účtových závierok inštitúcií, poisťovní a finančných inštitúcií.
Článok 53 ods. 1 a článok 54 nebránia zverejňovaniu informácií subjektom, ktoré spravujú systémy ochrany vkladov a systémy náhrad pre investorov, ktoré potrebujú na riadne plnenie svojich funkcií.
Vo všetkých prípadoch prijaté informácie podliehajú požiadavkám služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1.
Článok 57
Výmena informácií so subjektmi dohľadu
1. Bez ohľadu na články 53, 54 a 55 môžu členské štáty povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi zodpovednými za dohľad nad:
a)
subjektmi zapojenými do likvidácie a konkurzu inštitúcií a iných konaní podobného druhu;
b)
systémami zmluvnej alebo inštitucionálnej ochrany, ktoré sa uvádzajú v článku 113 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
c)
osobami poverenými vykonávaním zákonného auditu účtových závierok inštitúcií, poisťovní a finančných inštitúcií.
2. V prípadoch uvedených v odseku 1 členské štáty požadujú splnenie aspoň týchto podmienok:
a)
že informácie sú vymenené na výkon úloh uvedených v odseku 1;
b)
že prijaté informácie podliehajú požiadavkám služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1;
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, že je možné ich zverejniť len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich zverejnili, a v príslušných prípadoch výhradne na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
3. Bez ohľadu na články 53, 54 a 55 môžu členské štáty na účely posilnenia stability a integrity finančného systému povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo subjektmi, ktoré sú podľa zákona zodpovedné za odhaľovanie a vyšetrovanie porušení práva obchodných spoločností.
V týchto prípadoch členské štáty požadujú splnenie aspoň týchto podmienok:
a)
že účelom výmeny informácií je odhaľovanie a vyšetrovanie porušení práva obchodných spoločností;
b)
že prijaté informácie podliehajú požiadavkám služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1;
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, že nie je možné ich zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich zverejnili, a v príslušných prípadoch výhradne na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
4. Ak orgány alebo subjekty uvedené v odseku 1 vykonávajú svoje úlohy v oblasti odhaľovania a vyšetrovania s pomocou osôb, ktoré vzhľadom na svoje osobitné schopnosti, sú na tento účel poverené a ktoré nie sú zamestnané vo verejnom sektore, členské štáty môžu možnosť výmeny informácií ustanovenej v prvom pododseku odseku 3 rozšíriť aj na tieto osoby, a to za podmienok ustanovených v druhom pododseku odseku 3.
5. Príslušné orgány oznámia EBA názvy orgánov alebo subjektov, ktoré sú oprávnené prijímať informácie v zmysle tohto článku.
6. Na účely vykonania odseku 4 oznámia orgány alebo subjekty uvedené v odseku 3 príslušným orgánom, ktoré informácie zverejnili, mená a presné vymedzenie zodpovednosti osôb, ktorým sa informácie majú poslať.
Článok 58
Prenos informácií týkajúcich sa peňažných aspektov, aspektov ochrany vkladov a systémových a platobných aspektov
1. Žiadne ustanovenie v tejto kapitole nebráni príslušnému orgánu v tom, aby poskytol informácie týmto subjektom na účely plnenia ich úloh:
a)
centrálnym bankám ESCB a iným subjektom s podobnou funkciou v ich postavení menových orgánov, ak sú tieto informácie dôležité pre výkon ich príslušných úloh vyplývajúcich zo zákona vrátane výkonu menovej politiky a súvisiaceho poskytovania likvidity, dohľadu nad platobnými systémami a systémami zúčtovania a vyrovnania a zabezpečovania stability finančného systému;
b)
systémom zmluvnej alebo inštitucionálnej ochrany, ktoré sa uvádzajú v článku 113 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
c)
prípadne iným verejnoprávnym orgánom zodpovedným za dohľad nad platobnými systémami;
d)
ESRB, Európskemu orgánu dohľadu (Európskemu orgánu pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) (EIOPA) zriadenému nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (25) a ESMA v prípade, že tieto informácie sú relevantné pre vykonávanie ich úloh podľa nariadenia (EÚ) č. 1092/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 alebo nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na odstránenie prekážok brániacich príslušným orgánom, aby poskytli informácie v súlade s prvým pododsekom.
2. Nič v tejto kapitole nebráni orgánom alebo subjektom uvedeným v odseku 1 v tom, aby oznamovali príslušným orgánom informácie, ktoré príslušné orgány môžu potrebovať na účely článku 54.
3. Na informácie prijaté v súlade s odsekmi 1 a 2 sa vzťahujú p požiadavky služobného tajomstvo aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1.
4. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby v prípade krízovej situácie uvedenej v článku 114 ods. 1 príslušné orgány bezodkladne oznamovali informácie centrálnym bankám ESCB, ak sú tieto informácie dôležité pre výkon ich úloh vyplývajúcich zo zákona vrátane vykonávania menovej politiky a súvisiaceho poskytovania likvidity, dohľadu nad platobnými systémami, systémami zúčtovania a vyrovnania a zabezpečovania stability finančného systému, ako aj ESRB, ak sú tieto informácie dôležité pre výkon jeho úloh vyplývajúcich zo zákona.
Článok 59
Prenos informácií iným subjektom
1. Bez ohľadu na článok 53 ods. 1 a článok 54 môžu členské štáty na základe ustanovení stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch povoliť zverejňovanie určitých informácií iným útvarom orgánov ústrednej vlády, ktoré sú zodpovedné za právne predpisy v oblasti dohľadu nad inštitúciami, finančnými inštitúciami a poisťovňami, a inšpektorom, ktorí konajú v ich mene.
Takéto zverejňovanie informácií sa však môže uskutočniť len vtedy, ak je potrebné z dôvodov prudenciálneho dohľadu a prevencie a zabezpečenia krízových situácií zlyhávajúcich inštitúcií a ich ozdravovania. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku, osoby, ktoré majú prístup k informáciám, podliehajú požiadavkám služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1.
V krízovej situácii uvedenej v článku 114 ods. 1 členské štáty umožnia príslušným orgánom poskytnúť informácie, ktoré sú relevantné pre orgány uvedené v prvom pododseku tohto odseku vo všetkých dotknutých členských štátoch.
2. Členské štáty môžu povoliť poskytnutie určitých informácií týkajúcich sa prudenciálneho dohľadu nad inštitúciami parlamentným vyšetrovacím výborom vo svojom členskom štáte, dvorom audítorov vo svojom členskom štáte a ostatným subjektom zodpovedným za vyšetrovanie vo svojom členskom štáte za týchto podmienok:
a)
že tieto subjekty majú presný mandát podľa vnútroštátneho práva na vyšetrovanie alebo skúmanie krokov orgánov zodpovedných za dohľad nad inštitúciami alebo za právne predpisy týkajúce sa takéhoto dohľadu;
b)
že informácie sú nevyhnutné na splnenie mandátu uvedeného v písmene a);
c)
osoby, ktoré majú prístup k týmto informáciám, podliehajú požiadavkám služobného tajomstva v zmysle vnútroštátneho práva, ktoré sú aspoň rovnocenné požiadavkám uvedeným v článku 53 ods.1;
d)
tieto informácie pochádzajú z iného členského štátu, že sa nemôžu zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich zverejnili, a výhradne na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
V rozsahu, v ktorom zverejnenie informácií týkajúcich sa prudenciálneho dohľadu zahŕňa spracovanie osobných údajov, sa akékoľvek spracovanie subjektmi uvedenými v prvom pododseku uskutočňuje v súlade s uplatniteľnými vnútroštátnymi predpismi, ktorými sa transponuje smernica 95/46/ES.
Článok 60
Zverejňovanie informácií získaných kontrolami na mieste a prešetreniami
Členské štáty zabezpečia, že informácie prijaté podľa článku 52 ods. 3, článku 53 ods. 2 a článku 56 a informácie získané v rámci kontroly alebo prešetrenia na mieste uvedeného v článku 52 ods. 1 a 2 sa v prípadoch uvedených v článku 59 nesmú zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré informácie zverejnili, alebo príslušných orgánov členského štátu, v ktorom bola takáto kontrola alebo prešetrenie na mieste vykonaná.
Článok 61
Zverejňovanie informácií týkajúcich sa služieb zúčtovania a vyrovnania
1. Nič v tejto kapitole nebráni príslušným orgánom členského štátu oznamovať informácie uvedené v článkoch 53, 54 a 55 zúčtovacím strediskám alebo iným podobným subjektom, ktoré na základe vnútroštátnych právnych predpisov uznali za subjekty poskytujúce služby zúčtovania alebo vyrovnania pre jeden z ich vnútroštátnych trhov, ak usúdia, že oznámenie takýchto informácií je nevyhnutné na zabezpečenie riadneho fungovania týchto subjektov vzhľadom na zlyhanie alebo možné zlyhanie účastníkov trhu. Prijaté informácie prijaté podliehajú požiadavkám služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1.
2. Členské štáty však zabezpečia, aby informácie prijaté podľa článku 53 ods. 2 neboli zverejňované za okolností uvedených v odseku 1 bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich zverejnili.
Článok 62
Spracúvanie osobných údajov
Osobné údaje sa na účely tejto smernice spracúvajú v súlade so smernicou 95/46/ES a prípadne v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
Oddiel III
Povinnosti osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu ročných a konsolidovaných účtovných závierok
Článok 63
Povinnosti osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu ročných a konsolidovaných účtovných závierok
1. Členské štáty zabezpečia, aby každá osoba oprávnená v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok (26) a ktorá v inštitúcii vykonáva úlohy opísané v článku 51 smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností (27) v článku 37 smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach (28) alebo v článku 73 smernice 2009/65/ES, alebo inú úlohu vyplývajúcu zo zákona, bola aspoň povinná príslušným orgánom bezodkladne oznámiť akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie týkajúce sa tejto inštitúcie, o ktorých sa táto osoba dozvedela počas výkonu tejto úlohy a ktoré môžu:
a)
predstavovať závažné porušenie zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, ktorými sa ustanovujú podmienky udeľovania povolení alebo ktorými sa osobitne upravuje výkon činností inštitúcií;
b)
ovplyvniť nerušené inštitúcie;
c)
viesť k odmietnutiu potvrdenia účtovných závierok alebo k vzneseniu výhrad.
Členské štáty zabezpečia aspoň to, aby osoba uvedená v prvom pododseku mala takisto povinnosť oznámiť akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie, o ktorých sa táto osoba dozvie počas plnenia svojej úlohy opísanej v prvom pododseku v podniku, ktorý je v dôsledku vzťahu kontroly úzko prepojený s inštitúciou, v ktorej táto osoba vykonáva svoju úlohu.
2. Ak osoba oprávnená v zmysle smernice 2006/43/ES oznámi príslušným orgánom v dobrej viere akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie uvedené v odseku 1, nepredstavuje to porušenie žiadneho obmedzenia zverejňovania informácií vyplývajúceho zo zmluvy alebo akéhokoľvek právneho, regulačného alebo správneho opatrenia, a v dôsledku toho tejto osobe nevzniká žiadna zodpovednosť. Takéto zverejnenia by sa zároveň mali oznámiť aj riadiacemu orgánu inštitúcie, pokiaľ neexistuje vážny dôvod na opačný postup.
Oddiel IV
Právomoci v oblasti dohľadu, právomoc ukladať sankcie a právo odvolať sa
Článok 64
Právomoci v oblasti dohľadu a právomoc ukladať sankcie
1. Príslušné orgány musia mať všetky právomoci v oblasti dohľadu na zasahovanie do činnosti inštitúcií, ktoré sú potrebné na vykonávanie ich funkcií, a to najmä právo na odňatie povolenia v súlade s článkom 18, právomoci požadované v súlade s článkom 102 a právomoci ustanovené v článku 104 a 105.
2. Príslušné orgány vykonávajú svoje právomoci v oblasti dohľadu a svoje právomoci ukladať sankcie v súlade s touto smernicou a vnútroštátnym právom jedným z týchto spôsobov:
a)
priamo,
b)
v spolupráci s inými orgánmi,
c)
pod ich zodpovednosťou delegovaním takýmto orgánom,
d)
obrátením sa na príslušné súdne orgány.
Článok 65
Správne sankcie a iné opatrenia
1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci príslušných orgánov v oblasti dohľadu uvedených v článku 64 a aby bolo dotknuté právo členských štátov ustanovovať a ukladať trestnoprávne sankcie, členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa správnych sankcií a iných správnych opatrení pri porušení vnútroštátnych ustanovení, ktoré transponujú túto smernicu a pri porušení nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Ak sa členské štáty rozhodnú, že nestanovia pravidlá pre správne sankcie za porušenia, ktoré podliehajú vnútroštátnemu trestnému právu; oznámia Komisii príslušné ustanovenia trestného práva. Správne sankcie a iné správne opatrenia musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
2. Členské štáty zabezpečia, že v prípade porušenia povinností uvedených v odseku 1, ktoré sa vzťahujú na inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti a zmiešané finančné holdingové spoločnosti môžu byť na členov riadiaceho orgánu a iné fyzické osoby, ktoré sú podľa vnútroštátneho práva zodpovedné za porušenie vnútroštátnych ustanovení, ktoré transponujú túto smernicu alebo nariadenia (EÚ) č. 575/2013, uplatnené sankcie s výhradou podmienok ustanovených vo vnútroštátnom práve.
3. Príslušné orgány majú všetky právomoci na zhromažďovanie informácií a vyšetrovacie právomoci, ktoré sú potrebné na vykonávanie ich funkcií. Bez toho, aby boli dotknuté iné príslušné ustanovenia ustanovené v tejto smernici a v nariadení (EÚ) č. 575/2013, tieto právomoci zahŕňajú:
a)
právomoc požadovať poskytnutie všetkých informácií, ktoré sú potrebné na vykonávanie úloh príslušných orgánov, vrátane informácií, ktoré sa majú poskytovať v opakujúcich sa intervaloch a v určených formátoch na účely dohľadu a súvisiace štatistické účely, od týchto fyzických alebo právnických osôb:
i)
inštitúcie zriadené v dotknutom členskom štáte;
ii)
finančné holdingové spoločnosti zriadené v dotknutom členskom štáte;
iii)
zmiešané finančné holdingové spoločnosti zriadené v dotknutom členskom štáte;
iv)
holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou zriadené v dotknutom členskom štáte;
v)
osoby patriace k subjektom uvedeným v bodoch i) až iv);
vi)
tretie strany, ktoré pre subjekty uvedené v bodoch i) až iv) externe vykonávajú prevádzkové funkcie alebo činnosti;
b)
právomoc viesť všetky potrebné vyšetrovania akejkoľvek osoby uvedenej v písmene a) bodoch (i) až (vi) zriadenej alebo nachádzajúcej sa v dotknutom členskom štáte, ak je to potrebné na vykonávanie úloh príslušných orgánov, vrátane:
i)
práva požadovať predloženie dokumentov,
ii)
preskúmavať účtovné knihy a záznamy osôb uvedených v písmene a) bodoch (i) až (vi) a robiť kópie takýchto účtovných kníh a záznamov alebo výpisy z nich,
iii)
získavať písomné alebo ústne vysvetlenie od akejkoľvek osoby uvedenej v písmene a) (i) až (vi) alebo od ich zástupcov alebo zamestnancov a
iv)
vypočuť akúkoľvek inú osobu, ktorá s týmto vypočutím súhlasí, s cieľom zhromaždiť informácie týkajúce sa predmetu vyšetrovania;
c)
právomoc vykonávať všetky potrebné prešetrenia v obchodných priestoroch právnických osôb uvedených v písmene a) bodoch (i) až (vi) a akýchkoľvek iných spoločností zahrnutých do konsolidovaného dohľadu, keď je príslušný orgán orgánom konsolidovaného dohľadu, a to pod podmienkou predchádzajúceho oznámenia dotknutým príslušným orgánom a v súlade s ostatnými podmienkami podľa práva Únie. Ak si prešetrenie vyžaduje povolenie justičného orgánu podľa vnútroštátnych predpisov, podá sa žiadosť o takéto povolenie.
Článok 66
Správne sankcie a iné správne opatrenia za nesplnenie požiadaviek na povolenie a požiadaviek na nadobúdanie kvalifikovaných účastí
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa v ich zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach stanovili správne sankcie a iné správne opatrenia, aspoň pokiaľ ide o:
a)
podnikanie v oblasti prijímania vkladov a iných návratných zdrojov od verejnosti bez toho, aby išlo o úverovú inštitúciu, v rozpore s článkom 9;
b)
začatie vykonávania činností ako úverová inštitúcia bez získania povolenia v rozpore s článkom 9;
c)
priame alebo nepriame nadobúdanie kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii alebo ďalšie priame alebo nepriame zvyšovanie takej kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii, v dôsledku čoho by podiel na hlasovacích právach alebo kapitáli v držbe dosiahol alebo prekročil prahové hodnoty uvedené v článku 22 ods. 1 alebo také, že by sa úverová inštitúcia stala dcérskou spoločnosťou bez toho, aby boli počas lehoty na posúdenie písomne oboznámené príslušné orgány úverovej inštitúcie, v ktorej sa plánuje nadobudnutie alebo zvýšenie kvalifikovanej účasti, alebo napriek nesúhlasu príslušných orgánov, a to v rozpore s článkom 22 ods. 1;
d)
priame alebo nepriame alebo nepriame zbavenie sa kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii alebo zníženie kvalifikovanej účasti tak, že podiel na hlasovacích právach alebo kapitáli v držbe by klesol pod prahové hodnoty uvedené v článku 25, alebo tak, že by úverová inštitúcia prestala byť dcérskou spoločnosťou, bez toho, aby s tým boli písomne oboznámené príslušné orgány.
2. Členské štáty zabezpečia, aby správne sankcie a iné správne opatrenia, ktoré sa môžu uplatňovať v prípadoch uvedených v odseku 1, zahŕňali aspoň:
a)
verejné vyhlásenie, v ktorom sa označí fyzická osoba, inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť zodpovedná za porušenie a povaha porušenia;
b)
príkaz, aby zodpovedná fyzická alebo právnická osoba upustila od takéhoto konania a neopakovala ho;
c)
v prípade právnickej osoby správne peňažné sankcie vo výške do 10 % celkového čistého ročného obratu vrátane hrubého príjmu pozostávajúceho z výnosov z úrokov a podobných výnosov, kladných výnosov z akcií a iných cenných papierov s pohyblivým/pevným výnosom a výnosov z provízií alebo poplatkov v súlade s článkom 316 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 podniku v predchádzajúcom obchodnom roku.
d)
v prípade fyzickej osoby správne peňažné sankcie vo výške do 5 000 000 EUR alebo v členských štátoch, ktorých menou nie je euro, zodpovedajúca hodnota v národnej mene k 17. júla 2013;
e)
správne peňažné sankcie do výšky dvojnásobku sumy prínosu vyplývajúcej z porušenia v prípade, že túto sumu je možné určiť;
f)
pozastavenie hlasovacích práv akcionára alebo akcionárov zodpovedných za porušenia uvedené v odseku 1.
V prípade, že podnik uvedený v prvom pododseku písm. c) je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti, relevantným hrubým príjmom je hrubý príjem vyplývajúci z konsolidovanej účtovnej závierky konečnej materskej spoločnosti za predchádzajúci hospodársky rok.
Článok 67
Iné ustanovenia
1. Tento článok sa uplatňuje aspoň za jednej z týchto okolností:
a)
inštitúcia získa povolenie na základe nepravdivých údajov alebo iným neregulárnym spôsobom;
b)
inštitúcia po tom, ako sa dozvie o akomkoľvek nadobudnutí alebo zbavení sa podielov na svojom kapitáli, následkom ktorých tieto podiely prekročia prahy uvedené v článku 22 ods. 1 alebo článku 25 alebo pod tento prah klesnú, v rozpore s článkom 26 ods. 1 neinformuje ihneď o týchto nadobudnutiach alebo zbavení sa príslušné orgány;
c)
inštitúcia kótovaná na regulovanom trhu, ako sa uvádza v zozname, ktorý uverejňuje ESMA v súlade s článkom 47 smernice 2004/39/ES neinformuje najmenej raz ročne príslušné orgány o menách akcionárov a spoločníkov, ktorí vlastnia kvalifikované účasti a o veľkostiach týchto účastí v rozpore s článkom 26 ods. 1 druhým pododsekom tejto smernice;
d)
inštitúcia nezavedie mechanizmy v oblasti riadenia požadované príslušnými orgánmi podľa vnútroštátnych predpisov, ktorými sa transponuje článok 74;
e)
inštitúcia neposkytuje príslušným orgánom informácie o dodržiavaní povinnosti spĺňať požiadavky na vlastné zdroje ustanovené v článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 v rozpore s článkom 99 ods. 1 prvým pododsekom uvedeného nariadenia, alebo im poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
f)
inštitúcia príslušným orgánom neoznámi informácie týkajúce sa údajov uvedených v článku 101 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo im poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
g)
inštitúcia neoznámi príslušným orgánom informácie o veľkej majetkovej angažovanosti v rozpore s článkom 394 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo im poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
h)
inštitúcia nepodáva príslušným orgánom informácie o likvidite v rozpore s článkom 415 ods. 1 a ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo im poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
i)
inštitúcia neoznámi príslušným orgánom informácie o ukazovateli finančnej páky v rozpore s článkom 430 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo im poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
j)
inštitúcia opakovane alebo nepretržite nemá v držbe likvidné aktíva v rozpore s článkom 412 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
k)
inštitúcii vznikla expozícia prekračujúca limity v rozpore s článkom 395 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
l)
inštitúcia je vystavená kreditnému riziku vyplývajúcemu zo sekuritizačnej pozície bez splnenia podmienok ustanovených v článku 405 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
m)
inštitúcia neposkytne informácie v rozpore s článkom 431 ods. 1, 2 a 3 alebo článkom 451 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo poskytne neúplné alebo nesprávne informácie;
n)
inštitúcia vykoná platbu v prospech držiteľov nástrojov zahrnutých do vlastných zdrojov inštitúcie v rozpore s článkom 141 tejto smernice, alebo v prípadoch, v ktorých články 28, 51 alebo 63 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 zakázali vykonanie takých platieb v prospech držiteľov nástrojov zahrnutých do vlastných zdrojov;
o)
inštitúcia je zodpovedná za závažné porušenie vnútroštátnych predpisov prijatých podľa smernice 2005/60/ES;
p)
inštitúcia umožnila jednej alebo viacerým osobám, ktoré nespĺňajú požiadavky uložené podľa článku 91, aby sa stali alebo ostali členmi riadiaceho orgánu.
2. Členské štáty zabezpečia, aby v prípadoch uvedených v odseku 1, uplatňované správne sankcie a iné správne opatrenia, ktoré sa môžu použiť, zahŕňali aspoň:
a)
verejné vyhlásenie, v ktorom sa označí fyzická osoba, inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť zodpovedná za porušenie a povaha porušenia;
b)
príkaz, aby zodpovedná fyzická alebo právnická osoba upustila od takéhoto konania a neopakovala ho;
c)
v prípade inštitúcie odňatie povolenia inštitúcie v súlade s článkom 18;
d)
s výhradou článku 65 ods. 2, dočasný zákaz vykonávať funkcie v inštitúciách pre člena riadiaceho orgánu inštitúcie alebo inú fyzickú osobu, ktorá je zodpovedná;
e)
v prípade právnickej osoby správne peňažné sankcie vo výške do 10 % celkového čistého ročného obratu vrátane hrubého príjmu pozostávajúceho z výnosov z úrokov a podobných výnosov, výnosov z akcií a iných cenných papierov s pohyblivým/pevným výnosom a výnosov z provízií alebo poplatkov v súlade s článkom 316 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 podniku v predchádzajúcom hospodárskom roku;
f)
v prípade fyzickej osoby správne peňažné pokuty vo výške do 5 000 000 EUR alebo v členských štátoch, ktorých menou nie je euro, zodpovedajúca hodnota v národnej mene k 17. júla 2013;
g)
správne peňažné sankcie do výšky dvojnásobku sumy ziskov vyplývajúcich z porušenia alebo strát, ktorým sa porušením zabránilo, v prípade, že ich možno určiť.
Ak je podnik uvedený v písmene e) prvého pododseku dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti, relevantným hrubým príjmom je hrubý príjem vyplývajúci z konsolidovanej účtovnej závierky konečnej materskej spoločnosti za predchádzajúci hospodársky rok.
Článok 68
Uverejnenie správnych sankcií
1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány uverejňovali na svojich oficiálnych webových stránkach aspoň správne sankcie, proti ktorým nie je možné sa odvolať a ktoré boli uložené za porušenie vnútroštátnych predpisov transponujúcich túto smernicu alebo nariadenie (EÚ) č. 575/2013, vrátane o informácií o druhu a povahe porušenia a o totožnosti fyzickej alebo právnickej osoby, ktorej bola sankcia uložená, a to bez zbytočného odkladu potom, ako bola dotknutá osoba informovaná o týchto sankciách..
Ak členské štáty povolia uverejnenie sankcií, proti ktorým je možné sa odvolať, príslušné orgány na svojich oficiálnych webových stránkach bez zbytočného odkladu tiež uverejnia informácie o stave odvolania sa proti daným sankciám a jeho výsledku.
2. Príslušné orgány uverejňujú sankcie anonymne a spôsobom v súlade s vnútroštátnym právom, za ktorejkoľvek z týchto okolností:
a)
ak sa v prípade, že sankcia je uložená fyzickej osobe a po povinnom posúdení uskutočnenom pred uverejnením, ukáže, že uverejnenie osobných údajov je neprimerané;
b)
ak by uverejnenie ohrozilo stabilitu finančných trhov alebo prebiehajúce vyšetrovanie trestného činu;
c)
ak by uverejnenie spôsobilo neprimeranú škodu dotknutým inštitúciám alebo fyzickým osobám do tej miery, do akej sa táto škoda dá určiť.
Ak sa predpokladá, že počas primeraného obdobia prestanú existovať okolnosti uvedené v prvom pododseku, uverejnenie podľa odseku 1 sa môže odložiť na takéto obdobie.
3. Príslušné orgány zabezpečia, aby akékoľvek informácie uverejnené podľa odsekov 1 alebo 2 ostali na ich oficiálnych webových stránkach aspoň počas piatich rokov. Osobné údaje sa na oficiálnych webových stránkach príslušného orgánu uchovávajú len počas obdobia, ktoré je nevyhnutné v súlade s uplatniteľnými pravidlami ochrany údajov.
4. Do 18. júla 2015 EBA podá Komisii správu o anonymnom uverejnení sankcií členskými štátmi, ako sa ustanovuje v odseku 2, a najmä o tom, kde sa v tomto ohľade vyskytli medzi členskými štátmi výrazné rozdiely. Okrem toho EBA podá Komisii správu o akýchkoľvek výrazných rozdieloch v dĺžke uverejnenia sankcií podľa vnútroštátneho práva.
Článok 69
Výmena informácií o sankciách a udržiavanie centrálnej databázy zo strany EBA
1. Pod podmienkou dodržiavania požiadaviek služobného tajomstva uvedených v článku 53 ods. 1 EBA informuje príslušné orgány o všetkých správnych sankciách uložených podľa článkov 65, 66 a 67 vrátane všetkých odvolaní proti nim a ich výsledku. EBA udržiava centrálnu databázu správnych sankcií, ktoré jej boli oznámené, a to výlučne na účely výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi. Uvedená databáza je prístupná len pre príslušné orgány a aktualizuje sa na základe informácií, ktoré príslušné orgány poskytujú.
2. Keď príslušný orgán posudzuje dobrú povesť na účely článku 13 ods. 1, článku 16 ods. 3, článku 91 ods. 1 a článku 121, konzultuje databázu správnych sankcií EBA. Ak sa zmení stav odvolania sa proti sankcii alebo ak bolo odvolanie úspešné, EBA vypustí alebo aktualizuje všetky príslušné záznamy v databáze, keď ju o to príslušné orgány požiadajú.
3. Príslušné orgány skontrolujú v súlade s ich vnútroštátnym právom existenciu príslušného odsúdenia dotknutej osoby v registri trestov. Na tieto účely sa informácie vymieňajú v súlade s rozhodnutím 2009/316/SVV a rámcovým rozhodnutím 2009/315/SVV, ako sú vykonané vo vnútroštátnom práve.
4. EBA udržiava webovú stránku s odkazmi na uverejnenie správnych sankcií podľa článku 68 zo strany každého príslušného orgánu a uvádza obdobie, na ktoré každý členský štát správne sankcie uverejňuje.
Článok 70
Účinné uplatňovanie sankcií a výkon právomocí ukladať sankcie príslušnými orgánmi
Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány pri určovaní druhu správnych sankcií alebo iných správnych opatrení a výšky správnych peňažných pokút vzali do úvahy všetky relevantné okolnosti a v prípade potreby aj:
a)
závažnosť a trvanie porušenia;
b)
mieru zodpovednosti fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá je zodpovedná za porušenie;
c)
finančnú silu fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá je zodpovedná za porušenie, napríklad podľa celkového obratu zodpovednej právnickej osoby alebo ročného príjmu fyzickej osoby;
d)
význam dosiahnutých ziskov alebo strát, ktorým sa zabránilo fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá je zodpovedná za porušenie, pokiaľ je možné ich určiť;
e)
straty tretích strán spôsobené porušením, pokiaľ je možné ich určiť;
f)
úroveň spolupráce fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá je zodpovedná za porušenie, s príslušným orgánom;
g)
predchádzajúce porušenia, ktorých sa dopustila fyzická alebo právnická osoba, ktorá je zodpovedná za porušenie;
h)
akékoľvek potenciálne systémové dôsledky porušenia.
Článok 71
Ohlasovanie porušení
1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány vytvorili účinné a spoľahlivé mechanizmy na podnecovanie ohlasovania potenciálnych alebo skutočných porušení vnútroštátnych ustanovení, ktorými sa transponuje táto smernica a porušení nariadenia (EÚ) č. 575/2013 príslušným orgánom.
2. Mechanizmy uvedené v odseku 1 obsahujú aspoň:
a)
osobitné postupy prijímania správ o porušeniach a ich nasledujúcich postupoch;
b)
vhodnú ochranu zamestnancov inštitúcií, ktorí nahlásia porušenia spáchané v rámci inštitúcie, aspoň pokiaľ ide o prípady odvety, diskriminácie alebo iných druhov nespravodlivého zaobchádzania;
c)
ochranu osobných údajov týkajúcich sa osoby, ktorá oznámi porušenia, a fyzickej osoby, ktorá je údajne zodpovedná za porušenie, v súlade so smernicou 95/46/ES;
d)
jasné pravidlá, ktoré zabezpečujú, že vo všetkých prípadoch je zaručená dôvernosť osoby, ktorá nahlási porušenia spáchané v rámci inštitúcie, pokiaľ sa jej zverejnenie nevyžaduje podľa vnútroštátneho práva v rámci ďalších vyšetrovaní alebo následných súdnych konaní.
3. Členské štáty od inštitúcií požadujú, aby mali zavedené vhodné postupy pre svojich zamestnancov na vnútorné oznamovanie porušení prostredníctvom konkrétneho, nezávislého a samostatného kanála.
Takýto kanál sa môže poskytnúť aj prostredníctvom opatrení zabezpečených sociálnymi partnermi. Uplatňuje sa rovnaká ochrana, ako sa uvádza v odseku 2 písm. b), c) a d).
Článok 72
Právo odvolať sa
Členské štáty zabezpečia, aby sa na rozhodnutia a opatrenia prijaté podľa zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých v súlade s touto smernicou alebo nariadením (EÚ) č. 575/2013 vzťahovalo právo odvolať sa. Členské štáty tiež zabezpečia, aby sa právo odvolať sa vzťahovalo na prípady, ak sa v súvislosti so žiadosťou o udelenie povolenia, ktorá obsahuje všetky informácie požadované podľa vnútroštátnych ustanovení transponujúcich túto smernicu, do šiestich mesiacov od jej podania neprijalo žiadne rozhodnutie.
KAPITOLA 2
Postupy preskúmania
Oddiel I
Postup hodnotenia primeranosti interného kapitálu
Článok 73
Interný kapitál
Inštitúcie majú zavedené riadne, účinné a úplné stratégie a postupy pre priebežné hodnotenie a udržiavanie výšky, druhov a rozmiestnenia interného kapitálu, ktorý považujú za primeraný na krytie povahy a úrovne rizík, ktorým sú alebo by mohli byť vystavené.
Tieto stratégie a postupy podliehajú pravidelnej vnútornej kontrole, aby bolo zabezpečené, že sú naďalej úplné a primerané povahe, rozsahu a zložitosti činností príslušnej inštitúcie.
Oddiel II
Opatrenia, postupy a mechanizmy inštitúcií
Pododdiel 1
Všeobecné zásady
Článok 74
Vnútorné riadenie a plány na obnovu a ozdravenie
1. Inštitúcie majú dôkladné mechanizmy v oblasti riadenia, ktoré zahŕňajú jasnú organizačnú štruktúru s náležite definovanými, transparentnými a konzistentnými líniami zodpovednosti, účinné postupy na identifikáciu, riadenie, monitorovanie a vykazovanie rizík, ktorým sú alebo môžu byť vystavené, primerané mechanizmy vnútornej kontroly vrátane riadnych administratívnych a účtovných postupov, ako aj politiky a postupy odmeňovania, ktoré sú v súlade s riadnym a účinným riadením rizík a podporujú ho.
2. Opatrenia, postupy a mechanizmy uvedené v odseku 1 sú úplné a primerané povahe, rozsahu a zložitosti rizík vlastných pre podnikateľský model a činností inštitúcie. Zohľadnia sa technické kritériá stanovené v článkoch 76 až 95.
3. EBA vydá usmernenia týkajúce sa opatrení, postupov a mechanizmov uvedených v odseku 1 v súlade odsekom 2.
4. Príslušné orgány zabezpečia, aby sa zaviedli plány na obnovu na účely ozdravenia finančnej situácie inštitúcie po jej výraznom zhoršení a plány na riešenie krízových situácií. V súlade so zásadou proporcionality možno znížiť požiadavky vzťahujúce sa na inštitúciu, pokiaľ ide o vypracovanie, zachovanie a aktualizáciu plánov na obnovu, a požiadavky vzťahujúce sa na orgán pre riešenie krízových situácií, pokiaľ ide o vypracovanie plánov na riešenie krízových situácií v konzultácii s určeným príslušným orgánom, ak príslušný orgán po porade s vnútroštátnym orgánom pre makroprudenciálny dohľad dospeje k záveru, že zlyhanie konkrétnej inštitúcie, ku ktorému došlo okrem iného v dôsledku jej veľkosti, obchodného modelu alebo jej prepojenia na iné inštitúcie alebo na finančný systém vo všeobecnosti, nebude mať negatívny vplyv na finančné trhy, iné inštitúcie alebo na podmienky financovania.
Inštitúcie úzko spolupracujú s orgánmi, ktorým sa zverila právomoc riešiť krízové situácie, a poskytnú im všetky informácie potrebné na prípravu a vypracovanie uskutočniteľných plánov na riešenie krízových situácií, v ktorých sa stanovujú možnosti riadneho riešenia krízovej situácie inštitúcií v prípade zlyhania v súlade so zásadou proporcionality.
V súlade s článkom 25 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 je EBA oprávnená podieľať sa na tvorbe účinných a konzistentných plánov na obnovu a na riešenie krízových situácií a na ich koordinácii.
V tejto súvislosti sa EBA oznamujú stretnutia súvisiace s tvorbou plánov na obnovu a na riešenie krízových situácií a ich koordináciou, pričom je oprávnený sa na nich zúčastniť. V prípade uskutočnenia takéhoto stretnutia alebo činností sa EBA v plnom rozsahu vopred oznámi konanie stretnutia, hlavné body, o ktorých sa má rokovať, a činnosti, ktoré sa majú zvažovať.
Článok 75
Dohľad nad politikami odmeňovania
1. Príslušné orgány zhromažďujú informácie zverejnené v súlade s kritériami na zverejnenie informácií, ktoré sa stanovujú v článku 450 ods. 1 písm. g), h) a i) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a používajú ich na porovnávanie trendov a postupov v oblasti odmeňovania. Príslušné orgány poskytnú tieto informácie EBA.
2. EBA vydá usmernenia pre zdravé politiky odmeňovania, ktoré sú v súlade so zásadami stanovenými v článkoch 92 až 95. V usmerneniach sa zohľadňujú zásady zdravej politiky odmeňovania, ktoré sú ustanovené v odporúčaní Komisie 2009/384/ES z 30. apríla 2009 o politikách odmeňovania v odvetví finančných služieb (29).
ESMA úzko spolupracuje s EBA na vypracúvaní usmernení o politike odmeňovania pre kategórie zamestnancov zapojených do poskytovania investičných služieb a činností v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 2 smernice 2004/39/ES.
EBA používa informácie získané od príslušných orgánov podľa odseku 1 na porovnávanie trendov a postupov v oblasti odmeňovania na úrovni Únie.
3. Príslušné orgány zhromažďujú informácie o počte fyzických osôb v každej inštitúcii, ktorým boli vyplatené odmeny vo výške 1 milióna EUR alebo viac za finančný rok, vrátane ich pracovných povinností, dotknutej obchodnej oblasti a hlavných prvkov mzdy, prémií, dlhodobých odmien a príspevkov na dôchodkové zabezpečenie. Tieto informácie sa postúpia EBA, ktorá ich uverejní na súhrnnom základe pre jednotlivé domovské členské štáty v spoločnom formáte na podávanie správ. EBA môže vypracovať usmernenia na uľahčenie uplatňovania tohto odseku a zabezpečenie konzistentnosti zhromaždených informácií.
Pododdiel 2
Technické kritériá týkajúce sa štruktúrovania rizík a zaobchádzania s nimi
Článok 76
Zaobchádzanie s rizikami
1. Členské štáty zabezpečia, aby riadiaci orgán schvaľoval a pravidelne skúmal stratégie a politiky na prijímanie, riadenie, monitorovanie a zmierňovanie rizík, ktorým inštitúcia je alebo môže byť vystavená, vrátane rizík, ktoré vyplývajú z makroekonomického prostredia, v ktorom inštitúcia pôsobí vo vzťahu k hospodárskemu cyklu.
2. Členské štáty zabezpečia, aby riadiaci orgán venoval dostatok času zváženiu otázok týkajúcich sa rizík. Aktívne sa zapája do riadenia všetkých závažných rizík, ktoré sú predmetom tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a zabezpečuje, aby sa na ich riadenie pridelili primerané zdroje, a rovnako sa aktívne zapája do oceňovania aktív, používania externých úverových ratingov a interných modelov, ktoré s týmito rizikami súvisia. Inštitúcia musí vytvoriť línie podávania správ riadiacemu orgánu, ktoré by zahŕňali všetky závažné riziká a politiky riadenia rizík, ako aj zmeny v tejto oblasti.
3. Členské štáty zabezpečia, aby inštitúcie, ktoré sú významné z hľadiska svojej veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti svojich činností, vytvorili výbor pre riziká zložený z členov riadiaceho orgánu, ktorí v dotknutej inštitúcii nevykonávajú žiadnu výkonnú funkciu. Členovia výboru pre riziká majú primerané vedomosti, zručnosti a odborné znalosti na to, aby úplne chápali a monitorovali stratégiu riadenia rizík a ochotu inštitúcie podstupovať riziká.
Výbor pre riziká radí riadiacemu orgánu v súvislosti s celkovou súčasnou a budúcou ochotou inštitúcie podstupovať riziká, ako aj so stratégiou riadenia rizík, a pomáha riadiacemu orgánu pri vykonávaní dohľadu nad uplatňovaním tejto stratégie zo strany vrcholového manažmentu. Celkovú zodpovednosť za riziká nesie riadiaci orgán.
Výbor pre riziká preskúma, či ceny pasív a aktív ponúkaných klientom plne zohľadňujú podnikateľský model a stratégiu riadenia rizík inštitúcie. Ak ceny náležite neodrážajú riziká v súlade s podnikateľským modelom a stratégiou riadenia rizík, výbor pre riziká predloží riadiacej rade plán nápravy.
Príslušné orgány môžu inštitúcii, ktorá sa nepovažuje za významnú podľa prvého pododseku, povoliť, aby zlúčila výbor pre riziká a výbor pre audit uvedené v článku 41 smernice 2006/43/ES. Členovia zmiešaného výboru musia mať vedomosti, zručnosti a odborné znalosti potrebné pre prácu vo výbore pre riziká a vo výbore pre audit.
4. Členské štáty zabezpečia, aby riadiaci orgán vo svojej funkcii dohľadu a výbor pre riziká v prípade, že bol zriadený, mali primeraný prístup k informáciám o rizikovej situácii inštitúcie, a ak je to potrebné a vhodné, k funkcii riadenia rizík a k poradenstvu externých expertov.
Riadiaci orgán vo svojej funkcii dohľadu a výbor pre riziká v prípade, že bol zriadený, určujú povahu, množstvo, formát a frekvenciu informácií o riziku, ktoré budú dostávať. Výbor pre riziká s cieľom pomôcť pri vypracúvaní politík a postupov odmeňovania preskúma, či stimuly, ktoré poskytuje systém odmeňovania, zohľadňujú riziko, kapitál, likviditu a pravdepodobnosť a časové naplánovanie výnosov.
5. Členské štáty v súlade s požiadavkou primeranosti ustanovenou v článku 7 ods. 2 smernice Komisie 2006/73/ES (30) zabezpečia, aby inštitúcie mali funkciu riadenia rizík, ktorá je nezávislá od funkcie prevádzky a ktorá má dostatočnú právomoc, vážnosť, zdroje a prístup k riadiacemu orgánu.
Členské štáty zabezpečia, že funkcia riadenia rizík zaisťuje identifikovanie, meranie a riadne vykazovanie všetkých závažných rizík. Zabezpečia, že funkcia riadenia rizík je aktívne zapájaná do vypracúvania stratégie riadenia rizík inštitúcie a do všetkých podstatných rozhodnutí týkajúcich sa riadenia rizík a je schopná poskytovať ucelený pohľad na celú škálu rizík inštitúcie.
Členské štáty zabezpečia, aby v prípade potreby bola funkcia riadenia rizík podriadená priamo riadiacemu orgánu v jeho funkcii dohľadu nezávisle od vrcholového manažmentu, mohla upozorňovať na problémy a podľa potreby varovať tento orgán v prípade vývoja špecifického rizika, ktorý ovplyvňuje alebo môže ovplyvňovať inštitúciu, bez toho, aby to malo vplyv na zodpovednosti riadiaceho orgánu v rámci jeho funkcie dohľadu a/alebo riadiacej funkcie podľa tejto smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013.
Na čele funkcie riadenia rizík je nezávislý vrcholový manažér s jasnou zodpovednosťou za funkciu riadenia rizík. V prípade, že povaha, rozsah a zložitosť činností inštitúcie nie sú dôvodom na osobitné vymenovanie osoby, túto funkciu môže vykonávať iná osoba z vrcholového manažmentu za predpokladu, že nedochádza ku konfliktu záujmov.
Osoba na čele funkcie riadenia rizík sa odvoláva len s predchádzajúcim súhlasom riadiaceho orgánu v jeho funkcii dohľadu a v prípade potreby je oprávnená mať k riadiacemu orgánu v jeho funkcii dohľadu priamy prístup.
Uplatňovaním tejto smernice nie je dotknuté uplatňovanie smernice 2006/73/ES na investičné spoločnosti.
Článok 77
Interné prístupy na vypočítanie požiadaviek na vlastné zdroje
1. Príslušné orgány nabádajú inštitúcie, ktoré sú významné z hľadiska ich veľkosti a vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti ich činností, aby vytvorili interné kapacity posúdenia kreditného rizika a zintenzívnili využívanie prístupu založeného na interných ratingoch na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre kreditné riziko v prípade, že sú ich expozície v absolútnom ponímaní významné a že majú zároveň veľký počet významných protistrán. Týmto článkom nie sú dotknuté kritéria stanovené v tretej časti, hlave I kapitole 1 oddiele 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Príslušné orgány s ohľadom na povahu, rozsah a zložitosť činností inštitúcie monitorujú, či sa inštitúcia pri posudzovaní externej úverovej bonity subjektu alebo finančného nástroja nespolieha výlučne alebo mechanicky na ratingy.
3. Príslušné orgány nabádajú inštitúcie, pričom zohľadňujú ich veľkosť, vnútornú organizáciu a povahu, rozsah a zložitosť ich činností, aby vytvorili interné kapacity posúdenia špecifického rizika a zintenzívnili využívanie interných modelov na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre špecifické riziko dlhových nástrojov v obchodnej knihe spolu s internými modelmi na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre riziko zlyhania a migrácie v prípade, že sú ich expozície voči špecifickému riziku významné v absolútnom ponímaní a v prípade, že majú veľký počet významných pozícií v dlhových nástrojoch rôznych emitentov.
Týmto článkom nie je dotknuté plnenie kritérií stanovených v tretej časti hlave IV kapitole 5 oddieloch 1 až 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
4. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom podrobnejšie vymedziť pojem „expozície voči špecifickému riziku významné v absolútnom ponímaní“, uvedený v odseku 3 prvom pododseku, a prahové hodnoty pre veľké počty významných protistrán a pozícií v dlhových nástrojoch rôznych emitentov. EBA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do 1. januára 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 78
Referenčné porovnávanie interných prístupov na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje v rámci dohľadu
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie, ktoré môžu používať interné prístupy na výpočet výšok rizikovo váženej expozície alebo požiadaviek na vlastné zdroje okrem operačného rizika, nahlasovali výsledky výpočtov v rámci ich interných prístupov pre ich expozície alebo pozície, ktoré sú súčasťou referenčných portfólií. Inštitúcie predkladajú výsledky svojich výpočtov spolu s vysvetlením metodík na ich získanie príslušným orgánom s primeranou frekvenciou a aspoň raz za rok.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie predkladali výsledky výpočtov uvedených v odseku 1 podľa vzoru, ktorý vypracuje EBA v súlade s odsekom 8, príslušným orgánom a EBA. Ak sa príslušné orgány rozhodnú vypracovať osobitné portfóliá, urobia tak po porade s EBA a zabezpečia, aby inštitúcie nahlasovali výsledky výpočtov oddelene od výsledkov výpočtov pre portfóliá EBA.
3. Príslušné orgány na základe informácií, ktoré predložia inštitúcie v súlade s odsekom 1, monitorujú pre expozície alebo transakcie v referenčnom portfóliu vyplývajúce z interných prístupov daných inštitúcií rozsah výšok rizikovo vážených expozícií alebo prípadne požiadaviek na vlastné zdroje okrem operačného rizika. Príslušné orgány aspoň raz za rok posúdia kvalitu daných prístupov, pričom venujú pozornosť:
(a)
tým prístupom, ktoré pre tú istú expozíciu vykazujú výrazné rozdiely v požiadavkách na vlastné zdroje;
(b)
prístupom, pri ktorých je osobitne vysoká alebo nízka rozmanitosť a pri ktorých je aj výrazné a systematické podhodnotenie požiadaviek na vlastné zdroje.
EBA na základe informácií uvedených v odseku 2 vypracuje správu s cieľom podporiť príslušné orgány pri posudzovaní kvality interných prístupov.
4. Ak sa konkrétna inštitúcia výrazne odlišuje od väčšiny rovnocenných inštitúcií alebo ak majú prístupy len málo spoločných charakteristík, čo vedie k veľkým rozdielom vo výsledkoch, príslušné orgány vyšetria príčiny tejto skutočnosti a ak je možné jasne stanoviť, že prístup inštitúcie vedie k podhodnoteniu požiadaviek na vlastné zdroje, ktoré nie je možné pripísať rozdielom v súvisiacich rizikách expozícií alebo pozícií, prijmú nápravné opatrenia.
5. Príslušné orgány zabezpečia, aby ich rozhodnutia o vhodnosti nápravných opatrení uvedených v odseku 4 boli v súlade so zásadou, že takéto opatrenia musia zachovať ciele interného prístupu, a preto:
a)
nevedú k štandardizácii ani k uprednostňovaným metódam;
b)
nevytvárajú nesprávne stimuly; ani
c)
nespôsobujú davové správanie.
6. Ak to EBA na základe informácií a posúdení uvedených v odsekoch 2 a 3 tohto článku považuje za potrebné, môže vydať usmernenia a odporúčania v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 s cieľom zlepšiť postupy dohľadu alebo postupy inštitúcií v súvislosti s internými prístupmi.
7. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť:
(a)
postupy na vzájomnú výmenu posúdení uskutočnených v súlade s odsekom 3 medzi príslušnými orgánmi a s EBA;
(b)
normy na posúdenie, ktoré uskutočnia príslušné orgány podľa odseku 3.
EBA predloží Komisii tento návrh regulačných technických predpisov do 1. januára 2014.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
8. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom presne stanoviť:
(a)
vzor, vymedzenia pojmov a riešenia IT, ktoré sa majú použiť v Únii pri podávaní správ podľa odseku 2;
(b)
referenčné portfólio alebo portfóliá uvedené v odseku 1.
EBA predloží Komisii tento návrh vykonávacích technických predpisov do 1. januára 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
9. Komisia do 1. apríla 2015 a po porade s EBA predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní referenčného porovnávania interných modelov vrátane rozsahu modelu. V prípade potreby v nadväznosti na správu predloží legislatívny návrh.
Článok 79
Kreditné riziko a riziko protistrany
Príslušné orgány zabezpečia, aby:
a)
poskytovanie úveru sa zakladalo na vhodných a dobre definovaných kritériách a bol stanovený jasný postup schvaľovania, zmeny, obnovovania a refinancovania úverov;
b)
inštitúcie mali interné metodiky, ktoré im umožnia posúdiť kreditné riziko expozícií voči jednotlivým dlžníkom, cenným papierom alebo sekuritizačným pozíciám a kreditné riziko na úrovni portfólia. Predovšetkým by sa interné metodiky nemali spoliehať výhradne alebo mechanicky na externé úverové ratingy. V prípade, že sa požiadavky na vlastné zdroje zakladajú na ratingu externej ratingovej agentúry (ECAI) alebo sa zakladajú na skutočnosti, že expozícia je bez ratingu, inštitúcie to neoslobodzuje od ďalšieho zváženia iných informácií relevantných pre posúdenie ich alokácie interného kapitálu;
c)
prebiehajúca správa a monitorovanie rozličných portfólií s kreditným rizikom a expozícií voči kreditným rizikám vrátane identifikácie a riadenia problémových úverov a tvorby primeraných úprav ocenenia a rezerv sa uskutočňovali prostredníctvom účinných systémov;
d)
diverzifikácia úverových portfólií bola primeraná vzhľadom na cieľové trhy inštitúcie a celkovú stratégiu poskytovania úverov.
Článok 80
Reziduálne riziko
Príslušné orgány zabezpečia, aby sa riziko, že uznané postupy na zmierňovanie kreditného rizika používané inštitúciami budú menej účinné, ako sa očakávalo, riešilo a kontrolovalo okrem iného pomocou písomne podložených politík a postupov.
Článok 81
Riziko koncentrácie
Príslušné orgány zabezpečia, aby sa riziko koncentrácie vyplývajúce z expozícií voči každej samostatnej protistrane vrátane centrálnych protistrán, skupinám prepojených protistrán a voči protistranám z rovnakého hospodárskeho odvetvia, geografického regiónu alebo pôsobiacich v rovnakej oblasti činností alebo komodít, alebo riziko vyplývajúce z používania postupov na zmierňovanie kreditného rizika, a predovšetkým riziká spojené s veľkými nepriamymi expozíciami voči kreditným rizikám, ako napríklad voči jedinému emitentovi kolaterálu, riešili a kontrolovali okrem iného pomocou písomne podložených politík a postupov.
Článok 82
Sekuritizačné riziko
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby sa riziká vyplývajúce zo sekuritizačných transakcií, vo vzťahu ku ktorým sú úverové inštitúcie investorom, originátorom alebo sponzorom, vrátane rizík straty dobrej povesti, ktoré vznikajú v súvislosti s komplexnými štruktúrami alebo produktmi, hodnotili a riešili pomocou náležitých politík a postupov tak, aby sa zabezpečilo úplné zohľadnenie ekonomickej podstaty transakcie v rozhodnutiach týkajúcich sa posúdenia rizika a riadenia.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie, ktoré sú originátormi revolvingových sekuritizačných transakcií s ustanoveniami o predčasnom splatení, mali k dispozícii plány likvidity na vyriešenie dôsledkov dohodnutého aj predčasného splatenia.
Článok 83
Trhové riziko
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby sa zaviedli politiky a postupy na identifikáciu, meranie a riadenie všetkých významných zdrojov a účinkov trhových rizík.
2. Ak je krátka pozícia splatná skôr ako dlhá pozícia, príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie tiež prijali opatrenia proti riziku nedostatočnej likvidity.
3. Interný kapitál je primeraný skutočným trhovým rizikám, ktoré nepodliehajú požiadavke na vlastné zdroje.
Inštitúcie, ktoré si pri výpočte požiadaviek na vlastné zdroje pre pozičné riziko v súlade s treťou časťou hlavou IV kapitolou 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 započítali svoje pozície v jednej alebo viacerých akciách vytvárajúcich akciový index proti jednej alebo viacerým pozíciám vo futures na akciový index alebo v inom produkte akciového indexu, musia mať primeraný interný kapitál na pokrytie bázického rizika straty spôsobenej tým, že hodnota futures alebo iného produktu sa nepohybuje úplne v súlade s hodnotou jej podkladových akcií; inštitúcie tiež majú primeraný interný kapitál, ak majú v držbe opačné pozície vo futures na akciový index, ktoré nie sú identické z hľadiska svojej splatnosti alebo zloženia alebo oboch.
V prípade uplatňovania postupu uvedeného v článku 345 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 inštitúcie zabezpečia, aby mali v držbe dostatočný interný kapitál na zabezpečenie sa proti riziku straty, ktorá existuje v čase od prijatia prísľubu do nasledujúceho pracovného dňa.
Článok 84
Úrokové riziko vyplývajúce z činností mimo obchodnej knihy
Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie zaviedli systémy na identifikáciu, hodnotenie a riadenie rizík vyplývajúcich z možných zmien úrokových sadzieb, ktoré ovplyvňujú neobchodné činnosti inštitúcie.
Článok 85
Operačné riziko
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie zaviedli politiky a postupy na hodnotenie a riadenie expozície voči operačnému riziku, ako aj voči riziku modelu a vrátane zriedkavo sa vyskytujúcich udalostí, ktoré majú veľmi vážne následky. Na účely týchto politík a postupov inštitúcie stanovia, v čom spočíva operačné riziko.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby sa na zabezpečenie schopnosti inštitúcie ďalej pokračovať vo svojej činnosť a obmedziť straty v prípade vážneho prerušenia obchodnej činnosti vypracoval plán pre nepredvídané udalosti a plán na zabezpečenie kontinuity obchodných činností.
Článok 86
Riziko likvidity
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie mali spoľahlivé stratégie, politiky, postupy a systémy na identifikáciu, meranie, riadenie a monitorovanie rizika likvidity v primeranom súbore časových úsekov vrátane časového úseku jedného dňa s cieľom zabezpečiť, aby inštitúcie zachovávali primerané úrovne vankúšov likvidity. Tieto stratégie, politiky, postupy a systémy sú špecificky prispôsobené obchodným líniám, menám, pobočkám a právnickým osobám a zahŕňajú primerané mechanizmy alokácie nákladov, prínosov a rizík týkajúcich sa likvidity.
2. Stratégie, politiky, postupy a systémy uvedené v odseku 1 sú primerané zložitosti, rizikovému profilu, rozsahu činnosti inštitúcií a tolerancii voči riziku stanovenému riadiacim orgánom a odzrkadľujú význam inštitúcie v každom členskom štáte, v ktorom táto inštitúcia vykonáva činnosť. Inštitúcie oznamujú toleranciu voči riziku všetkým relevantným obchodným líniám.
3. Príslušné orgány zabezpečia, aby boli profily rizika likvidity inštitúcií s ohľadom na povahu, rozsah a zložitosť ich činností v súlade s rizikovými profilmi požadovanými pre dobre fungujúci a spoľahlivý systém a neprekračovali ich.
Príslušné orgány monitorujú vývoj, pokiaľ ide o profily rizika likvidity, napríklad návrh produktu a objemy, riadenie rizík, politiky financovania a koncentrácie financovania.
Ak vývoj uvedený v druhom pododseku môže viesť k nestabilite konkrétnej inštitúcie alebo k systémovej nestabilite, príslušné orgány prijmú účinné opatrenia.
Príslušné orgány informujú EBA o akýchkoľvek opatreniach vykonaných podľa tretieho pododseku.
EBA vydá odporúčania, ak to považuje za vhodné v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010.
4. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie vypracovali metodiky na identifikáciu, meranie, riadenie a monitorovanie pozícií financovania. Tieto metodiky budú zahŕňať bežné a predpokladané významné peňažné toky plynúce do a vyplývajúce z aktív, pasív, podsúvahových položiek vrátane podmienených záväzkov a možný vplyv rizika straty dobrej povesti.
5. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie rozlišovali medzi založenými a nezaťaženými aktívami, ktoré sú dostupné stále, a najmä počas krízových situácií. Okrem toho zabezpečia, aby inštitúcie prihliadali na právnickú osobu, v ktorej sa aktíva nachádzajú, krajinu, v ktorej sú právne evidované v registri alebo na účte a na ich prípustnosť a monitorujú, ako možno tieto aktíva včas mobilizovať.
6. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie prihliadali aj na existujúce právne, regulatórne a prevádzkové obmedzenia pre potenciálne prevody likvidity a nezaťažených aktív medzi subjektmi v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru, ako aj mimo neho.
7. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie zvážili rôzne nástroje na zmierňovanie rizika likvidity vrátane systému limitov a ochranných vankúšov likvidity, aby boli schopné odolať rôznym stresovým udalostiam, a primerane diverzifikovanú štruktúru financovania a prístup k zdrojom financovania. Tieto opatrenia sa pravidelne skúmajú.
8. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie zvážili alternatívne scenáre týkajúce sa pozícií likvidity a faktorov pôsobiacich na zmiernenie rizika a aspoň raz ročne preskúmali predpoklady, na ktorých sa zakladajú rozhodnutia týkajúce sa pozície financovania. Na tieto účely sa alternatívne scenáre zameriavajú najmä na podsúvahové položky a ďalšie podmienené záväzky vrátane položiek a záväzkov účelových jednotiek zaoberajúcich sa sekuritizáciou (SSPE) alebo iných účelových jednotiek uvedených v nariadení (EÚ) č. 575/2013, vo vzťahu ku ktorým pôsobí inštitúcia ako sponzor alebo im poskytuje výraznú likviditnú podporu.
9. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie zvážili potenciálny vplyv scenárov určených pre konkrétnu inštitúciu alebo celý trh a kombinovaných alternatívnych scenárov. Zvážia sa rôzne časové obdobia a meniace sa stupne stresových podmienok.
10. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie upravovali svoje stratégie, interné politiky a limity pre riziko likvidity a vytvárali účinné plány pre nepredvídané udalosti a pritom zohľadňovali výsledok alternatívnych scenárov uvedených v odseku 8.
11. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie mali zavedené plány na obnovu likvidity, v ktorých sa stanovia primerané stratégie a vhodné vykonávacie opatrenia zamerané na riešenie možného nedostatku likvidity, a to aj vo vzťahu k pobočkám zriadeným v inom členskom štáte. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie tieto plány testovali aspoň raz ročne, aktualizovali na základe výsledkov alternatívnych scenárov ustanovených v odseku 8 a podávali o nich správy vrcholovému manažmentu, ktorý ich schvaľuje, aby sa interné politiky a postupy mohli zodpovedajúcim spôsobom upravovať. Inštitúcie vopred prijmú potrebné operačné opatrenia, aby sa zabezpečila možnosť okamžitého vykonávania plánov na obnovu likvidity. V prípade úverových inštitúcií tieto operačné opatrenia zahŕňajú držbu kolaterálu, ktorý je ihneď k dispozícii na financovanie centrálnou bankou. V prípade potreby zahŕňa držbu kolaterálu v mene iného členského štátu alebo mene tretej krajiny, voči ktorej má úverová inštitúcia expozície, a v prípade, že je to operačne potrebné, v rámci územia hostiteľského členského štátu alebo tretej krajiny, voči ktorej mene má expozíciu.
Článok 87
Riziko nadmerného využívania finančnej páky
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby mali inštitúcie zavedené politiky a postupy na identifikáciu, riadenie a monitorovanie rizika nadmerného využívania finančnej páky. Indikátory rizika nadmerného využívania finančnej páky zahŕňajú ukazovateľ finančnej páky určený v súlade s článkom 429 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a nesúlady medzi aktívami a záväzkami.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie riešili riziko nadmerného využívania finančnej páky preventívne tak, že dôsledne zohľadnia možné zvýšenia rizika nadmerného využívania finančnej páky spôsobené znížením vlastných zdrojov inštitúcie z dôvodu očakávaných alebo realizovaných strát v závislosti od príslušných účtovných pravidiel. V tomto zmysle musia byť inštitúcie schopné odolávať škále rôznych stresových udalostí so zreteľom na riziko nadmerného využívania finančnej páky.
Pododdiel 3
Riadenie
Článok 88
Opatrenia týkajúce sa riadenia
1. Členské štáty zabezpečia, aby riadiaci orgán vymedzil opatrenia, dohliadal na ich uplatňovanie a bol zodpovedný za uplatňovanie opatrení týkajúcich sa riadenia, ktorými sa zabezpečuje účinné a obozretné riadenie inštitúcie vrátane rozdelenia povinností v organizácii a predchádzania konfliktom záujmov.
Tieto opatrenia musia byť v súlade s týmito zásadami:
a)
riadiaci orgán musí mať celkovú zodpovednosť za inštitúciu a schvaľuje strategické ciele, stratégiu riadenia rizík a interné riadenie inštitúcie (internal governance) a dohliada na ich uplatňovanie;
b)
riadiaci orgán musí zabezpečovať integritu systémov účtovníctva a finančného vykazovania vrátane finančných a prevádzkových kontrol a súladu s právom a príslušnými normami;
c)
riadiaci orgán musí dohliadať na proces zverejňovania informácií a na oznámenia;
d)
riadiaci orgán musí byť zodpovedný za zabezpečenie účinného dohľadu nad vrcholovým manažmentom;
e)
predseda riadiaceho orgánu vo svojej funkcii dohľadu inštitúcie nesmie vykonávať zároveň funkcie výkonného riaditeľa v tej istej inštitúcii, pokiaľ to nie je odôvodnené zo strany inštitúcie a povolené príslušnými orgánmi.
Členské štáty zabezpečia, aby riadiaci orgán monitoroval a pravidelne hodnotil účinnosť opatrení týkajúcich sa riadenia inštitúcie a aby prijímal vhodné opatrenia na riešenie akýchkoľvek nedostatkov.
2. Členské štáty zabezpečia, aby inštitúcie, ktoré sú významné z hľadiska svojej veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti svojich činností, vytvorili nominačný výbor zložený z členov riadiaceho orgánu, ktorí v dotknutej inštitúcii nevykonávajú žiadnu výkonnú funkciu.
Nominačný výbor:
a)
určuje a odporúča na schválenie riadiacim orgánom alebo na schválenie valným zhromaždením kandidátov na obsadenie voľných miest v riadiacom orgáne, posudzuje vyváženosť znalostí, zručností, rozmanitosti a skúseností riadiaceho orgánu a vypracuje opis úloh a schopností pre danú pozíciu a posúdi očakávaný časový záväzok;
Nominačný výbor okrem toho stanoví cieľ pre zastúpenie nedostatočne zastúpeného pohlavia v riadiacom orgáne a vypracuje politiku na zvýšenie zastúpenia nedostatočne zastúpeného pohlavia v riadiacom orgáne s cieľom splniť tento cieľ. Daný cieľ, politika a opatrenia na jej vykonanie sa uverejňujú v súlade s článkom 435 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
b)
pravidelne a aspoň raz ročne hodnotí štruktúru, veľkosť, zloženie a výsledky riadiaceho orgánu a predkladá odporúčania riadiacemu orgánu so zreteľom na akékoľvek zmeny;
c)
pravidelne a aspoň raz ročne hodnotí vedomosti, zručnosti a skúsenosti jednotlivých členov riadiaceho orgánu a riadiaceho orgánu ako celku a podáva o tom správu riadiacemu orgánu;
d)
pravidelne skúma politiku riadiaceho orgánu v oblasti výberu a vymenúvania vrcholového manažmentu a predkladá odporúčania riadiacemu orgánu.
Pri výkone svojich povinností nominačný výbor v rámci možností a priebežne berie do úvahy skutočnosť, že je potrebné zabezpečiť, aby rozhodovaniu riadiaceho orgánu nedominoval jeden jednotlivec alebo malá skupina jednotlivcov takým spôsobom, ktorý je škodlivý pre záujmy inštitúcie ako celku.
Nominačný výbor má možnosť využívať akékoľvek vhodné formy zdrojov, ktoré považuje za vhodné, vrátane externého poradenstva a na tento účel dostane primerané finančné prostriedky.
Tento odsek sa neuplatňuje, ak podľa vnútroštátneho práva riadiaci orgán nemá žiadnu právomoc v procese výberu a vymenovania žiadnych svojich členov.
Článok 89
Podávanie správ
1. Od 1. januára 2015 členské štáty od každej inštitúcie požadujú, aby každoročne pre jednotlivé členské štáty a tretie krajiny, v ktorých má organizačnú zložku, zverejňovala tieto informácie na konsolidovanom základe za finančný rok:
a)
označenie povahy činností a geografickú polohu;
b)
obrat;
c)
počet zamestnancov na plný úväzok;
d)
zisk alebo strata pred zdanením;
e)
daň zo zisku alebo straty;
f)
získané subvencie z verejných zdrojov.
2. Bez ohľadu na odsek 1 členské štáty od inštitúcií požadujú, aby zverejnili informácie uvedené v odseku 1 písm. a), b) a c) prvýkrát 1. júla 2014.
3. Do 1. júla 2014 všetky globálne systémovo dôležité inštitúcie v EÚ, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, identifikované na medzinárodnej úrovni predložia Komisii na dôvernom základe informácie uvedené v odseku 1 písm. d), e) a f). Komisia po porade s EBA, EIOPA prípadne ESMA všeobecne posúdi potenciálny negatívny ekonomický vplyv zverejnenia takýchto informácií vrátane vplyvu na konkurencieschopnosť, investície, dostupnosť úverov a stabilitu finančného systému. Komisia predloží správu Európskemu parlamentu a Rade do 31. decembra 2014.
V prípade, že Komisia v správe identifikuje významný negatívny vplyv, Komisia zváži vypracovanie náležitého legislatívneho návrhu na zmenu povinností zverejňovania informácií podľa odseku 1 a môže v súlade s článkom 145 písm. h) rozhodnúť o pozastavení týchto povinností. Komisia každoročne preskúma potrebu predĺženia platnosti tohto pozastavenia.
4. Informácie uvedené v odseku 1 sa podrobia auditu v súlade so smernicou 2006/43/ES a pokiaľ je to možné zverejnia sa ako príloha k ročným finančným výkazom, prípadne ku konsolidovaným finančným výkazom dotknutej inštitúcie.
5. V rozsahu, v akom budúce legislatívne akty Únie stanovia povinnosti zverejňovania nad rámec povinností stanovených v tomto článku, tento článok sa prestane uplatňovať a zodpovedajúcim spôsobom sa zruší.
Článok 90
Zverejňovanie informácií o návratnosti aktív
Inštitúcie vo svojich výročných správach zverejnia medzi kľúčovými ukazovateľmi návratnosť aktív vypočítanú ako čistý zisk vydelený veľkosťou súvahy.
Článok 91
Riadiaci orgán
1. Členovia riadiaceho orgánu musia mať neustále dostatočne dobrú povesť a dostatočnú úroveň vedomostí, zručností a skúseností na vykonávanie svojich povinností. Celkové zloženie riadiaceho orgánu odráža tiež primerane široký rozsah skúseností. Členovia riadiaceho orgánu spĺňajú najmä tieto požiadavky uvedené v odsekoch 2 až 8:
2. Všetci členovia riadiaceho orgánu venujú dostatok času výkonu svojich funkcií v inštitúcii.
3. Pri počte riadiacich funkcií, ktoré môže naraz zastávať člen riadiaceho orgánu, sa zohľadňujú individuálne okolnosti a povaha, rozsah a zložitosť činností inštitúcie. Okrem prípadu, keď zastupujú členský štát, členovia riadiaceho orgánu inštitúcie, ktorá je významná z hľadiska svojej veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti svojich činností, nezastávajú od 1. júla 2014 súčasne viac ako jednu z týchto kombinácií riadiacich funkcií:
a)
jedna výkonná riadiaca funkcia s dvoma nevýkonnými riadiacimi funkciami;
b)
štyri nevýkonné riadiace funkcie.
4. Na účely odseku 3 sa za jednu riadiacu funkciu považuje:
a)
výkonné alebo nevýkonné riadiace funkcie, ktoré sa zastávajú v jednej a tej istej skupine;
b)
výkonné alebo nevýkonné riadiace funkcie, ktoré sa zastávajú v rámci:
i)
inštitúcií, ktoré sú členmi toho istého inštitucionálneho systému ochrany, ak sú splnené podmienky podľa článku 113 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo
ii)
podnikov (vrátane nefinančných subjektov), v ktorých má inštitúcia kvalifikovaný podiel.
5. Riadiace funkcie v organizáciách, ktoré sledujú prevažne iné ako obchodné ciele sa na účely odseku 3 nezohľadňujú.
6. Príslušné orgány môžu členom riadiaceho orgánu povoliť zastávať jednu dodatočnú nevýkonnú riadiacu funkciu. Príslušné orgány pravidelne informujú EBA o takýchto povoleniach.
7. Riadiaci orgán musí mať primerané kolektívne vedomosti, zručnosti a skúsenosti, aby dokázal chápať činnosti inštitúcie vrátane hlavných rizík.
8. Každý člen riadiaceho orgánu koná čestne, bezúhonne a s nezávislým myslením s cieľom účinne posudzovať rozhodnutia vrcholového manažmentu a v prípade potreby k nim vznášať pripomienky a účinne vykonávať dohľad nad rozhodovaním vrcholového manažmentu a monitorovať ho.
9. Inštitúcie venujú zaškoleniu a odbornej príprave členov riadiaceho orgánu primerané ľudské a finančné zdroje.
10. Členské štáty alebo príslušné orgány požadujú od inštitúcií a ich príslušných nominačných výborov, aby pri výbere členov riadiaceho orgánu zohľadňovali široký súbor kvalít a kompetencií a aby na tento účel zaviedli politiku na podporu rozmanitosti v rámci riadiaceho orgánu.
11. Príslušné orgány zbierajú informácie zverejnené v súlade s článkom 435 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a použijú ich na porovnávanie postupov v oblasti rozmanitosti. Príslušné orgány poskytnú tieto informácie EBA. EBA použije tieto informácie na porovnávanie postupov v oblasti rozmanitosti na úrovni Únie.
12. EBA vydá usmernenia k týmto oblastiam:
a)
pojem záväzku člena riadiaceho orgánu venovať dostatok času výkonu jeho funkcií vo vzťahu k individuálnym okolnostiam a povahe, rozsahu a zložitosti činností inštitúcie ;
b)
pojem primeraných kolektívnych vedomostí, zručností a skúseností riadiaceho orgánu, ako sa uvádza v odseku 7;
c)
pojem čestného a bezúhonného konania a nezávislého myslenia člena riadiaceho orgánu, ako sa uvádza v odseku 8;
d)
pojem primeraných ľudských a finančných zdrojov, ktoré sa venujú zaškoleniu a odbornej príprave členov riadiaceho orgánu, ako sa uvádza v odseku 9;
e)
pojem rozmanitosti, ktorá sa má zohľadniť pri výbere členov riadiaceho orgánu, ako sa uvádza v odseku 10.
EBA vydá tieto usmernenia do 31. decembra 2015.
13. Týmto článkom nie sú dotknuté ustanovenia o zastúpení zamestnancov v riadiacom orgáne v zmysle vnútroštátneho práva.
Článok 92
Politiky odmeňovania
1. Príslušné orgány zabezpečia uplatňovanie odseku 2 tohto článku a článkov 93, 94 a 95 pre inštitúcie v skupine, materskú spoločnosť a pre dcérske spoločnosti vrátane tých, ktoré sú zriadené v offshore finančných centrách.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie pri zavádzaní a uplatňovaní politík celkového odmeňovania zahŕňajúcich mzdy a dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia pre kategórie zamestnancov vrátane vrcholového manažmentu, osôb zodpovedných za podstupovanie rizík a zamestnancov s kontrolnými funkciami a všetkých zamestnancov, ktorí dostávajú celkovú odmenu, na základe ktorej patria do rovnakej skupiny odmeňovania ako vrcholový manažment a osoby zodpovedné za podstupovanie rizika, ktorých profesionálne činnosti majú významný vplyv na ich rizikový profil, dodržiavali nasledujúce zásady, a to spôsobom a v rozsahu, ktorý je primeraný ich veľkosti, vnútornej organizácii a povahe, rozsahu a zložitosti ich činností:
a)
politika odmeňovania je v súlade s vhodným a účinným riadením rizík a tento spôsob riadenia podporuje a nepodnecuje k riskovaniu, ktoré presahuje úroveň rizika tolerovaného inštitúciou;
b)
politika odmeňovania je v súlade s obchodnou stratégiou, cieľmi, hodnotami a dlhodobými záujmami inštitúcie a zahŕňa opatrenia na zabránenie konfliktu záujmov;
c)
riadiaci orgán inštitúcie vo funkcii dohľadu prijíma a pravidelne skúma všeobecné zásady politiky odmeňovania a zodpovedá za dohľad nad jej vykonávaním;
d)
vykonávanie politiky odmeňovania sa aspoň raz ročne podrobí centrálnej a nezávislej vnútornej kontrole dodržiavania politík a postupov odmeňovania, ktoré prijal riadiaci orgán vo funkcii dohľadu;
e)
zamestnanci s kontrolnými funkciami sú nezávislí od nimi kontrolovaných obchodných útvarov, majú primerané právomoci a sú odmeňovaní podľa dosiahnutých cieľov spojených s ich funkciami, a to nezávisle od výkonnosti nimi kontrolovaných oblastí podnikania;
f)
nad odmeňovaním najvyššie postavených zamestnancov vo funkciách riadenia rizík a súladu priamo dohliada výbor pre odmeňovanie uvedený v článku 95, prípadne - pokiaľ takýto výbor nebol zriadený - riadiaci orgán vo svojej funkcii dohľadu.
g)
politika odmeňovania pri zohľadnení vnútroštátnych kritérií pre stanovovanie miezd jasne rozlišuje medzi kritériami pre stanovenie:
i)
základnej pevnej odmeny, ktorá by mala predovšetkým odrážať relevantné odborné skúsenosti a organizačnú zodpovednosť, ako sú vymedzené v popise pracovného miesta v rámci podmienok zamestnania a
ii)
pohyblivej odmeny, ktorá by mala odrážať udržateľnú a rizikovo upravenú výkonnosť a výkonnosť nad rámec požiadaviek na plnenie úloh podľa popisu pracovného miesta v rámci podmienok zamestnania.
Článok 93
Inštitúcie, ktoré požívajú výhody z vládnej intervencie
V prípade inštitúcií, ktoré požívajú výhody z výnimočnej vládnej intervencie, sa okrem zásad stanovených v článku 92 ods. 2 uplatňujú tieto zásady:
a)
pohyblivá odmena je prísne obmedzená ako percento z čistých príjmov, ak nie je v súlade s udržiavaním zdravej kapitálovej základne a včasným ukončením vládnej podpory;
b)
príslušné orgány od inštitúcií požadujú, aby zmenili štruktúru odmeňovania spôsobom, ktorý je v súlade s vhodným riadením rizík a dlhodobým rastom, a to v prípade potreby aj stanovením limitov pre odmeňovanie členov riadiaceho orgánu inštitúcie;
c)
pokiaľ to nie je odôvodnené, členom riadiaceho orgánu inštitúcie sa nevyplatí žiadna pohyblivá odmena.
Článok 94
Pohyblivé prvky odmeňovania
1. Na pohyblivé prvky odmeňovania sa okrem zásad stanovených v článku 92 ods. 2 a za rovnakých podmienok, ako sú stanovené v tomto článku, uplatňujú tieto zásady:
a)
ak je odmeňovanie závislé od výkonnosti, celková výška odmeny sa zakladá na kombinácii hodnotenia výkonnosti jednotlivca a príslušného obchodného útvaru a hodnotenia celkových výsledkov inštitúcie, a pri hodnotení výkonnosti jednotlivca sa do úvahy berú finančné a nefinančné kritériá;
b)
hodnotenie výkonnosti je stanovené vo viacročnom rámci, aby sa zabezpečilo, že postup hodnotenia sa zakladá na dlhodobejšej výkonnosti a že skutočné vyplácanie výkonnostných zložiek odmeňovania sa rozloží na obdobie, ktoré zohľadňuje príslušný obchodný cyklus úverovej inštitúcie a jej obchodné riziká;
c)
celková výška pohyblivej odmeny nesmie obmedzovať schopnosť inštitúcie posilniť svoju kapitálovú základňu;
d)
zaručená pohyblivá odmena nie je v súlade s vhodným riadením rizík ani so zásadou odmeňovania podľa výkonu a nie je súčasťou plánov odmeňovania v budúcnosti;
e)
zaručená pohyblivá odmena sa uplatňuje len vo výnimočných prípadoch, len v súvislosti s prijímaním nových zamestnancov a v prípade, že inštitúcia má zdravú a silnú kapitálovú základňu, a obmedzuje sa na prvý rok zamestnania;
f)
pevná a pohyblivá zložka celkového odmeňovania sú náležite vyvážené a stála zložka predstavuje dostatočne vysoký podiel celkovej odmeny, aby bolo možné uplatňovať plne pružnú politiku týkajúcu sa pohyblivých zložiek odmeňovania vrátane možnosti nevyplatiť žiadne pohyblivé zložky odmeňovania;
g)
inštitúcie stanovia vhodné pomery medzi pevnou a pohyblivou zložkou celkovej odmeny, pričom sa uplatňujú tieto zásady:
i)
Pohyblivá zložka nepresiahne 100 % pevnej zložky celkovej výšky odmeny pre každého jednotlivca. Členské štáty môžu stanoviť nižšiu maximálnu percentuálnu hodnotu.
ii)
Členské štáty môžu akcionárom, vlastníkom alebo spoločníkom inštitúcie umožniť, aby schválili vyššiu maximálnu úroveň pomeru medzi pevnou a pohyblivou zložkou odmeny, pokiaľ celková výška pohyblivej zložky nepresiahne 200 % pevnej zložky celkovej výšky odmeny pre každého jednotlivca. Členské štáty môžu stanoviť nižšiu maximálnu percentuálnu hodnotu.
K akémukoľvek schváleniu vyššieho pomeru v súlade s prvým pododsekom tohto bodu dôjde v súlade s nasledujúcim postupom:
-
akcionári, vlastníci alebo spoločníci inštitúcie sa uznášajú na základe podrobného odporúčania, v ktorom inštitúcia uvedie dôvody, pre ktoré sa žiada o schválenie v danom rozsahu, vrátane počtu dotknutých zamestnancov, ich funkcií a predpokladaného vplyvu na požiadavku udržiavať zdravú kapitálovú základňu;
-
akcionári, vlastníci alebo spoločníci inštitúcie sa uznášajú väčšinou minimálne 66 % za predpokladu, že je zastúpených najmenej 50 % akcií alebo rovnocenných vlastníckych práv; alebo ak sa uvedená väčšina nedosiahne, uznášajú sa väčšinou 75 % zastúpených vlastníckych práv;
-
inštitúcia oznámi všetkým akcionárom, vlastníkom alebo spoločníkom inštitúcie, že bude žiadať o schválenie podľa prvého pododseku tohto bodu, pričom sa im vopred poskytne primeraná lehota na vyjadrenie;
-
inštitúcia bezodkladne informuje príslušný orgán o odporúčaní určenom jej akcionárom, vlastníkom alebo spoločníkom vrátane navrhovaného vyššieho maximálneho pomeru a dôvodov pre tento pomer, pričom môže príslušnému orgánu preukázať, že navrhovaný vyšší pomer nie je v rozpore so záväzkami inštitúcie podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a to najmä so zreteľom na záväzky inštitúcie týkajúce sa vlastných zdrojov;
-
inštitúcia bezodkladne informuje príslušný orgán o rozhodnutiach prijatých svojimi akcionármi, vlastníkov alebo spoločníkov uvedených vyššie vrátane akéhokoľvek schváleného vyššieho maximálneho pomeru podľa prvého pododseku tohto bodu, pričom príslušné orgány použijú získané informácie na porovnanie súvisiacich postupov inštitúcií. Príslušné orgány poskytnú tieto informácie EBA, ktorá ich uverejní na súhrnnom základe pre jednotlivé domovské členské štáty v spoločnom formáte predkladania správ. EBA môže vypracovať usmernenia na uľahčenie uplatňovania tejto zarážky a zabezpečiť konzistentnosť získaných informácií;
-
zamestnanci, ktorí sú priamo dotknutí vyššími maximálnymi úrovňami pohyblivej odmeny uvedenými v tomto bode nemôžu - v prípade, že je to relevantné - uplatniť priamo alebo nepriamo akékoľvek hlasovacie práva, ktoré môžu mať ako akcionári, vlastníci alebo spoločníci inštitúcie.
iii)
Členské štáty môžu inštitúciám umožniť, aby uplatňovali diskontnú sadzbu uvedenú v druhom pododseku tohto bodu vo výške maximálne 25 % celkovej výšky pohyblivej odmeny, pokiaľ sa vypláca vo forme nástrojov, ktorých splatnosť je odložená na obdobie minimálne päť rokov. Členské štáty môžu stanoviť nižšiu maximálnu percentuálnu hodnotu.
EBA vypracuje a uverejní do 31. marca 2014 usmernenia k uplatniteľnej pomyselnej diskontnej sadzbe. EBA zohľadní všetky relevantné faktory vrátane miery inflácie a rizika, ktoré zahŕňa dĺžku odkladu. V usmerneniach EBA k diskontnej sadzbe sa osobitne zváži, akým spôsobom podnietiť používanie nástrojov, ktorých splatnosť sa odložila na obdobie minimálne piatich rokov.
h)
platby spojené s predčasným ukončením zmluvy odzrkadľujú dosiahnutú výkonnosť za určité obdobie a neodmeňuje sa nimi zlyhanie alebo pochybenie;
i)
balíky odmeňovania súvisiace s kompenzáciou alebo vyplatením zo zmlúv v rámci predchádzajúceho zamestnania musia byť v súlade s dlhodobými záujmami inštitúcie vrátane opatrení týkajúcich sa ponechania, odkladu, výkonnosti a spätného vymáhania (clawback);
j)
meranie výkonnosti používané na výpočet pohyblivých zložiek odmeňovania alebo súboru pohyblivých zložiek odmeňovania zahŕňa úpravu pre všetky druhy súčasných a budúcich rizík a zohľadňuje náklady na kapitál a potrebnú likviditu;
k)
pri prideľovaní pohyblivých zložiek odmeňovania v rámci inštitúcie sa takisto zohľadnia všetky druhy súčasných a budúcich rizík;
l)
významná časť každej pohyblivej odmeny, v každom prípade minimálne 50 %, pozostáva z týchto súčastí:
i)
akcií alebo rovnocenných majetkových podielov v závislosti od právnej štruktúry dotknutej inštitúcie, alebo nástrojov súvisiacich s akciami alebo rovnocenných bezhotovostných nástrojov v prípade nekótovanej inštitúcie;
ii)
ak je to možné aj iných nástrojov v zmysle článku 52 alebo článku 63 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 alebo iných nástrojov, ktoré možno plne konvertovať na nástroje vlastného kapitálu Tier 1 alebo odpísať, v ktorých sa v každom prípade primerane odráža kreditná kvalita inštitúcie pri pokračovaní činnosti a ktoré sú prispôsobené na používanie na účely pohyblivej odmeny.
Na nástroje uvedené v tomto písmene sa vzťahuje primeraná retenčná politika, ktorá bola navrhnutá s cieľom zosúladiť stimuly s dlhodobejšími záujmami inštitúcie. Členské štáty alebo ich príslušné orgány môžu zaviesť obmedzenia typov a foriem týchto nástrojov alebo, ak je to vhodné, zakázať určité nástroje. Toto písmeno sa uplatňuje na časť pohyblivej zložky odmeňovania odloženú v súlade s písmenom m) a časť pohyblivej zložky odmeňovania, ktorá nebola odložená;
m)
významná časť pohyblivej zložky odmeňovania, a v každom prípade minimálne 40 %, sa odkladá na obdobie v dĺžke najmenej tri roky a najviac päť rokov a je riadne zosúladené s povahou podnikania, jeho rizikami a činnosťami dotknutého zamestnanca.
Nárok na vyplatenie odloženej odmeny neuplynie rýchlejšie ako pri pomernom vyplácaní. V prípade pohyblivej zložky odmeňovania, ktorá je obzvlášť vysoká, sa odkladá minimálne 60 % sumy. Dĺžka obdobia odkladu sa stanovuje v súlade s obchodným cyklom, povahou podnikania, jeho rizikami a činnosťami dotknutého zamestnanca;
n)
pohyblivá odmena vrátane odloženej časti sa vypláca alebo prizná iba v tom prípade, ak je to udržateľné vzhľadom na finančnú situáciu inštitúcie ako celku a odôvodnené na základe výkonnosti danej inštitúcie, daného obchodného útvaru a daného jednotlivca.
Bez toho, aby boli dotknuté všeobecné zásady vnútroštátneho zmluvného a pracovného práva, v prípade slabého alebo negatívneho finančného výkonu inštitúcie sa všeobecne podstatne znížia celkové pohyblivé odmeny, čo zahŕňa súčasné odmeny, ako aj zníženie vyplácania predtým zarobených súm, a to aj prostredníctvom malusov alebo opatrení na spätné vymáhanie súm;
Až 100 % celkovej výšky pohyblivej odmeny podlieha opatreniam týkajúcim sa malusu alebo spätného vymáhania. Inštitúcie stanovia konkrétne kritériá na uplatňovanie malusu a spätného vymáhania. Takéto kritériá sa vzťahujú najmä na situácie, v ktorých sa zamestnanec:
i)
podieľal na konaní, ktoré viedlo k významným stratám inštitúcie, alebo bol zodpovedný za takéto konanie;
ii)
nesplnil príslušné normy vhodného a slušného správania;
o)
dôchodková politika je v súlade s obchodnou stratégiou, cieľmi, hodnotami a dlhodobými záujmami inštitúcie;
Ak zamestnanec odíde z inštitúcie pred odchodom do dôchodku, inštitúcia bude počas piatich rokov držať dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia v podobe nástrojov uvedených v písmene l). Ak zamestnanec odíde do dôchodku, dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia sa zamestnancovi vyplatia v podobe nástrojov uvedených v písmene l), a to pri uplatnení 5-ročného odkladu;
p)
od zamestnancov sa požaduje, aby sa zaviazali, že nebudú využívať stratégie osobného hedžingu ani poistenia odmeňovania a zodpovednosti, ktorými by oslabovali účinky prispôsobenia ich odmeňovania riziku;
q)
pohyblivá odmena sa nevypláca prostredníctvom nástrojov ani spôsobmi, ktoré umožňujú nedodržiavanie tejto smernice alebo nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov vzhľadom na spresnenie tried nástrojov, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v písm. l) bode ii) odseku 1 a vzhľadom na kvalitatívne a primerané kvantitatívne kritériá na identifikovanie kategórií zamestnancov, ktorých profesionálne činnosti majú významný vplyv na rizikový profil inštitúcií, ako sa uvádza v článku 92 ods. 2.
EBA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do 31. marca 2014.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 95
Výbor pre odmeňovanie
1. Príslušné orgány zabezpečia, aby inštitúcie, ktoré sú významné z hľadiska svojej veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti svojich činností, vytvorili výbor pre odmeňovanie. Výbor pre odmeňovanie sa vytvorí takým spôsobom, aby bol spôsobilý kompetentne a nezávisle posudzovať politiky a postupy odmeňovania a stimuly vytvorené na riadenie rizík, kapitálu a likvidity.
2. Príslušné orgány zabezpečia, aby výbor pre odmeňovanie niesol zodpovednosť za prípravu rozhodnutí týkajúcich sa odmeňovania vrátane rozhodnutí, ktoré majú vplyv na riziko a riadenie rizík dotknutej inštitúcie a ktoré má prijať riadiaci orgán. Predseda a členovia výboru pre odmeňovanie sú členmi riadiaceho orgánu, ktorý v dotknutej inštitúcii nevykonáva žiadnu výkonnú funkciu. Ak sa zastúpenie zamestnancov v riadiacom orgáne ustanovuje vo vnútroštátnom práve, výbor pre odmeňovanie zahŕňa jedného alebo viacerých zástupcov zamestnancov. Pri príprave uvedených rozhodnutí zohľadní výbor pre odmeňovanie dlhodobé záujmy akcionárov, investorov a ostatných zainteresovaných strán v inštitúcii, ako aj verejný záujem.
Článok 96
Udržiavanie webovej stránky o správe a riadení spoločnosti a o odmeňovaní
Inštitúcie, ktoré majú webovú stránku, na nej uvedú vysvetlenie k tomu, ako dodržiavajú požiadavky uvedené v článkoch 88 až 95.
Oddiel III
Postup preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu
Článok 97
Preskúmanie a hodnotenie orgánom dohľadu
1. Pri zohľadnení technických kritérií ustanovených v článku 98 príslušné orgány preskúmajú opatrenia, stratégie, postupy a mechanizmy uplatňované inštitúciami s cieľom dosiahnuť súlad s touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013 a hodnotiť:
a)
riziká, ktorým sú alebo by mohli byť inštitúcie vystavené
b)
riziká, ktoré inštitúcia predstavuje pre finančný systém so zreteľom na identifikáciu a meranie systémového rizika podľa článku 23 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, a prípadne odporúčania ESRB a
c)
riziká odhalené prostredníctvom stresového testovania pri zohľadnení povahy, rozsahu a zložitosti činností inštitúcie.
2. Rozsah preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 sa vzťahuje na všetky požiadavky tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
3. Na základe preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 príslušné orgány určia, či opatrenia, stratégie, postupy a mechanizmy uplatňované inštitúciami a vlastné zdroje a likvidita, ktoré držia, zabezpečujú vhodné riadenie a krytie ich rizík.
4. Príslušné orgány určia frekvenciu a intenzitu preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 so zreteľom na veľkosť, systémový význam, povahu, rozsah a zložitosť činností príslušnej inštitúcie, pričom zohľadnia zásadu proporcionality. Preskúmania a hodnotenia sa v prípade inštitúcií, na ktoré sa vzťahuje program previerok v oblasti dohľadu uvedený v článku 99 ods. 2, aktualizujú najmenej raz za rok.
5. Členské štáty zabezpečia, že ak sa kedykoľvek na základe preskúmania ukáže, že inštitúcia môže predstavovať systémové riziko v súlade s článkom 23 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, príslušné orgány bezodkladne informujú EBA o výsledkoch tohto preskúmania.
Článok 98
Technické kritériá pre preskúmanie a hodnotenie orgánom dohľadu
1. Okrem kreditného, trhového a operačného rizika zahŕňa preskúmanie a hodnotenie, ktoré vykonávajú príslušné orgány podľa článku 97, aspoň:
a)
výsledky stresového testovania, ktoré v súlade s článkom 177 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vykonávajú inštitúcie uplatňujúce IRB prístup;
b)
expozíciu voči riziku koncentrácie a riadenie tohto rizika zo strany inštitúcií vrátane ich súladu s požiadavkami stanovenými v časti štyri nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článku 81 tejto smernice;
c)
dôkladnosť, vhodnosť a spôsob uplatnenia politík a postupov zavedených inštitúciami na riadenie reziduálneho rizika spojeného s použitím uznaných postupov zmierňovania kreditného rizika;
d)
rozsah primeranosti vlastných zdrojov inštitúcie so zreteľom na aktíva, ktoré sekuritizuje, vzhľadom na ekonomickú podstatu transakcie vrátane dosiahnutého stupňa presun rizika;
e)
expozíciu voči riziku likvidity, meranie a riadenie rizika likvidity zo strany inštitúcií vrátane vypracovania analýz alternatívnych scenárov, riadenie faktorov pôsobiacich na zmiernenie rizika (najmä úrovne, zloženia a kvality vankúšov likvidity) a účinné plány pre nepredvídané udalosti;
f)
vplyv účinkov diverzifikácie a spôsob zaradenia týchto účinkov do systému merania rizika;
g)
výsledky stresového testovania, ktoré vykonali inštitúcie používajúce interný model na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje vzhľadom na trhové riziko podľa časti tri hlavy IV kapitoly 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
h)
geografické umiestnenie expozícií inštitúcií;
i)
podnikateľský model inštitúcie;
j)
posudzovanie systémového rizika v súlade s kritériami stanovenými v článku 97.
2. Na účely odseku 1 písm. e) príslušné orgány pravidelne vykonávajú komplexné posúdenie celkového riadenia rizika likvidity inštitúciami a podporujú vypracovanie vhodných interných metodík. Príslušné orgány prihliadajú pri tomto preskúmaní na úlohu, ktorú zohrávajú inštitúcie na finančných trhoch. Príslušné orgány v jednom členskom štáte náležite prihliadajú aj na potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch.
3. Príslušné orgány monitorujú, či inštitúcia poskytla implicitnú podporu na sekuritizáciu. Ak sa zistí, že inštitúcia poskytla implicitnú podporu viac ako jedenkrát, príslušný orgán prijme primerané opatrenia vyplývajúce zo zvýšeného očakávania, že inštitúcia poskytne podporu na svoje sekuritizácie aj v budúcnosti a nedosiahne významný presun rizika.
4. Na účely určenia podľa článku 97 ods. 3 tejto smernice príslušné orgány posúdia, či úpravy ocenenia týkajúce sa pozícií alebo portfólií v obchodnej knihe, ako sa stanovuje v článku 105 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, umožňujú inštitúcii za normálnych trhových podmienok predať alebo hedžovať svoje pozície v krátkom čase a bez privodenia si významných strát.
5. Preskúmaniu a hodnoteniu vykonanému príslušnými orgánmi podlieha expozícia inštitúcií voči úrokovému riziku vyplývajúcemu z neobchodných činností. Opatrenia sú potrebné aspoň v prípade inštitúcií, ktorých ekonomická hodnota klesne o viac ako 20 % z hodnoty ich vlastných zdrojov následkom náhlej a neočakávanej zmeny úrokových mier o 200 bázických bodov alebo ak takáto zmena je vymedzená v usmerneniach EBA.
6. Preskúmaniu a hodnoteniu vykonanému príslušnými orgánmi podlieha expozícia inštitúcií voči riziku nadmerného využívania finančnej páky, ako ho odzrkadľujú ukazovatele nadmerného využívania finančnej páky vrátane ukazovateľa finančnej páky stanoveného v súlade s článkom 429 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Pri určovaní primeranosti ukazovateľa finančnej páky inštitúcií a opatrení, stratégií, postupov a mechanizmov uplatňovaných inštitúciami na riadenie rizika nadmerného využívania finančnej páky vezmú príslušné orgány do úvahy podnikateľský model týchto inštitúcií.
7. Preskúmanie a hodnotenie vykonávané príslušnými orgánmi zahŕňa opatrenia týkajúce sa riadenia inštitúcií, ich podnikovú kultúru a hodnoty a schopnosť členov riadiaceho orgánu vykonávať svoje povinnosti. Pri výkone uvedeného preskúmania a hodnotenia majú príslušné orgány minimálne prístup k programom a sprievodným dokumentom na zasadnutia riadiaceho orgánu a jeho výborov a k výsledkom interného a externého hodnotenia výkonnosti riadiaceho orgánu.
Článok 99
Program previerok v oblasti dohľadu
1. Príslušné orgány minimálne raz ročne prijímajú program previerok v oblasti dohľadu pre inštitúcie, na ktoré dohliadajú. V tomto programe sa zohľadňuje postup preskúmania a hodnotenia podľa článku 97. Obsahuje:
a)
informácie o tom, ako chcú príslušné orgány plniť svoje úlohy a rozdeliť svoje zdroje;
b)
identifikácia inštitúcií, ktoré majú podliehať zvýšenému dohľadu, a opatrenia prijaté na tento dohľad, ako sa stanovuje v odseku 3;
c)
plán prešetrení v priestoroch využívaných inštitúciou vrátane jej pobočiek a dcérskych spoločností zriadených v iných členských štátoch v súlade s článkami 52, 119 a 122.
2. Programy previerok v oblasti dohľadu sa vzťahujú na tieto inštitúcie:
a)
inštitúcie, pre ktoré výsledky stresového testovania uvedeného v článku 98 ods. 1 písm. a) a g) a článku 100 alebo výsledky postupu preskúmania a hodnotenia podľa článku 97 naznačujú významné riziká pre ich priebežné finančné zdravie alebo naznačujú porušenie vnútroštátnych ustanovení, ktoré transponujú túto smernicu, a nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
inštitúcie, ktoré predstavujú systémové riziko pre finančný systém;
c)
každá iná inštitúcia, v prípade ktorej to príslušné orgány považujú za potrebné.
3. Ak sa to podľa článku 97 považuje za primerané, v prípade potreby sa prijmú predovšetkým tieto opatrenia:
a)
zvýšenie počtu alebo frekvencie inšpekcií inštitúcie na mieste;
b)
stála prítomnosť príslušného orgánu v inštitúcii;
c)
dodatočné alebo častejšie podávanie správ inštitúciou;
d)
ďalšie alebo častejšie preskúmanie operačných, strategických alebo podnikateľských plánov inštitúcie;
e)
tematické preskúmania monitorujúce konkrétne riziká, ktoré sú pravdepodobnejšie.
4. Prijatie programu previerok v oblasti dohľadu príslušným orgánom domovského členského štátu nebráni príslušným orgánom hostiteľského členského štátu, aby v jednotlivých prípadoch vykonali kontroly a prešetrenia na mieste zamerané na činnosť pobočiek inštitúcií na ich území v súlade s článkom 52 ods. 3.
Článok 100
Stresové testovanie orgánom dohľadu
1. Príslušné orgány vykonávajú podľa potreby, minimálne však aspoň raz ročne, stresové testy dohľadu v inštitúciách, na ktoré dohliadajú, na účely uľahčenia preskúmania a hodnotenia podľa článku 97.
2. EBA v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 vypracuje usmernenia s cieľom zaistiť, aby príslušné orgány pri vykonávaní každoročných stresových testov orgánom dohľadu využívali spoločné metodiky.
Článok 101
Priebežné preskúmanie povolenia používať interné prístupy
1. Príslušné orgány pravidelne a minimálne však každé tri roky, skúmajú či inštitúcie dodržiavajú požiadavky týkajúce sa prístupov, ktoré si vyžadujú povolenie príslušných orgánov pred použitím takýchto prístupov na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje v súlade s časťou tri nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Osobitnú pozornosť venujú zmenám v obchodných činnostiach inštitúcie a uplatňovaniu týchto prístupov na nové produkty. Ak sa identifikujú závažné nedostatky v zachytávaní rizika v rámci interného prístupu inštitúcie, príslušné orgány zabezpečia ich odstránenie alebo prijať vhodné opatrenia na zmiernenie ich následkov, a to aj zavedením vyšších multiplikačných koeficientov alebo uložením povinnosti navýšiť kapitál, alebo iné vhodné a účinné opatrenia.
2. Príslušné orgány skúmajú a hodnotia najmä to, či inštitúcia používa pri týchto prístupoch dobre vypracované a aktuálne techniky a postupy.
3. Ak v prípade interného modelu pre trhové riziko veľký počet prekročení uvedených v článku 366 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 naznačuje, že model nie je alebo už nie je dostatočne presný, príslušné orgány zrušia povolenie používať tento model alebo uložia príslušné opatrenia na zabezpečenie jeho bezodkladného vylepšenia.
4. Ak inštitúcia získala povolenie na uplatňovanie prístupu, ktorý si vyžaduje povolenie príslušných orgánov pred použitím takéhoto prístupu na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje v súlade s časťou tri nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ale už nespĺňa požiadavky na uplatňovanie uvedeného prístupu, príslušné orgány požiadajú inštitúciu, aby buď preukázala k spokojnosti príslušných orgánov, že účinok nesúladu s požiadavkami je nepodstatný, ak je to možné v súlade s nariadením (EÚ) č. 575/2013, alebo predložila plán na včasné dosiahnutie súladu s požiadavkami a určila lehotu na jeho realizáciu. Príslušné orgány budú požadovať zlepšenie tohto plánu, ak je nepravdepodobné, že jeho výsledkom bude úplný súlad, alebo ak je lehota neprimeraná. Ak je nepravdepodobné, že inštitúcia bude schopná dosiahnuť súlad v primeranom termíne a prípadne nepreukázala dostatočne, že účinok nesúladu s požiadavkami je nepodstatný, povolenie používať prístup sa zruší alebo obmedzí na oblasti, v ktorých sa dosiahol súlad alebo v ktorých ho možno dosiahnuť v primeranej lehote.
5. Na podporu konzistentnej spoľahlivosti interných prístupov v Únii analyzuje EBA interné prístupy v inštitúciách vrátane konzistentného uplatňovania vymedzenia zlyhania a spôsobu, ako dané inštitúcie riešia podobné riziká alebo expozície.
EBA vypracuje usmernenia v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, ktoré obsahujú referenčné hodnoty na základe uvedenej analýzy.
Príslušné orgány berú do úvahy uvedenú analýzu a referenčné hodnoty pri preskúmaní povolení, ktoré udeľujú inštitúciám na používanie interných prístupov.
Oddiel IV
Opatrenia a právomoci v oblasti dohľadu
Článok 102
Opatrenia dohľadu
1. Príslušné orgány od každej inštitúcie požadujú, aby vo včasnom štádiu prijala potrebné opatrenia na riešenie relevantných problémov v prípade týchto okolností:
a)
inštitúcia nespĺňa požiadavky tejto smernice alebo nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
príslušné orgány majú dôkaz o tom, že inštitúcia počas nasledujúcich 12 mesiacov pravdepodobne nesplní požiadavky tejto smernice alebo nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
2. Na účely odseku 1 zahŕňajú právomoci príslušných orgánov právomoci uvedené v článku 104.
Článok 103
Uplatňovanie opatrení dohľadu na inštitúcie s podobným rizikovým profilom
1. V prípade, že príslušné orgány podľa článku 97 určia, že inštitúcie s podobným rizikovým profilom, napríklad s podobným podnikateľským modelom alebo geografickým umiestnením expozícií, sú alebo by mohli byť vystavené podobným rizikám alebo predstavovať podobné riziká pre finančný systém, môžu na tieto inštitúcie podobným alebo rovnakým spôsobom uplatniť postup preskúmania a hodnotenia v oblasti dohľadu uvedený v článku 97. Členské štáty na tieto účely zabezpečia, aby príslušné orgány mali potrebné zákonné právomoci na to, aby týmto inštitúciám podobným alebo rovnakým spôsobom ukladali požiadavky podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vrátane najmä výkonu právomocí v oblasti dohľadu podľa článkov 104, 105 a 106.
Typy inštitúcií uvedené v prvom pododseku sa môžu určiť najmä v súlade s kritériami uvedenými v článku 98 ods. 1 písm. j).
2. Príslušné orgány oznamujú uplatnenie odseku 1 EBA. EBA monitoruje postupy v oblasti dohľadu a vydáva usmernenia, v ktorých sa uvedie, ako by sa mali posudzovať podobné riziká a ako možno zabezpečiť jednotné uplatňovanie odseku 1 v rámci celej Únie. Tieto usmernenia sa prijímajú v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 104
Právomoci v oblasti dohľadu
1. Na účely článku 97, článku 98 ods. 4, článku 101 ods. 4 a článkov 102 a 103 a na účely uplatňovania nariadenia (EÚ) č. 575/2013 majú príslušné orgány aspoň tieto právomoci:
a)
požadovať od inštitúcií, aby držali vlastné zdroje vo výške presahujúcej požiadavky ustanovené v kapitole 4 tejto hlavy a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 týkajúce sa prvkov rizík a rizík, na ktoré sa nevzťahuje článok 1 uvedeného nariadenia;
b)
požadovať posilnenie opatrení, postupov, mechanizmov a stratégií uplatňovaných v súlade s článkami 73 a 74;
c)
požadovať od inštitúcií, aby predložili plán na obnovenie súladu s požiadavkami dohľadu podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a stanovili lehotu na jeho realizáciu vrátane jeho vylepšení, pokiaľ ide o rozsah a lehotu;
d)
požadovať od inštitúcií, aby uplatňovali špecifickú politiku úprav ocenenia a tvorby rezerv alebo zaobchádzania s aktívami, pokiaľ ide o požiadavky na vlastné zdroje;
e)
obmedziť alebo limitovať obchodnú činnosť, operácie alebo siete inštitúcií alebo požadovať zastavenie činností, ktoré pre zdravie inštitúcie predstavujú nadmerné riziko;
f)
požadovať zníženie rizika spojeného s činnosťami, produktmi a systémami inštitúcií;
g)
požadovať od inštitúcií, aby obmedzili pohyblivú odmenu vyjadrenú ako percentuálny podiel z čistých príjmov, ak nie je v súlade s udržiavaním zdravej kapitálovej základne;
h)
požadovať od inštitúcií, aby využívali čisté zisky na posilnenie vlastných zdrojov;
i)
obmedziť alebo zakázať, aby inštitúcia rozdeľovala výnosy alebo vyplácala úroky akcionárom, spoločníkom alebo držiteľom nástrojov dodatočného kapitálu Tier 1, keď tento zákaz nepredstavuje prípad zlyhania inštitúcie;
j)
uložiť požiadavky na ďalšie alebo častejšie podávanie správ vrátane podávania správ o pozíciách týkajúcich sa kapitálu a likvidity;
k)
uložiť osobitné požiadavky na likviditu vrátane obmedzení nesúladu splatnosti medzi aktívami a záväzkami;
l)
požadovať dodatočné zverejnenie.
2. Príslušné orgány ukladajú dodatočné požiadavky na vlastné zdroje uvedené v odseku 1 písm. a) aspoň ak:
a)
inštitúcia nespĺňa požiadavky stanovené v článkoch 73 a 74 tejto smernice alebo v článku 393 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
na riziká alebo prvky rizík sa nevzťahujú požiadavky na vlastné zdroje stanovené v kapitole 4 tejto hlavy a v nariadení (EÚ) č. 575/2013;
c)
samotné uplatnenie iných správnych opatrení pravdepodobne dostatočne nezlepší opatrenia, postupy, mechanizmy a stratégie v primeranom čase;
d)
z preskúmania uvedeného v článku 98 ods. 4 alebo článku 101 ods. 4 vyplýva, že nesplnenie požiadaviek, ktoré sa týkajú uplatňovania príslušného prístupu, bude mať pravdepodobne za následok nedostatočné požiadavky na vlastné zdroje;
e)
je pravdepodobné, že sa napriek súladu s príslušnými požiadavkami tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 podhodnotia riziká; alebo
f)
inštitúcia podáva príslušnému orgánu v súlade s článkom 377 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 správu, že výsledky stresových testov podľa uvedeného článku výrazne prekročili požiadavku na vlastné zdroje voči korelačnému obchodnému portfóliu.
3. Na účely stanovenia primeranej úrovne vlastných zdrojov na základe preskúmania a hodnotenia vykonávaného v súlade s oddielom III príslušné orgány posúdia, či je na účely zachytenia rizík, ktorým je alebo by mohla byť inštitúcia vystavená, nutné uložiť dodatočnú požiadavku na vlastné zdroje nad rámec kapitálovej požiadavky, pričom zohľadnia:
a)
kvantitatívne a kvalitatívne aspekty postupu hodnotenia inštitúcie podľa článku 73;
b)
opatrenia, postupy a mechanizmy inštitúcie uvedené v článku 74;
c)
výsledky preskúmania a hodnotenia vykonaného v súlade s článkom 97 alebo článkom 101;
d)
posúdenie systémového rizika.
Článok 105
Osobitné požiadavky na likviditu
Na účely stanovenia primeranej úrovne požiadaviek na likviditu na základe preskúmania a hodnotenia vykonávaného v súlade s oddielom III príslušné orgány posúdia, či je na účely zachytenia rizík likvidity, ktorým je alebo by mohla byť inštitúcia vystavená, potrebné uložiť osobitnú požiadavku na likviditu, pričom zohľadnia:
a)
konkrétny podnikateľský model inštitúcie;
b)
opatrenia, postupy a mechanizmy inštitúcie uvedené v oddiele II a najmä v článku 86;
c)
výsledok preskúmania a hodnotenia vykonaného v súlade s článkom 97;
d)
riziko pre systémovú likviditu ohrozujúce integritu finančných trhov dotknutého členského štátu.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 67, príslušné orgány zvážia potrebu uplatniť správne sankcie alebo iné správne opatrenia vrátane prudenciálnych poplatkov, ktorých výška by mala vo všeobecnosti súvisieť s rozdielom medzi skutočnou likviditnou pozíciou inštitúcie a akýmikoľvek požiadavkami na likviditu a stabilné financovanie, ktoré sú stanovené na vnútroštátnej úrovni a úrovni Únie.
Článok 106
Špecifické požiadavky na uverejňovanie informácií
1. Členské štáty poveria príslušné orgány, aby od inštitúcií požadovali:
a)
uverejnenie informácií uvedených v časti osem nariadenia (EÚ) č. 575/2013 častejšie ako raz ročne a aby určili termíny uverejňovania;
b)
používanie konkrétnych médií a umiestnení iných publikácií, ako sú finančné výkazy.
2. Členské štáty poveria príslušné orgány, aby od materskej spoločnosti požadovali každoročné uverejňovanie opisu ich právnej štruktúry a štruktúry riadenia a organizačnej štruktúry skupiny inštitúcií v súlade s článkami 14 ods. 3, 74 ods. 1 a 109 ods. 2 v úplnom rozsahu alebo prostredníctvom odkazov na rovnocenné informácie.
Článok 107
Konzistentnosť preskúmaní orgánmi dohľadu, hodnotení a opatrení dohľadu
1. Príslušné orgány informujú EBA o:
a)
fungovaní ich postupu preskúmania a hodnotenia uvedeného v článku 97;
b)
metodike, z ktorej vychádzajú rozhodnutia uvedené v článkoch 98, 100, 101, 102, 104 a 105 týkajúce sa postupu uvedeného v písmene a).
EBA posúdi informácie, ktoré poskytli príslušné orgány, s cieľom dosiahnuť súlad postupov preskúmania a hodnotenia na účely dohľadu. S cieľom skompletizovať svoje posúdenie môže od príslušných orgánov požadovať dodatočné informácie na proporcionálnom základe v súlade s článkom 35 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
2. EBA každoročne podáva správu Európskemu parlamentu a Rade o stupni konvergencie uplatňovania ustanovení tejto kapitoly medzi členskými štátmi.
Na účel zvýšenia stupňa konvergencie EBA vykonáva vzájomné hodnotenia podľa článku 30 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
3. EBA vydá usmernenia určené príslušným orgánom v súlade s článkom 16 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, spôsobom, ktorý je primeraný veľkosti, štruktúre a vnútornej organizácii inštitúcií a povahe, rozsahu a zložitosti ich činností, s cieľom podrobnejšie spresniť spoločný postup a metodiku postupu preskúmania a hodnotenia orgánom dohľadu podľa odseku 1 tohto článku a článku 97 a metodiku posudzovania štruktúry a riešenia rizík podľa článkov 76 až 87, najmä v súvislosti s rizikom koncentrácie v súlade s článkom 81.
Oddiel V
Úroveň uplatňovania
Článok 108
Postup hodnotenia primeranosti interného kapitálu
1. Príslušné orgány požadujú od každej inštitúcie, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou v členskom štáte, kde jej bolo udelené povolenie a v ktorom podlieha dohľadu, ani materskou spoločnosťou, a od každej inštitúcie, ktorá nie je zahrnutá do konsolidácie podľa článku 19 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, aby dodržiavala povinnosti ustanovené v článku 73 tejto smernice na individuálnom základe.
Príslušné orgány môžu oslobodiť úverovú inštitúciu od požiadaviek stanovených v článku 73 tejto smernice v súlade s článkom 10 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
V prípade, že sa príslušné orgány vzdajú uplatňovania požiadaviek na vlastné zdroje na konsolidovanom základe podľa článku 15 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, požiadavky článku 73 tejto smernice sa uplatňujú na individuálnom základe.
2. Príslušné orgány od materských inštitúcií v členskom štáte požadujú, aby v rozsahu a spôsobom predpísaným v prvej časti hlave II kapitole 2 oddieloch 2 a 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 plnili povinnosti ustanovené v článku 73 tejto smernice na konsolidovanom základe.
3. Príslušné orgány od inštitúcií kontrolovaných materskou finančnou holdingovou spoločnosťou alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte požadujú, aby v rozsahu a spôsobom predpísaným v prvej časti hlave II kapitole 2 oddieloch 2 a 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 plnili povinnosti ustanovené v článku 73 tejto smernice na základe konsolidovanej situácie príslušnej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Ak je viac ako jedna inštitúcia kontrolovaná materskou finančnou holdingovou spoločnosťou alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte, prvý pododsek sa uplatňuje iba na inštitúciu, na ktorú sa uplatňuje dohľad na konsolidovanom základe v súlade s článkom 111.
4. Príslušné orgány požadujú od inštitúcií, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami, aby uplatňovali požiadavky ustanovené v článku 73 na subkonsolidovanom základe, ak tieto inštitúcie alebo materská spoločnosť, ktorá je finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, majú inštitúciu alebo finančnú inštitúciu, alebo správcovskú spoločnosť, ako sa vymedzuje v článku 2 ods. 5 smernice 2002/87/ES ako dcérsku spoločnosť v tretej krajine, alebo majú v takomto podniku účasť.
Článok 109
Opatrenia, postupy a mechanizmy inštitúcií
1. Príslušné orgány od inštitúcií požadujú, aby spĺňali povinnosti ustanovené v oddiele II tejto kapitoly na individuálnom základe, pokiaľ príslušné orgány nevyužijú výnimku ustanovenú v článku 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Príslušné orgány požadujú od materských spoločností a dcérskych spoločností, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, aby spĺňali povinnosti ustanovené v oddiele II tejto kapitoly na konsolidovanom alebo na subkonsolidovanom základe, aby sa zabezpečilo, že ich opatrenia, postupy a mechanizmy požadované v oddiele II tejto kapitoly sú konzistentné a dobre integrované a že je možné poskytovať akékoľvek údaje a informácie, ktoré sú relevantné na účely dohľadu. Musí sa nimi zabezpečiť najmä to, aby materské spoločnosti a dcérske spoločnosti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, uplatňovali takéto opatrenia, postupy a mechanizmy vo svojich dcérskych spoločnostiach, na ktoré sa táto smernica nevzťahuje. Tieto opatrenia, postupy a mechanizmy sú tiež konzistentné a dobre integrované a tieto dcérske spoločnosti sú schopné poskytovať akékoľvek údaje a informácie, ktoré sú relevantné na účely dohľadu.
3. Povinnosti vyplývajúce z oddielu II tejto kapitoly týkajúce sa podnikov dcérskych spoločností, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica, sa neuplatňujú, ak materská inštitúcia v EÚ alebo inštitúcie kontrolované materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ vedia príslušným orgánom preukázať, že uplatňovanie oddielu II je podľa zákonov tretej krajiny, v ktorej je zriadená dcérska spoločnosť, nezákonné.
Článok 110
Preskúmanie a hodnotenie a opatrenia dohľadu
1. Príslušné orgány uplatňujú postup preskúmania a hodnotenia uvedený v oddiele III tejto kapitoly a opatrenia dohľadu uvedené v oddiele IV tejto kapitoly v súlade s úrovňou uplatňovania požiadaviek nariadenia (EÚ) č. 575/2013 ustanovených v časti jeden hlavy I uvedeného nariadenia.
2. V prípade, že sa príslušné orgány vzdajú uplatňovania požiadaviek na vlastné zdroje na konsolidovanom základe podľa článku 15 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, požiadavky článku 97 tejto smernice sa uplatňujú na dohľad nad investičnými spoločnosťami na individuálnom základe.
KAPITOLA 3
Dohľad na konsolidovanom základe
Oddiel I
Zásady vykonávania dohľadu na konsolidovanom základe
Článok 111
Určenie orgánu konsolidovaného dohľadu
1. Ak je materská spoločnosť materskou inštitúciou v členskom štáte alebo materskou inštitúciou v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány, ktoré jej udelili povolenie.
2. Ak je materská spoločnosť materskou finančnou holdingovou spoločnosťou alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte alebo materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány, ktoré inštitúcii udelili povolenie.
3. Ak materskou spoločnosťou inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch, je tá istá materská finančná holdingová spoločnosť, tá istá materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, tá istá materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo tá istá materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť založená.
Ak materské spoločnosti inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch, pozostávajú z viac ako jednej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v rôznych členských štátoch a v každom z týchto štátov je úverová inštitúcia, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán úverovej inštitúcie s najväčšou súvahou.
4. Ak viac ako jedna inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v Únii, má rovnakú materskú finančnú holdingovú spoločnosť alebo materskú zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť a žiadnej z týchto inštitúcií nebolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť založená, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie inštitúcii s najväčšou súvahou, ktorá sa považuje na účely tejto smernice za inštitúciu kontrolovanú materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ.
5. V konkrétnych prípadoch môžu príslušné orgány prostredníctvom spoločnej dohody upustiť od uplatňovania kritérií uvedených v odsekoch 3 a 4, ak by bolo ich uplatňovanie neprimerané, pri zohľadnení inštitúcií a relatívneho významu ich aktivít v rôznych krajinách, a poveriť iný príslušný orgán, aby vykonával dohľad na konsolidovanom základe. V takýchto prípadoch poskytnú príslušné orgány pred prijatím rozhodnutia materskej inštitúcii v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo inštitúcii s najväčšou súvahou podľa potreby príležitosť vyjadriť svoje stanovisko k tomuto rozhodnutiu.
6. Príslušné orgány oznámia Komisii a EBA každú dohodu patriacu pod odsek 5.
Článok 112
Koordinácia činností dohľadu orgánom konsolidovaného dohľadu
1. Okrem povinností uložených touto smernicou a nariadením (EÚ) č. 575/2013 orgán konsolidovaného dohľadu plní tieto úlohy:
a)
koordináciu zhromažďovania a šírenia relevantných alebo zásadných informácií pri bežnej činnosti a v krízových situáciách;
b)
plánovanie a koordináciu činností dohľadu pri bežnej činnosti, ako aj v súvislosti s činnosťami uvedenými v hlave VII kapitole 3 v spolupráci s dotknutými príslušnými orgánmi;
c)
plánovanie a koordináciu činností dohľadu v spolupráci s dotknutými príslušnými orgánmi, a v prípade potreby s centrálnymi bankami ESCB, pri príprave na krízové situácie a počas nich, a to aj pri nepriaznivom vývoji v inštitúciách alebo na finančných trhoch, pričom sa podľa možnosti využívajú existujúce komunikačné kanály na uľahčenie krízového riadenia.
2. Ak si orgán konsolidovaného dohľadu neplní úlohy uvedené v odseku 1 alebo ak príslušné orgány nespolupracujú s orgánom konsolidovaného dohľadu v rozsahu, ktorý sa vyžaduje pri plnení úloh uvedených v odseku 1, ktorýkoľvek z dotknutých príslušných orgánov môže postúpiť danú vec EBA a požiadať o jej pomoc podľa článku 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
EBA tiež môže príslušným orgánom z vlastného podnetu pomôcť v prípade sporu týkajúceho sa koordinácie činností dohľadu podľa tohto článku, a to v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
3. Plánovanie a koordinácia činností dohľadu podľa odseku 1 písm. c) tohto článku zahŕňa výnimočné opatrenia uvedené v článku 117 ods. 1 písm. d) a článku 117 ods. 4 písm. b), prípravu spoločných hodnotení, realizáciu plánov pre nepredvídané udalosti a komunikáciu s verejnosťou.
Článok 113
Spoločné rozhodnutia o prudenciálnych požiadavkách špecifických pre inštitúcie
1. Orgán konsolidovaného dohľadu a príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej inštitúcie v EÚ alebo materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ v členskom štáte vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie na prijatie spoločného rozhodnutia:
a)
o uplatnení článkov 73 a 97 na zistenie primeranosti konsolidovanej úrovne vlastných zdrojov držaných skupinou inštitúcií so zreteľom na jej finančnú situáciu a rizikový profil a požadovanej úrovne vlastných zdrojov na uplatnenie článku 104 ods. 1 písm. a) voči každému subjektu v skupine inštitúcií a na konsolidovanom základe;
b)
o opatreniach na riešenie akýchkoľvek podstatných záležitostí a podstatných zistení týkajúcich sa dohľadu nad likviditou vrátane tých, ktoré sa týkajú primeranosti organizácie a zaobchádzania s rizikami podľa požiadaviek článku 86, a ktoré sa týkajú potreby požiadaviek na likviditu pre jednotlivé inštitúcie v súlade s článkom 105 tejto smernice.
2. Spoločné rozhodnutia uvedené v odseku 1 sa prijmú:
a)
na účely odseku 1 písm. a) do štyroch mesiacov po tom, čo orgán konsolidovaného dohľadu predloží správu obsahujúcu posúdenie rizika skupiny inštitúcií v súlade s článkami 73 a 97 a článkom 104 ods. 1 písm. a) ostatným dotknutým príslušným orgánom;
b)
na účely odseku 1 písm. b) do jedného mesiaca po tom, čo orgán konsolidovaného dohľadu predloží správu obsahujúcu hodnotenie profilu rizika likvidity skupiny inštitúcií v súlade s článkami 86 a 105.
V spoločných rozhodnutiach sa takisto náležite uváži posúdenie rizika dcérskych spoločností, ktoré vykonajú dotknuté príslušné orgány podľa článkov 73 a 97.
Spoločné rozhodnutia sú uvedené v dokumentoch, ktoré obsahujú ich plné odôvodnenie a orgán konsolidovaného dohľadu ich doručí materskej inštitúcii v EÚ. V prípade nezhody sa orgán konsolidovaného dohľadu na žiadosť ktoréhokoľvek z ostatných dotknutých príslušných orgánov poradí s EBA. Orgán konsolidovaného dohľadu sa môže radiť s EBA z vlastného podnetu.
3. V prípade, ak sa spoločné rozhodnutie príslušných orgánov neprijme v lehotách uvedených v odseku 2, rozhodnutie o uplatňovaní článkov 73, 86 a 97, článku 104 ods. 1 písm. a) a článku 105 prijme orgán konsolidovaného dohľadu na konsolidovanom základe po dôkladnom zvážení posúdenia rizík dcérskych spoločností, ktoré vykonali dotknuté príslušné orgány. Ak na konci obdobia uvedeného v odseku 2 ktorýkoľvek z dotknutých príslušných orgánov postúpi vec EBA v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, orgán konsolidovaného dohľadu odloží prijatie svojho rozhodnutia a počká na akékoľvek rozhodnutie, ktoré môže EBA prijať v súlade s článkom 19 ods. 3 uvedeného nariadenia, a svoje rozhodnutie prijme v súlade s rozhodnutím EBA. Lehota uvedená v odseku 2 sa považuje v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 za zmierovacie obdobie. EBA prijme svoje rozhodnutie do jedného mesiaca. Po uplynutí lehoty v dĺžke štyroch mesiacov, prípadne jedného mesiaca, alebo po prijatí spoločného rozhodnutia sa vec EBA nepostupuje.
Rozhodnutie o uplatnení článkov 73, 86 a 97, článku 104 ods. 1 písm. a) a článku 105 prijímajú dotknuté príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ alebo materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe po náležitom uvážení stanovísk a výhrad predložených orgánom konsolidovaného dohľadu. Ak na konci niektorej z lehôt uvedených v odseku 2 ktorýkoľvek z dotknutých príslušných orgánov predložil vec EBA v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, príslušné orgány odložia prijatie rozhodnutia a počkajú na akékoľvek rozhodnutie, ktoré prijme EBA v súlade s článkom 19 ods. 3 uvedeného nariadenia, pričom rozhodnutie, ktoré prijmú, bude v súlade s rozhodnutím EBA. Lehoty podľa odseku 2 sa v zmysle uvedeného nariadenia považujú za zmierovacie lehoty. EBA prijme rozhodnutie v lehote jedného mesiaca. Vec sa nepredloží EBA po uplynutí lehoty štyroch mesiacov, prípadne jedného mesiaca, alebo po prijatí spoločného rozhodnutia.
Rozhodnutia sú uvedené v dokumente, ktorý obsahuje ich plné odôvodnenie a v ktorom je zohľadnené posúdenie rizika, stanoviská a výhrady ostatných príslušných orgánov vyjadrené v lehote uvedenej v odseku 2. Tento dokument predloží orgán konsolidovaného dohľadu všetkým dotknutým príslušným orgánom a materskej inštitúcii v EÚ.
Ak sa uskutočnili konzultácie s EBA, všetky príslušné orgány zvážia jeho odporúčania a vysvetlia akékoľvek významné odchýlky od týchto odporúčaní.
4. Spoločné rozhodnutia uvedené v odseku 1 a rozhodnutia, ktoré príslušné orgány prijali v prípade neexistencie spoločného rozhodnutia v súlade s odsekom 3, uznávajú príslušné orgány v dotknutých členských štátoch za rozhodujúce a uplatňujú ich.
Spoločné rozhodnutia uvedené v odseku 1 a akékoľvek rozhodnutie prijaté v prípade, ak neexistuje spoločné rozhodnutie v súlade s odsekom 3, sa aktualizujú každoročne alebo vo výnimočných prípadoch, keď príslušný orgán zodpovedný za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ predloží orgánu konsolidovaného dohľadu písomnú a náležite odôvodnenú žiadosť o aktualizáciu rozhodnutia o uplatnení článku 104 ods. 1 písm. a) a článku 105. V druhom uvedenom prípade môže k aktualizácii dôjsť na dvojstrannom základe medzi orgánom konsolidovaného dohľadu a príslušným orgánom, ktorý predložil žiadosť.
5. S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania spoločného rozhodovania uvedeného v tomto článku EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov so zreteľom na uplatňovanie článkov 73, 86 a 97, článku 104 ods. 1 písm. a) a článku 105, aby sa uľahčilo prijímanie spoločných rozhodnutí.
EBA predloží Komisii návrh týchto vykonávacích technických predpisov do 1. júla 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 114
Požiadavky na poskytovanie informácií v krízových situáciách
1. Ak nastane krízová situácia vrátane situácie uvedenej v článku 18 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 alebo nepriaznivý vývoj na trhoch, čo potenciálne ohrozuje likviditu trhu a stabilitu finančného systému v ktoromkoľvek členskom štáte, v ktorom bolo subjektom skupiny udelené povolenie alebo v ktorom sú zriadené dôležité pobočky uvedené v článku 51, orgán konsolidovaného dohľadu s prihliadnutím na kapitolu 1 oddiel II a prípadne na články 54 a 58 smernice 2004/39/ES na to čo najskôr upozorní EBA a orgány uvedené v článku 58 ods. 4 a v článku 59, a oznámi všetky informácie, ktoré sú zásadné na plnenie ich úloh. Uvedené povinnosti sa vzťahujú na všetky príslušné orgány.
Ak sa centrálna banka ESCB dozvie o situácii uvedenej v prvom pododseku, čo najskôr na ňu upozorní príslušné orgány uvedené v článku 112 a EBA.
Príslušný orgán a orgán uvedený v článku 58 ods. 4 používajú, ak je to možné, existujúce komunikačné kanály.
2. Ak potrebuje orgán konsolidovaného dohľadu informácie, ktoré sa už poskytli inému príslušnému orgánu, obráti sa na uvedený orgán vždy, keď je to možné, s cieľom zabrániť duplikácii vo vykazovaní voči rôznym orgánom podieľajúcim sa na dohľade.
Článok 115
Dohody o koordinácii a spolupráci
1. S cieľom uľahčiť a zaviesť účinný dohľad majú orgán konsolidovaného dohľadu a ostatné príslušné orgány uzatvorené písomné dohody o koordinácii a spolupráci.
Na základe týchto dohôd možno orgánu konsolidovaného dohľadu zveriť dodatočné úlohy, pričom možno stanoviť postupy pre prijímanie rozhodnutí a spoluprácu s inými príslušnými orgánmi.
2. Príslušné orgány zodpovedné za udelenie povolenia dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti, ktorá je inštitúciou, môžu na základe dvojstrannej dohody v súlade s článkom 28 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 delegovať svoju zodpovednosť v oblasti dohľadu na príslušné orgány, ktoré materskej spoločnosti udelili povolenie a ktoré nad ňou vykonávajú dohľad, aby tieto orgány mohli prevziať zodpovednosť za výkon dohľadu nad dcérskou spoločnosťou v súlade s touto smernicou. EBA je informovaný o existencii a obsahu takýchto dohôd. Získané informácie postúpi príslušným orgánom ostatných členských štátov a Európskemu bankovému výboru.
Článok 116
Kolégiá orgánov dohľadu
1. Orgán konsolidovaného dohľadu zriadi kolégiá orgánov dohľadu na účely zjednodušenia plnenia úloh uvedených v článkoch 112 a 113 a článku 114 ods. 1 a so zreteľom na požiadavky na dôvernosť podľa odseku 2 tohto článku a právnymi predpismi Únie, zabezpečí podľa potreby primeranú koordináciu a spoluprácu s dotknutými orgánmi dohľadu v tretích krajinách.
EBA prispieva k podpore a monitorovaniu účinného, efektívneho a konzistentného fungovania kolégií orgánov dohľadu uvedených v tomto článku v súlade s článkom 21 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Na plnení tohto cieľa sa EBA podieľa vhodným spôsobom, a na tento účel sa považuje za príslušný orgán.
Kolégiá orgánov dohľadu poskytujú orgánu konsolidovaného dohľadu, EBA a ostatným dotknutým príslušným orgánom rámec na plnenie týchto úloh:
a)
vzájomná výmena informácií, ako aj výmena informácií s EBA v súlade s článkom 21 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010;
b)
podľa potreby dosiahnutie dohody o dobrovoľnom zverení úloh a dobrovoľnom delegovaní povinností;
c)
určenie programov previerok v oblasti dohľadu podľa článku 98, ktoré vychádzajú z posúdenia rizika skupiny podľa článku 99;
d)
zvýšenie účinnosti dohľadu odstránením zbytočnej duplicity požiadaviek dohľadu, a to aj v súvislosti so žiadosťami o informácie uvedenými v článkoch 114 a článku 117 ods. 3;
e)
dôsledné uplatňovanie prudenciálnych požiadaviek podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vo všetkých subjektoch skupiny inštitúcií bez toho, aby boli dotknuté možnosti a právomoci ustanovené v práve Únie;
f)
uplatnenie článku 112 ods. 1 písm. c) so zreteľom na práce ostatných fór, ktoré môžu byť v uvedenej oblasti zriadené.
2. Príslušné orgány zapojené v kolégiách orgánov dohľadu a EBA úzko spolupracujú. Požiadavky zachovávania dôvernosti podľa kapitoly 1 oddielu II tejto smernice a článkov 54 a 58 smernice 2004/39/ES nebránia príslušným orgánom vo výmene dôverných informácií v rámci kolégií orgánov dohľadu. Zriadenie a fungovanie kolégií orgánov dohľadu nemá vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
3. Kolégiá sa zriaďujú a fungujú na základe písomných dohôd uvedených v článku 115 a po porade orgánu konsolidovaného dohľadu s dotknutými príslušnými orgánmi.
4. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť všeobecné podmienky fungovania kolégií orgánov dohľadu.
EBA predloží Komisii návrh týchto regulačných technických predpisov do 31. decembra 2014.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov na stanovenie operačného fungovania kolégií orgánov dohľadu.
EBA predloží Komisii návrh týchto vykonávacích technických predpisov do 31. decembra 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
6. Do kolégií orgánov dohľadu sa môžu zapojiť príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ a príslušné orgány hostiteľského členského štátu, v ktorom sú zriadené dôležité pobočky uvedené v článku 51, prípadne centrálne banky ESCB, a podľa potreby orgány dohľadu tretích krajín pod podmienkou, že sú dodržané požiadavky na dôvernosť, ktoré sú podľa názoru všetkých príslušných orgánov rovnocenné požiadavkám uvedeným v kapitole 1 oddiele II tejto smernice a prípadne v článkoch 54 a 58 smernice 2004/39/ES.
7. Orgán konsolidovaného dohľadu vedie zasadnutia kolégia a rozhoduje, ktoré príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo činnosti kolégia. Orgán konsolidovaného dohľadu vopred v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia o organizácii takýchto zasadnutí, hlavných bodoch, ktoré sa majú prerokovať, a činnostiach, ktoré sa majú zvážiť. Orgán konsolidovaného dohľadu včas a v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia o rozhodnutiach prijatých na takýchto zasadnutiach alebo o vykonaných opatreniach.
8. Orgán konsolidovaného dohľadu pri svojom rozhodovaní prihliada na dôležitosť činnosti dohľadu, ktorá sa má plánovať alebo koordinovať, pre tieto orgány, a najmä na možné dôsledky na stabilitu finančného systému v dotknutých členských štátoch v zmysle článku 7 a povinnosti uvedené v článku 51 ods. 2.
9. Pri zachovaní požiadaviek týkajúcich sa dôvernosti informácií podľa kapitoly 1 oddielu II tejto smernice a prípadne článkov 54 a 58 smernice 2004/39/ES orgán konsolidovaného dohľadu informuje EBA o činnosti kolégia orgánov dohľadu vrátane činnosti v krízových situáciách, a oznámi EBA všetky informácie, ktoré majú osobitný význam na účely zbližovania postupov dohľadu.
V prípade sporu medzi príslušnými orgánmi týkajúceho sa fungovania kolégií orgánov dohľadu, môže ktorýkoľvek z dotknutých príslušných orgánov predložiť vec EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
EBA môže príslušným orgánom aj z vlastného podnetu pomôcť v prípade sporu týkajúceho sa fungovania kolégií orgánov dohľadu podľa tohto článku, a to v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
Článok 117
Povinnosť spolupráce
1. Príslušné orgány medzi sebou úzko spolupracujú. Poskytujú si navzájom akékoľvek informácie, ktoré sú zásadné alebo relevantné pre plnenie úloh dohľadu ostatných orgánov podľa tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013. V tejto súvislosti príslušné orgány na požiadanie oznámia všetky relevantné informácie a z vlastného podnetu oznámia všetky zásadné informácie.
Príslušné orgány spolupracujú s EBA na účely tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010.
Príslušné orgány poskytnú EBA všetky informácie potrebné na plnenie jeho povinností podľa tejto smernice, nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, a to v súlade s článkom 35 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Informácie uvedené v prvom pododseku sa považujú za zásadné, ak by mohli významne ovplyvniť hodnotenie finančného zdravia inštitúcie alebo finančnej inštitúcie v inom členskom štáte.
Orgány konsolidovaného dohľadu nad materskými inštitúciami v EÚ a inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ alebo materskými zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ predovšetkým poskytnú príslušným orgánom ostatných členských štátov, ktoré vykonávajú dohľad nad dcérskymi spoločnosťami týchto materských spoločností, všetky relevantné informácie. Pri určovaní rozsahu relevantných informácií sa zohľadňuje význam týchto dcérskych spoločností v rámci finančného systému v týchto členských štátoch.
Zásadné informácie uvedené v prvom pododseku obsahujú najmä tieto body:
a)
identifikácia právnej štruktúry skupiny a štruktúry riadenia vrátane organizačnej štruktúry, ktoré sa vzťahujú na všetky regulované subjekty, neregulované subjekty, neregulované dcérske spoločnosti a dôležité pobočky patriace do skupiny, materské spoločnosti v súlade s článkom 14 ods. 3, článkom 74 ods. 1 a článkom 109 ods. 2 a príslušných orgánov regulovaných subjektov v skupine;
b)
postupy zhromažďovania informácií od inštitúcií v skupine a kontrola týchto informácií;
c)
nepriaznivý vývoj v inštitúciách alebo v iných subjektoch skupiny, ktorý by mohol vážne ovplyvniť inštitúcie;
d)
závažné sankcie a výnimočné opatrenia prijaté príslušnými orgánmi v súlade s touto smernicou vrátane zavedenia osobitnej požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 104 a zavedenia akéhokoľvek obmedzenia používania pokročilého prístupu merania na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje v zmysle článku 312 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Príslušné orgány sa môžu obrátiť na EBA v ktorejkoľvek z týchto situácií:
a)
v prípade, že príslušný orgán neoznámil zásadné informácie;
b)
v prípade, že sa žiadosť o spoluprácu, najmä o výmenu relevantných informácií, zamietla alebo sa v primeranej lehote nevybavila.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 258 ZFEÚ, môže EBA konať v súlade s právomocami, ktoré mu boli zverené na základe článku 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
EBA môže príslušným orgánom aj z vlastného podnetu pomôcť pri tvorbe ucelených postupov spolupráce v súlade s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom uvedeného nariadenia.
3. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad inštitúciami kontrolovanými materskou inštitúciou v EÚ sa obracajú vždy, keď je to možné, na orgán konsolidovaného dohľadu, keď potrebujú informácie týkajúce sa uplatňovania prístupov a metodík uvedených v tejto smernici a nariadení (EÚ) č. 575/2013, ktoré už môžu byť k dispozícii orgánu konsolidovaného dohľadu.
4. Dotknuté príslušné orgány sa pred tým, ako prijmú rozhodnutie, v prípade, že je takéto rozhodnutie dôležité pre plnenie úloh dohľadu ostatných príslušných orgánov, navzájom poradia o týchto bodoch:
a)
zmeny v štruktúre akcionárov, organizačnej alebo riadiacej štruktúre úverových inštitúcií v skupine, ktoré si vyžadujú schválenie alebo povolenie príslušných orgánov, a
b)
závažné sankcie alebo výnimočné opatrenia prijaté príslušnými orgánmi vrátane zavedenia osobitnej požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 104 a zavedenie akéhokoľvek obmedzenia používania pokročilého prístupu merania na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje v zmysle článku 312 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
Na účely písmena b) sa príslušný orgán vždy radí s orgánom konsolidovaného dohľadu.
Príslušný orgán sa však môže rozhodnúť neporadiť sa v naliehavých prípadoch s ostatnými príslušnými orgánmi alebo vtedy, keď by to mohlo ohroziť účinnosť jeho rozhodnutia. Príslušný orgán v týchto prípadoch bezodkladne po prijatí svojho rozhodnutia informuje ostatné príslušné orgány.
Článok 118
Kontrola informácií o subjektoch v iných členských štátoch
Ak si pri uplatňovaní tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 príslušné orgány jedného členského štátu v konkrétnych prípadoch chcú skontrolovať informácie o inštitúcii, finančnej holdingovej spoločnosti, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, finančnej inštitúcii, podniku pomocných služieb, holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou, dcérskej spoločnosti uvedenej v článku 125 alebo dcérskej spoločnosti uvedenej v článku 119 ods. 3, ktorá sa nachádza v inom členskom štáte, požiadajú príslušné orgány tohto členského štátu, aby túto kontrolu vykonali. Orgány, ktoré takúto žiadosť dostanú, vyhovejú v rámci svojich právomocí žiadosti buď tak, že kontrolu vykonajú sami, alebo tak, že orgánom, ktoré žiadosť podali, povolia vykonať kontrolu, alebo že kontrolu umožnia vykonať audítorovi alebo znalcovi. Ak dožadujúci príslušný orgán chce, môže sa zúčastniť na kontrole, ak ju sám nevykonáva.
Oddiel II
Finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou
Článok 119
Zahrnutie holdingových spoločností do konsolidovaného dohľadu
1. Členské štáty podľa potreby prijmú všetky potrebné opatrenia na zahrnutie finančných holdingových spoločností a zmiešaných finančných holdingových spoločností do konsolidovaného dohľadu.
2. Ak sa dcérska spoločnosť, ktoré je inštitúciou nezahrnie do dohľadu na konsolidovanom základe v rámci jedného z prípadov ustanovených v článku 19 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, príslušné orgány členského štátu, v ktorom má sídlo táto dcérska spoločnosť, môžu požiadať materskú spoločnosť o informácie, ktoré môžu uľahčiť ich dohľad nad touto dcérskou spoločnosťou.
3. Členské štáty umožnia, aby ich príslušné orgány zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe mohli dcérske spoločnosti inštitúcie, finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktoré nie sú zahrnuté do dohľadu na konsolidovanom základe, požiadať o informácie uvedené v článku 122. V takom prípade sa uplatňujú postupy pre prenos a kontrolu informácií stanovené v uvedenom článku.
Článok 120
Dohľad nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami
1. V prípade, že sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnocenné ustanovenia podľa tejto smernice a smernice 2002/87/ES, najmä so zreteľom na rizikovo orientovaný dohľad, orgán konsolidovaného dohľadu môže po porade s ostatnými príslušnými orgánmi zodpovednými za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len smernicu 2002/87/ES.
2. V prípade, že sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnocenné ustanovenia podľa tejto smernice a smernice 2009/138/ES, najmä so zreteľom na rizikovo orientovaný dohľad, orgán konsolidovaného dohľadu môže po dohode s orgánom dohľadu nad skupinou v sektore poisťovníctva uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len ustanovenia tejto smernice týkajúce sa najvýznamnejšieho finančného sektora podľa vymedzenia v článku 3 ods. 2 smernice 2002/87/ES.
3. Orgán konsolidovaného dohľadu informuje EBA a EIOPA o rozhodnutiach prijatých podľa odsekov 1 a 2.
4. EBA, EIOPA a ESMA prostredníctvom spoločného výboru uvedeného v článku 54 nariadení (EÚ) č. 1093/2010, (EÚ) č. 1094/2010 a (EÚ) č. 1095/2010 vypracujú usmernenia zamerané na zbližovanie postupov dohľadu a do troch rokov od prijatia týchto usmernení vypracujú návrh regulačných technických predpisov.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadení (EÚ) č. 1093/2010, (EÚ) č. 1094/2010 a (EÚ) č. 1095/2010.
Článok 121
Kvalifikácie osôb v riadiacej funkcii
Členské štáty vyžadujú, aby členovia riadiaceho orgánu finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti mali dostatočne dobrú povesť a dostatočné vedomosti, znalosti a skúsenosti, ako sa uvádza v článku 91 ods. 1, na plnenie týchto povinností, pričom sa zohľadňuje osobitná úloha finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Článok 122
Žiadosti o informácie a kontroly
1. Až do ďalšej koordinácie metód konsolidácie členské štáty stanovia, že v prípade, ak materská spoločnosť jednej alebo viacerých inštitúcií je holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou, príslušné orgány zodpovedné za udelenie povolenia a dohľad nad týmito inštitúciami od nich požadujú poskytovanie akýchkoľvek informácií, ktoré sú relevantné pre dohľad nad dcérskymi inštitúciami, pričom sa na holdingovú spoločnosť so zmiešanou činnosťou a jej dcérske spoločnosti obrátia buď priamo, alebo prostredníctvom dcérskych spoločností, ktoré sú inštitúciami.
2. Členské štáty stanovia, že ich príslušné orgány môžu vykonať kontroly na mieste, resp. ich vykonaním poveria externých inšpektorov, ktorých cieľom je skontrolovať informácie získané od holdingových spoločností so zmiešanou činnosťou a ich dcérskych spoločností. Ak je holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou alebo jedna z jej dcérskych spoločností poisťovňou, potom sa môže použiť aj postup ustanovený v článku 125. Ak sa holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou alebo jedna z jej dcérskych spoločností nachádza v inom členskom štáte ako dcérska spoločnosť, ktorá je inštitúcia, kontrola informácií na mieste sa vykoná v súlade s postupom ustanoveným v článku 118.
Článok 123
Dohľad
1. Bez toho, aby bola dotknutá časť štyri nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ak je materská spoločnosť jednej alebo viacerých inštitúcií holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou, členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad týmito inštitúciami vykonávali všeobecný dohľad nad transakciami medzi inštitúciou a holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou a jej dcérskymi spoločnosťami.
2. Príslušné orgány od inštitúcií požadujú, aby mali zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane vhodných oznamovacích a účtovných postupov na primeranú identifikáciu, meranie, monitorovanie a kontrolu transakcií so svojou materskou holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou a jej dcérskymi spoločnosťami. Príslušné orgány takisto od inštitúcie požadujú, aby oznamovala každú významnú transakciu s týmito subjektmi, ktorá nie je transakciou uvedenou v článku 394 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Tieto postupy a významné transakcie podliehajú kontrole príslušných orgánov.
Článok 124
Výmena informácií
1. Členské štáty zabezpečia, aby neexistovali žiadne právne prekážky, ktoré by podnikom zahrnutým do dohľadu na konsolidovanom základe, holdingovým spoločnostiam so zmiešanou činnosťou a ich dcérskym spoločnostiam, alebo dcérskym spoločnostiam uvedeným v článku 119 ods. 3, bránili vo vzájomnej výmene informácií, ktoré sú relevantné pre výkon dohľadu v súlade s článkom 110 a kapitolou 3.
2. Ak materská spoločnosť a ktorákoľvek z jej dcérskych spoločností, ktoré sú inštitúciami, majú sídlo v rôznych členských štátoch, príslušné orgány každého členského štátu si navzájom oznámia všetky relevantné informácie, ktoré umožňujú výkon dohľadu na konsolidovanom základe alebo pomáhajú jeho výkonu.
Ak príslušné orgány členského štátu, v ktorom sa nachádza materská spoločnosť, samy nevykonávajú dohľad na konsolidovanom základe v zmysle článku 111, iné príslušné orgány zodpovedné za výkon takéhoto dohľadu ich môžu vyzvať, aby materská spoločnosť požiadali o akékoľvek informácie potrebné na účely dohľadu na konsolidovanom základe a aby im tieto informácie odovzdali.
3. Členské štáty povolia výmenu informácií uvedených v odseku 2 medzi ich príslušnými orgánmi s tým, že zo zhromažďovania či držania takýchto informácií v prípade finančných holdingových spoločností, zmiešaných finančných holdingových spoločností, finančných inštitúcií alebo podnikov pomocných služieb nevyplýva, že by sa od týchto príslušných orgánov požadovalo plnenie funkcie dohľadu vo vzťahu k týmto inštitúciám alebo samotným podnikom.
Členské štáty podobne povolia svojim príslušným orgánom vymieňať si informácie uvedené v článku 122 s tým, že zo zhromažďovania alebo držania takýchto informácií nevyplýva, že tieto príslušné orgány plnia funkciu dohľadu vo vzťahu k holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou a tým jej dcérskym spoločnostiam, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, alebo vo vzťahu k dcérskym spoločnostiam uvedeným v článku 119 ods. 3.
Článok 125
Spolupráca
1. Ak inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou kontroluje jednu alebo viac dcérskych spoločností, ktoré sú poisťovňami alebo inými podnikmi poskytujúcimi investičné služby, ktoré podliehajú udeleniu povolenia, príslušné orgány a orgány poverené verejnou úlohou vykonávať dohľad nad poisťovňami alebo nad inými podnikmi, ktoré poskytujú investičné služby, úzko spolupracujú. Bez toho, aby boli dotknuté ich príslušné povinnosti, si tieto orgány navzájom poskytujú všetky informácie, ktoré im môžu uľahčiť plnenie ich úloh a ktoré umožnia výkon dohľadu nad činnosťou a celkovou finančnou situáciou podnikov, nad ktorými vykonávajú dohľad.
2. V rámci výkonu dohľadu na konsolidovanom základe sa na všetky prijaté informácie a najmä na akúkoľvek výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi podľa tejto smernice vzťahujú požiadavky služobného tajomstva aspoň na úrovni uvedenej v článku 53 ods. 1 tejto smernice pre úverové inštitúcie alebo podľa smernice 2004/39/ES pre investičné spoločnosti.
3. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad na konsolidovanom základe vytvoria zoznamy finančných holdingových spoločností alebo zmiešaných finančných holdingových spoločností uvedených v článku 11 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Tieto zoznamy sa oznámia príslušným orgánom ostatných členských štátov, EBA a Komisii.
Článok 126
Sankcie
V súlade s hlavou VII kapitolou 1 oddielom IV členské štáty zabezpečia, aby finančným holdingovým spoločnostiam, zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam a holdingovým spoločnostiam so zmiešanou činnosťou alebo ich výkonným manažérom, ktorí porušujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia prijaté na transponovanie tejto kapitoly, mohli byť uložené sankcie alebo iné správne opatrenia zamerané na ukončenie zistených porušení alebo ich príčin.
Článok 127
Posúdenie rovnocennosti konsolidovaného dohľadu v tretích krajinách
1. Ak inštitúcia, ktorej materskou spoločnosťou je inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť s ústredím v tretej krajine, nepodlieha konsolidovanému dohľadu podľa článku 111, príslušné orgány posúdia, či inštitúcia podlieha konsolidovanému dohľadu orgánu dohľadu tretej krajiny, ktorý je rovnocenný dohľadu, na ktorý sa vzťahujú zásady ustanovené v tejto smernici a požiadavky časti jedna hlavy II kapitoly 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
Toto posúdenie vykoná príslušný orgán, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad, ak by sa uplatnil odsek 3, a to buď na žiadosť materskej spoločnosti alebo akýchkoľvek regulovaných subjektov, ktorým bolo v Únii udelené povolenie, alebo z vlastného podnetu. Tento príslušný orgán sa radí s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi.
2. Komisia môže požiadať Európsky bankový výbor, aby vydal všeobecné usmernenia o tom, či je režim konsolidovaného dohľadu orgánov dohľadu tretích krajín spôsobilý zabezpečovať dosahovanie cieľov konsolidovaného dohľadu vymedzených v tejto kapitole, pokiaľ ide o inštitúcie, ktorých materská spoločnosť má ústredie v tretej krajine. Európsky bankový výbor tieto usmernenia pravidelne skúma a vezme do úvahy všetky zmeny režimu konsolidovaného dohľadu, ktoré tieto príslušné orgány uplatňujú. EBA pomáha Komisii a Európskemu bankovému výboru pri plnení týchto úloh vrátane posúdenia, či by sa mali tieto usmernenia aktualizovať.
Príslušný orgán, ktorý vykonáva posúdenie uvedené v prvom pododseku odseku 1, zohľadní každé takéto usmernenie. Príslušný orgán sa na tento účel pred prijatím rozhodnutia radí s EBA.
3. Ak takýto rovnocenný dohľad neexistuje, členské štáty uplatňujú analogicky voči inštitúcii túto smernicu a nariadenie (EÚ) č. 575/2013 alebo umožnia, aby ich príslušné orgány uplatňovali iné primerané techniky dohľadu, ktoré zabezpečia dosiahnutie cieľov dohľadu nad inštitúciami na konsolidovanom základe.
Tieto techniky dohľadu po porade s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi odsúhlasí príslušný orgán, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad.
Príslušné orgány môžu predovšetkým vyžadovať založenie finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v Únii a uplatňovať ustanovenia o konsolidovanom dohľade nad konsolidovanou pozíciou tejto finančnej holdingovej spoločnosti alebo konsolidovanou pozíciou inštitúcií tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Tieto techniky dohľadu sa vypracujú tak, aby zabezpečili dosiahnutie cieľov konsolidovaného dohľadu vymedzené v tejto kapitole, a oznámia sa ostatným dotknutým príslušným orgánom, EBA a Komisii.
KAPITOLA 4
Kapitálové vankúše
Oddiel I
Vankúše
Článok 128
Vymedzenie pojmov
Na účel tejto kapitoly sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1)
„vankúš na zachovanie kapitálu“ sú vlastné zdroje, ktoré musí inštitúcia držať v súlade s článkom 129;
2)
„proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu“ sú vlastné zdroje, ktoré musí inštitúcia držať v súlade s článkom 130;
3)
„vankúš pre G-SII“ sú vlastné zdroje, v prípade ktorých sa požaduje, aby boli udržiavané v súlade s článkom 131 ods. 4;
4)
„vankúš pre O-SII“ sú vlastné zdroje, v prípade ktorých sa požaduje, aby boli udržiavané v súlade s článkom 131 ods. 5;
5)
„vankúš na krytie systémového rizika“ sú vlastné zdroje, v prípade ktorých sa od inštitúcie požaduje alebo môže požadovať, aby ich udržiavala v súlade s článkom 133;
6)
„požiadavka na kombinovaný vankúš“ je celkový vlastný kapitál Tier 1 požadovaný na splnenie požiadavky na vankúš na zachovanie kapitálu rozšírený, podľa potreby, o:
a)
proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu;
b)
vankúš pre G-SII;
c)
vankúš pre O-SII,
d)
vankúš na krytie systémového rizika.
7)
„miera proticyklického vankúša“ je miera, ktorú musia uplatňovať inštitúcie na výpočet svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu a ktorá je určená podľa článku 136, článku 137 alebo podľa okolností prostredníctvom príslušného orgánu tretej krajiny;
8)
„inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni“ je inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom má zodpovednosť za určenie miery proticyklického vankúša konkrétny určený orgán;
9)
„ukazovateľ pre vankúš“ je porovnávacia miera vankúša vypočítaná podľa článku 135 ods. 1.
Táto kapitola sa nevzťahuje na investičné spoločnosti, ktoré nemajú oprávnenie poskytovať investičné služby uvedené v bodoch 3 a 6 oddielu A prílohy I k smernici 2004/39/ES.
Článok 129
Požiadavka na udržiavanie vankúša na zachovanie kapitálu
1. Členské štáty od inštitúcií požadujú, aby okrem vlastného kapitálu Tier 1, ktorý držia, aby bola splnená požiadavka na vlastné zdroje podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, udržiavali vankúš na zachovanie kapitálu vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 2,5 % ich celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 87 ods. 3 uvedeného nariadenia na individuálnom a konsolidovanom základe, podľa potreby v súlade s časťou jedna hlavou II uvedeného nariadenia.
2. Odchylne od odseku 1 môže členský štát oslobodiť malé a stredné investičné spoločnosti od požiadaviek stanovených v uvedenom odseku, ak takéto oslobodenie neohrozuje stabilitu finančného systému uvedeného členského štátu.
Rozhodnutie o takomto oslobodení sa plne odôvodní, pričom sa zároveň vysvetlí, prečo oslobodenie neohrozuje stabilitu finančného systému členského štátu, a uvedie sa v ňom presné vymedzenie malých a stredných investičných spoločností, ktoré sú oslobodené.
Členský štát, ktorý sa rozhodne uplatniť takéto oslobodenie, oznámi túto skutočnosť Európskej komisii, ESRB, EBA a príslušným orgánom dotknutých členských štátov.
3. Členský štát určí na účely odseku 2 orgán poverený uplatňovaním tohto článku. Uvedený orgán je príslušným orgánom alebo určeným orgánom.
4. Investičné spoločnosti sa na účely odseku 2 zaraďujú do kategórie malých alebo stredných spoločností v súlade s odporúčaním Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o definícii mikro, malých a stredných podnikov (31).
5. Inštitúcie nesmú používať vlastný kapitál Tier 1, ktorý držia, aby bola splnená požiadavka podľa odseku 1 tohto článku, na účely splnenia akýchkoľvek požiadaviek podľa článku 104.
6. V prípade, že inštitúcia nesplní v celom rozsahu požiadavku podľa odseku 1 tohto článku, podlieha obmedzeniam týkajúcim sa rozdeľovania uvedeným v článku 141 ods. 2 a 3.
Článok 130
Požiadavka na udržiavanie proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu
1. Členské štáty od inštitúcií požadujú, aby udržiavali proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu vo výške ich celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vynásobenej váženým priemerom mier proticyklického vankúša vypočítaných podľa článku 140 tejto smernice na individuálnom a konsolidovanom základe, podľa potreby v súlade s časťou jeden hlavou II uvedeného nariadenia.
2. Odchylne od odseku 1 môže členský štát oslobodiť malé a stredné investičné spoločnosti od požiadaviek stanovených v tomto odseku, ak takéto oslobodenie neohrozuje stabilitu finančného systému uvedeného členského štátu.
Rozhodnutie o takomto oslobodení sa plne odôvodní, pričom sa zároveň vysvetlí, prečo oslobodenie neohrozuje stabilitu finančného systému členského štátu, a uvedie sa v ňom presné vymedzenie malých a stredných investičných spoločností, ktoré sú oslobodené.
Členský štát, ktorý sa rozhodne uplatniť takéto oslobodenie, oznámi túto skutočnosť Európskej komisii, ESRB, EBA a príslušným orgánom dotknutých členských štátov.
3. Členský štát určí na účely odseku 2 orgán poverený uplatňovaním tohto článku. Uvedený orgán je príslušný orgán alebo určený orgán.
4. Investičné spoločnosti sa na účely odseku 2 zaraďujú do kategórie malých a stredných spoločností v súlade s odporúčaním 2003/361/ES.
5. Inštitúcie musia spĺňať požiadavku podľa odseku 1 s vlastným kapitálom Tier 1, ktorý dopĺňa akýkoľvek vlastný kapitál Tier 1, ktorý držia na účely splnenia požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, požiadavky na udržiavanie vankúša na zachovanie kapitálu podľa článku 129 tejto smernice a akejkoľvek požiadavky podľa článku 104 tejto smernice.
6. V prípade, že inštitúcia nesplní v celom rozsahu požiadavku podľa odseku 1 tohto článku, podlieha obmedzeniam týkajúcim sa rozdeľovania podľa článku 141 ods. 2 a 3.
Článok 131
Globálne a inak systémovo významné inštitúcie
1. Členské štáty určia orgán poverený určovaním na konsolidovanom základe - globálnych systémovo významných inštitúcií (G-SII) a na individuálnom subkonsolidovanom, prípadne konsolidovanom základe inak systémovo významných inštitúcií (O-SII), ktorým bolo udelené povolenie v ich vlastnej jurisdikcii. Uvedeným orgánom je príslušný orgán alebo určený orgán. Členské štáty môžu určiť viac ako jeden orgán. G-SII je materská inštitúcia v EÚ, materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ, materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo inštitúcia. G-SII nemôže byť inštitúcia, ktorá je dcérskou spoločnosťou materskej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ. O-SII môže byť materská inštitúcia v EÚ, materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ, materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo inštitúcia.
2. Metodika určovania G-SII je založená na týchto kategóriách:
a)
veľkosť skupiny;
b)
prepojenie skupiny s finančným systémom;
c)
nahraditeľnosť služieb alebo finančnej infraštruktúry, ktoré poskytuje skupina;
d)
zložitosť skupiny;
e)
cezhraničná činnosť skupiny vrátane cezhraničnej činnosti medzi členskými štátmi a medzi členským štátom a treťou krajinou.
Každá kategória má rovnakú váhu a tvoria ju kvantifikovateľné ukazovatele.
Použitím tejto metodiky sa získa celkové skóre pre každý posudzovaný subjekt uvedený v odseku 1, ktoré umožňuje identifikovanie a zaradenie globálnej systémovo významnej inštitúcie do podkategórie, ako sa uvádza v odseku 9.
3. O-SII sa určia v súlade s odsekom 1. Systémový význam sa posúdi na základe aspoň jedného z týchto kritérií:
a)
veľkosť;
b)
dôležitosť pre hospodárstvo Únie alebo hospodárstvo relevantného členského štátu;
c)
význam cezhraničných činností;
d)
prepojenie inštitúcie alebo skupiny s finančným systémom.
EBA po porade s ESRB uverejní do 1. januára 2015 usmernenia týkajúce sa kritérií na určenie podmienok uplatnenia tohto odseku v súvislosti s posúdením inak systémovo významných inštitúcií. V týchto usmerneniach sa zohľadnia medzinárodné rámce pre domáce systémovo významné inštitúcie, ako aj špecifiká Únie a vnútroštátne špecifiká.
4. Každá G-SII udržiava na konsolidovanom základe vankúš pre G-SII, ktorý zodpovedá podkategórii, do ktorej je daná G-SII zaradená. Tento vankúš je tvorený vlastným kapitálom Tier 1 a dopĺňa ho.
5. Príslušný orgán alebo určený orgán môžu od každej O-SII požadovať, aby na konsolidovanom, prípadne subkonsolidovanom alebo individuálnom základe, udržiavala vankúš pre O-SII do výšky 2 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a to so zreteľom na kritériá na určenie inak systémovo významných inštitúcií. Tento vankúš je tvorený vlastným kapitálom Tier 1 a dopĺňa ho.
6. Pri požadovaní udržiavania vankúša pre O-SII príslušný orgán alebo určený orgán spĺňa tieto podmienky:
a)
vankúš pre O-SII nesmie vytvárať neprimerané negatívne účinky na celý finančný systém alebo časti finančného systému iných členských štátov alebo celej Únie a predstavovať tak prekážku fungovaniu vnútorného trhu;
b)
príslušný orgán alebo určený orgán prehodnotí vankúš pre O-SII najmenej raz za rok.
7. Príslušný orgán alebo určený orgán pred stanovením alebo úpravou vankúša pre O-SII oznámi tento zámer Komisii, ESRB, EBA a príslušným a určeným orgánom dotknutých členských štátov, a to v lehote jedného mesiaca pred uverejnením rozhodnutia uvedeným v odseku 5. V uvedenom oznámení sa podrobne opíšu:
a)
dôvody, pre ktoré sa vankúš pre O-SII považuje za účinný a primeraný prostriedok, ktorým možno znížiť riziko;
b)
posúdenie pravdepodobného pozitívneho alebo negatívneho vplyvu vankúša pre O-SII na vnútorný trh, a to na základe informácií, ktoré má členský štát k dispozícii;
c)
miera vankúša pre O-SII, ktorej uplatňovanie chce členský štát požadovať.
8. Bez toho, aby bol dotknutý článok 133 a odsek 5 tohto článku, v prípade, že O-SII je dcérskou spoločnosťou G-SII alebo O-SII, ktorá je materskou inštitúciou v EÚ alebo podlieha vankúšu pre O-SII na konsolidovanom základe, úroveň vankúša, ktorá sa vzťahuje na O-SII na individuálnej alebo subkonsolidovanej úrovni, nepresiahne vyššiu z týchto hodnôt:
a)
1 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013; alebo
b)
mieru vankúša pre G-SII alebo O-SII, ktorá sa vzťahuje na skupinu na konsolidovanej úrovni.
9. Existuje najmenej päť podkategórií G-SII. Najnižšia hraničná úroveň a hraničné úrovne medzi jednotlivými podkategóriami sa určia na základe skóre určenom pomocou metodiky na určovanie. Hraničné skóre medzi susednými podkategóriami sa vymedzí jednoznačne a v súlade so zásadou, že dochádza ku konštantnému lineárnemu zvýšeniu systémového významu medzi jednotlivými podkategóriami, čo vedie k lineárnemu zvýšeniu v rámci požiadavky na dodatočný vlastný kapitál Tier 1, s výnimkou najvyššej podkategórie. Systémový význam je na účely tohto odseku predpokladaný vplyv na celosvetový finančný trh vyvolaný ťažkosťami G-SII. Najnižšej podkategórii sa priradí vankúš pre systémovo významnú inštitúciu na úrovni 1 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a vankúš priradený ku každej podkategórii sa zvýši postupne o 0,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a to až do štvrtej podkategórie vrátane. Najvyššia podkategória vankúša pre G-SII sa podriadi vankúšu na úrovni 3,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
10. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 9, príslušný orgán alebo určený orgán môže na základe svojho zdravého úsudku pri výkone dohľadu:
a)
preradiť G-SII z nižšej podkategórie do vyššej podkategórie;
b)
zaradiť subjekt uvedený v odseku 1, ktorý má celkové skóre nižšie ako hraničné skóre najnižšej podkategórie, do tejto podkategórie alebo do vyššej podkategórie, a tým ho určiť ako G-SII.
11. Ak príslušný orgán alebo určený orgán prijme rozhodnutie v súlade s odsekom 10 písm. b), oznámia toto rozhodnutie a jeho dôvody EBA.
12. Príslušný orgán alebo určený orgán oznámi Komisii, ESRB a EBA názvy G-SII a O-SII a príslušné podkategórie, do ktorých sú G-SII zaradené, a ich názvy uverejní názvy systémovo významných inštitúcií. Príslušné orgány alebo určené orgány uverejnia podkategóriu, do ktorej je G-SII zaradená.
Príslušný orgán alebo určený orgán každoročne preskúmajú určenie G-SII a O-SII a zaradenie globálnych systémovo významných inštitúcií do príslušných podkategórií a oznámia výsledok dotknutej systémovo významnej inštitúcii, Komisii, ESRB a EBA, pričom uverejnia aktualizovaný zoznam určených systémovo významných inštitúcií a podkategóriu, do ktorej je každá určená systémovo významná inštitúcia zaradená.
13. Systémovo významné inštitúcie nepoužívajú vlastný kapitál Tier 1 udržiavaný na splnenie požiadaviek podľa odsekov 4 a 5 s cieľom splniť akúkoľvek požiadavku podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkov 129 a 130 tejto smernice,, ako aj akúkoľvek požiadavku podľa článkov 102 a 104 tejto smernice.
14. Prísnejšia z vankúšov sa uplatní v každom z prípadov, ak skupina na konsolidovanom základe podlieha:
a)
vankúšu pre G-SII a vankúšu pre O-SII
b
vankúšu pre G-SII, vankúšu pre O-SII a vankúšu na krytie systémového rizika podľa článku 133.
V prípade, že inštitúcia na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe podlieha vankúšu pre O-SII a vankúšu na krytie systémového rizika podľa článku 133, uplatní sa prísnejšia z týchto dvoch.
15. Bez ohľadu na odsek 14 v prípade, že sa vankúš na krytie systémového rizika uplatňuje na všetky expozície nachádzajúce sa v členskom štáte, ktorý stanovuje uvedený vankúš na riešenie makroprudenciálneho rizika tohto členského štátu, neuplatňuje sa však na expozície mimo tohto členského štátu, tento vankúš na krytie systémového rizika doplní vankúš inak systémovo významných inštitúcií a globálnych systémovo významných inštitúcií, ktorá sa uplatňuje v súlade s týmto článkom.
16. Ak sa uplatňuje odsek 14 a inštitúcia je súčasťou skupiny alebo podskupiny, do ktorej patrí G-SII alebo O-SII, uvedená inštitúcia sa nepovažuje, na individuálnom základe, za podliehajúcu požiadavke na kombinovaný vankúš, ktorej úroveň je nižšia ako súčet vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša a nižšia ako vankúš pre inak systémovo významnú inštitúciu alebo ako vankúš na krytie systémového rizika - podľa toho, ktorý z týchto dvoch vankúšov je väčší - uplatniteľný na inštitúciu na individuálnom základe.
17. Ak sa uplatňuje odsek 15 a inštitúcia je súčasťou skupiny alebo podskupiny, do ktorej patrí G-SII alebo O-SII, uvedená inštitúcia sa nepovažuje za, na individuálnom základe, za podliehajúcu požiadavke na kombinovaný vankúš, ktorej úroveň je nižšia ako súčet vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša a ako súčet vankúša pre O-SII a vankúša na krytie systémového rizika, uplatniteľných na inštitúciu na individuálnom základe.
18. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom na účely tohto článku presne stanoviť metodiku, v súlade s ktorou príslušný orgán alebo určený orgán určí materskú inštitúciu v EÚ, materskú finančnú holdingovú spoločnosť v EÚ alebo materskú zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť v EÚ ako G-SII, ako aj metodiku na vymedzenie podkategórií a na zaradenie G-SII do podkategórií podľa ich systémového významu, a to pri zohľadnení príslušných medzinárodne dohodnutých noriem.
EBA predloží Komisii návrh týchto regulačných technických predpisov do 30. júna 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom a druhom pododseku v súlade s postupom podľa článkov 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 132
Predkladanie správ
1. Komisia do 31. decembra 2015 predloží Európskemu parlamentu a Rade v reakcii na medzinárodný vývoj a na základe stanoviska EBA správu o možnosti rozšírenia rámca pre G-SII na ďalšie typy systémovo významných inštitúcií v rámci Únie doplnenú podľa potreby o legislatívny návrh.
2. Komisia do 31. decembra 2016 a po porade s ESRB a EBA predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o tom, či by sa mali ustanovenia týkajúce G-SII stanovené v článku 131 zmeniť, doplnenú podľa potreby o legislatívny návrh. V každom takomto návrhu sa náležite zohľadní medzinárodný vývoj v oblasti regulácie a podľa potreby preskúmať postup prideľovania vankúšov pre O-SII špecifických pre inštitúcie v rámci skupiny, a to pri zohľadnení možného neprimeraného vplyvu na štrukturálne oddelenie v členských štátoch.
Článok 133
Požiadavka na udržanie vankúša na krytie systémového rizika
1. Každý členský štát môže zaviesť vankúš vlastného kapitálu Tier 1 na krytie systémového rizika pre finančný sektor alebo jeden alebo viac podsektorov uvedeného sektora s cieľom predísť dlhodobým necyklickým systémovým alebo makroprudenciálnym rizikám, na ktoré sa nevzťahuje nariadenie (EÚ) č. 575/2013, a zmierniť ich, a to v zmysle rizika narušenia finančného systému s potenciálnymi vážnymi negatívnymi dôsledkami na finančný sektor a reálne hospodárstvo v konkrétnom členskom štáte.
2. Na účely odseku 1 členské štáty určia orgán zodpovedný za stanovovanie vankúša na krytie systémového rizika a za určenie inštitúcií, na ktoré sa tento vankúš vzťahuje. Tento orgán je príslušným orgánom alebo určeným orgánom.
3. Na účely odseku 1 možno od inštitúcií požadovať, aby okrem vlastného kapitálu Tier 1, ktorý udržiavajú na účely splnenia požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, udržiavali vankúš vlastného kapitálu Tier 1 na krytie systémového rizika vo výške najmenej 1 % na základe expozícií, na ktoré sa uplatňuje vankúš na krytie systémového rizika v súlade s odsekom 8 tohto článku na individuálnom, konsolidovanom alebo subkonsolidovanom základe, a to podľa potreby v súlade s prvou časťou hlavy II uvedeného nariadenia. Dotknutý príslušný orgán alebo určený orgán môže od inštitúcií požadovať, aby udržiavali vankúš na krytie systémového rizika na individuálnej a konsolidovanej úrovni.
4. Inštitúcie nepoužijú vlastný kapitál Tier 1 udržiavaný na účely splnenia požiadavky podľa odseku 3, aby splnili ktorúkoľvek požiadavky podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkov 129 a 130 tejto smernice a akýchkoľvek požiadaviek podľa článkov 102 a 104 tejto smernice. V prípade, že skupina, ktorá bola určená za systémovo významnú inštitúciu, ktorá podlieha vankúš pre G-SII alebo vankúšu pre O-SII na konsolidovanom základe podľa článku 131, podlieha zároveň vankúšu na krytie systémového rizika na konsolidovanom základe v súlade s uvedeným článkom, uplatní sa prísnejší z týchto vankúšov. V prípade, že inštitúcia na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe podlieha vankúš pre O-SII podľa článku 131 a vankúšu na krytie systémového rizika v súlade s uvedeným článkom, uplatní sa prísnejší z týchto dvoch.
5. Bez ohľadu na odsek 4 v prípade, že sa vankúš na krytie systémového rizika uplatňuje na všetky expozície nachádzajúce sa v členskom štáte, ktorý stanovuje uvedený vankúš na riešenie makroprudenciálneho rizika tohto členského štátu, neuplatňuje sa však na expozície mimo členského štátu, tento vankúš na krytie systémového rizika doplní vankúš pre O-SII alebo G-SII, ktorý sa uplatňuje v súlade s článkom 131.
6. Ak sa uplatňuje odsek 4 a inštitúcia je súčasťou skupiny alebo podskupiny, do ktorej patrí G-SII alebo O-SII, uvedená inštitúcia sa nepovažuje, na individuálnom základe, za podliehajúcu požiadavke na kombinovaný vankúš, ktorej úroveň je nižšia ako súčet vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša a nižšia ako vankúš pre O-SII alebo vankúš na krytie systémového rizika - podľa toho, ktorý z týchto dvoch vankúšov je väčší - uplatniteľný na inštitúciu na individuálnom základe.
7. Ak sa uplatňuje odsek 5 a inštitúcia je súčasťou skupiny alebo podskupiny, do ktorej patrí G-SII alebo O-SII, uvedená inštitúcia sa nepovažuje na individuálnom základe, za podliehajúcu požiadavke na kombinovaný vankúš, ktorej úroveň je nižšia ako súčet vankúša na zachovanie kapitálu a proticyklického kapitálového vankúša a ako súčet vankúša pre inak systémovo významnú inštitúciu a vankúša na krytie systémového rizika, uplatniteľných na inštitúciu na individuálnom základe.
8. Vankúš na krytie systémového rizika možno uplatniť na expozície nachádzajúce sa v členskom štáte, ktorý stanovuje uvedený vankúš, a možno ju uplatniť aj na expozície v tretích krajinách. Vankúš na krytie systémového rizika možno uplatniť aj na expozície nachádzajúce sa inom členskom štáte, a to s výhradou odsekov 15 a 18.
9. Vankúš na krytie systémového rizika sa vzťahuje na všetky inštitúcie alebo ich jednu či viacero častí, vo vzťahu ku ktorým sú orgány dotknutého členského štátu v súlade s touto smernicou príslušné, pričom sa určí na základe postupných alebo urýchlených úprav o 0,5 percentuálneho bodu. Môžu sa zaviesť rôzne požiadavky pre rôzne podsektory.
10. Pri požadovaní udržiavania vankúša na krytie systémového rizika, príslušný orgán určený orgán spĺňa tieto podmienky:
a)
vankúš na krytie systémového rizika nesmie spôsobovať neprimerané negatívne účinky na celý finančný systém alebo jeho časti v iných členských štátoch alebo v celej Únii a predstavovať alebo vytvárať tak prekážku fungovaniu vnútorného trhu;
b)
príslušný orgán alebo určený orgán musí prehodnotiť vankúš na krytie systémového rizika najmenej raz za dva roky.
11. Príslušný orgán alebo určený orgán pred stanovením alebo úpravou miery vankúša na krytie systémového rizika do úrovne 3 % oznámi tento zámer Komisii, ESRB, EBA a príslušným a určeným orgánom dotknutých členských štátov, a to v lehote jedného mesiaca pred uverejnením rozhodnutia uvedeným v odseku 16. Ak sa vankúš vzťahuje na expozície umiestnené v tretích krajinách, príslušný orgán alebo určený orgán tiež informujú orgány dohľadu týchto tretích krajín. V uvedenom oznámení sa podrobne opíše:
a)
systémové alebo makroprudenciálne riziko v členskom štáte;
b)
dôvody, pre ktoré rozsah systémového alebo makroprudenciálneho rizika ohrozuje stabilitu finančného systému na vnútroštátnej úrovni a ktoré odôvodňujú mieru vankúša na krytie systémového rizika;
c)
dôvody, pre ktoré sa vankúš na krytie systémového rizika považuje za účinný a primeraný prostriedok, ktorým možno znížiť riziko;
d)
posúdenie pravdepodobného pozitívneho alebo negatívneho vplyvu vankúša na krytie systémového rizika na vnútorný trh, a to na základe informácií, ktoré má členský štát k dispozícii;
e)
dôvody, pre ktoré žiadne z existujúcich opatrení stanovených v tejto smernici alebo v nariadení (EÚ) č. 575/2013 s výnimkou článkov 458 a 459 uvedeného nariadenia nebude samo o sebe alebo v kombinácii s inými takýmito opatreniami dostatočné na identifikáciu makroprudenciálneho alebo systémového rizika, a to pri zohľadnení relatívnej účinnosti týchto opatrení;
f)
miera vankúša na krytie systémového rizika, ktorú chce členský štát požadovať.
12. Príslušný orgán alebo určený orgán pred stanovením alebo úpravou miery vankúša na krytie systémového rizika nad úroveň 3 % oznámi tento zámer Komisii, ESRB, EBA a príslušným a určeným orgánom dotknutých členských štátov. Ak sa vankúš vzťahuje na expozície umiestnené v tretích krajinách, príslušný orgán alebo určený orgán tiež informuje orgány dohľadu týchto tretích krajín. V uvedenom oznámení sa podrobne opíše:
a)
systémové alebo makroprudenciálne riziko v členskom štáte;
b)
dôvody, pre ktoré rozsah systémového alebo makroprudenciálneho rizika ohrozuje stabilitu finančného systému na vnútroštátnej úrovni a ktoré odôvodňujú mieru vankúša na krytie systémového rizika;
c)
dôvody, pre ktoré sa vankúš na krytie systémového rizika považuje za účinný a primeraný prostriedok, ktorým možno znížiť riziko;
d)
posúdenie pravdepodobného pozitívneho alebo negatívneho vplyvu vankúša na krytie systémového rizika na vnútorný trh, a to na základe informácií, ktoré má členský štát k dispozícii;
e)
dôvody, pre ktoré žiadne z existujúcich opatrení stanovených v tejto smernici alebo v nariadení (EÚ) č. 575/2013 s výnimkou článkov 458 a 459 uvedeného nariadenia alebo v tejto smernici nebude samo o sebe alebo v kombinácii s inými takýmito opatreniami dostatočné na identifikáciu makroprudenciálneho alebo systémového rizika, a to pri zohľadnení relatívnej účinnosti týchto opatrení;
f)
miera vankúša na krytie systémového rizika, ktorú chce členský štát požadovať.
13. Príslušný orgán alebo určený orgán môže od 1. januára 2015 stanoviť alebo upraviť mieru vankúša na krytie systémového rizika, ktorý sa vzťahuje na expozície nachádzajúce sa v uvedenom členskom štáte a prípadne aj na expozície v tretích krajinách do celkovej úrovne 5 %, pričom postupuje podľa postupov stanovených v odseku 11. Pri stanovovaní alebo úprave miery vankúša na krytie systémového rizika nad úroveň 5 % sa postupuje podľa postupov stanovených v odseku 12.
14. Ak sa má miera vankúša na krytie systémového rizika stanoviť na úrovni medzi 3 % a 5 % v súlade s odsekom 13, príslušný orgán alebo určený orgán členského štátu, ktorý stanovuje uvedený vankúš, to vždy oznámi Komisii a pred prijatím predmetných opatrení počká na stanovisko Komisie.
Ak je stanovisko Komisie negatívne, príslušný orgán alebo určený orgán členského štátu, ktorý stanovuje uvedený vankúš, postupuje v súlade s týmto stanoviskom alebo uvedie dôvody, pre ktoré tak neurobí.
Ak je jedna časť finančného sektora dcérskou spoločnosťou, ktorej materská spoločnosť je zriadená v inom členskom štáte, príslušný orgán alebo určený orgán to oznámi orgánom tohto členského štátu a Komisii a ESRB. Komisia a ESRB v lehote jedného mesiaca od oznámenia vydajú odporúčanie týkajúce sa opatrení prijatých v súlade s týmto odsekom. V prípade nesúhlasu orgánov a negatívneho odporúčania Komisie, ako aj ESRB sa môže určený orgán obrátiť na EBA a požiadať o jej pomoc v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010. Prijatie rozhodnutia o stanovení vankúša pre tieto expozície sa odloží dovtedy, kým EBA neprijme rozhodnutie.
15. ESRB v lehote jedného mesiaca od oznámenia podľa odseku 12 predloží Komisii stanovisko k otázke, či sa vankúš na krytie systémového rizika považuje za primeraný. EBA môže takisto Komisii predložiť stanovisko týkajúce sa vankúša v súlade s článkom 34 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Komisia v lehote dvoch mesiacov od oznámenia pri zohľadnení stanovísk ESRB a EBA - ak sú relevantné - prijme vykonávajúci akt, ktorým sa príslušný orgán alebo určený orgán oprávňuje na prijatie navrhovaného opatrenia, pokiaľ je presvedčená, že vankúš na krytie systémového rizika nevedie k neprimeraným negatívnym účinkom na celý finančný systém alebo jeho časti v iných členských štátoch alebo v celej Únii a nepredstavuje ani nevytvára tak prekážku riadneho fungovaniu vnútorného trhu.
16. Každý príslušný orgán alebo určený orgán oznámi stanovenie vankúša na krytie systémového rizika uverejnením tejto skutočnosti na vhodnej webovej stránke. Oznámenie obsahuje aspoň tieto informácie:
a)
miera vankúša na krytie systémového rizika;
b)
inštitúcie, na ktoré sa vankúš na krytie systémového rizika vzťahuje;
c)
odôvodnenie vankúša na krytie systémového rizika;
d)
dátum, od ktorého musia inštitúcie uplatňovať stanovený alebo upravený vankúš na krytie systémového rizika; a
e)
názvy krajín, v ktorých sú expozície, ktoré sa v nich nachádzajú, uznané v rámci vankúša na krytie systémového rizika.
Ak by uverejnenie informácie uvedené v písmene c) mohlo ohroziť stabilitu finančného systému, informácie podľa písmena c) sa do oznámenia nezahrnú.
17. V prípade, že inštitúcia nesplní v celom rozsahu požiadavku podľa odseku 1 tohto článku, podlieha obmedzeniam týkajúcim sa rozdeľovania výnosov podľa článku 141 ods. 2 a 3.
Ak uplatňovanie týchto obmedzení týkajúcich sa rozdeľovania výnosov nevedie vzhľadom na príslušné systémové riziko k uspokojivému zlepšeniu vlastného kapitálu Tier 1 inštitúcie, príslušné orgány môžu v súlade s článkom 64 prijať dodatočné opatrenia.
18. Členské štáty na základe oznámenia uvedeného v odseku 11 môžu uplatniť vankúš na všetky expozície. V prípade, že príslušný orgán alebo určený orgán rozhodnú o stanovení vankúša až do úrovne 3 % na základe expozícií v iných členských štátoch, vankúš sa stanoví rovnako pre všetky expozície nachádzajúce sa v rámci Únie.
Článok 134
Uznanie miery vankúša na krytie systémového rizika
1. Iné členské štáty môžu uznať mieru vankúša na krytie systémového rizika stanovenú v súlade s článkom 133 a v prípade expozícií nachádzajúcich sa v členskom štáte, ktorý uvedenú mieru vankúša stanovil, môžu túto mieru vankúša uplatňovať na inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.
2. Ak členské štáty uznajú mieru vankúša na krytie systémového rizika pre inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni, informujú o tom Komisiu,, ESRB, EBA a členský štát stanovujúci mieru vankúša na krytie systémového rizika.
3. Pri rozhodovaní o tom, či uznať mieru vankúša na krytie systémového rizika, členský štát zohľadní informácie poskytnuté členským štátom stanovujúcim uvedenú mieru vankúša v súlade s článkami 133 ods. 11, 12 alebo 13.
4. Členský štát, ktorý stanovil mieru vankúša na krytie systémového rizika v súlade s článkom 133, môže požiadať ESRB, aby jednému alebo viacerým členským štátom, ktoré môžu uznávať mieru vankúša na krytie systémového rizika, vydal odporúčanie, ako sa uvádza v článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010.
Oddiel II
Stanovenie a výpočet proticyklických kapitálových vankúšov
Článok 135
Usmernenia ESRB týkajúce sa stanovenia mier proticyklického vankúša
1. ESRB môže prostredníctvom odporúčaní podľa článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010 poskytnúť orgánom určeným členskými štátmi podľa článku 136 ods. 1 usmernenia týkajúce sa stanovenia mier proticyklického vankúša vrátane:
a)
zásad, ktorými sa majú riadiť určené orgány pri rozhodovaní, pokiaľ ide o primeranú mieru proticyklického vankúša, s cieľom zaistiť, aby orgány uplatnili vhodný postup v súvislosti s príslušnými makroekonomickými cyklami a prijímali primerané a konzistentné rozhodnutia vo všetkých členských štátoch;
b)
všeobecných usmernení týkajúcich sa:
i)
merania a výpočtu odchýlky od dlhodobých trendov pomerov úverov k hrubému domácemu produktu (HDP),
ii)
výpočtu ukazovateľov pre vankúše podľa požiadaviek v článku 136 ods. 2;
c)
usmernení týkajúcich sa premenných, ktoré naznačujú vytváranie systémového rizika súvisiaceho s obdobiami nadmerného rastu úverov vo finančnom systéme, najmä príslušného pomeru úverov k HDP a jeho odchýlky od dlhodobého trendu, a iných relevantných faktorov vrátane zaoberania sa hospodárskym vývojom v jednotlivých odvetviach hospodárstva, ktoré by sa mali zohľadniť v rozhodnutiach určených orgánov o primeranej miere proticyklického vankúša podľa článku 136;
d)
usmernení týkajúcich sa premenných vrátane kvalitatívnych kritérií, ktoré naznačujú, že vankúš by sa mal zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť.
2. ESRB pri vydávaní odporúčania podľa odseku 1 náležite zohľadňuje rozdiely medzi členskými štátmi a najmä osobitnosti členských štátov s malými a otvorenými ekonomikami.
3. V prípade, že ESRB vydal odporúčanie podľa odseku 1, naďalej ho sleduje a v prípade potreby aktualizuje vzhľadom na skúsenosti s určovaním vankúšov podľa tejto smernice alebo na vývoj v oblasti medzinárodne dohodnutých postupov.
Článok 136
Stanovenie mier proticyklického vankúša
1. Každý členský štát určí orgán verejnej moci (ďalej len „určený orgán“), ktorý je zodpovedný za stanovenie miery proticyklického vankúša pre daný členský štát.
2. Každý určený orgán musí za každý štvrťrok vypočítať ukazovateľ pre vankúš ako referenčnú hodnotu, na základe ktorej bude usmerňovať svoje rozhodovanie pri stanovovaní miery proticyklického vankúša podľa odseku 3. V ukazovateli pre vankúš sa zmysluplným spôsobom odráža úverový cyklus a riziká, ktoré vyplývajú z nadmerného nárastu úverov v členskom štáte, a náležite sa v ňom zohľadňujú osobitnosti národného hospodárstva. Zakladá sa na odchýlke pomeru úverov k HDP od jeho dlhodobého trendu okrem iného s prihliadnutím na:
a)
ukazovateľ rastu úrovní úverov v rámci danej jurisdikcie, a najmä na ukazovateľ, v ktorom sa odrážajú zmeny pomeru úverov poskytnutých v danom členskom štáte k HDP;
b)
všetky aktuálne usmernenia vydané ESRB podľa článku 135 ods. 1 písm. b).
3. Každý určený orgán štvrťročne posudzuje a stanovuje primeranú mieru proticyklického vankúša pre svoj členský štát, pričom zohľadňuje:
a)
ukazovateľ pre vankúš vypočítaný v súlade s odsekom 2;
b)
všetky aktuálne usmernenia vydané ESRB podľa článku 135 ods. 1 písm. a), c) a d) a všetky odporúčania vydané ESRB pre stanovovanie miery vankúša;
c)
iné premenné, ktoré určený orgán považuje za relevantné na riešenie cyklického systémového rizika.
4. Miera proticyklického vankúša vyjadrená ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 inštitúcií, ktoré majú expozície voči kreditným rizikám v danom členskom štáte, musí byť v rozsahu od 0 % do 2,5 %, nastavená v mierke po 0,25 percentuálneho bodu alebo násobkoch 0,25 percentuálneho bodu. V odôvodnených na základe faktorov uvedených v odseku 3 môže určený orgán stanoviť mieru proticyklického vankúša vyššiu ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na účel stanovený v článku 140 ods. 2 tejto smernice.
5. V prípade, že určený orgán po prvý raz stanoví mieru proticyklického vankúša vyššiu ako nula alebo keď následne určený orgán zvýši prevažujúce stanovenie miery proticyklického vankúša, rozhodne aj o dátume, od ktorého musia inštitúcie uplatňovať uvedený zvýšený vankúš na účely výpočtu svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu. Tento dátum je maximálne 12 mesiacov po dátume oznámenia o stanovení zvýšeného vankúša v súlade s odsekom 7. Ak je lehota kratšia ako 12 mesiacov po oznámení stanovenia zvýšeného vankúša, táto kratšia lehota na uplatňovanie musí byť odôvodnená na základe výnimočných okolností.
6. Ak určený orgán zníži existujúcu mieru proticyklického vankúša, bez ohľadu na to, či je znížená na nulu, rozhodne aj o orientačnom období, počas ktorého sa neočakáva zvýšenie vankúša. Toto orientačné obdobie však nie je pre určený orgán záväzné.
7. Každý určený orgán oznamuje štvrťročné stanovenie miery proticyklického vankúša tak, že ju uverejní na svojej webovej stránke. Oznámenie obsahuje aspoň tieto informácie:
a)
platnú mieru proticyklického vankúša;
b)
príslušný pomer úverov k HDP a jeho odchýlku od dlhodobého trendu;
c)
ukazovateľ pre vankúš vypočítaný v súlade s odsekom 2;
d)
odôvodnenie danej miery vankúša;
e)
v prípade, že sa miera vankúša zvýši, dátum, od ktorého inštitúcie musia uplatňovať zvýšenú mieru vankúša na účely výpočtu svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu;
f)
v prípade, že dátum uvedený v písmene e) má nastať pred uplynutím 12 mesiacov po dátume oznámenia podľa tohto odseku, odkaz na výnimočné okolnosti, ktorými sa odôvodňuje kratšia lehota na uplatňovanie;
g)
v prípade, že sa miera vankúša znížila, orientačné obdobie, počas ktorého sa neočakáva zvýšenie miery vankúša, spolu s odôvodnením pre dané obdobie.
Určené orgány prijmú všetky primerané opatrenia na koordináciu načasovania uvedeného oznámenia.
Určené orgány oznamujú ESRB každé štvrťročné stanovenie miery proticyklického vankúša a informácie uvedené v písmenách a) až g). ESRB na svojej webovej stránke uverejňuje všetky oznámené miery vankúša a súvisiace informácie.
Článok 137
Uznanie miery proticyklického vankúša vyššej ako 2,5 %
1. V prípade, že určený orgán podľa článku 136 ods. 4 alebo príslušný orgán tretej krajiny stanovil mieru proticyklického vankúša vyššiu ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ostatné určené orgány môžu uznať danú mieru vankúša na účely výpočtu proticyklických kapitálových vankúšov špecifických pre inštitúciu, ktorý vykonávajú inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.
2. V prípade, že určený orgán v súlade s odsekom 1 tohto článku uzná mieru vankúša vyššiu ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, oznámenie o tomto uznaní uverejní na svojej webovej stránke. Oznámenie obsahuje aspoň tieto informácie:
a)
platnú mieru proticyklického vankúša;
b)
členský štát alebo tretiu krajinu, na ktoré sa vzťahuje;
c)
v prípade, že sa miera vankúša zvýši, dátum, od ktorého inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v členskom štáte určeného orgánu, musia uplatňovať zvýšenú mieru vankúša na účely výpočtu svojej proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu;
d)
v prípade, že dátum uvedený v písmene c) má nastať pred uplynutím 12 mesiacov po dátume oznámenia podľa tohto odseku, odkaz na výnimočné okolnosti, ktorými sa odôvodňuje kratšia lehota na uplatňovanie.
Článok 138
Odporúčanie ESRB týkajúce sa mier proticyklického vankúša v tretích krajinách
ESRB môže podľa článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010 vydať pre určené orgány odporúčanie týkajúce sa primeranej miery proticyklického vankúša pre expozície voči danej tretej krajine v prípade, že:
a)
mieru proticyklického vankúša nestanovil a neuverejnil príslušný orgán tretej krajiny (ďalej len „príslušný orgán tretej krajiny“) pre tretiu krajinu, voči ktorej má jedna alebo viac inštitúcií v Únii expozície voči kreditným rizikám;
b)
ESRB usúdi, že miera proticyklického vankúša, ktorú stanovil a uverejnil príslušný orgán tretej krajiny pre tretiu krajinu, nie je dostatočná na to, aby primerane chránila inštitúcie v Únii pred rizikami nadmerného rastu úverovej činnosti v danej krajine, alebo určený orgán oznámi ESRB, že považuje mieru vankúša za nedostatočnú na daný účel.
Článok 139
Rozhodnutie určených orgánov o mierach proticyklického vankúša v tretích krajinách
1. Tento článok sa uplatňuje bez ohľadu na to, či ESRB vydal odporúčanie určeným orgánom uvedeným v článku 138.
2. Za okolností uvedených v článku 138 písm. a) môžu určené orgány stanoviť mieru proticyklického vankúša, ktorú musia uplatňovať inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni, na účely výpočtu svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu.
3. V prípade, že mieru proticyklického vankúša stanovil a uverejnil príslušný orgán tretej krajiny pre tretiu krajinu, určený orgán môže stanoviť odlišnú mieru vankúša pre danú tretiu krajinu na účely výpočtu proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu, ktorý vykonávajú inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni, ak sa odôvodnene domnieva, že miera vankúša určená príslušným orgánom tretej krajiny nie je dostatočná na primeranú ochranu inštitúcií pred rizikami nadmerného rastu úverovej činnosti v danej krajine.
Pri výkone právomoci podľa prvého pododseku nesmie určený orgán stanoviť mieru proticyklického vankúša pod úrovňou určenou príslušným orgánom tretej krajiny, okrem prípadu, keď daná miera vankúša, vyjadrená ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 v prípade inštitúcií, ktoré majú expozície voči kreditným rizikám v danej tretej krajine, prevyšuje 2,5 %.
S cieľom dosiahnuť súlad pri stanovovaní vankúša pre tretie krajiny môže ESRB vydávať odporúčania pre toto stanovovanie vankúša.
4. V prípade, že určený orgán stanoví mieru proticyklického vankúša pre tretiu krajinu podľa odsekov 2 alebo 3, ktorou sa zvýši existujúca platná miera proticyklického vankúša, určený orgán rozhodne o dátume, od ktorého musia inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie, uplatňovať danú mieru vankúša na účely výpočtu svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu. Tento dátum nesmie nastať pred uplynutím 12 mesiacov po dátume oznámenia miery vankúša v súlade s odsekom 5. Ak je lehota kratšia ako 12 mesiacov po oznámení stanovenia, táto kratšia lehota na uplatňovanie musí byť odôvodnená na základe výnimočných okolností.
5. Určené orgány uverejňujú každé stanovenie miery proticyklického vankúša pre tretiu krajinu podľa odseku 2 alebo 3 na svojich webových stránkach vrátane týchto informácií:
a)
miera proticyklického vankúša a tretiu krajinu, na ktorú sa vzťahuje;
b)
odôvodnenie danej miery vankúša;
c)
v prípade, že je miera vankúša stanovená po prvý raz na úrovni vyššej ako nula alebo sa zvýši, dátum, od ktorého inštitúcie musia uplatňovať zvýšenú mieru vankúša na účely výpočtu svojho proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu;
d)
v prípade, že dátum uvedený v písmene c) má nastať pred uplynutím 12 mesiacov po dátume uverejnenia stanovenia miery vankúša podľa tohto odseku, odkaz na výnimočné okolnosti, ktorými sa odôvodňuje kratšia lehota na uplatňovanie.
Článok 140
Výpočet miery proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu
1. Miera proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu pozostáva z váženého priemeru mier proticyklických vankúšov, ktoré sa uplatňujú v jurisdikciách, v ktorých sa nachádzajú príslušné expozície inštitúcie voči kreditným rizikám, alebo ktoré sa uplatňujú na účely tohto článku v zmysle článku 139 ods. 2 alebo 3.
Členské štáty požadujú od inštitúcií, aby na účel výpočtu váženého priemeru uvedeného v prvom pododseku uplatňovali na každú príslušnú mieru proticyklického vankúša svoje celkové požiadavky na vlastné zdroje pre kreditné riziko určené podľa časti tri hlavy II nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré súvisí s príslušnými expozíciami voči kreditným rizikám na dotknutom území, vydelené ich celkovými požiadavkami na vlastné zdroje pre kreditné riziko, ktoré súvisí so všetkými ich relevantnými expozíciami voči kreditným rizikám.
2. Ak podľa článku 136 ods. 4 určený orgán stanoví mieru proticyklického vankúša vyššiu ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, členské štáty zaistia, aby sa na príslušné expozície voči kreditným rizikám nachádzajúce sa v členskom štáte daného určeného orgánu (ďalej len „členský štát A“) uplatňovali na účely výpočtu vyžadovaného podľa odseku 1 a v relevantných prípadoch aj na účely výpočtu prvku konsolidovaného kapitálu, ktorý sa týka predmetnej inštitúcie, tieto miery vankúša:
a)
inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni, uplatňujú uvedenú mieru vankúša vyššiu ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície;
b)
inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, uplatňujú mieru proticyklického vankúša na úrovni 2,5 % celkovej rizikovej expozície, ak určený orgán v členskom štáte, v ktorom im bolo udelené povolenie, neuznal mieru vankúša vyššiu ako 2,5 % podľa článku 137 ods. 1;
c)
inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, uplatňujú mieru proticyklického vankúša stanovenú určeným orgánom členského štátu A, ak určený orgán v členskom štáte, v ktorom im bolo udelené povolenie, uznal mieru vankúša podľa článku 137.
3. Ak je miera proticyklického vankúša určená príslušným orgánom tretej krajiny pre tretiu krajinu vyššia ako 2,5 % celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, členské štáty zaistia, aby sa na príslušné expozície voči kreditným rizikám nachádzajúce sa v danej tretej krajine uplatňovali na účely výpočtu vyžadovaného podľa odseku 1 a podľa potreby, v relevantných prípadoch aj na účely výpočtu prvku konsolidovaného kapitálu, ktorý sa týka predmetnej inštitúcie, tieto miery vankúša:
a)
inštitúcie uplatňujú mieru proticyklického vankúša na úrovni 2,5 % celkovej rizikovej expozície, ak určený orgán v členskom štáte, v ktorom im bolo udelené povolenie, neuznal mieru vankúša vyššiu ako 2,5 % podľa článku 137 ods. 1;
b)
inštitúcie uplatňujú mieru proticyklického vankúša stanovenú príslušným orgánom tretej krajiny, ak určený orgán v členskom štáte, v ktorom im bolo udelené povolenie, uznal mieru vankúša podľa článku 137.
4. Príslušné expozície voči kreditným rizikám zahŕňajú všetky triedy expozície okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 112 písm. a) až f) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a ktoré podliehajú:
a)
požiadavkám na vlastné zdroje na kreditné riziko podľa časti tri hlavy II uvedeného nariadenia;
b)
požiadavkám na vlastné zdroje na špecifické riziko podľa časti tri hlavy IV kapitoly 2 uvedeného nariadenia alebo dodatočného rizika zlyhania a migrácie podľa časti tri hlavy IV kapitoly 5 uvedeného nariadenia, keď sa expozícia drží v obchodnej knihe;
c)
požiadavkám na vlastné zdroje podľa časti tri hlavy II kapitoly 5 uvedeného nariadenia, keď je expozícia sekuritizáciou.
5. Inštitúcie identifikujú geografické umiestnenie relevantnej expozície voči kreditným rizikám v súlade s regulačnými technickými predpismi prijatými v súlade s odsekom 7.
6. Na účely výpočtu požadovaného podľa odseku 1:
a)
miera proticyklického vankúša pre členský štát sa uplatňuje od dátumu uvedeného v informáciách uverejnených podľa článku 136 ods. 7 písm. e) alebo článku 137 ods. 2 písm. c), ak je následkom daného rozhodnutia zvýšenie miery vankúša;
b)
s výhradou písmena c) sa miera proticyklického vankúša pre tretiu krajinu uplatňuje 12 mesiacov po dátume oznámenia zmeny miery vankúša príslušným orgánom tretej krajiny bez ohľadu na to, či uvedený orgán od inštitúcií založených v danej tretej krajine požaduje, aby uplatňovali túto zmenu v kratšej lehote, ak je následkom daného rozhodnutia zvýšenie miery vankúša;
c)
v prípade, že určený orgán domovského členského štátu inštitúcie stanoví mieru proticyklického vankúša pre tretiu krajinu podľa článku 139 ods. 2 alebo 3 alebo uzná mieru proticyklického vankúša pre tretiu krajinu podľa článku 137, daná miera vankúša sa uplatňuje od dátumu uvedeného v informáciách uverejnených podľa článku 139 ods. 5 písm. c) alebo článku 137 ods. 2 písm. c), ak je následkom daného rozhodnutia zvýšenie miery vankúša;
d)
miera proticyklického vankúša sa uplatňuje ihneď, ak je následkom rozhodnutia zníženie miery vankúša.
Na účely písmena b) sa zmena miery proticyklického vankúša pre tretiu krajinu považuje za oznámenú v deň jej uverejnenia príslušným orgánom tretej krajiny v súlade s príslušnými vnútroštátnymi predpismi.
7. EBA vypracuje návrh regulačných technických predpisov s cieľom presne stanoviť metódy identifikácie geografického umiestnenia príslušných expozícií voči kreditným rizikám uvedených v odseku 5.
EBA predloží návrh týchto regulačných technických predpisov Komisii do 1. januára 2014.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Oddiel III
Opatrenia na zachovanie kapitálu
Článok 141
Obmedzenia týkajúce sa rozdeľovania
1. Členské štáty zakážu každej inštitúcii, ktorá spĺňa požiadavku na kombinovaný vankúš, vykonávať rozdeľovanie v súvislosti s vlastným kapitálom Tier 1 do tej miery, do akej by došlo k zníženiu jej vlastného kapitálu Tier 1 na úroveň, na ktorej by už požiadavka kombinovaného vankúša nebola splnená.
2. Členské štáty požadujú od inštitúcií, ktoré nesplnia požiadavku na kombinovaný vankúš, aby vypočítali maximálnu rozdeliteľnú sumu (ďalej len „MRS“) podľa odseku 4 a aby uvedenú MRS. oznámili príslušnému orgánu.
V prípade, že sa uplatňuje prvý pododsek, členské štáty zakážu každej takejto inštitúcii podnikať ktorýkoľvek z týchto krokov predtým, ako vypočíta MRS:
a)
vykonávať rozdeľovanie v súvislosti s vlastným kapitálom Tier 1;
b)
vytvoriť povinnosť uhradiť pohyblivú odmenu alebo dobrovoľné platby dôchodkového zabezpečenia alebo uhradiť pohyblivú odmenu, ak povinnosť úhrady vznikla v čase, keď inštitúcia nespĺňala požiadavky na kombinovaný vankúš;
c)
uskutočňovať platby v súvislosti s nástrojmi dodatočného kapitálu Tier 1.
3. Počas obdobia, v ktorom inštitúcia nespĺňa alebo prekračuje svoju požiadavku na kombinovaný vankúš, členské štáty jej zakážu rozdeliť vyššiu sumu ako MRS vypočítanú podľa odseku 4 pomocou niektorého z opatrení uvedených v ods. 2 písm. a), b) a c).
4. Členské štáty požadujú, aby inštitúcie vypočítali MRS vynásobením sumy vypočítanej v súlade s odsekom 5 koeficientom určeným podľa odseku 6. Vykonanie ktoréhokoľvek z opatrení uvedených v odseku 2 druhom pododseku písm. a), b) alebo c) má za následok zníženie MRS.
5. Suma, ktorá sa má v súlade s odsekom 4 násobiť, je zložená z:
a)
predbežných ziskov nezahrnutých do vlastného kapitálu Tier 1 podľa článku 26 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré boli vytvorené od najnovšieho rozhodnutia o rozdelení ziskov alebo od vykonania ktoréhokoľvek z opatrení uvedených v odseku 2 druhom pododseku písm. a), b) alebo c) tohto článku;
plus
b)
koncoročných ziskov nezahrnutých do vlastného kapitálu Tier 1 podľa článku 26 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré boli vytvorené od najnovšieho rozhodnutia o rozdelení ziskov alebo od vykonania ktoréhokoľvek z opatrení uvedených v odseku 2 druhom pododseku písm. a), b) alebo c) tohto článku;
mínus
c)
súm, ktoré by boli splatné formou dane, ak by sa položky uvedené v písmenách a) a b) tohto odseku nerozdelili.
6. Koeficient sa určuje takto:
a)
v prípade, že vlastný kapitál Tier 1 držaný inštitúciou, ktorý sa nepoužije na splnenie požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vyjadrený ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 uvedeného nariadenia, je v prvom (t. j. najnižšom) kvartile požiadavky na kombinovaný vankúš, koeficient je 0;
b)
v prípade, že vlastný kapitál Tier 1 držaný inštitúciou, ktorý sa nepoužije na splnenie požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vyjadrený ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 uvedeného nariadenia, je v druhom kvartile požiadavky na kombinovaný vankúš, koeficient je 0,2;
c)
v prípade, že vlastný kapitál Tier 1 držaný inštitúciou, ktorý sa nepoužije na splnenie požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vyjadrený ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 uvedeného nariadenia, je v treťom kvartile požiadavky na kombinovaný vankúš, koeficient je 0,4;
d)
v prípade, že vlastný kapitál Tier 1 držaný inštitúciou, ktorý sa nepoužije na splnenie požiadavky na vlastné zdroje podľa článku 92 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vyjadrený ako percentuálny podiel celkovej rizikovej expozície vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 uvedeného nariadenia, je vo štvrtom (t. j. najvyššom) kvartile požiadavky na kombinovaný vankúš, koeficient je 0,6;
Dolná a horná hranica každého kvartilu požiadavky na kombinovaný vankúš sa počíta takto:
„Qn“
označuje radovú číslovku príslušného kvartilu.
7. Obmedzenia uložené v tomto článku sa vzťahujú len na platby, ktorých výsledkom je zníženie vlastného kapitálu Tier 1 alebo zníženie ziskov a v prípade, keď pozastavenie platieb alebo nevykonanie úhrad nepredstavuje zlyhanie ani podmienku na začatie konania v režime platobnej neschopnosti uplatňujúceho sa na inštitúciu.
8. V prípade, že inštitúcia nesplní požiadavku na kombinovaný vankúš a plánuje rozdeliť svoj rozdeliteľný zisk alebo vykonať opatrenia uvedené v odseku 2 druhom pododseku písm. a), b) a c), informuje príslušný orgán a poskytne mu tieto informácie:
a)
výšku kapitálu držaného inštitúciou v tomto členení:
i)
vlastný kapitál Tier 1;
ii)
dodatočný kapitál Tier 1;
iii)
kapitál Tier 2;
b)
výšku jej predbežných a koncoročných ziskov;
c)
MRS vypočítanú podľa odseku 4;
d)
sumu rozdeliteľného zisku, ktorú plánuje prideliť na:
i)
platby dividend;
ii)
spätné odkupovanie akcií;
iii)
platby v súvislosti s nástrojmi dodatočného kapitálu Tier 1;
iv)
platby pohyblivej odmeny alebo dobrovoľných platieb dôchodkového zabezpečenia z dôvodu vzniku novej povinnosti platby alebo platby na základe povinnosti platiť, ktorá vznikla v čase, keď inštitúcia nespĺňala svoje požiadavky na kombinovaný vankúš.
9. Inštitúcie uplatňujú opatrenia zamerané na zaistenie presného výpočtu výšky rozdeliteľného zisku a MRS a musia byť schopné na požiadanie presnosť tohto výpočtu preukázať príslušnému orgánu.
10. Na účely odsekov 1 a 2 rozdeľovanie v súvislosti s vlastným kapitálom Tier 1 zahŕňa tieto prvky:
a)
platenie peňažných dividend;
b)
rozdeľovanie plne alebo čiastočne platených prémiových akcií alebo iných kapitálových nástrojov uvedených v článku 26 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
c)
vyplatenie alebo kúpu svojich vlastných akcií alebo iných kapitálových nástrojov uvedených v článku 26 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia inštitúciou;
d)
splatenie súm zaplatených v spojení s kapitálovými nástrojmi uvedenými v článku 26 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia;
e)
rozdeľovanie položiek uvedených v článku 26 ods. 1 písm. b) až e) uvedeného nariadenia.
Článok 142
Plán na zachovanie kapitálu
1. V prípade, že inštitúcia nesplní požiadavku na kombinovaný vankúš, vypracuje plán na zachovanie kapitálu a predloží ho príslušnému orgánu najneskôr do piatich pracovných dní po tom, čo zistí, že nespĺňa uvedenú požiadavku, pokiaľ príslušný orgán nepovolil dlhšiu lehotu, a to maximálne 10 dní.
Príslušný orgán udeľuje takéto povolenia len na základe individuálnej situácie úverovej inštitúcie a po zohľadnení rozsahu a zložitosti činností inštitúcie.
2. Plán na zachovanie kapitálu obsahuje:
a)
odhady príjmov a výdavkov a prognózu súvahy;
b)
opatrenia na zvýšenie pomerov kapitálu inštitúcie;
c)
plán a časový harmonogram na zvýšenie vlastných zdrojov s cieľom splniť v celom rozsahu požiadavku na kombinovaný vankúš;
d)
akékoľvek ďalšie informácie, ktoré príslušný orgán považuje za potrebné na vykonanie hodnotenia vyžadovaného podľa odseku 3.
3. Príslušný orgán posúdi plán na zachovanie kapitálu a schváli ho len vtedy, ak sa domnieva, že v prípade realizácie tohto plánu možno odôvodnene očakávať zachovanie alebo získanie dostatočného kapitálu, aby inštitúcia mohla splniť svoje požiadavky na kombinovaný vankúš v lehote, ktorú príslušný orgán považuje za primeranú.
4. Ak príslušný orgán neschváli plán na zachovanie kapitálu podľa odseku 3, uloží jedno alebo obe tieto opatrenia:
a)
požaduje od inštitúcie, aby zvýšila vlastné zdroje na stanovené úrovne v určených lehotách;
b)
uplatní svoje právomoci podľa článku 102, t. j. uloží prísnejšie obmedzenia týkajúce sa rozdelení, ako sú tie, ktoré sa vyžadujú v článku 141.
HLAVA VIII
ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ PRÍSLUŠNÝMI ORGÁNMI
Článok 143
Všeobecné požiadavky na zverejnenie
1. Príslušné orgány uverejňujú tieto informácie:
a)
znenia zákonov, iných právnych predpisov, správnych predpisov a všeobecných usmernení prijatých v ich členských štátoch v oblasti prudenciálnej regulácie;
b)
spôsob využívania možností a právomocí dostupných v práve Únie;
c)
všeobecné kritériá a metodiky, ktoré používajú pri preskúmaní a hodnotení uvedenom v článku 97;
d)
bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia hlavy VII kapitoly 1 oddielu II tejto smernice a článkov 54 a 58 smernice 2004/39/ES, súhrnné štatistické údaje o kľúčových aspektoch vykonávania prudenciálneho rámca v každom členskom štáte vrátane počtu a povahy opatrení dohľadu prijatých v súlade s článkom 102 ods. 1 písm. a) a správnych sankcií uložených v súlade s článkom 65.
2. Informácie uverejnené v súlade s odsekom 1 sú dostatočné na to, aby sa umožnilo zmysluplné porovnanie prístupov prijatých príslušnými orgánmi rôznych členských štátov. Informácie sa uverejňujú v jednotnom formáte a pravidelne sa aktualizujú. Zverejnené informácie sú prístupné na jedinej elektronickej adrese.
3. EBA vypracuje návrh vykonávacích technických predpisov s cieľom určiť formát, štruktúru, obsah a dátum ročného zverejnenia informácií uvedených v odseku 1.
EBA predloží Komisii tento návrh vykonávacích technických predpisov do 1. januára 2014.
Komisii sa udeľuje právomoc prijať vykonávacie technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010.
Článok 144
Špecifické požiadavky na zverejnenie informácií
1. Na účely piatej časti nariadenia (EÚ) č. 575/2013 príslušné orgány zverejňujú tieto informácie:
a)
všeobecné kritériá a metodiky prijaté na účely preskúmania súladu s článkami 405 až 409 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia hlavy VII kapitoly 1 oddielu II, každoročný súhrnný opis výsledku preskúmania orgánom dohľadu a opis opatrení uložených v prípade nedodržania ustanovení článkov 405 až 409 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
2. Príslušný orgán členského štátu, ktorý využije možnosť ustanovenú v článku 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, uverejní tieto informácie:
a)
kritériá, ktoré uplatňujú na zistenie toho, či v súčasnosti neexistujú a ani sa nepredpokladajú žiadne významné vecné alebo právne prekážky brániace okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov;
b)
počet materských inštitúcií, ktoré využijú možnosť ustanovenú v článku 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a z nich počet materských inštitúcií, ktoré majú dcérske spoločnosti v tretej krajine;
c)
na agregovanom základe za členský štát:
i)
celkovú výšku vlastných zdrojov na konsolidovanom základe materskej inštitúcie v členskom štáte, ktorý využije možnosť ustanovenú v článku 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
ii)
percentuálny podiel z celkových vlastných zdrojov materských inštitúcií na konsolidovanom základe v členskom štáte, ktorý využije možnosť ustanovenú v článku 7 ods. 3 uvedeného nariadenia, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
iii)
percentuálny podiel z celkových vlastných zdrojov požadovaných podľa článku 92 uvedeného nariadenia materských inštitúcií na konsolidovanom základe v členskom štáte, ktorý využije možnosť ustanovenú v článku 7 ods. 3 uvedeného nariadenia, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
3. Príslušný orgán, ktorý využije možnosť ustanovenú v článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, zverejní všetky tieto informácie:
a)
kritériá, ktoré uplatňuje na zistenie toho, či v súčasnosti neexistujú ani sa nepredpokladajú žiadne významné vecné alebo právne prekážky brániace rýchlemu prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov;
b)
počet materských inštitúcií, ktoré využijú možnosť ustanovenú v článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a počet takých materských inštitúcií, ktoré majú dcérske spoločnosti v tretej krajine;
c)
na agregovanom základe za členský štát
i)
celkovú výšku vlastných zdrojov materských inštitúcií, ktoré využijú možnosť ustanovenú v článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
ii)
percentuálny podiel z celkových vlastných zdrojov materských inštitúcií, ktoré využijú možnosť ustanovenú v článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
iii)
percentuálny podiel z celkových vlastných zdrojov materských inštitúcií požadovaných podľa článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré využijú možnosť ustanovenú v článku 9 ods. 1 uvedeného nariadenia, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine.
HLAVA IX
DELEGOVANÉ A VYKONÁVACIE AKTY
Článok 145
Delegované akty
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 148 prijímať delegované akty týkajúce sa týchto aspektov:
a)
objasnenie vymedzení pojmov uvedených v článku 3 a článku 128, aby sa zabezpečilo jednotné uplatňovanie tejto smernice;
b)
spresnenie vymedzení pojmov uvedených v článku 3 a článku 128, aby sa pri uplatňovaní tejto smernice zohľadnil vývoj na finančných trhoch;
c)
zjednotenie terminológie a formy vymedzení pojmov uvedených v článku 3 v súlade s následnými aktmi týkajúcimi sa inštitúcií a súvisiacich záležitostí;
d)
úprava súm uvedených v článku 31 ods. 1, aby sa zohľadnili zmeny európskeho indexu spotrebiteľských cien, ktorý zverejňuje Eurostat, a to zároveň a v súlade s úpravami uskutočnenými podľa článku 4 ods. 7 smernice 2002/92/ES;
e)
rozšírenie obsahu zoznamu uvedeného v článkoch 33 a 34 a ustanoveného v prílohe I alebo prispôsobenie terminológie použitej v tomto zozname na účel zohľadnenia vývoja na finančných trhoch;
f)
určenie oblastí, v ktorých si príslušné orgány vymieňajú informácie ustanovené v článku 50;
g)
úprava ustanovení v článkoch 76 až 88 a článku 98, aby sa zohľadnil vývoj na finančných trhoch (najmä so zreteľom na nové finančné produkty) alebo vývoj účtovných štandardov, alebo požiadaviek, v ktorých sa zohľadňujú právo Únie, alebo vzhľadom na zbližovanie postupov dohľadu;
h)
pozastavenie povinnosti zverejňovania v súlade s článkom 89 ods. 3 druhým pododsekom v prípade, ak správa Komisie predložená podľa prvého pododseku uvedeného odseku zistí významné negatívne účinky;
i)
úpravy kritérií uvedených v článku 23 ods. 1 s cieľom zohľadniť budúci vývoj a zabezpečiť jednotné uplatňovanie tejto smernice.
Článok 146
Vykonávacie akty
V súlade s postupom preskúmania ustanoveným v článku 147 ods. 2 sa prijímajú tieto opatrenia ako vykonávacie akty:
a)
technické úpravy zoznamu uvedeného v článku 2;
b)
zmena výšky počiatočného kapitálu ustanoveného v článku 12 a hlave IV, aby sa zohľadnil vývoj v hospodárskej a menovej oblasti.
Článok 147
Európsky bankový výbor
1. Pri prijímaní vykonávacích aktov Komisii pomáha Európsky bankový výbor. Tento výbor je výborom v zmysle článku 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 148
Delegovanie právomocí
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok ustanovených v tomto článku.
2. Právomoc uvedená v článku 145 sa deleguje na dobu neurčitú od 17. júla 2013.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 145 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomocí, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade súčasne.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 145 nadobudne účinnosť len, ak Európsky parlament alebo Rada nevzniesli žiadne námietky v lehote troch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietky. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o tri mesiace.
Článok 149
Námietky voči regulačným technickým predpisom
Ak Komisia na základe tejto smernice prijme rovnaké regulačné technické predpisy, ako je návrh regulačných technických predpisov predložený zo strany EBA, lehota, v ktorej môžu Európsky parlament a Rada podať voči týmto regulačným technickým predpisom námietky, je jeden mesiac od dátumu oznámenia. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady možno túto lehotu predĺžiť o jeden mesiac. Odchylne od článku 13 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 možno lehotu, v ktorej môžu Európsky parlament alebo Rada podať námietky voči týmto regulačným technickým predpisom, predĺžiť v prípade potreby o ďalší jeden mesiac.
HLAVA X
ZMENY SMERNICE 2002/87/ES
Článok 150
Zmeny smernice 2002/87/ES
Článok 21a smernice 2002/87/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 2 sa vypúšťa písmeno a).
b)
vkladá sa tento odsek:
„3. Na účel zaistenia konzistentného uplatňovania metód výpočtu uvedených v prílohe I časti II tejto smernice v spojení s článkom 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkom 228 ods. 1 smernice 2009/138/ES, ale bez toho, aby bol dotknutý článok 6 ods. 4 tejto smernice, ESA prostredníctvom spoločného výboru vypracujú návrh regulačných technických predpisov so zreteľom na článok 6 ods. 2 tejto smernice.
ESA predloží tento návrh regulačných technických predpisov Komisii do päť mesiacov pred dátumom uplatňovania uvedeným v článku 309 ods. 1 smernice 2009/138/ES.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenie (EÚ) č. 1095/2010.“
HLAVA XI
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA 1
Prechodné ustanovenia o dohľade nad inštitúciami vykonávajúcimi slobodu usadiť sa a slobodu poskytovať služby
Článok 151
Rozsah pôsobnosti
1. Ustanovenia tejto kapitoly sa uplatňujú namiesto článkov 40, 41, 43, 49, 50 a 51 do dátumu, od ktorého sa začnú uplatňovať v súlade s delegovanými aktmi prijatými podľa článku 460 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 požiadavky na krytie likvidity ako záväznej normy.
2. S cieľom zaistiť, aby zavádzanie opatrení dohľadu v oblasti likvidity bolo plne v súlade s tvorbou jednotných pravidiel likvidity, je Komisia splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 145, ktorými predĺži lehotu uvedenú v odseku 1 tohto článku až na dva roky, ak sa dovtedy v Únii nezaviedli jednotné pravidlá likvidity z dôvodu, že sa v lehote uvedenej v prvom odseku ešte neschválili medzinárodné štandardy v oblasti dohľadu nad likviditou.
Článok 152
Požiadavky na vykazovanie
Hostiteľské členské štáty môžu na štatistické účely požadovať od všetkých úverových inštitúcií, ktoré majú pobočky na ich území, podávali pravidelné správy o svojej činnosti v týchto hostiteľských členských štátoch príslušným orgánom týchto hostiteľských členských štátov.
Pri plnení povinností, ktoré im ukladá článok 156 tejto smernice, môžu hostiteľské členské štáty požadovať, aby pobočky úverových inštitúcií z iných členských štátov predkladali rovnaké informácie, aké na tento účel požadujú od domácich úverových inštitúcií.
Článok 153
Opatrenia prijaté príslušnými orgánmi domovského členského štátu vo vzťahu k činnostiam vykonávaným v hostiteľskom členskom štáte
1. Ak príslušné orgány hostiteľského členského štátu zistia, že úverová inštitúcia, ktorá má pobočku alebo poskytuje služby na jeho území, nedodržiava právne predpisy, ktoré tento členský štát prijal v súlade s ustanoveniami tejto smernice o právomociach príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, tieto orgány dotknutej úverovej inštitúcii nariadia odstránenie tohto nedodržiavania.
2. Ak dotknutá úverová inštitúcia neprijme potrebné opatrenia, príslušné orgány hostiteľského členského štátu oznámia túto skutočnosť príslušným orgánom domovského členského štátu.
3. Príslušné orgány domovského členského štátu pri najbližšej príležitosti prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby dotknutá úverová inštitúcia odstránila toto nedodržiavanie. Charakter týchto opatrení sa oznámi príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
4. Ak úverová inštitúcia naďalej porušuje predpisy uvedené v odseku 1 platné v hostiteľskom členskom štáte, a to napriek opatreniam domovského členského štátu alebo z dôvodu, že tieto opatrenia nie sú primerané alebo v danom členskom štáte nie sú stanovené, hostiteľský členský štát môže po podaní oznámenia príslušným orgánom domovského členského štátu prijať vhodné opatrenia s cieľom zabrániť porušovaniu predpisov alebo potrestať porušovanie predpisov, prípadne zabrániť tejto úverovej inštitúcii v uskutočňovaní ďalších transakcií na jeho území. Členské štáty zaistia, aby na ich území bolo možné doručovať právne listiny potrebné pri uplatňovaní týchto opatrení na úverové inštitúcie.
Článok 154
Preventívne opatrenia
Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu v prípade núdze a predtým, ako začnú postupovať podľa článku 153, prijať akékoľvek preventívne opatrenia potrebné na ochranu záujmov vkladateľov, investorov a iných osôb, ktorým sa služby poskytujú. Komisia a príslušné orgány iných dotknutých členských štátov sú o takýchto opatreniach informované čo najskôr.
Komisia môže po porade s príslušnými orgánmi dotknutých členských štátov rozhodnúť o tom, že dotknutý členský štát má takéto opatrenia zmeniť alebo zrušiť.
Článok 155
Zodpovednosť
1. Za vykonávanie prudenciálneho dohľadu nad inštitúciou vrátane dohľadu nad činnosťami, ktoré vykonáva v súlade s článkami 33 a 34, sú zodpovedné príslušné orgány domovského členského štátu bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia tejto smernice, ktoré zakladajú zodpovednosť príslušných orgánov hostiteľského členského štátu.
2. Odsek 1 nebráni vykonávaniu dohľadu na konsolidovanom základe podľa tejto smernice.
3. Príslušné orgány v jednom členskom štáte pri plnení svojich všeobecných úloh na základe informácií, ktoré sú k dispozícii v danom čase, náležite zohľadňujú potenciálny vplyv svojich rozhodnutí na stabilitu finančného systému vo všetkých ostatných dotknutých členských štátoch, a to najmä v krízových situáciách.
Článok 156
Dohľad nad likviditou
Až do ďalšej koordinácie sú hostiteľské členské štáty v spolupráci s príslušnými orgánmi domovského členského štátu zodpovedné za dohľad nad likviditou pobočiek úverových inštitúcií.
Bez toho, aby boli dotknuté opatrenia potrebné na posilnenie Európskeho menového systému, hostiteľské členské štáty sú plne zodpovedné za opatrenia, ktoré sú výsledkom uskutočňovania ich menových politík.
Takéto opatrenia nesmú spôsobovať diskrimináciu ani reštriktívne zaobchádzanie z dôvodu, že úverovej inštitúcii bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
Článok 157
Spolupráca v oblasti dohľadu
Príslušné orgány dotknutých členských štátov úzko spolupracujú s cieľom vykonávať dohľad nad činnosťou inštitúcií, ktoré pôsobia, najmä prostredníctvom pobočky, na území jedného alebo viacerých členských štátov, v ktorých nemajú svoje ústredie. Navzájom si poskytujú všetky informácie o riadení a vlastníckej štruktúre takýchto inštitúcií, ktoré im umožnia riadny výkon dohľadu a hodnotenie dodržiavania podmienok týkajúcich sa udelenia povolenia týmto úverovým inštitúciám, ako aj všetky informácie, ktoré im môžu pomôcť pri monitorovaní takýchto inštitúcií, najmä ich likvidity, kapitálovej primeranosti, ochrany vkladov, obmedzovania veľkej majetkovej angažovanosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly.
Článok 158
Dôležité pobočky
1. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu požiadať orgán konsolidovaného dohľadu, ak sa uplatňuje článok 112 ods. 1, alebo príslušný orgán domovského členského štátu, aby sa pobočka inštitúcie inej než investičnej spoločnosti, ktorá podlieha článku 95 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 považovala za dôležitú.
2. V žiadosti sa uvedú dôvody, prečo sa má pobočka považovať za dôležitú, pričom sa osobitne prihliada na tieto skutočnosti:
a)
či podiel pobočky na trhu v hostiteľskom členskom štáte z hľadiska vkladov presahuje 2 %;
b)
pravdepodobný vplyv pozastavenia alebo ukončenia činnosti inštitúcie na systémovú likviditu a na platobný systém, systém zúčtovania a systém vyrovnania v hostiteľskom členskom štáte;
c)
veľkosť a dôležitosť pobočky z hľadiska počtu klientov v rámci bankového alebo finančného systému hostiteľského členského štátu.
Príslušné orgány domovského a hostiteľského členského štátu, a ak sa uplatňuje článok 112 ods. 1, aj orgán konsolidovaného dohľadu, vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie s cieľom prijať spoločné rozhodnutie o označení pobočky za dôležitú.
Ak sa spoločné rozhodnutie neprijme do dvoch mesiacov od doručenia žiadosti podľa prvého pododseku, príslušné orgány hostiteľského členského štátu prijmú do ďalších dvoch mesiacov vlastné rozhodnutie o tom, či je pobočka dôležitá. Pri prijímaní rozhodnutia zohľadnia príslušné orgány hostiteľského členského štátu všetky názory a výhrady orgánu konsolidovaného dohľadu alebo príslušných orgánov domovského členského štátu.
V rozhodnutiach uvedených v druhom a treťom pododseku sa uvedie plné odôvodnenie, pričom sa zašlú dotknutým príslušným orgánom, a príslušné orgány tieto rozhodnutia uznávajú ako rozhodujúce a uplatňujú ich v dotknutých členských štátoch.
Označenie pobočky za dôležitú nemá vplyv na práva a povinnosti príslušných orgánov podľa tejto smernice.
3. Príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú príslušným orgánom hostiteľského členského štátu, v ktorom je dôležitá pobočka zriadená, informácie uvedené v článku 117 ods. 1 písm. c) a d) a plnia úlohy uvedené v článku 112 ods. 1 písm. c) v spolupráci s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu.
4. Ak sa príslušný orgán domovského členského štátu dozvie o krízovej situácii uvedenej v článku 114 ods. 1, čo najskôr upozorní orgány uvedené v článku 58 ods. 4 a v článku 59 ods. 1.
5. Ak sa článok 116 neuplatňuje, príslušné orgány, ktoré vykonávajú dohľad nad inštitúciou s dôležitými pobočkami v ostatných členských štátoch, zriadia kolégium orgánov dohľadu a predsedajú mu s cieľom uľahčiť dosiahnutie spoločného rozhodnutia o určení pobočky za dôležitú pobočku podľa odseku 2 tohto článku a výmeny informácií podľa článku 60. Zriadenie a fungovanie kolégia sa zakladá na písomných dohodách určených príslušným orgánom domovského členského štátu po porade s dotknutými príslušnými orgánmi. O tom, ktoré príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo činnosti kolégia, rozhoduje príslušný orgán domovského členského štátu.
6. Príslušný orgán domovského členského štátu pri svojom rozhodovaní prihliada na dôležitosť, ktorú má pre uvedené orgány vykonanie dohľadu, ktorý sa plánuje alebo ktorý sa má koordinovať, a najmä na možné dôsledky na stabilitu finančného systému v dotknutých členských štátoch v zmysle článku 155 ods. 3 a na povinnosti uvedené v odseku 2 tohto článku.
7. Príslušný orgán domovského členského štátu vopred v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia o organizovaní takýchto zasadnutí, hlavných bodoch, ktoré sa majú prerokovať, a činnostiach, ktoré sa majú zvážiť. Príslušný orgán domovského členského štátu včas a v plnom rozsahu informuje všetkých členov kolégia aj o rozhodnutiach prijatých na týchto zasadnutiach alebo o vykonaných opatreniach.
Článok 159
Kontroly na mieste
1. Hostiteľské členské štáty stanovia, že ak inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, vykonáva svoju činnosť prostredníctvom pobočky, príslušné orgány domovského členského štátu môžu po informovaní príslušných orgánov hostiteľského členského štátu vykonať samy alebo prostredníctvom poverených osôb, kontrolu informácií uvedených v článku 50 priamo na mieste.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu môžu okrem toho na účely takejto kontroly pobočiek na mieste využiť jeden z ďalších postupov ustanovených v článku 118.
3. Odsekmi 1 a 2 nie je dotknuté právo príslušných orgánov hostiteľského členského štátu pri plnení svojich povinností vyplývajúcich z tejto smernice vykonať kontrolu na mieste v pobočkách založených na ich území.
KAPITOLA 2
Prechodné ustanovenia pre kapitálové vankúše
Článok 160
Prechodné ustanovenia pre kapitálové vankúše
1. Tento článok mení požiadavky článkov 129 a 130 týkajúce sa prechodného obdobia od 1. januára 2016 do 31. decembra 2018.
2. Na obdobie od 1. januára 2016 do 31. decembra 2016:
a)
vankúš na zachovanie kapitálu pozostáva z vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 0,625 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítaného v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu nesmie byť vyšší ako 0,625 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítanej v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
3. Na obdobie od 1. januára 2017 do 31. decembra 2017:
a)
vankúš na zachovanie kapitálu pozostáva z vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 1,25 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítaného v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu nesmie byť vyšší ako 1,25 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítaného v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
4. Na obdobie od 1. januára 2018 do 31. decembra 2018:
a)
vankúš na zachovanie kapitálu pozostáva z vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 1,875 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítaného v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;
b)
proticyklický kapitálový vankúš špecifický pre inštitúciu nesmie byť vyšší ako 1,875 % daného súčtu s výsledkom, že požiadavka na kombinovaný vankúš je od 1,875 % celkového súčtu rizikovo vážených expozícií inštitúcie vypočítaného v súlade s článkom 92 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
5. Požiadavka na plán zachovania kapitálu a obmedzenia týkajúce sa rozdelení uvedené v článkoch 141 a 142 sa uplatňujú počas prechodného obdobia od 1. januára 2016 do 31. decembra 2018 v prípade, keď inštitúcie nesplnia požiadavky kombinovaného vankúša zohľadňujúce požiadavky stanovené v odsekoch 2 až 4 tohto článku.
6. Členské štáty môžu ustanoviť kratšie prechodné obdobie, ako sa ustanovuje v odsekoch 1 až 4 a teda uplatňovať vankúš na zachovanie kapitálu a proticyklický kapitálový vankúš od 31. decembra 2013. Ak členský štát ustanoví takéto kratšie prechodné obdobie, oznámi to príslušným stranám vrátane Komisie, ESRB, EBA a príslušnému kolégiu orgánov dohľadu. Takéto kratšie prechodné obdobie môžu uznať ostatné členské štáty. Ak iný členský štát uzná takéto kratšie prechodné obdobie, oznámi svoje rozhodnutie Komisii, ESRB, EBA a príslušnému kolégiu orgánov dohľadu.
7. V prípade, že členský štát ustanoví pre proticyklický kapitálový vankúš kratšie prechodné obdobie, toto kratšie obdobie sa uplatňuje len na účely výpočtu proticyklického kapitálového vankúša špecifického pre inštitúciu, ktorý vykonávajú inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v členskom štáte, vo vzťahu ku ktorému je určený orgán príslušný.
KAPITOLA 3
Záverečné ustanovenia
Článok 161
Preskúmanie a správa
1. Komisia vykonáva pravidelné preskúmanie vykonávania tejto smernice, aby zabezpečila, že jej vykonávanie nebude viesť k zreteľnej diskriminácii medzi inštitúciami z dôvodu ich právnej štruktúry alebo modelu vlastníctva.
2. Komisia do 30. júna 2016 predloží, v úzkej spolupráci s EBA, Európskemu parlamentu a Rade správu o ustanoveniach o odmeňovaní v tejto smernici a v nariadení (EÚ) č. 575/2013 po jej preskúmaní, spolu s prípadným legislatívnym návrhom, pričom zohľadní medzinárodný vývoj a osobitne sa zameria na:
a)
efektívnosť uvedených ustanovení, ich vykonávanie a presadzovanie vrátane zistenia medzier vyplývajúcich z uplatňovania zásady proporcionality na tieto ustanovenia.
b)
vplyv dodržiavania zásady v článku 94 ods. 1 písm. g) na:
i)
konkurencieschopnosť a finančnú stabilitu a
ii)
akýchkoľvek zamestnancov, ktorí skutočne a osobne pracujú v dcérskych spoločnostiach zriadených mimo EHP, ktorých materské spoločnosti materských inštitúcií boli zriadené v rámci EHP.
V rámci tohto preskúmania sa zváži najmä to, či zásada v článku 94 ods. 1 písm. g) by sa mal naďalej uplatňovať na všetkých zamestnancov, na ktorých sa vzťahuje prvý pododsek písm. b) bod (ii).
3. Od roku 2014 EBA v spolupráci s EIOPA a ESMA každé dva roky zverejní správu o rozsahu, v akom sa v práve členských štátov odkazuje na externé úverové ratingy na regulačné účely, a o krokoch, ktoré prijali členské štáty na zníženie počtu takýchto odkazov. V týchto správach sa takisto uvádza, ako príslušné orgány plnia svoje povinnosti podľa článku 77 ods. 1 a 3 a článku 79 písm. b). V týchto správach sa uvedie aj informácia o stupni zbližovania postupov dohľadu v tejto súvislosti.
4. Komisia do 31. decembra 2014 preskúma uplatňovanie článkov 108 a 109 a podá o tom správu spolu s prípadným legislatívnym návrhom Európskemu parlamentu a Rade.
5. Komisia do 31. decembra 2016 preskúma výsledky dosiahnuté na základe článku 91 ods. 11 vrátane primeranosti referenčného porovnávania rozdielnych postupov, pričom zohľadní relevantný vývoj v Únii a medzinárodný vývoj, a predloží o tom správu spolu s prípadným legislatívnym návrhom Európskemu parlamentu a Rade.
6. Komisia do 31. decembra 2015 uskutoční konzultácie s ESRB, EBA, EIOPA, ESMA a ďalšími relevantnými stranami, pokiaľ ide o účinnosť opatrení týkajúcich sa výmeny informácií podľa tejto smernice za normálnych okolností i v záťažových obdobiach.
7. EBA do 31. decembra 2015 preskúma uplatňovanie ustanovení tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a podá Komisii o tom a o spolupráci Únie a členských štátov s tretími krajinami správu. Táto správa identifikuje oblasti, v ktorých je potrebné dosiahnuť ďalší pokrok, pokiaľ ide o spoluprácu a výmenu informácií.
8. EBA na základe poverenia Komisie preskúma, či sú subjekty finančného sektora, ktoré uvedú, že svoju činnosť vykonávajú v súlade s islamskými bankovými zásadami, náležite zahrnuté do tejto smernice a nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Komisia preskúma správu vypracovanú EBA a v prípade potreby predloží legislatívny návrh Európskemu parlamentu a Rade.
9. EBA do 1. júla 2014 predloží Komisii správu o uskutočňovaní dlhodobých operácií centrálnych bánk ESCB zo strany úverových inštitúcií týkajúcich sa refinancovania a podobných podporných opatrení centrálnych bánk týkajúcich sa financovania a o ich prínosoch. Komisia na základe uvedenej správy a po konzultáciách s ECB do 31. decembra 2014 predloží správu Európskemu parlamentu a Rade o uskutočňovaní operácií refinancovania a podobných podporných opatrení centrálnych bánk ESCB týkajúcich sa financovania pre úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Únii, a o ich prínosoch, v prípade potreby spolu s legislatívnym návrhom o uskutočňovaní takéhoto refinancovania a podporných opatrení týkajúcich sa financovania.
Článok 162
Transpozícia
1. Členské štáty do 31. decembra 2013 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.
Členské štáty uplatňujú tieto ustanovenia od 31. decembra 2013.
Členské štáty oznámia Komisii a EBA znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijali v oblasti upravenej touto smernicou. Ak dokumenty pripojené k oznámeniu o transpozícii opatrení prijatých členskými štátmi nepostačujú na úplné posúdenie súladu transponovaných ustanovení s určitými ustanoveniami tejto smernice, Komisia môže na žiadosť EBA s cieľom vykonať svoje úlohy podľa nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 alebo z vlastného podnetu od členských štátov požadovať, aby poskytli podrobnejšie informácie o transpozícii a vykonávaní uvedených ustanovení a tejto smernice
2. Odchylne od odseku 1 sa hlava VII kapitola 4 uplatňuje od 1. januára 2016.
3. Na základe zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu s článkom 94 ods. 1 písm. g) sa od inštitúcií požaduje, aby uplatňovali zásady v nich ustanovené na odmeňovanie za poskytnuté služby alebo uskutočnené výkony od 1. januára 2014, splatné na základe zmlúv uzavretých buď pred 31. decembra 2013, alebo po tomto dni.
4. Členské uvedú priamo v ustanoveniach uvedených v odsekoch 1 a 2 alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Takisto sa v nich uvedú vyhlásenie, podľa ktorého odkazy v platných zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach na smernice zrušené touto smernicou sa považujú za odkazy na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze a o formulácii uvedeného vyhlásenia upravia členské štáty.
5. Odchylne od odseku 1 tohto článku sa článok 131 uplatňuje od 1. januára 2016. Členské štáty vykonávajú článok 131 ods. 4 od 1. januára 2016 týmto spôsobom:
a)
25 % vankúša G-SII, stanoveného v súlade s článkom 131 ods. 4, v roku 2016;
b)
50 % vankúša G-SII, stanoveného v súlade s článkom 131 ods. 4, v roku 2017;
c)
75 % vankúša G-SII, stanoveného v súlade s článkom 131 ods. 4, v roku 2018; a
d)
100 % vankúša G-SII, stanoveného v súlade s článkom 131 ods. 4, v roku 2019.
6. Odchylne od odseku 2 tohto článku sa článok 133 uplatňuje od 31. decembra 2013.
Článok 163
Zrušenie
S účinnosťou od 1. januára 2014 sa zrušujú smernice 2006/48/ES a 2006/49/ES.
Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a nariadenie (EÚ) č. 575/2013 a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II k tejto smernici a v prílohe IV k nariadeniu (EÚ) č. 575/2013.
Článok 164
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 165
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 26. júna 2013