NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2015/585
z 18. decembra 2014,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy na určenie období rizika dozabezpečenia
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (1), a najmä na jeho článok 304 ods. 5 štvrtý pododsek,
keďže:
(1)
Rámec pre výpočet období rizika dozabezpečenia používaných na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje zúčtovacích členov pre expozície voči ich klientom by mal byť vhodný tak pre inštitúcie, ktoré používajú metódu interných modelov, ako aj pre inštitúcie, ktoré používajú štandardizované metódy. Mal by takisto odzrkadľovať zmeny podmienok na trhu, aby predstavoval vhodný prístup z prudenciálneho hľadiska bez toho, aby týmto inštitúciám spôsoboval nadmerné zaťaženie pri výkone činnosti.
(2)
Vymedzenie období likvidácie, ktoré používajú centrálne protistrany, nie je totožné s vymedzením období rizika dozabezpečenia, ktoré používajú zúčtovací členovia na účely výpočtu ich požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície voči ich klientom. Tieto dve vymedzenia sú však z hľadiska svojej podstaty veľmi podobné. Obdobia likvidácie odzrkadľujú zmeny v podmienkach na trhu a zohľadňujú lehoty na zavretie zmlúv a transakcií. Odhady centrálnych protistrán týkajúce sa období likvidácie by preto mali slúžiť ako náhradné údaje pre obdobia rizika dozabezpečenia na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje zúčtovacích členov pre expozície voči ich klientom.
(3)
Použitím období likvidácie by sa zabezpečilo aj komplexné pokrytie všetkých typov produktov a transakcií uvedených v článku 301 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré sa zúčtovávajú prostredníctvom centrálnych protistrán, a zároveň by to malo ďalšiu výhodu v tom, že by neboli potrebné aktualizácie tohto delegovaného nariadenia, vždy keď by centrálna protistrana začala zúčtovávať nový typ produktu alebo transakcie.
(4)
Na rozdiel od období rizika dozabezpečenia obdobia likvidácie, ktoré centrálne protistrany zverejňujú, zahŕňajú niekedy dodatočné obdobia na umožnenie novácie pozícií voči zúčtovaciemu členovi, ktorý si plní záväzky. Keďže tieto dodatočné obdobia sa týkajú len období likvidácie a nezohľadňujú žiadny rozdiel v rizikách, ktoré vznikajú zúčtovacím členom, nemusia sa pridávať k obdobiam rizika dozabezpečenia, ktoré môžu inštitúcie používať na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre svoje expozície voči klientovi, ak konajú ako zúčtovací členovia.
(5)
S cieľom zabezpečiť, aby takéto odhady podliehali schváleniu orgánom dohľadu, by sa malo umožniť, aby sa ako náhradné údaje pre obdobia rizika dozabezpečenia na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje zúčtovacích členov pre expozície voči ich klientom mohli používať len tie obdobia likvidácie, ktoré odhadli kvalifikované centrálne protistrany, ako sú vymedzené v článku 4 ods. 1 bode 88 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
(6)
Keďže cieľom obdobia rizika dozabezpečenia je zachytiť zmeny trhovej hodnoty súboru vzájomného započítavania transakcií počas obdobia od poslednej výmeny kolaterálu, ktorý pokrýva uvedený súbor vzájomného započítavania, s protistranou, ktorá zlyhala, do zatvorenia pozícií a opätovného hedžingu vyplývajúceho trhového rizika, a keďže trhy môžu byť počas niektorých kalendárnych dní zatvorené, obdobia rizika dozabezpečenia by mali byť vyjadrené v pracovných dňoch. Tým sa zabezpečí, aby požiadavky na vlastné zdroje v prípade týchto transakcií plne zohľadňovali riziká, ktorým je inštitúcia vystavená počas obdobia rizika dozabezpečenia. Je preto vhodné stanoviť, aby obdobie rizika dozabezpečenia používané na účely článku 304 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 trvalo päť pracovných dní, t. j. aby bolo dlhšie ako minimálne obdobie piatich dní stanovené v uvedenom článku. Minimálne obdobie rizika dozabezpečenia by tak bolo zosúladené s ustanoveniami tretej časti hlavy II kapitoly 6 oddielu 6 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré sa vzťahujú na požiadavky na používanie metódy interných modelov.
(7)
V súlade s článkom 304 ods. 3 a 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 kratšie obdobia rizika dozabezpečenia môžu inštitúcie uplatniť na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre ich expozície voči klientovi len vtedy, keď konajú ako zúčtovací členovia. Pravidlá týkajúce sa období rizika dozabezpečenia, ktoré môžu inštitúcie použiť na základe uvedených ustanovení, neplatia, keď inštitúcie vypočítavajú požiadavky na vlastné zdroje pre expozície voči klientovi, ale nekonajú ako zúčtovací členovia pre tieto expozície. To platí bez ohľadu na to, či takéto inštitúcie uplatňujú metódu interných modelov, alebo nie, a bez ohľadu na to, či sa príslušné expozície voči klientom centrálne zúčtovávajú, alebo nie.
(8)
Toto nariadenie vychádza z návrhu regulačných technických predpisov, ktoré Európsky orgán pre bankovníctvo predložil Komisii.
(9)
Európsky orgán pre bankovníctvo vykonal otvorené verejné konzultácie k návrhu regulačných technických predpisov, z ktorých toto nariadenie vychádza, analyzoval možné súvisiace náklady a prínosy a požiadal Skupinu zainteresovaných strán v bankovníctve vytvorenú v súlade s článkom 37 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 o stanovisko (2),
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Obdobia rizika dozabezpečenia súboru vzájomného započítavania, ktoré inštitúcie môžu použiť na účely článku 304 ods. 3 a 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, musia byť určené v súlade s odsekmi 2 a 3 tohto článku.
2. Ak príslušný súbor vzájomného započítavania zahŕňa transakcie zúčtovávané s kvalifikovanou centrálnou protistranou vymedzenou v článku 4 ods. 1 bode 88 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, obdobie rizika dozabezpečenia, ktoré môžu inštitúcie použiť, je dlhšie z týchto období:
a)
päť pracovných dní;
b)
najdlhšie obdobie likvidácie zmlúv alebo transakcií zahrnutých do súboru vzájomného započítavania, ktoré je zverejnené v súlade s článkom 10 ods. 1 písm. b) bodom vi) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 153/2013 (3) kvalifikovanou centrálnou protistranou, s ktorou sa tieto zmluvy alebo transakcie zúčtovávajú.
Na účely písmena b) prvého pododseku, keď zverejnené obdobie likvidácie zahŕňa dodatočné obdobie na účely novácie pozícií voči zúčtovaciemu členovi, ktorý si plní záväzky, obdobie, ktoré majú inštitúcie použiť ako obdobie rizika dozabezpečenia, nesmie zahŕňať toto dodatočné obdobie.
3. Keď príslušný súbor vzájomného započítavania zahŕňa transakcie, ktoré sa nezúčtovávajú s kvalifikovanou centrálnou protistranou vymedzenou v článku 4 ods. 1 bode 88 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, obdobie rizika dozabezpečenia, ktoré môžu inštitúcie použiť, je aspoň desať pracovných dní.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 18. decembra 2014