NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 515/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíle Unie zajistit vysokou úroveň bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva podle čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) by mělo být dosaženo mimo jiné společnými opatřeními pro překračování vnitřních hranic osobami a ochranu na vnějších hranicích a společnou vízovou politiku, která mají být součástí konvergentního vícestupňového systému, který by měl umožnit výměnu údajů a získání úplných informací o situaci a jehož cílem je usnadnit legální cestování a boj proti nelegálnímu přistěhovalectví.
(2)
Unie musí přistupovat k vnitřním a vnějším aspektům řízení migrace a vnitřní bezpečnosti uceleněji, měla by vytvořit spojitost mezi bojem proti nelegálnímu přistěhovalectví a zvýšením bezpečnosti na vnějších hranicích Unie a také by měla lépe spolupracovat a vést dialog se třetími zeměmi při řešení nelegálního přistěhovalectví a podpoře legální migrace.
(3)
Je nezbytné vytvořit integrovaný přístup k otázkám vyplývajícím z migračních tlaků a žádostí o azyl a ke správě vnějších hranic Unie, přičemž je nutné, aby byly k dispozici dostatečné rozpočtové prostředky a podpůrné nástroje pro řešení mimořádných situací v duchu dodržování lidských práv a solidarity mezi všemi členskými státy se zřetelem na vnitrostátní odpovědnost a při jasném vymezení úkolů.
(4)
Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie (dále jen „strategie vnitřní bezpečnosti“), kterou Rada schválila v únoru 2010, tvoří sdílený program pro řešení těchto společných úkolů v oblasti bezpečnosti. Sdělení Komise z listopadu 2010 nazvané „Strategie vnitřní bezpečnosti EU: pět kroků směrem k bezpečnější Evropě“ proměňuje zásady a pokyny strategie v konkrétní kroky tím, že stanovuje pět strategických cílů: zničit mezinárodní zločinecké sítě, předcházet terorismu a řešit radikalizaci a nábor, zvýšit pro občany a podniky úroveň bezpečnosti v kyberprostoru, posílit bezpečnost prostřednictvím správy hranic a zlepšit odolnost Evropy vůči krizím a katastrofám.
(5)
Podle strategie vnitřní bezpečnosti jsou svoboda, bezpečnost a spravedlnost cíle, které je třeba sledovat souběžně, přičemž bezpečnost by měla být v rámci snahy o dosažení svobody a spravedlnosti prosazována vždy v souladu se zásadami stanovenými ve Smlouvách, zásadami právního státu a závazky Unie v oblasti základních práv.
(6)
Klíčovými zásadami, kterými se provádění strategie vnitřní bezpečnosti řídí, by měly být solidarita mezi členskými státy, jasné rozdělení úkolů, respektování základních svobod a lidských práv a právního státu, silné zaměření na globální perspektivu a propojení s vnější bezpečností stejně jako plný soulad s cíli zahraniční politiky Unie, jak jsou stanoveny v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(7)
Na podporu provádění strategie v oblasti vnitřní bezpečnosti a pro zajištění, aby mohla být skutečně uvedena do chodu, by měla být členským státům poskytnuta adekvátní finanční podpora formou zřízení Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“).
(8)
Vzhledem k právním specifikům, jež se vážou k hlavě V Smlouvy o fungování EU, nelze z právního hlediska fond zřídit formou jediného finančního nástroje. Fond by měl být proto zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti, který bude obsahovat nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz (dále jen „nástroj“) zřízený tímto nařízením, jakož i nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (4). Tento komplexní rámec by mělo doplňovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (5), na které by toto nařízení mělo odkazovat, pokud jde o pravidla týkající se programování, finančního řízení, řízení a kontroly, účetní závěrky, uzavírání programů a podávání zpráv a hodnocení.
(9)
Nová dvoupilířová struktura financování v oblasti vnitřních záležitostí by měla přispívat ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v této oblasti. Mělo by se usilovat o součinnost, soulad a doplňkovost s jinými fondy a programy, a to i za účelem přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se nicméně zabránit překrývání různých nástrojů financování.
(10)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit obecné i konkrétní cíle stanovené v tomto nařízení.
(11)
Hlavní zásady, kterými se řídí provádění fondu, jsou účinnost opatření a kvalita výdajů. Fond by měl být dále prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(12)
Fond by měl brát zvláštní ohled na ty členské státy, které jsou v důsledku své zeměpisné polohy neúměrně zatíženy migračními toky.
(13)
Solidarita a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy a Unií jsou základními prvky společné politiky v oblasti správy vnějších hranic.
(14)
Fond by měl vyjadřovat solidaritu prostřednictvím finanční pomoci těm členským státům, které v plném rozsahu uplatňují schengenská ustanovení týkající se vnějších hranic, jakož i těm státům, které se na úplnou účast v schengenském systému připravují, a měl by být využíván členskými státy v zájmu společné politiky Unie v oblasti správy vnějších hranic.
(15)
Aby se přispělo k dosažení obecných cílů tohoto fondu, měly by členské státy zajistit, že se jejich národní programy zaměří na konkrétní cíle nástroje a že rozdělení zdrojů mezi jednotlivé cíle bude úměrné souvisejícím výzvám a potřebám a umožní splnění cílů. V případě, že se národní program některým z konkrétních cílů nezabývá nebo jsou přidělené zdroje nižší než minimální procentní podíly na některé cíle národních programů stanovené v tomto nařízení, měl by to daný členský stát v rámci programu odůvodnit.
(16)
Aby bylo možné výsledky dosažené tímto fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý specifický cíl tohoto nástroje. Měření plnění specifických cílů prostřednictvím společných ukazatelů neznamená, že provádění akcí v návaznosti na tyto ukazatele bude povinné.
(17)
Účast určitého členského státu by neměla být souběžná s jeho účastí na některém dočasném finančním nástroji Unie, který podporuje přijímající členské státy mimo jiné při financování akcí na nových vnějších hranicích Unie v rámci provádění schengenského acquis týkajícího se hranic, víz a ochrany vnějších hranic.
(18)
Nástroj by měl být založen na procesu budování kapacit vytvořených za pomoci Fondu pro vnější hranice na období 2007-2013, který byl zřízen rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (6), a měl by být rozšířen tak, aby zohledňoval nové události.
(19)
Při plnění úkolů na vnějších hranicích a konzulátech v souladu se schengenským acquis týkajícím se hranic a víz vykonávají členské státy v schengenském prostoru činnosti v zájmu všech ostatních členských států a jejich jménem, a tím vykonávají pro Unii veřejnou službu. Tento nástroj by měl přispívat na podporu nákladů na provoz souvisejících s politikou ochrany hranic a víz a umožnit členským státům, aby si udržovaly kapacity nezbytné pro tuto službu, kterou vykonávají pro všechny. Tato podpora spočívá v plné náhradě vybraných zvláštních nákladů souvisejících s cíli spadajícími do nástroje a měla by být nedílnou součástí národních programů.
(20)
Nástroj by měl doplňovat a posilovat činnosti prováděné za účelem rozvoje operativní spolupráce pod záštitou Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (7) (dále jen „agentura Frontex“), včetně nových činností vyplývajících ze změn zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2011 (8), a tímto dále posílit solidaritu mezi těmi členskými státy, které provádějí kontrolu na vnějších hranicích v zájmu schengenského prostoru jako celku a jeho jménem. To mimo jiné znamená, že by členské státy měly při přípravě svých národních programů zohledňovat analytické nástroje a provozní a technické pokyny vytvořené agenturou Frontex i připravené školící osnovy, konkrétně společné hlavní osnovy pro školení příslušníků pohraniční stráže, včetně částí týkajících se základních práv a přístupu k mezinárodní ochraně. V zájmu rozvoje doplňkovosti mezi posláním agentury Frontex a povinnostmi členských států, pokud jde o ochranu a ostrahu vnějších hranic, i pro zajištění soudržnosti a předcházení neúčinnosti v oblasti nákladů by Komise měla agenturu Frontex konzultovat ohledně návrhů národních programů předkládaných členskými státy, a to zejména pokud jde o činnosti financované z operační podpory.
(21)
Tento nástroj by měl být proveden tak, aby byla plně respektována práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie a mezinárodní závazky Unie a aniž je dotčeno uplatňování zvláštních ustanovení o právu na azyl a mezinárodní ochranu.
(22)
Pro posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva je zásadní jednotná a vysoce kvalitní ochrana vnějších hranic. V souladu se společnými standardy Unie by měl tento nástroj podporovat opatření související se správou vnějších hranic, měl by být uplatňován v souladu se čtyřstupňovým modelem ochrany, který zahrnuje opatření ve třetích zemích, spolupráci se sousedními zeměmi, opatření na ochranu hranic a kontrolní opatření v oblasti volného pohybu s cílem předcházet nelegálnímu přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti v schengenském prostoru.
(23)
Podle článku 3 Smlouvy o EU by měl nástroj podporovat činnosti zaměřující se na zajišťování ochrany dětí, které by na vnějších hranicích mohly utrpět újmu. Členské státy by při provádění akcí zaměřených na identifikaci, okamžitou pomoc a předávání útvarům pro ochranu měly pokud možno věnovat zvláštní pozornost zejména zranitelným osobám, zejména dětem a nezletilým osobám bez doprovodu.
(24)
K zajištění jednotné a vysoce kvalitní ochrany vnějších hranic a k usnadnění legálního cestování přes vnější hranice v rámci strategie vnitřní bezpečnosti by měl nástroj přispívat k rozvoji společného evropského systému integrované správy hranic. Tento systém zahrnuje veškerá opatření související s politikou, právními předpisy, systematickou spoluprací, sdílením zátěže, vyhodnocováním konkrétní situace a měnících se tras nelegálních migračních toků, zaměstnanci, vybavením a technologií přijatá na různých úrovních příslušnými orgány členských států jednajícími ve spolupráci s agenturou Frontex, třetími zeměmi a případně s ostatními subjekty, jako jsou zejména Europol a Agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů, a využívá mimo jiné čtyřstupňový model ochrany hranic a integrovanou analýzu rizik Unie.
(25)
V souladu s protokolem č. 5 k aktu o přistoupení z roku 2003 o pozemním průjezdu osob mezi Kaliningradskou oblastí a ostatními částmi Ruské federace by se z nástroje měly uhradit veškeré dodatečné náklady vynaložené při provádění zvláštních ustanovení acquis Unie přijatých pro tento průjezd, tj. nařízení Rady (ES) č. 693/2003 (9) a nařízení Rady (ES) č. 694/2003 (10). Potřeba nepřetržité finanční podpory za ušlé poplatky by však měla záviset na platném vízovém režimu Unie s Ruskou federací.
(26)
Nástroj by měl obsahovat podporu vnitrostátních opatření a spolupráce mezi členskými státy v oblasti vízové politiky a jiné činnosti probíhající ve fázi, která předchází ochraně vnějších hranic, a měl by v plné míře při tom využívat vízový informační systém (VIS). Účinné řízení činností organizovaných službami členských států ve třetích zemích je v zájmu společné vízové politiky jakožto součásti vícestupňového systému zaměřeného na usnadnění legálního cestování a na boj proti nelegálnímu přistěhovalectví v Unii a je nedílnou součástí společného integrovaného systému správy hranic.
(27)
Kromě toho by měl nástroj podporovat opatření na území zemí schengenského prostoru, která jsou součástí rozvoje společného integrovaného systému správy hranic, jenž posiluje celkové fungování schengenského prostoru.
(28)
Nástroj by měl rovněž podporovat rozvoj systémů informační technologie Evropské unie založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií, díky čemuž by byly členské státy vybaveny nástroji pro efektivnější řízení pohybu státních příslušníků třetích zemí přes hranice a byla by zajištěna lepší identifikace a ověření totožnosti cestujících, čímž by se zjednodušilo cestování a zvýšila bezpečnost hranic. Za tímto účelem by měl být zřízen program v souladu se strategií řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU, jehož cílem je pokrýt náklady na rozvoj součástí takových systémů jak na centrální, tak na vnitrostátní úrovni, které zajišťují technický soulad, interoperabilitu s ostatními informačními systémy Unie, úspory nákladů a hladký průběh provádění v členských státech. Systémy informačních technologií financované podle tohoto nařízení by měly být v souladu se základními právy, včetně ochrany osobních údajů.
(29)
Členské státy by měly poskytnout nezbytné finanční prostředky pro Evropský systém ostrahy hranic (Eurosur), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 (11), aby bylo zajištěno jeho správné fungování.
(30)
Pro okamžité řešení nepředpokládaného migračního tlaku a rizik pro bezpečnost hranic by mělo být možné poskytnout mimořádnou pomoc v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 514/2014.
(31)
Navíc v zájmu posílené solidarity v schengenském prostoru jako celku by v případech, kdy jsou zjištěny nedostatky či případná rizika, a to zejména v důsledku schengenského hodnocení, měly členské státy záležitost příslušným způsobem sledovat za pomocí zdrojů v rámci svých národních programů podle priority, případně jako doplněk opatření mimořádné pomoci.
(32)
Pro posílení solidarity a sdílení odpovědnosti by měly být členské státy vyzývány, aby využily část zdrojů dostupných v rámci národních programů na zvláštní priority definované Unií, jako například nákup technického vybavení pro potřeby agentury Frontex a rozvoj konzulární spolupráce pro Unii. Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude využito jejich pákového účinku. Měla by být zajištěna maximální transparentnost, odpovědnost a demokratická kontrola inovativních finančních nástrojů a mechanismů, do nichž je zapojen rozpočet Unie.
(33)
Aby bylo zajištěno uplatňování schengenského acquis v celém schengenském prostoru, mělo by být provádění nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 (12) podporováno také tímto nástrojem, který je nezbytný pro podporu uplatňování politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva zajišťujícím vysokou úroveň ochrany vnějších hranic a neprovádění hraničních kontrol uvnitř schengenského prostoru.
(34)
Vzhledem ke zkušenostem získaným v případě Fondu pro vnější hranice a rozvoji systémů SIS II a VIS se považuje za vhodné, aby byl umožněn určitý stupeň flexibility týkající se případných převodů zdrojů mezi různými prostředky provádění cílů nástroje, aniž by byla ovlivněna zásada zajistit od počátku kritickou míru a finanční stabilitu pro programy a operační podporu pro členské státy a aniž by byl dotčen dohled Evropského parlamentu a Rady.
(35)
Ve stejném smyslu by měl být rozšířen rozsah akcí a zvýšeny stropy zdrojů, které má Unie stále k dispozici (dále jen „akce Unie“) s cílem posílit kapacity Unie při provádění různých činností v daném rozpočtovém roce týkajících se správy vnějších hranic a společné vízové politiky v zájmu Unie jako celku, a to v případě potřeby. Mezi takové akce Unie patří studie a pilotní projekty na podporu správy vnějších hranic a společné vízové politiky a jejich uplatňování, odborná příprava příslušníků pohraniční stráže v oblasti ochrany lidských práv, opatření či ujednání v třetích zemích, která se zabývají migračními tlaky z těchto zemí v zájmu optimálního řízení migračních toků do Unie a efektivní organizace souvisejících úkolů na vnějších hranicích a konzulátech.
(36)
Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná nástrojem by měla být přijímána v součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, která získávají podporu prostřednictvím zeměpisných a tematických nástrojů vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu vážou. Neměla by být určena na podporu akcí přímo orientovaných na rozvoj a v případě potřeby by měla doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Rovněž bude zajištěn soulad s humanitární politikou Unie, zejména pokud jde o mimořádná opatření.
(37)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může příspěvek Unie vytvářet přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Vzhledem k tomu, že Evropská unie má lepší postavení než členské státy k poskytnutí rámce pro vyjádření solidarity Unie při ochraně hranic, vízové politiky a řízení migračních toků a k poskytnutí platformy pro vývoj společných systémů informačních technologií na podporu těchto politik, finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení přispěje zejména k posilování kapacit v těchto oblastech na vnitrostátní i unijní úrovni.
(38)
Toto nařízení by mělo stanovit přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka pro každý členský stát by měla být vypočtena na základě finančních přídělů z Fondu pro vnější hranice pro jednotlivé členské státy v letech 2010-2012 a vydělením výsledné částky celkovou výší prostředků, které jsou k dispozici pro sdílené řízení na tyto tři roky. Výpočty byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělování stanovenými v rozhodnutí č. 574/2007/ES.
(39)
Komise by měla monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 514/2014 za pomoci klíčových ukazatelů pro hodnocení výsledků a dopadu. Tyto ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvářet minimální základ pro hodnocení toho, nakolik bylo cílů nástroje dosaženo.
(40)
Pro doplnění nebo změnu ustanovení tohoto nařízení týkajících se vymezení specifických akcí v rámci národních programů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(41)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně přípravy aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(42)
Za účelem zajištění jednotného, účinného a včasného uplatňování ustanovení o operační podpoře stanovené tímto nařízením by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
(43)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovit solidaritu a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy a Unií při správě vnějších hranic a v rámci vízové politiky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(44)
Rozhodnutí č. 574/2007/ES by mělo být zrušeno za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(45)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(46)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (17).
(47)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(48)
V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení není pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že tento návrh navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 tohoto Protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda toto nařízení je provede ve svém vnitrostátním právu.
(49)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (20). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(50)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (21). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(51)
Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (22). Proto by se mělo toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“) zřizuje nástroj pro finanční podporu správy vnějších hranic a společné vízové politiky (dále jen „nástroj“).
Společně s nařízením (EU) 513/2014 se tímto nařízením zřizuje fond na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
zdroje dostupné v rámci tohoto nástroje od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a jejich rozdělování;
d)
účel a oblast působnosti různých zvláštních prostředků, kterými se financují výdaje na správu vnějších hranic a společnou vízovou politiku.
3. Tímto nařízením se upravuje uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„vnějšími hranicemi“ se rozumí pozemní hranice členských států, včetně říčních a jezerních hranic, námořní hranice a letiště, říční přístavy, námořní přístavy a jezerní přístavy členských států, na které se vztahují právní předpisy Unie o překračování vnějších hranic, bez ohledu na to, zda se jedná o dočasné hranice či nikoli;
b)
„společnými standardy Unie“ se rozumí uplatňování operativních opatření společným a nefragmentárním způsobem s cílem dosáhnout vysoké a jednotné úrovně bezpečnosti v oblasti ochrany hranic a víz v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (23), nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (24), nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (25), nařízením (ES) č. 2007/2004, nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 (26), schengenským katalogem pro ochranu vnějších hranic, praktickou příručkou pro příslušníky pohraniční stráže, příručkou o vízech, praktickou příručkou o uplatňování a řízení systému Eurosur a všemi dalšími nařízeními a pokyny, které budou přijaty na úrovni Unie a budou se vztahovat na ochranu hranic a víza;
c)
„dočasnými vnějšími hranicemi“ se rozumí:
i)
společná hranice mezi členským státem, který v plném rozsahu provádí schengenské acquis, a členským státem, který je povinen toto acquis v plném rozsahu uplatňovat v souladu se svým aktem o přistoupení, pro nějž však příslušné rozhodnutí Rady, které ho zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost,
ii)
společná hranice mezi dvěma členskými státy, které jsou povinny uplatňovat schengenské acquis v plném rozsahu v souladu se svými akty o přistoupení, pro něž však příslušné rozhodnutí Rady, které je zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost;
d)
„hraničním přechodem“ se rozumí jakýkoliv přechod určený příslušnými orgány pro překračování vnějších hranic, oznámený v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 562/2006;
e)
„schengenským hodnotícím a monitorovacím mechanismem“ se rozumí ověření správného uplatňování schengenského acquis, jak stanoví nařízení (EU) č. 1053/2013;
f)
„mimořádnou situací“ se rozumí situace vyvolaná naléhavými a výjimečnými okolnostmi, kdy velký či nepřiměřený počet státních příslušníků třetích zemí překročí vnější hranice jednoho nebo více členských států nebo se očekává, že je překročí, nebo jakákoli jiná řádně odůvodněná naléhavá situace, která vyžaduje okamžité přijetí opatření na vnějších hranicích;
g)
„úsekem vnějších hranic“ se rozumí vnější pozemní či námořní hranice členského státu, definovaná ve vnitrostátním právu nebo stanovená národním koordinačním centrem či jiným příslušným vnitrostátním orgánem pro účely provádění nařízení (EU) č. 1052/2013, nebo část této hranice.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem nástroje je přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Evropské unii a usnadnit legální cestování prostřednictvím jednotné a vysoké úrovně ochrany vnějších hranic a účinným zpracováváním schengenských víz v souladu se závazky Unie v oblasti základních svobod a lidských práv.
2. V rámci obecného cíle stanoveného v odstavci 1 nástroj přispívá v souladu s prioritami obsaženými v příslušných unijních strategiích, programech, posouzeních hrozeb a posouzeních rizik k plnění následujících konkrétních cílů:
a)
podporovat společnou vízovou politiku, která má usnadňovat legální cestování, poskytovat žadatelům o víza vysoce kvalitní služby, zajišťovat rovné zacházení se státními příslušníky třetích zemí a řešit nelegální přistěhovalectví;
b)
podporovat integrovanou správu hranic, včetně podpory další harmonizace opatření souvisejících se správou hranic v souladu se společnými standardy Unie a prostřednictvím sdílení informací mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a agenturou Frontex, aby byla zajištěna jednotná a vysoká úroveň ochrany a zabezpečení vnějších hranic na jedné straně, včetně řešení nelegálního přistěhovalectví, a plynulý přechod přes vnější hranice v souladu s schengenským acquis na straně druhé, přičemž bude zajištěna dostupnost mezinárodní ochrany pro osoby, které ji potřebují, v souladu se závazky, které členské státy přijaly v oblasti lidských práv, včetně zásady nenavracení.
Dosažení specifických cílů tohoto nástroje se hodnotí v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 podle společných ukazatelů, které jsou stanoveny v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro konkrétní programy zahrnutých v národních programech.
3. Pro dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 nástroj přispěje k následujícím operačním cílům:
a)
podpora rozvoje provádění a prosazování politik s cílem zajistit neprovádění kontrol osob bez ohledu na jejich státní příslušnost při překračování vnitřních hranic a provádění kontrol osob a efektivní monitorování překračování vnějších hranic;
b)
postupné zavádění systému integrované správy vnějších hranic založeného na solidaritě a odpovědnosti, zejména prostřednictvím:
i)
posilování systémů kontrol a ostrahy na vnějších hranicích a meziagenturní spolupráce mezi pohraničními, celními, migračními, azylovými a donucovacími orgány členských států na vnějších hranicích, včetně námořních hranic,
ii)
opatření na území souvisejících se správou vnějších hranic a nezbytných stěžejních opatření týkajících se bezpečnosti dokumentů, zjišťování a ověřování totožnosti a interoperability získaného technického vybavení,
iii)
jakýchkoli opatření přispívajících rovněž k předcházení přeshraniční trestné činnosti na vnějších hranicích související s pohybem osob, včetně obchodu s lidmi a převaděčství, a k potírání této trestné činnosti;
c)
podpora rozvoje a provádění společné politiky týkající se víz a jiných krátkodobých povolení k pobytu a různých forem konzulární spolupráce za účelem zajištění lepšího konzulárního pokrytí a harmonizovaných postupů při vydávání víz;
d)
zřizování a provozování systémů informačních technologií, jejich komunikační infrastruktury a vybavení podporujícího společnou vízovou politiku, hraniční kontroly a ostrahu hranic na vnější hranici a plné dodržování práva na ochranu osobních údajů;
e)
zlepšení informovanosti o situaci na vnějších hranicích a schopnosti členských států reagovat;
f)
zajišťování účinného a jednotného uplatňování acquis Unie týkajícího se hranic a víz, včetně účinného fungování schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu;
g)
posilování akcí členských států přispívajících ke zlepšení spolupráce mezi členskými státy působícími ve třetích zemích v souvislosti s toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států, včetně předcházení nelegálnímu přistěhovalectví a jeho řešení, jakož i spolupráce s třetími zeměmi v tomto ohledu a v naprostém souladu s cíli a zásadami vnější činnosti Unie a její humanitární politiky.
4. Akce financované z nástroje musí být prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Akce musí být v souladu zejména s ustanoveními Listiny základních práv Evropské unie, unijními právními předpisy na ochranu údajů, Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), zásadou spravedlivého zacházení se státními příslušníky třetích zemí, právem na azyl a na mezinárodní ochranu, zásadou nenavracení a mezinárodními závazky Unie a členských států vyplývajícími z mezinárodních nástrojů, jejichž jsou signatáři, například Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967.
Členské státy by pokud možno měly věnovat zvláštní pozornost zejména provádění akcí zaměřených na identifikaci, okamžitou pomoc a předávání zranitelných osob, zejména dětí a nezletilých osob bez doprovodu, útvarům zajišťujícím jejich ochranu.
5. Při provádění akcí financovaných podle nástroje, které souvisejí s ostrahou námořní hranice, by členské státy měly věnovat zvláštní pozornost svým povinnostem poskytnout pomoc ohroženým osobám, které vyplývají z mezinárodního námořního práva. V tomto ohledu mohou být využívány vybavení a systémy financované z nástroje k pátracím a záchranným akcím, k nimž může dojít při realizaci opatření na ostrahu hranic na moři, s cílem přispět k zajištění ochrany a záchraně životů migrantů.
6. Nástroj přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států a Komise.
Článek 4
Způsobilé akce
1. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na sjednané závěry politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 9 tohoto nařízení jsou prostřednictvím tohoto nástroje podporovány akce v členských státech nebo akce jimi prováděné, a to zejména:
a)
infrastruktury, budovy a systémy nezbytné na hraničních přechodech a pro ostrahu prostoru mezi hraničními přechody za účelem předcházení a boje proti nedovolenému překračování hranic, nelegálnímu přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti a zajištění plynulých toků cestujících;
b)
operativní vybavení, dopravní prostředky a komunikační systémy nezbytné pro účinnou a bezpečnou ochranu hranic a odhalování osob;
c)
systémy informačních a komunikačních technologií pro účinné řízení migračních toků přes hranice, včetně investic do stávajících a budoucích systémů;
d)
infrastruktura, budovy, systémy komunikačních a informačních technologií a operativní vybavení nezbytné pro zpracovávání žádostí o víza a konzulární spolupráci, jakož i další akce zaměřené na zlepšení kvality služeb pro žadatele o vízum;
e)
odborná příprava týkající se používání vybavení a systémů uvedených v písm. b), c) a d) a prosazování norem řízení kvality a odborná příprava příslušníků pohraniční stráže, v případě potřeby v třetích zemích, týkající se provádění jejich úkolů v oblasti ostrahy, poradenství a kontroly v souladu s mezinárodním právem v oblasti lidských práv, včetně identifikace obětí obchodování s lidmi a převaděčství;
f)
vysílání styčných úředníků v oblasti přistěhovalectví a poradců pro doklady do třetích zemí a výměna a vysílání příslušníků pohraniční stráže mezi členskými státy navzájem nebo mezi členským státem a třetí zemí;
g)
studie, odborná příprava, pilotní projekty a další akce, jejichž prostřednictvím bude postupně vytvořen systém integrované správy vnějších hranic, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3, včetně akcí zaměřených na posílení meziagenturní spolupráce jak v jednotlivých členských státech, tak mezi členskými státy navzájem, a akcí týkajících se interoperability a harmonizace systémů správy hranic;
h)
studie, pilotní projekty a akce zaměřené na provádění doporučení, operativní standardy a osvědčené postupy vyplývající z operativní spolupráce mezi členskými státy a agenturami Unie.
2. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 9 tohoto nařízení jsou prostřednictvím nástroje podporovány akce ve vztahu ke třetím zemím, a to zejména:
a)
informační systémy, nástroje nebo vybavení pro sdílení informací mezi členskými státy a třetími zeměmi;
b)
akce týkající se operační spolupráce mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně společných operací;
c)
projekty ve třetích zemích, jejichž cílem je zlepšit systémy ostrahy, a zajistit tak spolupráci s Eurosur;
d)
studie, semináře, pracovní setkání, konference, odborná příprava, vybavení a pilotní projekty na poskytování ad hoc technických a operativních znalostí třetím zemím;
e)
studie, semináře, pracovní setkání, konference, odborná příprava, vybavení a pilotní projekty provádějící zvláštní doporučení, operativní standardy a osvědčené postupy vyplývající z operativní spolupráce mezi členskými státy a agenturami Unie v třetích zemích.
Komise a členské státy spolu s Evropskou službou pro vnější činnost zajišťují koordinaci akcí ve třetích zemích a ve vztahu ke třetím zemím, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014.
3. Akce uvedené v odst. 1 písm. a) nejsou na dočasných vnějších hranicích způsobilé.
4. Akce související s dočasným a výjimečným znovuzavedením ochrany vnitřních hranic podle Schengenského hraničního kodexu nejsou způsobilé.
5. Akce, jejichž výlučným cílem nebo dopadem je kontrola zboží, nejsou způsobilé.
KAPITOLA II
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 5
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje na provádění tohoto nástroje činí 2 760 milionů EUR v současných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou čerpány těmito způsoby:
a)
v rámci národních programů podle článků 9 a 12;
b)
v rámci operační podpory, která je součástí, národních programů a za podmínek stanovených v článku 10;
c)
v rámci zvláštního režimu průjezdu podle článku 11;
d)
v rámci akcí Unie podle článku 13;
e)
v rámci mimořádné pomoci podle článku 14;
f)
v rámci provádění programu pro zřizování systémů informačních technologií na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice za podmínek stanovených v článku 15;
g)
v rámci technické pomoci podle článku 16.
4. Rozpočet přidělený v rámci tohoto nástroje na akce Unie uvedené v článku 13 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc podle článku 14 tohoto nařízení a na technickou pomoc podle čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení je plněn v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (27) a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 9, na operační podporu uvedenou v článku 10 a fungování zvláštního režimu průjezdu uvedeného v článku 11 je plněn v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet přidělený zemím zapojeným do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis uvedeným v odstavci 7 tohoto článku je plněn v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Způsoby plnění rozpočtu pro program týkající se vývoje systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií jsou stanoveny v příslušných právních předpisech Unie s výhradou jejich přijetí.
5. Celkové zdroje se použijí takto:
a)
1 551 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
791 milionů EUR na vývoj systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice Unie, s výhradou přijetí příslušných právních předpisů Unie.
Pokud tato částka není přidělena nebo vynaložena, Komise ji formou aktu v přenesené pravomoci podle článku 17 přidělí na jednu nebo více činností uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. b) a c) a písmeně d) tohoto odstavce. V tomto aktu v přenesené pravomoci se posoudí stav vývoje příslušných systémů informačních technologií včetně plnění rozpočtu a částek, které se podle očekávání nepodaří vynaložit. Toto přidělení lze provést po přijetí příslušných právních aktů nebo při přezkumu v polovině období podle článku 8;
c)
154 milionů EUR na zvláštní režim průjezdu;
d)
264 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc a technickou pomoc z podnětu Komise, přičemž se na akce Unie použije alespoň 30 % této částky.
6. Společně s celkovými zdroji stanovenými pro nařízení (EU) č. 513/2014 představují globální zdroje, jež jsou k dispozici pro tento nástroj, jak stanoví odstavec 1, finanční krytí pro fond a představují pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 2. prosince 2013 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (28).
7. Země zapojené do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis se účastní nástroje v souladu s tímto nařízením.
Budou uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků placených těmito zeměmi do tohoto nástroje a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.
Finanční příspěvky z těchto zemí se připočtou k celkovým zdrojům dostupným z rozpočtu Unie, jak stanoví odstavec 1.
Článek 6
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. 1 551 milionů EUR je přiděleno členským státům orientačně takto:
a)
1 276 milionů EUR tak, jak je uvedeno v příloze I;
b)
147 milionů EUR na základě výsledků mechanismu uvedeného v článku 7;
c)
v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 8 a pro období počínaje rozpočtovým rokem 2018 je přiděleno 128 milionů EUR, což je zbývající část dostupných prostředků v rámci tohoto článku nebo jiná částka, jak je stanoveno podle odstavce 4, na základě výsledků analýzy rizik a přezkumu v polovině období.
2. Každý členský stát přidělí základní částky pro národní programy uvedené v příloze I takto:
a)
alespoň 10 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. a);
b)
alespoň 25 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. b);
c)
alespoň 5 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. c), d), e) a f).
Členské státy se mohou od těchto minimálních procentních podílů odchýlit, pokud je v daném národním programu podáno vysvětlení, z jakého důvodu při přidělení zdrojů v nižší než minimální míře není ohroženo dosažení příslušného cíle. Toto vysvětlení posoudí Komise v rámci schvalování národních programů podle čl. 9 odst. 2.
3. Členské státy poskytnou nezbytné prostředky pro Eurosur s cílem zajistit jeho řádné fungování.
4. Pro náležité plnění cílů nástroje v případě nepředpokládaných nebo nových okolností nebo pro zajištění účinného použití finančních prostředků dostupných v rámci nástroje je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17, pokud jde o úpravu orientační částky stanovené v odst. 1 písm. c) tohoto článku.
5. Členské státy, které přistoupí k Unii v období 2012-2020, nemohou využívat výhod plynoucích z příspěvků na národní programy v rámci tohoto nástroje, dokud budou moci čerpat z dočasného nástroje Unie, ze kterého získávají podporu přijímající členské státy na financování akcí na nových vnějších hranicích v rámci provádění schengenského acquis týkajícího se hranic, víz a ochrany vnějších hranic.
Článek 7
Zdroje na specifické akce
1. Členské státy mohou mimo své příděly vypočtené v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) získat další částku za předpokladu, že je jako taková označena v národním programu a je použita pro dosažení specifických akcí uvedených v příloze II.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17, pokud jde o přepracování specifických akcí uvedených v příloze II, je-li to vhodné, například v rámci přezkumu v polovině období. V závislosti na dostupných zdrojích a na základě nových specifických akcí mohou členské státy obdržet další částku, podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Další částka v rámci tohoto článku se přidělí dotčeným členským státům v příslušném rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje nebo pozměňuje jejich národní program postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 8
Zdroje v rámci přezkumu v polovině období
1. Pro přidělení částky uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. c) Komise do 1. června 2017 přihlédne k zatížení členských států při správě hranic, včetně pátracích a záchranných činností, k nimž může dojít při operacích na ostrahu hranic na moři, a hodnotících zpráv vypracovaných v rámci schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu a k úrovním ohrožení, na vnějších hranicích na období 2017-2020 a k faktorům, které měly vliv bezpečnost na vnějších hranicích v období 2014-2016. Uvedená částka se rozděluje mezi členské státy na základě vážení těchto kategorií hranic při zohlednění odstavce 6 tohoto článku:
a)
45 % pro vnější námořní hranice;
b)
38 % pro vnější pozemní hranice;
c)
17 % pro letiště.
2. Pro vnější námořní a pozemní hranice se při výpočtu částky vychází z délky úseků vnější hranice vynásobené úrovní ohrožení (minimální, běžné, střední, vysoká) pro každý úsek hranice, a to tímto způsobem:
a)
koeficient 0,5 pro minimální ohrožení;
b)
koeficient 1 pro běžné ohrožení;
c)
koeficient 3 pro střední ohrožení;
d)
koeficient 5 pro vysoké ohrožení.
3. V případě letišť se příspěvek pro každý členský stát stanoví následovně:
a)
50 % na základě počtu osob překračujících vnější hranice;
b)
50 % na základě počtu státních příslušníků třetích zemí, jimž byl na vnější hranici odepřen vstup.
4. V souladu se zprávou o analýze rizik vypracovanou agenturou Frontex a ve spolupráci s touto agenturou, případně s dalšími agenturami Unie, Komise určí úrovně ohrožení pro každý úsek vnější hranice členských států na období 2017-2020. Úrovně ohrožení se stanoví na základě těchto faktorů:
a)
zátěž v důsledku správy hranic na vnějších hranicích;
b)
faktory, které ovlivnily bezpečnost na vnějších hranicích členských států v období 2014-2016;
c)
změny politik Unie, například vízové politiky;
d)
možné budoucí trendy migračních toků a rizika nelegálních činností v souvislosti s nedovoleným překračováním vnějších hranic osobami a
e)
pravděpodobné změny v politické, hospodářské a sociální oblasti ve třetích zemích, zejména pak v sousedních zemích.
Komise má povinnost před vydáním zprávy, ve které se stanoví úrovně ohrožení, uspořádat s členskými státy výměnu názorů.
5. Pro účely rozdělení zdrojů podle odstavce 1:
a)
se zohlední demarkační linie mezi územími uvedenými v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 866/2004 (29), a to i přesto, že se nejedná o vnější pozemní hranici, pokud se zůstává použitelný článek 1 protokolu č. 10 týkajícího se Kypru k aktu o přistoupení z roku 2003; nezohledňuje se však délka námořní hranice, která se nachází severně od této linie;
b)
se výrazem „vnější námořní hranice“ rozumí vnější hranice pobřežního moře členských států v souladu s vymezením podle článků 4 až 16 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu. V případech, kdy je k zamezení nepovoleného překračování hranic třeba rozsáhlých pravidelných operací, se však tímto výrazem rozumí vnější hranice oblastí s vysokým rizikem. Tyto vnější hranice se určí s ohledem na příslušné údaje týkající se těchto operací v letech 2014-2016 poskytnuté dotčenými členskými státy.
6. Navíc v návaznosti na výzvu Komise učiněnou do 1. června 2017 mohou členské státy obdržet další příspěvek za předpokladu, že je jako takový označen v národním programu a bude použit na dosažení specifických akcí, které budou stanoveny s ohledem na priority Unie v danou dobu.
7. Další částky v rámci tohoto článku se přidělí dotčeným členským státům v příslušném rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje nebo pozměňuje jejich národní program postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 9
Národní programy
1. Národní programy, které mají být vypracovány s přihlédnutím k výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 v rámci nástroje, a ty, které mají být vypracovány podle nařízení (EU) č. 513/2014, jsou předloženy Komisi jako jediný národní program pro fond v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. V rámci národních programů, které má Komise posoudit a schválit podle článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s přihlédnutím k výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
vytvořit evropský systém ostrahy hranic (Eurosur) v souladu s právem a pokyny Unie;
b)
podporovat a rozšiřovat stávající kapacitu na národní úrovni ve vízové politice a při správě vnějších hranic, jakož i podporovat a rozšiřovat opatření v rámci oblasti volného pohybu v souvislosti se správou vnějších hranic, s ohledem zejména na nové technologie, vývoj nebo normy pro řízení migračních toků;
c)
podporovat další rozvoj řízení migračních toků konzulárními a jinými službami členského státu v třetích zemích, například vytvořením mechanismu konzulární spolupráce, s cílem usnadnit zákonné cestování v souladu s právem Unie či právem příslušného členského státu a zabránit nelegálnímu přistěhovalectví do Unie;
d)
posilovat integrovanou správu hranic testováním a zaváděním nových nástrojů, interoperabilních systémů a pracovních metod, jejichž cílem je zlepšit výměnu informací v rámci členského státu nebo zlepšit spolupráci mezi agenturami;
e)
rozvíjet projekty, jejichž cílem bude zajistit jednotnou a vysokou úroveň ochrany vnější hranice v souladu se společnými standardy Unie a jež budou zaměřeny na zvýšenou interoperabilitu systémů správy hranic mezi členskými státy;
f)
podporovat po konzultaci s agenturou Frontex akce zaměřené na podporu další harmonizace správy hranic a zejména technologických prostředků v souladu se společnými standardy Unie;
g)
zajišťovat správné a jednotné uplatňování acquis Unie týkající se víz a ochrany hranic v důsledku nedostatků zjištěných na úrovni Unie a potvrzených výsledky zjištěnými v rámci schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu;
h)
budovat kapacitu pro řešení budoucích problémů, včetně současných i budoucích hrozeb a tlaků na vnějších hranicích zejména s ohledem na analýzu vypracovanou příslušnými agenturami Unie.
3. Při plnění cílů uvedených v odstavci 2 mohou členské státy poskytnout podporu akcím v rámci svých národních programů prováděným ve třetích zemích a v souvislosti se třetími zeměmi, včetně sdílení informací a operativní spolupráce.
4. Aby se vzájemně doplňovaly poslání agentury Frontex a povinnosti členských států, pokud jde o ochranu a ostrahu vnějších hranic, i pro zajištění konzistentnosti a předcházení neefektivnímu vynakládání nákladů, konzultuje Komise s agenturou Frontex návrhy národních programů, zejména ohledně činností financovaných z operační podpory.
Článek 10
Operační podpora v rámci národních programů členských států
1. Členský stát může využít až 40 % částky přidělené v rámci nástroje na svůj národní program na financování operační podpory pro veřejné orgány odpovědné za plnění úkolů a služeb, které představují pro Unii veřejnou službu.
2. Operační podpora je poskytována, pokud dotčený členský stát splní následující podmínky:
a)
dodržuje acquis Unie týkající se hranic a víz;
b)
dodržuje cíle národního programu;
c)
dodržuje společné standardy Unie s cílem posílit koordinaci mezi členskými státy a zabránit zdvojování, roztříštěnosti a nákladové neefektivitě v oblasti ochrany hranic.
3. Za tímto účelem Komise před schválením národních programů posoudí výchozí situaci v členských státech, které naznačily svůj záměr požádat o operační podporu, a přihlédne přitom případně k schengenským hodnotícím zprávám.
Zjištění Komise jsou předmětem výměny názorů s dotčeným členským státem.
V návaznosti na výměnu názorů může být schválení rozpočtové podpory ze strany Komise v rámci národního programu členského státu podmíněno programováním a dokončením řady akcí s cílem zajistit, aby podmínky stanovené v odstavci 2 byly do poskytnutí rozpočtové podpory zcela splněny.
4. Operační podpora se soustřeďuje na konkrétní úkoly nebo služby a zaměřuje se na cíle stanovené v příloze III. Je potřeba provést plnou úhradu výdajů vzniklých při plnění úkolů nebo služeb definovaných v národním programu v rozmezí finančních limitů stanovených v programu a stropu podle odstavce 1.
5. Operační podpora podléhá dohledu a výměně informací mezi Komisí a dotčeným členským státem v porovnání s výchozí situací v tomto členském státě, cíli, které mají být splněny, a ukazateli, kterými se měří pokrok.
6. Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů postupy pro podávání zpráv týkající se uplatňování tohoto ustanovení a veškeré další praktické podrobnosti, aby členské státy a Komise mohly dodržet tento článek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 18 odst. 2.
Článek 11
Operační podpory na zvláštní režim průjezdu
1. Nástroj poskytne podporu na ušlé poplatky z víz vystavených za účelem průjezdu a na krytí dodatečných nákladů vynaložených na zavedení režimu dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) v souladu s nařízením (ES) č. 693/2003 a nařízením (ES) č. 694/2003.
2. Zdroje přidělené Litvě v souladu s odstavcem 1 nepřesáhnou za období 2014-2020 154 milionů EUR a jsou dány k dispozici jako dodatečná konkrétní operační podpora pro Litvu.
3. Pro účely odstavce 1 se dodatečnými náklady rozumějí náklady, které přímo vyplývají z konkrétních požadavků při provádění operací v rámci zvláštního režimu průjezdu a které nevznikají v důsledku udělování víz pro účely průjezdu nebo pro jiné účely.
Financovat lze tyto druhy dodatečných nákladů:
a)
investice do infrastruktury;
b)
odborná příprava zaměstnanců provádějících zvláštní režim průjezdu;
c)
další náklady na provoz, včetně platů zaměstnanců konkrétně provádějících zvláštní režim průjezdu.
4. Ušlé poplatky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se vypočítají na základě výše poplatků za víza a osvobození od poplatků za víza stanovených v Dohodě mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o usnadnění udělování víz občanům Evropské unie a Ruské federace (30) v mezích finančního rámce stanoveného v odstavci 2 tohoto článku.
5. Komise a Litva přezkoumají uplatnění tohoto článku v případě změn, které mají dopad na existenci nebo fungování zvláštního režimu průjezdu.
6. Komise stanoví formou prováděcího aktu postupy pro podávání zpráv týkající se uplatňování tohoto ustanovení a veškeré finanční a jiné praktické podrobnosti, aby Litva a Komise mohly dodržet tento článek. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 18 odst. 2.
7. Pro zajištění hladkého fungování zvláštního režimu průjezdu může Komise učinit konkrétní dočasné dohody o úhradě, které se odchylují od ustanovení nařízení (EU) č. 514./2014.
Článek 12
Programování v souladu s výsledky schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu
V návaznosti na zprávu schengenského hodnocení, jak byla přijata v souladu s nařízením (EU) č. 1053/2013, dotčený členský stát prověří společně s Komisí a agenturou Frontex, jak řešit příslušná zjištění, včetně jakýchkoli nedostatků, a provést doporučení v rámci svého národního programu.
V případě nutnosti členský stát přepracuje svůj národní program v souladu s čl. 14 odst. 9 nařízení (EU) č. 513/2014 a zohlední v něm uvedená zjištění a doporučení.
Financování nápravných akcí je prioritou. V návaznosti na dialog s Komisí a agenturou Frontex příslušný členský stát přerozdělí zdroje v rámci svého programu, včetně zdrojů vyčleněných na operační podporu, nebo zavede nebo změní akce s cílem napravit nedostatky v souladu se zjištěními a doporučeními podle zprávy o schengenském hodnocení.
Článek 13
Akce Unie
1. Z podnětu Komise může být nástroj využíván k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na kterých má Unie mimořádný zájem (dále jen „akce Unie“) a jež se týkají obecných, specifických a operačních cílů uvedených v článku 3.
2. Akce Unie jsou způsobilé k financování, pokud sledují zejména tyto cíle:
a)
podporovat přípravné, monitorovací, administrativní a technické činnosti nutné k provádění politiky vnějších hranic a vízové politiky, včetně posilování správy schengenského prostoru vytvořením a uplatňováním hodnotícího mechanismu, jak stanoví nařízení (EU) č. 1053/2013 k ověření uplatňování schengenského acquis a schengenského hraničního kodexu, zejména výdaje na mise odborníků Komise a členských států, kteří se účastní návštěv na místě;
b)
zlepšit znalosti a chápání situace převládající v členských státech a třetích zemích prostřednictvím analýzy, hodnocení a podrobného monitorování politik;
c)
podporovat rozvoj společných statistických nástrojů, včetně společných statistických nástrojů, metod a společných ukazatelů;
d)
podporovat a sledovat provádění právních předpisů Unie a cílů politik Unie v členských státech a hodnotit jejich účinnost a dopad, a to i s ohledem na dodržování lidských práv a základních svobod v rozsahu působnosti tohoto nástroje;
e)
podporovat vytváření sítí, vzájemné učení, určování a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů mezi jednotlivými zúčastněnými stranami na evropské úrovni;
f)
podporovat projekty zaměřené na harmonizaci a interoperabilitu opatření souvisejících se správou hranic v souladu se společnými standardy Unie s cílem rozvíjet evropský systém integrované správy hranic;
g)
zlepšovat povědomí o politikách a cílech Unie mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností, včetně institucionální komunikace týkající se politických priorit Unie;
h)
zlepšovat kapacitu evropských sítí pro posuzování, propagaci, podporu a další rozvoj politik a cílů Unie;
i)
podporovat mimořádně inovativní projekty, které rozvíjejí nové metody nebo technologie s potenciálem jejich převedení do jiného členského státu, zejména projekty, jejichž cílem je zkoušet a potvrdit výzkumné projekty;
j)
podporovat akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, jak stanoví čl. 4 odst. 2.
3. Akce Unie se provádějí v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 14
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a konkrétních potřeb v případě mimořádné situace, jak je vymezeno v čl. 2 písm. f).
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 15
Zřízení programu na rozvoj nových systémů informačních technologií
Program na rozvoj systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií bude prováděn po přijetí právních předpisů Unie, jež vymezují tyto systémy informačních technologií a jejich komunikační infrastrukturu zejména s cílem zlepšit řízení a správu toků cestujících osob na vnějších hranicích posilováním kontrol a současném urychlování překračování hranic pro běžné cestující. Kde je to vhodné, zajistí se součinnost se stávajícími systémy informačních technologií s cílem zabránit zdvojování výdajů.
Rozdělení částky uvedené v čl. 5 odst. 5 písm. b) je stanoveno buď v příslušných legislativních aktech Unie, nebo po přijetí příslušných legislativních aktů aktem v přenesené pravomoci podle článku 17.
Komise informuje Evropský parlament a Radu o pokroku při vývoji těchto systémů informačních technologií nejméně jednou ročně a pokaždé, kdy to bude vhodné.
Článek 16
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise může být poskytnuto z nástroje až 1,7 milionu EUR ročně na technickou pomoc pro fond v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné prostřednictvím nástroje financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 500 000 EUR.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 se svěřuje Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o další tři roky, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 18
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost zřízený článkem 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 19
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na nástroj se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 20
Zrušení
Rozhodnutí č. 574/2007/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 21
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 574/2007/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc použije k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování z nástroje Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 574/2007/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávu o výsledcích a dopadech akcí spolufinancovaných podle rozhodnutí č. 574/2007/ES za období 2011-2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následnou hodnotící zprávu podle rozhodnutí č. 574/2007/ES za období 2011-2013.
Článek 22
Přezkum
Evropský parlament a Rada na základě návrhu Komise přezkoumají toto nařízení nejpozději do 30. června 2020.
Článek 23
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 515/2014
zo 16. apríla 2014,
ktorým sa ako súčasť Fondu pre vnútornú bezpečnosť zriaďuje nástroj pre finančnú podporu v oblasti vonkajších hraníc a víz a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 574/2007/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
Cieľ Únie zabezpečiť vysokú úroveň bezpečnosti v rámci priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti podľa článku 67 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) by sa mal okrem iného dosiahnuť aj prostredníctvom spoločných opatrení týkajúcich sa prechodu osôb cez vnútorné hranice a pohraničných kontrol vonkajších hraníc a spoločnou vízovou politikou, predstavujúcich súčasť konvergentného viacvrstvového systému, ktorý by umožnil výmenu údajov a uvedomenie si celkovej situácie a ktorý sa zameriava na uľahčenie legitímneho cestovania a na riešenie nelegálneho prisťahovalectva.
(2)
Únia potrebuje ucelenejší prístup k vnútorným a vonkajším hľadiskám riadenia migrácie a vnútornej bezpečnosti a mala by zabezpečiť spojitosť medzi bojom proti nelegálnemu prisťahovalectvu a zlepšením bezpečnosti na vonkajších hraniciach Únie, ako aj lepšiu spoluprácu a dialóg s tretími krajinami na účely riešenia nelegálneho prisťahovalectva a podporovaní legálneho prisťahovalectva.
(3)
Je potrebné uplatňovať integrovaný prístup k otázkam vyplývajúcim z migračných tlakov, žiadostiam o azyl a správe vonkajších hraníc Únie, pričom je potrebné, aby boli k dispozícii dostatočné rozpočtové prostriedky na riešenie naliehavých situácií v duchu dodržiavania ľudských práv a solidarity medzi všetkými členskými štátmi so zreteľom na vnútroštátnu zodpovednosť a zabezpečenie jasného vymedzenia úloh.
(4)
Stratégia vnútornej bezpečnosti Európskej únie (ďalej len „stratégia vnútornej bezpečnosti“) prijatá Radou vo februári 2010, predstavuje spoločnú agendu na riešenie týchto spoločných problémov týkajúcich sa bezpečnosti. V oznámení Komisie z novembra 2010 s názvom „Stratégia vnútornej bezpečnosti EÚ“ sa zásady a usmernenia stratégie prevádzajú do konkrétnych opatrení určením piatich strategických cieľov: rozložiť medzinárodné zločinecké siete, zabraňovať terorizmu, radikalizácii a náboru nových členov, zvýšiť úroveň bezpečnosti občanov a podnikov v kybernetickom priestore, zvýšiť bezpečnosť prostredníctvom riadenia hraníc a zvýšiť odolnosť Európy voči krízam a katastrofám.
(5)
Podľa stratégie vnútornej bezpečnosti sú sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť ciele, ktoré je potrebné sledovať súbežne, pričom s cieľom dosiahnuť slobodu a spravodlivosť je potrebné presadzovať bezpečnosť vždy v súlade so zásadami, ktoré sú stanovené v zmluvách, právnym štátom a záväzkami Únie v oblasti základných práv.
(6)
Solidarita medzi členskými štátmi, jasnosť v rozdelení úloh, dodržiavanie základných slobôd a ľudských práv a právneho štátu, silný dôraz na globálne perspektívy a prepojenie s vonkajšou bezpečnosťou a súlad a súdržnosť s cieľmi zahraničnej politiky EÚ stanovenými v článku 21 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) by mali byť hlavnými zásadami, ktorými sa riadi vykonávanie stratégie vnútornej bezpečnosti.
(7)
S cieľom podporiť vykonávanie stratégie vnútornej bezpečnosti a zabezpečiť, aby sa stala bežnou realitou, by sa členským štátom mala poskytnúť dostatočná finančná podpora Únie prostredníctvom zriadenia Fondu pre vnútornú bezpečnosť (ďalej len „fond“).
(8)
Vzhľadom na právne špecifiká platné pre hlavu V ZFEÚ nie je právne možné zriadiť fond ako jediný finančný nástroj. Fond by sa preto mal zriadiť ako súhrnný rámec pre finančnú podporu Únie v oblasti vnútornej bezpečnosti, ktorý zahŕňa nástroj pre finančnú podporu v oblasti vonkajších hraníc a víz (ďalej len „nástroj“) zriadený na základe tohto nariadenia, ako aj nástroj pre finančnú podporu v oblasti policajnej spolupráce, predchádzania trestnej činnosti a boja proti trestnej činnosti a krízového riadenia zriadený na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 513/2014 (4). Tento súhrnný rámec by malo dopĺňať nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 514/2014 (5), na ktoré by sa malo toto nariadenie odkazovať, pokiaľ ide o pravidlá programovania, finančného hospodárenia, riadenia a kontroly, zúčtovania, uzatvárania programov a podávania správ a hodnotenia.
(9)
Nová štruktúra pilierov fondu v oblasti vnútorných záležitostí by mala prispieť k zjednodušeniu, racionalizácii, konsolidácii a transparentnosti financovania v uvedenej oblasti. Mala by sa dosiahnuť súčinnosť a doplnkovosť s ostatnými fondmi a programami, a to aj s cieľom alokácie financovania na spoločné ciele. Malo by sa však zamedzovať prekrývaniu rôznych nástrojov financovania.
(10)
Fond by mal odrážať potrebu posilnenia flexibility a zjednodušenia pri súčasnom dodržaní požiadaviek predvídateľnosti a zaručovať spravodlivé a transparentné rozdeľovanie prostriedkov v záujme splnenia všeobecných a konkrétnych cieľov ustanovených v tomto nariadení.
(11)
Účinnosť opatrení a kvalita nákladov sú hlavnými zásadami pri vykonávaní fondu. Okrem toho by sa mal fond tiež vykonávať najúčinnejším a užívateľsky najprívetivejším spôsobom.
(12)
V rámci fondu by sa mali osobitne zohľadňovať členské štáty, ktoré v dôsledku svojej zemepisnej polohy čelia mimoriadnemu tlaku migračných tokov.
(13)
Solidarita a deľba zodpovednosti medzi členskými štátmi a Úniou je hlavnou zložkou spoločnej politiky v oblasti riadenia vonkajších hraníc.
(14)
Fond by mal vyjadrovať solidaritu prostredníctvom finančnej pomoci poskytovanej tým členským štátom, ktoré v plnom rozsahu uplatňujú schengenské ustanovenia o vonkajších hraniciach, ako aj tým štátom, ktoré sú pripravené na plnohodnotnú účasť v Schengene, a členské štáty by ho mali používať v záujme spoločnej politiky Únie v oblasti riadenia vonkajších hraníc.
(15)
V záujme prispenia k dosiahnutiu všeobecného cieľa fondu by členské štáty mali zaručiť, aby sa v ich národných programoch uvádzali osobitné ciele nástroja a aby bolo prideľovanie prostriedkov medzi ciele úmerné výzvam a potrebám a aby umožňovalo splnenie cieľov. Ak sa v národnom programe neuvádza jeden z osobitných cieľov alebo je pridelenie prostriedkov pod minimálnymi percentami pre niektoré ciele národných programov stanovených v tomto nariadení, príslušný členský štát to v programe zdôvodní.
(16)
Vo vzťahu ku každému z osobitných cieľov nástroja by sa mali stanoviť spoločné ukazovatele s cieľom zhodnotiť výsledky fondu. Meranie dosiahnutia osobitných cieľov prostredníctvom spoločných ukazovateľov neukladá povinnosť vykonávania opatrení súvisiacich s uvedenými ukazovateľmi.
(17)
Účasť členského štátu by nemala byť v súbehu s jeho účasťou na dočasnom finančnom nástroji Únie, ktorý podporuje prijímajúce členské štáty okrem iného aj financovaním opatrení na nových vonkajších hraniciach Únie na účely vykonávania schengenského acquis upravujúceho problematiku hraníc, víz a kontroly vonkajších hraníc.
(18)
Nástroj by mal vychádzať z procesu budovania kapacít rozvíjaného s pomocou Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007-2013 zriadeného rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (6) a mal by ho rozšíriť tak, aby zohľadňoval aj nové zmeny.
(19)
Členské štáty pri plnení úloh na vonkajších hraniciach a konzulátoch v súlade so schengenským acquis o hraniciach a vízach vykonávajú činnosti v záujme alebo v mene všetkých ostatných členských štátov v schengenskom priestore, čím poskytujú verejnú službu Únii. Nástroj by mal prispievať k podpore prevádzkových nákladov súvisiacich s politikou v oblasti kontroly hraníc a vízovou politikou a mal by umožňovať členským štátom udržiavanie schopností dôležitých pre túto službu pre všetkých. Takáto podpora predstavuje plnú refundáciu zvolených špecifických nákladov súvisiacich s cieľmi nástroja a mala by tvoriť nedeliteľnú súčasť národných programov.
(20)
Nástroj by mal dopĺňať a posilňovať činnosti vykonávané na účely rozvoja operačnej spolupráce pod záštitou Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (ďalej len „agentúra Frontex“) zriadenej nariadením Rady (ES) č. 2007/2004 (7), vrátane nových činností vyplývajúcich zo zmien a doplnení vykonaných nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1168/2011 (8), a tým ďalej posilňovať solidaritu medzi tými členskými štátmi, ktoré kontrolujú vonkajšie hranice v záujme a v mene schengenského priestoru ako celku. Znamená to okrem iného, že členské štáty by pri navrhovaní svojich národných programov mali zohľadňovať analytické nástroje a operačné a technické usmernenia vypracované agentúrou Frontex, ako aj vypracované osnovy odbornej prípravy, a síce spoločné hlavné osnovy pre odbornú prípravu pohraničnej stráže vrátane ich prvkov týkajúcich sa základných práv a prístupu k medzinárodnej ochrane. V záujme dosiahnutia doplnkovosti medzi jej poslaním a zodpovednosťami členských štátov za kontrolu a dozor na vonkajších hraniciach, ako aj v záujme zaručenia súdržnosti a zamedzenia nákladovej neefektívnosti by sa Komisia mala s agentúrou radiť o návrhoch národných programov, ktoré predkladajú členské štáty, a najmä o činnostiach financovaných v rámci operačnej podpory.
(21)
Nástroj by sa mal vykonávať pri úplnom dodržaní práv a zásad zakotvených v Charte základných práv Európskej únie a v medzinárodných záväzkoch Únie a bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie osobitných ustanovení týkajúcich sa práva na azyl a medzinárodnú ochranu.
(22)
Jednotná a vysokokvalitná kontrola vonkajších hraníc má zásadný význam pre posilňovanie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. V súlade so spoločnými normami Únie by mal nástroj podporovať opatrenia týkajúce sa riadenia vonkajších hraníc, ktoré sa majú vykonávať v súlade so štvorstupňovým modelom kontroly prístupu, ktorý zahŕňa opatrenia v tretích krajinách, spoluprácu so susednými krajinami, opatrenia na kontrolu hraníc a kontrolné opatrenia v oblasti voľného pohybu, aby sa zabránilo nelegálnemu prisťahovalectvu a cezhraničnej trestnej činnosti v schengenskom priestore.
(23)
Podľa článku 3 ZEÚ by mal nástroj podporovať činnosti zamerané na zabezpečovanie ochrany detí, ktoré by na vonkajších hraniciach mohli utrpieť ujmu. Najmä pri vykonávaní opatrení týkajúcich sa identifikácie, okamžitej pomoci a odovzdávania do starostlivosti služieb určených na ochranu, by členské štáty mali všade tam, kde je to možné, venovať zvláštnu pozornosť zraniteľným osobám, najmä deťom a maloletým bez sprievodu.
(24)
Na zabezpečenie jednotnej a vysoko kvalitnej kontroly vonkajších hraníc a uľahčenie legitímneho cestovania cez vonkajšie hranice v rámci stratégie vnútornej bezpečnosti, nástroj by mal prispievať k rozvoju spoločného európskeho integrovaného systému riadenia hraníc. Uvedený systém zahŕňa všetky opatrenia zahŕňajúce politiku, právo, systematickú spoluprácu, rozdelenie záťaže, vyhodnocovanie situácie a meniacich sa okolností, pokiaľ ide o hraničné prechody neregulárnych migrantov, personál, vybavenie a technológie prijímané na rozličných úrovniach príslušnými orgánmi členských štátov konajúcimi v spolupráci s agentúrou Frontex, s tretími krajinami a v prípade potreby aj s inými subjektmi, najmä s Europolom a Agentúrou na prevádzkové riadenie rozsiahlych systémov IT, využívajúc okrem iného štvorstupňový model bezpečnosti hraníc a integrovanú analýzu rizík Únie.
(25)
V súlade s protokolom č. 5 k Aktu o pristúpení z roku 2003 o pozemnom tranzite osôb medzi Kaliningradskou oblasťou a ostatnými časťami Ruskej federácie by mal nástroj znášať všetky dodatočné náklady, ktoré vzniknú vykonávaním osobitných ustanovení acquis Únie o tomto tranzite, t. j. nariadenia Rady (ES) č. 693/2003 (9) a nariadenia Rady (ES) č. 694/2003 (10). Potreba pokračujúcej finančnej podpory pre uniknuté poplatky by však mala závisieť od vízového režimu Únie platného pre Ruskú federáciu.
(26)
Nástroj by mal zahŕňať podporu vnútroštátnych opatrení a spoluprácu medzi členskými štátmi v oblasti vízovej politiky a iné predhraničné činností, ktoré predchádzajú kontrolám na vonkajších hraniciach a mal by plne využívať vízový informačný systém (VIS). Efektívne riadenie činností organizovaných útvarmi členských štátov v tretích krajinách je v záujme spoločnej vízovej politiky ako súčasti viacvrstvového systému zameraného na uľahčenie legitímneho cestovania a riešenie nelegálneho prisťahovalectva do Únie a predstavuje neoddeliteľnú súčasť spoločného integrovaného systému riadenia hraníc.
(27)
Okrem toho by mal nástroj podporovať opatrenia na území krajín schengenského priestoru ako súčasť rozvoja spoločného integrovaného systému riadenia hraníc, ktorý posilňuje celkové fungovanie schengenského priestoru.
(28)
Nástroj by mal tiež podporovať Úniu pri rozvoji systémov IT založených na existujúcich a/alebo nových systémoch IT, ktoré by mohli vybaviť členské štáty nástrojmi na efektívnejšie riadenie pohybu štátnych príslušníkov tretích krajín cez hranice a zabezpečiť lepšiu identifikáciu a overovanie cestujúcich, a tak uľahčiť cestovanie a zvýšiť bezpečnosť hraníc. V tejto súvislosti by sa mal stanoviť program v súlade so stratégiou riadenia informácií v oblasti vnútornej bezpečnosti EÚ, ktorého cieľom by bolo pokrývanie nákladov na rozvoj tak centrálnych, ako aj národných prvkov týchto systémov, v záujme zabezpečenia technickej súdržnosti, interoperability s inými systémami IT v Únii, úspory nákladov a hladkého vykonávania v členských štátoch. Uvedené systémy IT by mali byť v súlade so základnými právami vrátane ochrany osobných údajov.
(29)
Členské štáty by mali venovať nevyhnutné finančné prostriedky Európskemu systému hraničného dozoru (EUROSUR), ktorý bol zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1052/2013 (11) s cieľom zabezpečiť dobré fungovanie tohto systému.
(30)
Na účely okamžitého riešenia nepredvídaného migračného tlaku a rizík pre bezpečnosť hraníc by malo byť možné poskytnúť pomoc v núdzových situáciách v súlade s rámcom stanoveným v nariadení (EÚ) č 514/2014.
(31)
Okrem toho by v záujme väčšej solidarity v schengenskom priestore ako celku mal dotknutý členský štát v prípade zistenia slabých stránok alebo potenciálnych rizík, a to najmä na základe schengenského mechanizmu hodnotenia, primerane konať v danej záležitosti, a to s využitím prostriedkov dostupných v rámci vnútroštátnych programov v súlade s prioritami a v prípade potreby aj prijatím opatrení pomoci v núdzových situáciách.
(32)
Členské štáty by sa mali na účely posilnenia solidarity a spoločnej zodpovednosti podnecovať na využívanie časti prostriedkov dostupných na základe vnútroštátnych programov na osobitné priority vymedzené Úniou, napríklad na nákup technického vybavenia potrebného pre agentúru Frontex a rozvoj konzulárnej spolupráce pre Úniu. Je potrebné maximalizovať vplyv financovania Únie využívaním a spájaním verejných a súkromných finančných prostriedkov a zvýšením ich pákového efektu. Mala by sa zabezpečiť čo najvyššia transparentnosť, zodpovednosť a demokratická kontrola inovatívnych finančných nástrojov a mechanizmov, ktoré využívajú rozpočet Únie.
(33)
Na účely zabezpečenia uplatňovania schengenského acquis v celom schengenskom priestore by sa malo v rámci tohto nástroja podporovať aj vykonávanie nariadenia Rady (EÚ) č. 1053/2013 (12), ako podstatného nástroja na uľahčovanie vykonávania politík Únie v oblasti slobody, spravodlivosti a bezpečnosti zabezpečovaním vysokého stupňa ochrany vonkajších hraníc a absenciou hraničných kontrol osôb v rámci schengenského priestoru.
(34)
Na základe skúseností získaných s Fondom pre vonkajšie hranice a pri vývoji SIS II a VIS sa považuje za vhodné umožniť určitý stupeň flexibility v súvislosti s potenciálnymi presunmi prostriedkov medzi rozličnými spôsobmi vykonávania cieľov sledovaných v rámci tohto nástroja, bez toho, aby bola dotknutá zásada, že treba od začiatku zabezpečiť kritické množstvo prostriedkov a finančnú stabilitu pre programy, prevádzkovú podporu pre členské štáty a bez toho, aby bola dotknutá kontrola zo strany Európskeho parlamentu a Rady.
(35)
V rovnakom duchu by sa mal rozšíriť rozsah pôsobnosti opatrení a stropy pre prostriedky, ktoré zostávajú dostupné pre Úniu (ďalej len „opatrenia Únie“), aby sa posilnila schopnosť Únie vykonať v danom rozpočtovom roku viacero činností v súvislosti s riadením vonkajších hraníc a spoločnou vízovou politikou v záujme Únie ako celku, ak a pokiaľ vznikne taká potreba. Medzi takéto opatrenia Únie patria štúdie a pilotné projekty na posilnenie riadenia vonkajších hraníc a spoločnej vízovou politiky a ich uplatňovania, odborná príprava príslušníkov pohraničnej stráže v oblasti ochrany ľudských práv, opatrenia alebo mechanizmy v tretích krajinách zaoberajúce sa migračnými tlakmi z týchto krajín v záujme optimálneho riadenia migračných tokov do Únie a efektívnej organizácie súvisiacich úloh na vonkajších hraniciach a konzulátoch.
(36)
Opatrenia v tretích krajinách a vo vzťahu k tretím krajinám podporované prostredníctvom nástroja by mali vytvárať synergické efekty a byť súdržné s ostatnými opatreniami mimo Únie podporovanými prostredníctvom geografických a tematických nástrojov vonkajšej pomoci Únie. Pri vykonávaní takýchto opatrení by sa malo dbať predovšetkým na dosiahnutie plného súladu so zásadami a všeobecnými cieľmi vonkajšej činnosti a zahraničnej politiky Únie vo vzťahu k dotknutej krajine alebo regiónu. Nemali by byť určené na podporu opatrení, ktoré sú priamo zamerané na rozvoj, a ak je to vhodné, mali by dopĺňať finančnú pomoc poskytovanú prostredníctvom nástrojov vonkajšej pomoci. Usilovať sa tiež bude o súdržnosť s humanitárnou politikou Únie, najmä pokiaľ ide o vykonávanie opatrení v núdzových situáciách.
(37)
Financovanie z rozpočtu Únie by sa malo sústrediť na tie činnosti, pri ktorých zásahy zo strany Únie môžu priniesť pridanú hodnotu v porovnaní s tým, ak by opatrenia členské štáty vykonávali samy. Keďže je Únia v lepšej pozícii ako členské štáty pri zabezpečovaní rámca pre vyjadrenie solidarity Únie v oblasti kontroly hraníc, vízovej politiky a riadenia migračných tokov, ako aj v súvislosti s poskytnutím platformy pre rozvoj spoločných informačných systémov podporujúcich uvedené politiky, finančná podpora poskytovaná na základe tohto nariadenia osobitne prispeje k posilňovaniu vnútroštátnych schopností a schopností Únie v týchto oblastiach.
(38)
V tomto nariadení by sa malo stanoviť pridelenie základných súm členským štátom. Základná suma pre každý členský štát sa vypočíta na základe prostriedkov pridelených z Fondu pre vonkajšie hranice pre každý členský štát v rokoch 2010 - 2012 a vydelením získaného čísla celkovými rozpočtovými prostriedkami dostupným na spoločné hospodárenie na uvedené tri roky. Výpočty sa robili v súlade s kritériami rozdeľovania stanovenými v rozhodnutí č. 574/2007/ES.
(39)
Komisia by mala sledovať vykonávanie nástroja v súlade s príslušnými ustanoveniami nariadenia (EÚ) č. 514/2014 s pomocou kľúčových ukazovateľov na hodnotenie výsledkov a účinkov. Ukazovatele vrátane príslušných základných údajov by mali poskytovať minimálnu základňu na hodnotenie rozsahu, v akom boli dosiahnuté ciele nástroja.
(40)
S cieľom doplniť alebo zmeniť ustanovenia tohto nariadenia týkajúce sa vymedzenia osobitných opatrení v rámci národných programov by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(41)
Pri uplatňovaní tohto nariadenia vrátane prípravy delegovaných aktov by Komisia mala uskutočňovať konzultácie s expertmi zo všetkých členských štátov.
(42)
S cieľom zabezpečiť jednotné, účinné a včasné uplatňovanie ustanovení o prevádzkovej podpore uvedených v tomto nariadení by sa Komisii mali zveriť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (13).
(43)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zabezpečenie rozdelenia solidarity a zodpovednosti medzi členskými štátmi a Úniou v oblasti riadenia vonkajších hraníc a vízovej politiky, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 ZEÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(44)
Rozhodnutie č. 574/2007/ES by sa malo zrušiť, s výhradou prechodných ustanovení uvedených v tomto nariadení.
(45)
Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis (14), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a B rozhodnutia Rady 1999/437/ES (15).
(46)
Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (16), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 body A a B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (17).
(47)
Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (18), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2011/350/EÚ (19).
(48)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto nariadení, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva.
(49)
Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (20); Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(50)
Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (21). Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(51)
Je vhodné zosúladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č.1311./2013 (22). Preto by sa malo toto nariadenie uplatňovať od 1. januára 2014,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Účel a rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa zriaďuje nástroj finančnej podpory pre riadenie vonkajších hraníc a spoločnú vízovú politiku (ďalej len „nástroj“) ako súčasť Fondu pre vnútornú bezpečnosť (ďalej len „fond“).
Toto nariadenie spolu s nariadením (EÚ) č. 513/2014, zriaďuje fond na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
2. V tomto nariadení sa stanovujú:
a)
ciele finančnej podpory a oprávnené opatrenia;
b)
všeobecný rámec pre vykonávanie oprávnených opatrení;
c)
prostriedky dostupné v rámci tohto nástroja od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 a ich rozdelenie;
d)
rozsah pôsobnosti a účel jednotlivých osobitných prostriedkov, pomocou ktorých sa financujú výdavky na riadenie vonkajších hraníc a spoločnú vízovú politiku.
3. Týmto nariadením sa zabezpečuje uplatňovanie pravidiel uvedených v nariadení (EÚ) č. 514/2014.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„vonkajšie hranice“ sú pozemné hranice členských štátov vrátane riečnych a jazerných hraníc, námorné hranice členských štátov a ich letiská, riečne, námorné a jazerné prístavy, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia právnych predpisov Únie o prekračovaní vonkajších hraníc, bez ohľadu na to, či sú hranice dočasné alebo nie;
b)
„spoločné normy Únie“ sú uplatňovaním operatívnych opatrení spoločným a nefragmentovaným spôsobom s cieľom dosiahnuť vysokú úroveň bezpečnosti v oblasti kontroly hraníc a víz v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (23), nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (24), nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (25), nariadením (ES) č. 2007/2004, nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 (26), schengenským katalógom pre kontrolu vonkajších hraníc, praktickou príručkou pre príslušníkov pohraničnej stráže, príručkou o vízach, usmernením pre riadenie systému EUROSUR a akýmikoľvek inými nariadeniami a usmerneniami, ktoré sa prijmú na úrovni Únie o kontrole hraníc a víz;
c)
„dočasné vonkajšie hranice“ sú:
i)
spoločné hranice medzi členským štátom, ktorý vykonáva schengenské acquis v plnom rozsahu, a členským štátom, ktorý je povinný uplatňovať schengenské acquis v plnom rozsahu v súlade so svojim Aktom o pristúpení, pre ktorý však príslušné rozhodnutie Rady, ktoré ho oprávňuje uplatňovať toto acquis v plnom rozsahu, nenadobudlo účinnosť,
ii)
spoločné hranice medzi dvoma členskými štátmi povinnými uplatňovať schengenské acquis v plnom rozsahu v súlade s príslušnými Aktmi o pristúpení, pre ktoré však príslušné rozhodnutie Rady, ktoré ich oprávňuje uplatňovať toto acquis v plnom rozsahu, nenadobudlo účinnosť;
d)
„hraničný priechod“ je každý priechod schválený príslušnými orgánmi na prekračovanie vonkajších hraníc oznámený v súlade s článkom 34 ods. 2 nariadenia (ES) č. 562/2006;
e)
„schengenský mechanizmus hodnotenia a monitorovania“ je overovanie správneho uplatňovania schengenského acquis podľa nariadenia (EÚ) č. 1053/2013;
f)
„núdzová situácia“ je situácia vyplývajúca z naliehavého a výnimočného tlaku, keď veľký alebo neúmerný počet štátnych príslušníkov tretej krajiny prekračuje alebo pravdepodobne prekročí vonkajšie hranice jedného alebo viacerých členských štátov alebo akákoľvek iná riadne zdôvodnená núdzová situácia, ktorá si vyžaduje naliehavé opatrenia na vonkajších hraniciach;
g)
„oddiel vonkajších hraníc“ je celá pozemná alebo námorná vonkajšia hranica členského štátu alebo jej časť tak, ako sa vymedzuje vo vnútroštátnom práve alebo ako ju vymedzilo národné koordinačné centrum alebo akýkoľvek iný orgán zodpovedný za vykonávanie nariadenia (EÚ) č. 1052/2013.
Článok 3
Ciele
1. Všeobecným cieľom nástroja je prispievať k zabezpečeniu vysokej úrovne bezpečnosti v Únii pri súčasnom uľahčovaní legitímneho cestovania prostredníctvom jednotnej kontroly na vonkajších hraniciach na vysokej úrovni a efektívneho spracúvania schengenských víz v súlade so záväzkom Únie, pokiaľ ide o rešpektovanie základných slobôd a ľudských práv.
2. V rámci všeobecného cieľa stanoveného v odseku 1 nástroj v súlade s prioritami uvedenými v príslušných stratégiách Únie, programoch a posúdeniach ohrozenia a rizík prispieva k dosiahnutiu týchto osobitných cieľov:
a)
podpora spoločnej vízovej politiky na uľahčenie legitímneho cestovania, poskytovanie vysokokvalitných služieb žiadateľom o víza, zabezpečenie rovnakého zaobchádzania so štátnymi príslušníkmi tretích krajín a predchádzanie nelegálnemu prisťahovalectvu;
b)
podpora integrovaného riadenia hraníc, vrátane ďalšej podpory harmonizácie opatrení súvisiacich s riadením hraníc v súlade so spoločnými normami Únie a prostredníctvom výmeny informácií medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a agentúrou Frontex na zabezpečenie jednotnej kontroly a ochrany vonkajších hraníc na vysokej úrovni na jednej strane, vrátane riešenia nelegálneho prisťahovalectva, a hladkého prechodu cez vonkajšie hranice v súlade so schengenským acquis na strane druhej, pričom sa zabezpečí prístup osôb k medzinárodnej ochrane pre tie osoby, ktoré ju potrebujú, v súlade so zmluvnými záväzkami členských štátov v oblasti ľudských práv vrátane zásady zákazu vrátenia alebo vyhostenia.
Dosahovanie osobitných cieľov nástroja sa hodnotí v súlade s článkom 55 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 514/2014 s použitím spoločných ukazovateľov stanovených v prílohe IV k tomuto nariadeniu a osobitných programových ukazovateľov, ktoré sú súčasťou národných programov.
3. S cieľom dosiahnuť ciele uvedené v odsekoch 1 a 2 prispeje nástroj k týmto operačným cieľom:
a)
podpora rozvoja, vykonávania a presadzovania politík s cieľom zaručiť absenciu akýchkoľvek kontrol osôb pri prekračovaní vnútorných hraníc, nezávisle od ich štátnej príslušnosti, a vykonávať kontroly osôb a efektívne monitorovanie pri prekračovaní vonkajších hraníc;
b)
postupné vytvorenie integrovaného riadiaceho systému pre vonkajšie hranice založeného na solidarite a zodpovednosti, najmä prostredníctvom:
i)
posilnenia kontroly na vonkajších hraniciach a systémov dohľadu a spolupráce medzi orgánmi členských štátov pre hraničnú stráž, colnú správu, migráciu, azyl a presadzovanie práva na vonkajších hraniciach vrátane námornej hranice;
ii)
opatrení na ich území súvisiacich s riadením vonkajších hraníc a potrebné sprievodné opatrenia súvisiace s bezpečnosťou dokumentov, spravovaním totožnosti a interoperabilitou nadobudnutého technického zariadenia;
iii)
akýchkoľvek opatrení, ktoré tiež prispievajú k predchádzaniu cezhraničnej trestnej činnosti na vonkajších hraniciach a k boju proti nej súvisiacej s pohybom osôb, vrátane obchodovania s ľuďmi a ich pašovania;
c)
podpora rozvoja a vykonávania spoločnej politiky v oblasti víz a iných povolení na krátkodobý pobyt, a rôznych foriem konzulárnej spolupráce s cieľom zaručiť lepšie poskytovania konzulárnych služieb a harmonizované postupy pri vydávaní víz;
d)
zriadenie a prevádzka systémov IT, ich komunikačnej infraštruktúry a vybavenia, ktoré podporujú spoločnú vízovú politiku, hraničné kontroly a hraničný dozor na vonkajších hraniciach a sú v plnej miere v súlade s právnymi predpismi o ochrane osobných údajov;
e)
posilnenie situačnej informovanosti na vonkajších hraniciach a schopnosti členských štátov reagovať;
f)
zabezpečenie efektívneho a jednotného uplatňovania acquis Únie upravujúceho problematiku hraníc a víz, vrátane efektívneho fungovania schengenského mechanizmu hodnotenia a monitorovania;
g)
posilnenie opatrení členských štátov, ktoré prispievajú k zlepšovaniu spolupráce medzi členskými štátmi uskutočňovanej v tretích krajinách v súvislosti s pohybom štátnych príslušníkov tretích krajín smerom na územie členských štátov, vrátane predchádzania nelegálnemu prisťahovalectvu a boja proti nemu, ako aj spoluprácou s tretími krajinami v tomto ohľade v plnom súlade s cieľmi a zásadami vonkajšej činnosti a humanitárnej politiky Únie.
4. Opatrenia financované v rámci nástroja sa vykonávajú v úplnom súlade so základnými právami a pri rešpektovaní ľudskej dôstojnosti. Opatrenia sú predovšetkým v súlade s ustanoveniami Charty základných práv Európskej únie, právnymi predpismi Únie o ochrane údajov, ustanoveniami Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, zásadami spravodlivého zaobchádzania so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, právom na azyl a medzinárodnú ochranu, zásadou zákazu vrátenia alebo vyhostenia a dodržiavaním medzinárodných záväzkov Únie a členských štátov, ktoré vyplývajú z medzinárodných nástrojov, v ktorých sú zmluvnými stranami, ako napríklad zo Ženevského dohovoru týkajúceho sa statusu utečencov z 28. júla 1951 doplneného protokolom z New Yorku z 31. januára 1967.
Najmä tam, kde je to možné, venujú členské štáty pri vykonávaní opatrení zvláštnu pozornosť identifikácii, okamžitej pomoci a odovzdávaniu zraniteľných osôb, najmä detí a maloletých bez sprievodu do starostlivosti služieb určených na ich ochranu.
5. Pri vykonávaní opatrení financovaných v rámci nástroja, ktoré sa vzťahujú na sledovanie námorných hraníc, venujú členské štáty osobitnú pozornosť svojim povinnostiam vyplývajúcim z medzinárodného morského práva poskytnúť pomoc osobám v tiesni. V tomto ohľade môžu byť zariadenia a systémy podporované v rámci nástroja použité na riešenie pátracích a záchranných situácií, ku ktorým môže dôjsť počas operácie hraničného dozoru na mori a tým prispieť k zabezpečeniu ochrany a záchrane životov migrantov.
6. Nástroj ďalej prispieva k financovaniu technickej pomoci na podnet členských štátov a Komisie.
Článok 4
Oprávnené opatrenia
1. V rámci cieľov uvedených v článku 3 tohto nariadenia a vzhľadom na výsledky politického dialógu uvedeného v článku 13 nariadenia (EÚ) č. 514/2014 a v súlade s cieľmi národného programu uvedeného v článku 9 tohto nariadenia podporuje nástroj opatrenia vykonávané v členských štátoch alebo členskými štátmi, najmä tieto:
a)
infraštruktúru, budovy a systémy požadované na hraničných priechodoch a na dozor medzi hraničnými priechodmi na predchádzanie nepovolenému prekračovaniu hraníc a jeho riešenie, nelegálnemu prisťahovalectvu a cezhraničnej trestnej činnosti, ako aj na zaručenie hladkých cestovných tokov;
b)
prevádzkové vybavenie, dopravné prostriedky a komunikačné systémy požadované pre účinnú a bezpečnú kontrolu hraníc a hľadanie osôb;
c)
systémy IT a komunikačné systémy na účinné riadenie migračných tokov cez vonkajšie hranice vrátane investícií do jestvujúcich a budúcich systémov;
d)
infraštruktúry, budovy, komunikačné systémy a systémy IT a prevádzkové vybavenie požadované na spracovanie žiadostí o víza, konzulárnu spoluprácu, ako aj iné opatrenia zamerané na zlepšovanie kvality služieb pre žiadateľov o víza;
e)
odborná príprava používania zariadení a systémov uvedených v bodoch b), c) a d) a podpora noriem manažérstva kvality a odborná príprava pohraničnej stráže, vrátane prípadne v tretích krajinách, s ohľadom na výkon ich sledovania, poradenské a kontrolné úlohy v súlade s medzinárodným právom v oblasti ľudských práv vrátane identifikácie obetí obchodovania s ľuďmi a pašovania ľudí;
f)
vysielanie úradníkov pre prisťahovalectvo a poradcov pre doklady v tretích krajinách a výmena a vysielanie príslušníkov pohraničnej stráže medzi členskými štátmi alebo medzi členským štátom a treťou krajinou;
g)
štúdie, školenia, pilotné projekty a ďalšie opatrenia, ktorými sa postupne zavádza integrovaný systém riadenia vonkajších hraníc, ako je uvedené v článku 3. ods. 3, vrátane opatrení zameraných na posilnenie medzirezortnej spolupráce v rámci členských štátov alebo medzi členskými štátmi a opatrenia týkajúce sa interoperability a harmonizácie systémov riadenia hraníc;
h)
štúdie, pilotné projekty a opatrenia zamerané na vykonávanie odporúčaní, operačných noriem a osvedčených postupov vyplývajúcich z operačnej spolupráce medzi členskými štátmi a agentúrami Únie.
2. V rámci cieľov uvedených v článku 3 tohto nariadenia a vzhľadom na výsledky politického dialógu uvedeného v článku 13 nariadenia (EÚ) č. 514/2014 a v súlade s cieľmi národného programu uvedeného v článku 9 tohto nariadenia podporuje nástroj opatrenia vykonávané v členských štátoch alebo členskými štátmi, a to predovšetkým tieto:
a)
informačné systémy, nástroje a vybavenie určené na spoločné využívanie informácií medzi členskými štátmi a tretími krajinami;
b)
opatrenia súvisiace s operačnou spoluprácou medzi členskými štátmi a tretími krajinami, vrátane spoločných operácií;
c)
projekty v tretích krajinách zamerané na zlepšenie systémov dohľadu s cieľom zabezpečiť spoluprácu so sieťou EUROSUR;
d)
štúdie, semináre, praktické semináre, konferencie, školenia, vybavenie a pilotné projekty na zabezpečenie technického a operačného odborného poradenstva pre tretie krajiny;
e)
štúdie, semináre, praktické semináre, konferencie, školenia, vybavenie a pilotné projekty vykonávajúce osobitné odporúčania, operačné normy a najlepšie postupy vyplývajúce z operačnej spolupráce medzi členskými štátmi a agentúrami Únie v tretích krajinách.
Komisia a členské štáty spolu s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť zabezpečia koordináciu opatrení a činnosti vo vzťahu k tretím krajinám, ako sa stanovuje v článku 3 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
3. Opatrenia uvedené v odseku 1 písm. a) nie sú oprávnené na dočasných vonkajších hraniciach.
4. Opatrenia súvisiace s dočasným a výnimočným opätovným zavedením pohraničnej kontroly na vnútorných hraniciach podľa Kódexu schengenských hraníc nie sú oprávnené.
5. Opatrenia, ktorých výhradným cieľom alebo výsledkom je kontrola tovaru, nie sú oprávnené.
KAPITOLA II
FINANČNÝ RÁMEC A RÁMEC NA VYKONÁVANIE
Článok 5
Celkové zdroje a vykonávanie
1. Celkové zdroje na vykonávanie nástroja predstavujú 2 760 mil. EUR v bežných cenách.
2. Ročné pridelené rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlamenty a Rada v rámci obmedzení viacročného finančného rámca.
3. S celkovými zdrojmi sa bude nakladať týmto spôsobom:
a)
v prípade národných programov v súlade s článkami 9 a 12;
b)
v prípade prevádzkovej podpory v rámci národných programov a za podmienok stanovených v článku 10;
c)
v prípade osobitného tranzitného režimu v súlade s článkom 11;
d)
v prípade opatrení Únie v súlade s článkom 13;
e)
v prípade pomoci v núdzových situáciách v súlade s článkom 14;
f)
v prípade vykonávania programu na zriadenie systémov IT podporujúcich riadenie migračných tokov cez vonkajšie hranice za podmienok uvedených v článku 15;
g)
v prípade technickej pomoci v súlade s článkom 16.
4. Rozpočet vyčlenený na základe nástroja na opatrenia Únie uvedené v článku 13 tohto nariadenia, pomoc v núdzových situáciách uvedenú v článku 14 tohto nariadenia a technickú pomoc uvedenú v článku 16 ods. 1 tohto nariadenia sa plní v rámci priameho hospodárenia v súlade s článkom 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (27) a v prípade potreby v rámci nepriameho hospodárenia v súlade s článkom 58 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet vyčlenený na národné programy uvedené v článku 9, pomoc v núdzových situáciách uvedenú v článku 10 a fungovanie osobitného tranzitného režimu uvedeného v článku 11 sa plní v rámci priameho hospodárenia v súlade s článkom 58 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet vyčlenený krajinám pridruženým k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis uvedeného v odseku 7 tohto článku sa vykonáva v rámci nepriameho hospodárenia v súlade s článkom 58 ods. 1 písm. c) bodom i) nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č 966/2012.
Metóda(-y) realizácie rozpočtu pre program vývoja systémov IT založených na existujúcich a/alebo nových systémoch IT sa stanoví(-ia) v príslušných legislatívnych aktoch Únie s výhradou ich schválenia.
5. Celkové zdroje sa budú využívať takto:
a)
1 551 mil. EUR na národné programy členských štátov;
b)
791 mil. EUR na zriadenie systémov IT založených na existujúcich a/alebo nových systémoch IT podporujúcich riadenie migračných tokov cez vonkajšie hranice Únie, s výhradou schválenia príslušných legislatívnych aktov Únie;
Ak sa uvedená suma nevyčlení alebo nevyčerpá, Komisia ju prostredníctvom delegovaného aktu v súlade s článkom 17 prerozdelí na jednu alebo viacero činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. b) a c) a písmena d) tohto odseku. Uvedený delegovaný akt obsahuje posúdenie vývoja príslušných systémov IT vrátane plnenia rozpočtu a očakávaných nevyčerpaných súm. Uvedené prerozdelenie sa môže uskutočniť po prijatí príslušného legislatívneho aktu alebo pri príležitosti preskúmania v polovici trvania uvedeného v článku 8.
c)
154 mil. EUR na osobitný tranzitný režim;
d)
264 mil. EUR na opatrenia Únie, pomoc v núdzových situáciách a technickú pomoc na podnet Komisie, z ktorých sa aspoň 30 % použije na opatrenia Únie.
6. Celkové zdroje dostupné na účely nástroja na základe odseku 1 spolu s celkovými zdrojmi stanovenými na účely nariadenia (EÚ) č. 513/2014 predstavujú finančné krytie fondu a slúžia ako základný referenčný údaj v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v oblasti rozpočtu a riadnom finančnom hospodárení (28) pre Európsky parlament a Radu počas ročného rozpočtového postupu.
7. Krajiny pridružené k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis sa podieľajú na nástroji v súlade s týmto nariadením.
Dohodnú sa mechanizmy poskytovania finančných príspevkov do nástroja uvedenými krajinami a dodatočné pravidlá potrebné pre takúto účasť, vrátane ustanovení zabezpečujúcich finančné záujmy Únie a právomoc Dvora audítorov vykonávať audit.
Finančné príspevky z uvedených krajín sa pridajú k celkovým zdrojom dostupným z rozpočtu Únie podľa odseku 1.
Článok 6
Zdroje na oprávnené opatrenia v členských štátoch
1. Suma vo výške 1 551 mil. EUR sa pridelí členským štátom orientačne takto:
a)
1 276 mil. EUR sa pridelí tak, ako je uvedené v prílohe I;
b)
147 mil. EUR na základe výsledkov mechanizmu uvedeného v článku 7;
c)
v rámci preskúmania v polovici trvania uvedeného v článku 8 a na obdobie od rozpočtového roku 2018 128 mil. EUR, čo je zvyšná časť dostupných rozpočtových prostriedkov v rámci tohto článku, alebo inú sumu stanovenú podľa odseku 2, pričom základom budú výsledky analýzy rizík a preskúmania v polovici trvania.
2. Každý členský štát prideľuje základné sumy na národné programy uvedené v prílohe I takto:
a)
aspoň 10 % na opatrenia uvedené v článku 9 ods. 2 písm. a);
b)
aspoň 25 % na opatrenia uvedené v článku 9 ods. 2 písm. b);
c)
aspoň 5 % na opatrenia uvedené v článku 9 ods. 2 písm. c), d) e) a f).
Členské štáty sa môžu od týchto minimálnych percent odkloniť za podmienky, že je v národnom programe uvedené vysvetlenie, prečo vyčlenenie týchto zdrojov pod toto minimum neohrozuje dosiahnutie príslušného cieľa. Uvedené vysvetlenie Komisia posúdi pri schvaľovaní národných programov, ako sa uvádza v článku 9 ods. 2
3. Členské štáty venujú nevyhnutné finančné prostriedky EUROSUR s cieľom zabezpečiť jeho dobré fungovanie.
4. Komisia je na účely riadneho plnenia cieľov nástroja v prípade nepredvídaných alebo nových okolností a/alebo na účely zabezpečenia účinnej implementácie finančných zdrojov dostupných na základe nástroja splnomocnená v súlade s článkom 17 prijímať delegované akty týkajúce sa úpravy orientačnej sumy stanovenej v odseku 1 písm. c) tohto článku.
5. Členské štáty, ktoré vstúpia do Únie v období rokov 2012 - 2020, nemajú nárok na pridelenie rozpočtových prostriedkov pre národné programy na základe nástroja, ak využívajú dočasný nástroj Únie, ktorý podporuje prijímajúce členské štáty pri financovaní opatrení na nových vonkajších hraniciach na účely vykonávania schengenského acquis upravujúceho problematiku hraníc, víz a kontroly vonkajších hraníc.
Článok 7
Zdroje na osobitné opatrenia
1. Členské štáty môžu okrem pridelených rozpočtových prostriedkov vypočítaných v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. a) dostať dodatočnú sumu za predpokladu, že je na to v národnom programe vyhradená a že sa má použiť na vykonávanie osobitných opatrení uvedených v prílohe II.
2. Komisia má právomoc prijímať delegované akty v súlade s článkom 17 na účely revízie osobitných opatrení uvedených v prílohe II, ak to považuje za vhodné, a to aj počas preskúmania v polovici trvania. Na základe nových osobitných opatrení môžu členské štáty dostať dodatočnú sumu podľa odseku 1 tohto článku, v závislosti od dostupných zdrojov.
3. Príslušným členským štátom sa pridelia dodatočné sumy podľa tohto článku prostredníctvom individuálneho rozhodnutia o financovaní, ktorým sa schvaľuje alebo reviduje ich národný program v súlade s postupom stanoveným v článku 14 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 8
Zdroje v rámci preskúmania v polovici trvania
1. Na účely pridelenia sumy uvedenej v článku 6 ods. 1 písm. c) bude Komisia od 1. júna 2017 vychádzať zo záťaže členských štátov v rámci riadenia hraníc vrátane akcií hľadania a záchrany osôb, ku ktorým môže dôjsť počas operácií hraničného dozoru na mori, a z hodnotiacich správ vypracovaných v rámci schengenského mechanizmu hodnotenia a monitorovania, a z úrovní ohrozenia na vonkajších hraniciach na obdobie rokov 2017 - 2020, ako aj z faktorov, ktoré budú vplývať na bezpečnosť na vonkajších hraniciach v rokoch 2014 - 2016. Uvedená suma sa rozdelí medzi členské štáty na základe posúdenia týchto kategórií hraníc, pričom sa zohľadní odsek 6 tohto článku:
a)
45 % pre vonkajšie námorné hranice;
b)
38 % pre vonkajšie pozemné hranice;
c)
17 pre letiská;
2. Pre vonkajšie námorné a pozemné hranice výpočet sumy vychádza z dĺžky časti vonkajších hraníc vynásobenej úrovňou ohrozenia (minimálna, bežná, stredná, vysoká) pre každý hraničný úsek, a to takto:
a)
koeficient 0,5 pri minimálnom ohrození;
b)
koeficient 1 pri bežnom ohrození;
c)
koeficient 3 pri strednom ohrození;
d)
koeficient 5 v prípade vysokého ohrozenia.
3. Pre letiská sa pridelenie prostriedkov vypočíta pre každý členský štát takto:
a)
50 % na základe počtu osôb prekračujúcich vonkajšie hranice;
b)
50 % na základe počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým sa odoprel vstup na vonkajších hraniciach.
4. V súlade so správou o analýze rizika agentúry Frontex a v spolupráci s agentúrou Frontex, a prípadne s ďalšími agentúrami Únie, Komisia určí stupeň ohrozenia pre každý úseku vonkajších hraníc členských štátov na obdobie rokov 2017 - 2020. Úrovne ohrozenia budú vychádzať z týchto faktorov:
a)
záťaž riadenia hraníc na vonkajších hraniciach;
b)
faktory, ktoré ovplyvňujú bezpečnosť na vonkajších hraniciach členských štátov v období rokov 2014 - 2016;
c)
zmeny v politikách Únie, napríklad vo vízovej politike;
d)
možné trendy do budúcnosti z hľadiska migračných tokov a rizík nezákonnej činnosti súvisiacej s nezákonným prekračovaním vonkajších hraníc osobami, a
e)
pravdepodobný politický, ekonomický a sociálny vývoj v tretích krajinách, a to najmä v susedných.
Predtým ako Komisia vydá správu, v ktorej určí úrovne ohrozenia, uskutoční výmenu názorov s členskými štátmi.
5. Na účely rozdelenia zdrojov podľa odseku 1:
a)
sa berie do úvahy línia medzi oblasťami uvedená v článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 866/2004 (29), ale nie námorné hranice na sever od tejto línie, hoci nepredstavuje vonkajšie pozemné hranice, a to na také dlhé obdobie, pokiaľ sa uplatňuje článok 1 Protokolu č. 10 o Cypre k Aktu o pristúpení z roku 2003;
b)
výraz „vonkajšie námorné hranice“ znamená vonkajšie hranice teritoriálnych morských vôd členských štátov vymedzené v súlade s článkami 4 až 16 Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve. V prípadoch, ak sa na nepovolené prekračovanie hraníc vyžadujú rozsiahle pravidelné operácie, tento výraz sa považuje za vonkajšie hranice oblastí vysokého ohrozenia. Uvedené vonkajšie hranice sa určia na základe zohľadnenia príslušných údajov o týchto operáciách v rokoch 2014 - 2016 poskytnutých príslušnými členskými štátmi.
6. Okrem toho môžu členské štáty na základe výzvy Komisie do 1. júna 2017 dostať dodatočný prídel rozpočtových prostriedkov za predpokladu, že sú na to v národnom programe vyhradené a s majú sa použiť na realizáciu osobitných opatrení, ktoré sa v príslušnom čase stanovia na základe priorít Únie.
7. Príslušným členským štátom sa pridelia dodatočné sumy podľa tohto článku prostredníctvom individuálneho rozhodnutia o financovaní, ktorým sa schvaľuje alebo reviduje ich národný program v súlade s postupom stanoveným v článku 14 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 9
Národné programy
1. Národný program, ktorý sa má vypracovať s prihliadnutím na výsledky politického dialógu uvedeného v článku 13 nariadenia (EÚ) č. 514/2014, podľa nástroja, a národný program, ktorý sa má vypracovať na základe nariadenia (EÚ) č. 513/2014, sa predložia Komisii ako jeden národný program pre fond a v súlade s článkom 14 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
2. V rámci národných programov, ktoré sa majú preskúmať a schváliť v súlade s článkom 14 nariadenia (EÚ) č. 514/2014, sa členské štáty v súlade s cieľmi uvedenými v článku 3 tohto nariadenia a zohľadňujúc výsledok politického dialógu uvedeného v článku 13 nariadenia (EÚ) č. 514/2014, usilujú o dosiahnutie cieľov, najmä týchto:
a)
vývoj EUROSUR v súlade s právom a usmerneniami Únie;
b)
podpora a rozšírenie existujúcej kapacity na vnútroštátnej úrovni v oblasti vízovej politiky a riadenia vonkajších hraníc ako aj podpora a rozšírenie opatrení v oblasti voľného pohybu súvisiacimi s riadením vonkajších hraníc, a to najmä pri zohľadnení nového technologického vývoja a/alebo medzinárodných ustanovení a štandardov týkajúcich sa migračných tokov;
c)
podpora ďalšieho rozvoja riadenia migračných tokov zo strany konzulárnych a iných útvarov členských štátov v tretích krajinách vrátane vytvorenia mechanizmu konzulárnej spolupráce, a to s cieľom uľahčiť legitímne cestovanie do Únie v súlade s právom Únie alebo príslušného členského štátu a zabrániť nelegálnemu prisťahovalectvu do Únie;
d)
posilňovanie integrovaného riadenia hraníc pomocou skúšania a zavádzania nových nástrojov, interoperabilných systémov a pracovných metód, a to s cieľom rozšíriť výmenu informácií v členskom štáte alebo zdokonaliť spoluprácu medzi agentúrami;
e)
vypracúvanie projektov s cieľom zabezpečiť jednotnú a vysokú úroveň kontroly vonkajších hraníc v súlade so spoločnými normami Únie a usilovať o zvýšenie interoperability systémov riadenia hraníc medzi členskými štátmi;
f)
podporné opatrenia po konzultácii s agentúrou Frontex, s cieľom podporovať ďalšiu harmonizáciu riadenia hraníc a najmä technologických schopností, v súlade so spoločnými normami Únie;
g)
zabezpečenie správneho a jednotného uplatňovania acquis Únie upravujúceho problematiku hraníc a víz v reakcii na slabé miesta identifikované na úrovni Únie, ktorých dôkazom sú výsledky získané v rámci schengenského hodnotiaceho a monitorovacieho mechanizmu;
h)
budovanie kapacity čeliť budúcim výzvam vrátane súčasných a budúcich hrozieb a tlakov na vonkajších hraniciach, a to najmä pri zohľadnení analýz vykonaných príslušnými agentúrami Únie.
3. Pri sledovaní cieľov uvedených v odseku 2 môžu členské štáty podporovať opatrenia v tretích krajinách a vo vzťahu k nim v rámci svojich národných programov vrátane spoločnej výmeny informácií a operačnej spolupráce.
4. V záujme dosiahnutia doplnkovosti medzi poslaním agentúry Frontex a zodpovednosťami členských štátov za kontrolu a dozor na vonkajších hraniciach, ako aj v záujme zaručenia súdržnosti a zamedzenia nákladovej neefektívnosti Komisia konzultuje s agentúrou Frontex o návrhoch národných programov, najmä o činnostiach financovaných v rámci operačnej podpory, ktoré predkladajú členské štáty.
Článok 10
Prevádzková podpora na základe národných programov členských štátov
1. Členský štát môže využiť až 40 % sumy pridelenej týmto nástrojom na jeho národný program na financovanie prevádzkovej podpory verejných orgánov zodpovedných za plnenie úloh a poskytovanie služieb, ktoré predstavujú verejnú službu pre Úniu.
2. Prevádzková podpora sa poskytne, ak príslušný členský štát splní tieto podmienky:
a)
súlad s acquis Únie upravujúcim problematiku hraníc a víz;
b)
súlad s cieľmi národného programu;
c)
súlad so spoločnými normami Únie s cieľom zlepšiť koordináciu medzi členskými štátmi a predchádzať zdvojovaniu úsilia, roztrieštenosti a nákladovej neefektívnosti v oblasti kontroly hraníc.
3. V tejto súvislosti Komisia pred schválením národného programu posúdi východiskovú situáciu v členských štátoch, ktoré vyjadrili svoj úmysel požiadať o prevádzkovú podporu podľa potreby s prihliadnutím na schengenské hodnotiace správy.
Zistenia Komisie sa stanú predmetom výmeny názorov s príslušným členským štátom.
Po výmene názorov sa môže súhlas Komisie s rozpočtovou podporou v rámci národného programu členského štátu podmieniť programovaním a vykonaním niekoľkých opatrení s cieľom zabezpečiť, aby do času poskytnutia rozpočtovej podpory boli v plnom rozsahu splnené podmienky stanovené v odseku 2.
4. Prevádzková podpora sa sústreďuje na osobitné úlohy a/alebo služby a zameriava sa na ciele uvedené v prílohe III. Zaručuje plnú refundáciu výdavkov vynaložených na plnenie úloh a/alebo poskytovanie služieb vymedzených v národnom programe v rámci finančných limitov stanovených programom a stropom uvedeným v odseku 1.
5. Prevádzková podpora podlieha monitorovaniu a výmene informácií medzi Komisiou a príslušným členským štátom so zameraním na východiskovú situáciu v uvedenom členskom štáte, ciele a úlohy, ktoré sa majú dosiahnuť a splniť, a ukazovatele na hodnotenie pokroku.
6. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoví postupy podávania správ o uplatňovaní tohto ustanovenia a akékoľvek iné praktické mechanizmy dojednané medzi členskými štátmi a Komisiou na účely dosiahnutia súladu s týmto článkom. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 18 ods. 2
Článok 11
Prevádzková podpora pre osobitný tranzitný režim
1. Nástroj zabezpečuje podporu na kompenzáciu uniknutých poplatkov za víza vydané na účely tranzitu a nákladov vynaložených pri realizácii režimu zjednodušeného tranzitného dokladu (FTD) a zjednodušeného železničného tranzitného dokladu (FRTD) v súlade s nariadením (ES) č. 693/2003 a nariadením (ES) č. 694/2003.
2. Finančné prostriedky pridelené Litve podľa odseku 1 neprekročia 154 mil. EUR na obdobie rokov 2014 - 2020 a budú k dispozícii vo forme dodatočnej osobitnej prevádzkovej podpory pre Litvu.
3. Na účely odseku 1 dodatočné náklady znamenajú náklady, ktoré vyplývajú priamo z osobitných požiadaviek vykonávania operácie osobitného tranzitného režimu a ktoré nevznikajú v dôsledku vydávania víz na účely tranzitu alebo na iné účely.
Oprávnenými na financovanie sú tieto typy dodatočných nákladov:
a)
investície do infraštruktúry;
b)
odborné vzdelávanie zamestnancov realizujúcich osobitný tranzitný režim;
c)
dodatočné prevádzkové náklady, vrátane miezd zamestnancov špecificky realizujúcich osobitný tranzitný režim.
4. Uniknuté poplatky uvedené v odseku 1 tohto článku sa vypočítajú na základe výšky vízových poplatkov a upustení od vízových poplatkov stanovených Dohodou medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o zjednodušení postupu pri vydávaní víz občanom Európskej únie a Ruskej federácie (30), a to v rámci finančného rámca uvedenom v odseku 2 tohto článku.
5. V prípade zmien, ktoré by mali vplyv na existenciu a/alebo fungovanie osobitného tranzitného režimu, Komisia a Litva preskúmajú uplatňovanie tohto článku.
6. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoví postupy podávania správ o uplatňovaní tohto ustanovenia a akékoľvek finančné a iné praktické mechanizmy dojednané medzi Litvou a Komisiou na účely dosiahnutia súlad s týmto článkom. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 18 ods. 2
7. Na zabezpečenie hladkého fungovania osobitného tranzitného režimu Komisia môže zaviesť osobitné mechanizmy priebežných platieb, ktoré sa odchyľujú od ustanovení nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 12
Programovanie v súlade s výsledkami schengenského hodnotiaceho a monitorovacieho mechanizmu
Na základe schengenskej hodnotiacej správy prijatej v súlade s nariadením (EÚ) č. 1053/2013 príslušný členský štát spolu s Komisiou a prípadne aj agentúrou Frontex preskúma, ako riešiť zistené skutočnosti vrátane nedostatkov, a vykoná odporúčania v rámci jeho národného programu.
V prípade potreby členský štát zreviduje svoj program v súlade s článkom 14 ods. 9 nariadenia (ES) č. 514/2014 v záujme zohľadnenia zistených skutočností a vydaných odporúčaní.
Financovanie nápravných opatrení je prioritou. V rámci dialógu s Komisiou a agentúrou Frontex príslušný členský štát zmení rozdelenie rozpočtových prostriedkov poskytovaných v rámci programu vrátane prostriedkov určených na prevádzkovú podporu, a/alebo zavedie alebo zmení či doplní opatrenia zamerané na odstraňovanie slabých stránok v súlade so zistenými skutočnosťami a odporúčaniami schengenskej hodnotiacej správy.
Článok 13
Opatrenia Únie
1. Na podnet Komisie môže byť fond použitý na financovanie nadnárodných opatrení alebo opatrení osobitného záujmu pre Úniu (ďalej len „opatrenia Únie“), ktoré sa týkajú všeobecných a osobitných cieľov uvedených v článku 3.
2. Aby boli opatrenia Únie oprávnené na financovanie, musia sledovať predovšetkým tieto ciele:
a)
podpora opatrení týkajúcich sa prípravy, monitorovania, administratívnej a technickej činnosti, požadovanej na účely vykonávania politiky vonkajších hraníc a vízovej politiky, vrátane posilňovania správy schengenského priestoru vývojom a implementáciou hodnotiaceho mechanizmu ustanoveného nariadením (EÚ) č. 1053/2013 na overovanie uplatňovania schengenského acquis a Kódexu schengenských hraníc, najmä výdavky na služobné cesty expertov Komisie a členských štátov, ktorí sa zúčastňujú návštev na mieste;
b)
zlepšenie znalosti a pochopenia situácie v členských štátoch a tretích krajinách, a to prostredníctvom analýzy, hodnotenia a podrobného monitorovania politík;
c)
podpora vývoja štatistických nástrojov vrátane spoločných štatistických nástrojov, metód a spoločných ukazovateľov;
d)
podpora a monitorovanie vykonávania práva Únie a dosahovania cieľov politiky Únie v členských štátoch, ako aj posudzovanie ich účinnosti a vplyvu, a to aj s ohľadom na dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd, pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti nástroja;
e)
podpora vytvárania kontaktov, vzájomného využívania skúseností, identifikácie a šírenia osvedčených postupov a inovačných prístupov medzi rôznymi zúčastnenými stranami na európskej úrovni;
f)
podpora projektov zameraných na harmonizáciu a interoperabilitu opatrení súvisiacich s riadením hraníc v súlade so spoločnými normami Únie cieľom vybudovať integrovaný systém riadenia európskych hraníc;
g)
zvyšovanie informovanosti o politikách a cieľoch Únie medzi zainteresovanými subjektmi a v rámci širokej verejnosti, vrátane vnútornej komunikácie o politických prioritách Únie;
h)
posilnenie schopnosti európskych sietí hodnotiť, propagovať, podporovať a ďalej rozvíjať politiky a ciele Únie;
i)
podpora mimoriadne inovačných projektov zameraných na vývoj nových metód a/alebo technológií s potenciálom na prenos do ostatných členských štátov, a to najmä projektov zameraných na skúšanie a validáciu výskumných projektov;
j)
podpora opatrení súvisiacich s tretími krajinami a opatrení v tretích krajinách podľa článku 4 ods. 2
3. Opatrenia Únie sa vykonávajú v súlade s článkom 6 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 14
Núdzová pomoc
1. Nástroj bude poskytovať finančnú pomoc na riešenie naliehavých a špecifických potrieb v prípade núdzovej situácie v zmysle článku 2 písm. f).
2. Pomoc v núdzových situáciách sa poskytuje v súlade s článkami 6 a 7 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 15
Zriadenie programu zameraného na vývoj systémov IT
Program zameraný na vývoj nových systémov IT založených na existujúcich a/alebo nových systémoch IT sa bude vykonávať s výhradou prijatia právnych predpisov vymedzujúcich uvedené systémy IT a ich komunikačnú infraštruktúru s cieľom predovšetkým zlepšiť riadenie a kontrolu cestovných tokov na vonkajších hraniciach posilnením kontrol a zároveň urýchlením prechodu cez hranice pre pravidelných cestujúcich. Ak je to vhodné, je potrebné usilovať sa o súčinnosť s existujúcimi systémami IT, aby sa zamedzilo zdvojovaniu výdavkov.
Rozdelenie sumy uvedenej v článku 5 ods. 5 písm. b) sa uvedie buď v príslušných právnych aktoch Únie alebo po prijatí uvedených legislatívnych aktov prostredníctvom delegovaného aktu v súlade s článkom 17.
Komisia informuje Európsky parlament a Radu o stave vývoja uvedených systémov IT najmenej raz ročne a vždy, keď je to potrebné.
Článok 16
Technická pomoc
1. Nástroj môže na podnet a/alebo v mene Komisie prispievať až do výšky 1,7 mil. EUR ročne na technickú pomoc do Fondu pre vnútornú bezpečnosť v súlade s článkom 9 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
2. Na podnet členského štátu sa z fondu môžu financovať činnosti zamerané na technickú pomoc v súlade s článkom 20 nariadenia (EÚ) č. 514/2014. Suma vyčlenená na technickú pomoc v období rokov 2014 - 2020 nepresiahne 5 % celkovej sumy pridelenej členskému štátu plus 500 000 EUR.
KAPITOLA III
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 17
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 ods. 5 písm. b), článku 6 ods. 4, článku 7 ods. 2 a článku 15 sa Komisii udeľuje na obdobie siedmich rokov od 21 mája 2014. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto sedemročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na obdobie troch rokov, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom sedemročného obdobia.
3. Delegovanie právomocí uvedené v článku 5 ods. 5 písm. b), článku 6 ods. 4, článku 7 ods. 2 a článku 15 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 ods. 5 písm. b), článku 6 ods. 4, článku 7 ods. 2 a článku 15 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 18
Postup výboru
1. Komisii pomáha Výbor fondov pre azyl, migráciu a integráciu a vnútornú bezpečnosť zriadený na základe článku 59 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 19
Uplatňovanie nariadenia (EÚ) č. 514/2014
Na nástroj sa vzťahujú ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 514/2014.
Článok 20
Zrušujúce ustanovenie
Rozhodnutie č. 574/2007/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
Článok 21
Prechodné ustanovenia
1. Toto nariadenie nemá vplyv na pokračovanie ani úpravu, vrátane celkového alebo čiastočného zrušenia, príslušných projektov a ročných programov až do ich ukončenia alebo pomoci schválenej Komisiou na základe rozhodnutia č. 574/2007/ES alebo akýchkoľvek iných právnych predpisov, ktoré sa uplatňujú na túto pomoc 31. decembra 2013.
2. Komisia pri prijímaní rozhodnutí o spolufinancovaní podľa nástroja zohľadní opatrenia prijaté na základe rozhodnutia č. 574/2007/ES pred 20. májom 2014, ktoré majú finančné dôsledky počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje takéto spolufinancovanie.
3. Komisia do 31. decembra 2017 automaticky zruší viazanosť tých prostriedkov, ktoré vyhradila na spolufinancovanie v období od 1. januára 2011 do 31. decembra 2014, pre ktoré jej do termínu predloženia záverečnej správy neboli poslané dokumenty potrebné na ukončenie opatrení, pričom neoprávnene vyplatené sumy sa musia vrátiť.
4. Sumy súvisiace s opatreniami, ktoré boli pozastavené z dôvodu súdneho konania alebo správneho konania o opravnom prostriedku s odkladným účinkom, sa pri výpočtoch sumy, ktorej viazanosť sa automaticky zruší, neberú do úvahy.
5. Členské štáty do 30. júna 2015 predložia Komisii hodnotiacu správu o výsledkoch a vplyve opatrení spolufinancovaných podľa rozhodnutia č. 574/2007/ES týkajúceho sa rokov 2011 - 2013.
6. Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov do 31. decembra 2015 správu o hodnotení ex post za obdobie rokov 2011 - 2013 v súlade s rozhodnutím č. 574/2007/ES.
Článok 22
Preskúmanie
Európsky parlament a Rada na návrh Komisie preskúmajú toto nariadenie do 30. júna 2020.
Článok 23
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Strasburgu 16. apríla 2014