PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/84
ze dne 21. ledna 2015,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) ode dne 22. srpna 2014 uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie prostřednictvím prováděcího nařízení Komise (EU) č. 904/2014 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“).
(2)
Dne 29. listopadu 2013 bylo zahájeno řízení v návaznosti na podnět podaný dne 16. října 2013 společností Ajinomoto Foods Europe SAS (dále jen „žadatel“), která je jediným výrobcem glutamátu sodného v Unii, a představuje tudíž 100 % celkové výroby glutamátu sodného v Unii.
(3)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. dubna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise zvážila písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami a v případě potřeby prozatímní zjištění náležitě upravila.
(6)
Všem účastníkům řízení Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné antidumpingové clo na dovoz glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.
(7)
Stanoviska předložená zúčastněnými stranami byla zvážena a případně vzata v úvahu.
3. Výběr vzorků
(8)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se metody výběru vzorků dodavatelů, kteří nejsou ve spojení, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 7. až 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(9)
Jak je stanoveno ve 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je glutamát sodný pocházející z Indonésie, vedený v současnosti pod kódem KN ex-2922 42 00 (dále jen „dotčený výrobek“). Glutamát sodný je potravinářská přídatná látka a používá se zejména jako látka zvýrazňující chuť a vůniv polévkách, vývarech, jídlech z ryb a masa, ve směsích koření a v hotových jídlech. Vyrábí se v podobě bílých, různě velikých krystalů bez zápachu. Glutamát sodný se používá rovněž v chemickém průmyslu pro nepotravinářské účely, například jako součást detergentů. Glutamát sodný je k dispozici v různých velikostech balení od spotřebitelského balení o hmotnosti 0,5 g po velkoobjemové pytle o hmotnosti 1 000 kg. Balení o menší velikosti se soukromým spotřebitelům prodávají prostřednictvím maloobchodníků, zatímco větší balení o hmotnosti 20 kg a více jsou určena pro průmyslové uživatele. Mimoto existují různé stupně čistoty. Neexistují však žádné rozdíly ve vlastnostech glutamátu sodného na základě velikosti balení nebo stupně čistoty.
(10)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry učiněné ve 21. až 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Běžná hodnota
(11)
Jelikož ohledně běžné hodnoty nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 26. až 31. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Vývozní cena
(12)
Oba spolupracující vyvážející výrobci z Indonésie zopakovali svá tvrzení, že prodejní ceny, za něž svůj výrobek prodávali společnostem ve spojení, odpovídaly běžným tržním podmínkám, a že stanovení výše vývozních cen by proto mělo vycházet z výše prodejních cen, za které mateřská společnost z Indonésie prodává svůj výrobek prvnímu odběrateli ve spojení, a nikoli z početně zjištěné vývozní ceny.
(13)
Oba vyvážející výrobci na podporu tohoto tvrzení argumentovali, že nebyly k dispozici žádné důkazy týkající se křížové kompenzace mezi výrobky nebo jinými náklady vzniklými mezi mateřskou společností v Indonésii a jejími společnostmi ve spojení. Závěry ve 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení proto neměly vycházet z těchto prvků.
(14)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že jeho společnost ve spojení v Unii nebyla dovozcem, ale zprostředkovatelem, který uskutečňoval další prodej výrobku v Unii před celním odbavením. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že na tomto základě by závěry, k nimž se dospělo ve 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že transferová cena mezi společnostmi ve spojení nedosahovala úrovně, která by dovozci ve spojení umožňovala dosáhnout přiměřeného zisku v Unii, neměly být použitelné.
(15)
Úvodem je třeba uvést, že již samotné spojení mezi vývozcem a dovozcem postačuje k tomu, aby mohla Komise považovat skutečné vývozní ceny za nespolehlivé, neboť existence spojení mezi vývozcem a dovozcem je jedním z řady důvodů, na jejichž základě lze skutečné vývozní ceny za nespolehlivé považovat. Vzhledem ke spojení mezi dodavatelem a dovozcem jsou ceny účtované dodavatelem jeho společnosti ve spojení v Unii transferovými cenami, které nejsou výsledkem jednání za tržních podmínek, které obvykle převládají mezi nezávislými společnostmi. Kromě toho je zřejmé, že náklady vzniklé z činností společnosti ve spojení a rozpětí zisku, kterého taková společnost dosáhne, účinně snižují částku, kterou vyvážející výrobce obdrží, protože zpravidla vznikají dovozci.
(16)
V tomto případě navíc šetření odhalilo, že příslušné společnosti ve spojení nedosahují v Unii udržitelné ziskové rozpětí. V tomto ohledu je třeba nejprve připomenout, že ziskové rozpětí nezávislého spolupracujícího dovozce nemohlo být použito, neboť bylo důvěrné povahy, a tudíž nemohlo být zpřístupněno účastníkům hospodářské soutěže. Proto se jako referenční hodnota použilo ziskové rozpětí, které bylo používáno v dřívějším řízení týkajícím se jiného chemického výrobku vyráběného podobným odvětvím a dováženého do Unie za podobných okolností jako v tomto případě (3). Toto ziskové rozpětí je nejobjektivnějším dostupným základem pro účel dosažení uspokojivého odhadu tržní vývozní ceny. Toto přiměřené ziskové rozpětí dosahovalo výše 5 %. Vzhledem k tomu, že zisk dosažený společnostmi ve spojení v Unii je výrazně nižší než tato referenční hodnota, a s ohledem na neudržitelnost takového zisku, nebylo možné transferovou cenu považovat za spolehlivou.
(17)
Kromě toho, nesporné důkazy o tom, že skutečně došlo ke křížové kompenzaci nebo ke vzniku určitých nákladů, které vznikají dovozci a jsou jím obvykle hrazeny, ale které zaplatila libovolný strana, mezi společnostmi ve spojení nejsou nezbytně zapotřebí. Jak již bylo uvedeno výše, tyto náklady vždy vznikají až společnosti ve spojení, a to tehdy, když tato společnost vykonává funkce prodeje a dovozu. V důsledku spojení mezi společnostmi ve spojení nelze vyloučit existenci křížové kompenzace prostřednictvím jiných výrobků ani vznik takových nákladů, a proto jsou transferové ceny nespolehlivé.
(18)
Rovněž není relevantní, zda společnost ve spojení v Unii provádí veškeré funkce dovozce či jiné funkce. Rozhodujícím faktorem je, zda je spolehlivá vývozní cena na úrovni hranice Společenství. Jak je uvedeno výše v 15. bodě odůvodnění, současné šetření ukázalo, že úroveň cen mezi společnostmi ve spojení neumožnila společnostem ve spojení v Unii dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí. Žádný z vývozců neposkytl důkazy, proč by toto ziskové rozpětí mělo být nepřiměřené, a proto by tvrzení v tomto ohledu měla být považována za neopodstatněná. Argument, že jedna z těchto společností ve spojení nevykonávala v Unii funkce dovozce, není odůvodněný, jelikož, jak se uvádí výše, není relevantní, které konkrétní funkce společnost v Unii vykonávala. Navíc se skutečnost, že společnost prováděla pouze některé funkce dovozce, nutně odráží v částce prodejních, správních a režijních nákladů společností ve spojení, ale zajisté ne v použitém ziskovém rozpětí. Kromě toho je třeba uvést, že skutečnost, že určité činnosti vykonává společnost ve spojení před dovozem, neznamená, že vývozní cenu nelze zjistit početně na základě ceny při dalším prodeji prvnímu nezávislému odběrateli, a že by neměly být provedeny nezbytné úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(19)
Po poskytnutí konečných informací dva spolupracující indonéští vyvážející výrobci zopakovali svoje tvrzení týkající se stanovení vývozní ceny. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění uvedená v 15. bodě odůvodnění, tj. že samotná existence spojení mezi vývozcem a dovozcem postačuje k tomu, aby Komise mohla považovat skutečné vývozní ceny za nespolehlivé, a tvrdil, že je to v rozporu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Týž vyvážející výrobce kromě toho tvrdil, že úvahy uvedené v 17. bodě odůvodnění, tj. že některé náklady vznikly společnosti ve spojení, když vykonávala funkce prodeje a dovozu, nevycházely z okolností tohoto případu. A nakonec tento vyvážející výrobce tvrdil, že se Komise nezabývala skutečností, že úroveň cen účtovaných společnosti ve spojení a úroveň cen účtovaných nezávislým zákazníkům v Unii byly podobné.
(20)
Druhý vyvážející výrobce zopakoval svoje tvrzení, že při stanovení vývozní ceny by se měla zohlednit jeho vývozní cena účtovaná prvnímu nezávislému zákazníkovi na hranici Unie, přičemž zdůraznil, že společnost ve spojení vystupovala jen jako zprostředkovatel a že, mimo jiné, celní vybavení provedli zákazníci, kteří nebyli ve spojení, v Unii.
(21)
V odpovědi na tato tvrzení je třeba uvést, že Komise se v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení domnívala, že na základě okolností tohoto případu by se vývozní ceny měly početně zjistit, protože existuje spojení mezi vývozci a stranami ve spojení. Šetřením se ve skutečnosti ukázalo, že příslušné strany ve spojení nedosáhly během období šetření v Unii udržitelného ziskového rozpětí. V této souvislosti není při určení toho, zda by se měly v tomto případě ceny početně zjistit, funkce společnosti ve spojení v Unii relevantní. Navíc, jak se uvádí v 18. bodě odůvodnění, skutečnost, že společnosti ve spojení provádějí jen určité funkce, není překážkou pro použití čl. 2 odst. 9 základního nařízení, odráží se však v nižší částce prodejních, správních a režijních nákladů, která se odečte od ceny, za níž se dotčený výrobek poprvé opětovně prodá nezávislému kupujícímu. Závěrem je třeba uvést, že vyvážející výrobci neposkytli žádné nové konkrétní důkazy, které by mohly tyto závěry zvrátit. Pokud jde o tvrzení týkající se podobné úrovně cen účtovaných zákazníkům ve spojení a nezávislým zákazníkům v Unii, je třeba poznamenat, že toto tvrzení se řešilo ve 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Šetřením se zjistilo, že navzdory podobnosti s úrovní cen účtovaných nezávislým zákazníkům nedosahovaly transferové ceny účtované mezi společnostmi ve spojení výše, která by dovozcům ve spojení umožňovala dosáhnout udržitelný zisk. Tyto argumenty by se proto měly zamítnout.
(22)
Argumenty týkající se použití početně zjištěných vývozních cen v tomto šetření by se proto měly zamítnout.
(23)
Titíž dva vyvážející výrobci tvrdili, že pokud budou vývozní ceny početně zjištěny navzdory jejich argumentům uvedeným ve 12. až 14. bodě odůvodnění, bylo přiměřené ziskové rozpětí ve výši 5 % použité pro výpočet vývozní ceny nadhodnocené a mělo by se místo toho použít skutečné ziskové rozpětí jejich společností ve spojení, neboť ceny mezi stranami ve spojení byly na stejné úrovni jako ceny účtované nezávislým zákazníkům.
(24)
Na základě úvah uvedených v 15. až 18. bodě odůvodnění, které se týkají spolehlivosti transferových cen a ziskových rozpětí společností ve spojení v Unii, by měl být tento argument zamítnut. V každém případě vycházely úpravy provedené u nákladů vzniklých v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení z příslušných vlastních prodejních, správních a režijních nákladů společností, a odrážely proto činnost těchto společností bez ohledu na jejich funkce. Tento argument by proto měl být zamítnut.
(25)
Jeden z výše uvedených vyvážejících výrobců tvrdil, že v případě specifických transakcí se společností, která není ve spojení s vyvážejícím výrobcem, by vývozní cena neměla vycházet ze skutečné zaplacené ceny nebo ceny splatné v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení. Komise však zjistila, že dotčené prodeje nebyly vývozníprodeje do Unie. Na tomto základě byly dotčené transakce ze stanovení vývozní ceny vyřazeny. Po poskytnutí konečných informací daný vyvážející výrobce zpochybnil toto vyřazení, a to z toho důvodu, že Komise by měla zohlednit celý prodej dotčeného výrobku vyrobeného vyvážejícím výrobcem v Unii. Pro účely stanovení vývozní ceny se však zohlednil celý prodej nezávislému zákazníkovi. Všechny následné transakce ze strany tohoto nezávislého zákazníka se nesmí brát v úvahu, protože zaprvé nejde o prodej na vývoz ve smyslu článku 2 odst. 8 a 9 základního nařízení a za druhé existuje riziko dvojího započtení tohoto prodeje. Na tomto základě bylo tvrzení vyvážejícího výrobce zamítnuto.
(26)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se stanovení vývozní ceny, potvrzují se závěry, k nimž se dospělo ve 32. až 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Srovnání
(27)
Po poskytnutí prozatímních informací dva spolupracující vyvážející výrobci zpochybnili, že je vzniklé náklady na přesun zboží z výrobního závodu do skladu možné považovat za vnitřní logistické náklady, které nemají vliv na srovnatelnost cen.
(28)
Jeden z vyvážejících výrobců měl na domácím trhu několik distribučních skladů, z nichž se glutamát sodný zasílal konečným zákazníkům. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že by přepravní náklady z továrny do skladů měly být považovány za náklady na vnitrostátní přepravu nákladů a měly by být odečteny od běžné hodnoty, neboť při prodeji na vývoz žádné takové náklady nevznikají. Druhý vyvážející výrobce tvrdil, že v některých případech náklady na přepravu zboží do skladu mohou být spojeny s konkrétní fakturou, a proto představují přímé prodejní náklady, přičemž tyto náklady jsou zahrnuty do ceny účtované odběratelům, a tedy ovlivňují srovnatelnost cen. Proto by se měly odečíst od běžné hodnoty.
(29)
Sklady jsou považovány za součást prostor vyvážejícího výrobce a teprve od okamžiku, kdy je výrobek ve skladu, je připraven k prodeji. Vzdálenost skladu od výrobního závodu je nepodstatná stejně jako to, zda přeprava z výrobního závodu do skladu může být spojena s určitou transakcí domácího prodeje, neboť to jsou obvykle náklady vzniklé před prodejem, a tedy nikoli přímé prodejní náklady, které mají vliv na srovnatelnost cen. Proto by na základě čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení měla být tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(30)
Po zveřejnění prozatímních zjištění spolupracující vyvážející výrobce, který vyvážel glutamát sodný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem mimo Unii, tvrdil, že jeho vývoz by již neměl být upravován podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, jelikož společnost ve spojení mimo Unii nejednala jako zprostředkovatel a nepobírá za práci provizi. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že přirážka pro dotyčnou společnost ve spojení, která sloužila jako základ pro provedenou úpravu, nemá vliv na srovnatelnost cen, protože Komise již při početním určení vývozní ceny odečtla přiměřené ziskové rozpětí na úrovni společnosti ve spojení v Unii, které se vztahovalo na veškerá ziskové rozpětí týkající se všech transakcí mezi společnostmi. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že má-li být od početně zjištěné vývozní ceny něco odečítáno, pak pouze prodejní, správní a režijní náklady společností ve spojení se sídlem mimo Unii.
(31)
Šetřením bylo zjištěno, že společnost ve spojení se sídlem mimo Unii zachovávala přirážku v případě každého prodeje na vývoz do Unie. Přirážka ovlivnila srovnatelnost cen, neboť byla zachována pouze u prodeje na vývoz, a nikoli u prodeje na domácím trhu. Tvrzení, že ziskové rozpětí společnosti ve spojení již bylo zohledněno při výpočtu vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení, nemohlo být přijato. Je tomu tak proto, že úpravy podle čl. 2 odst. 9 a čl. 2 odst. 10 základního nařízení mají odlišné cíle, jsou samostatné, navzájem se liší a řídí se rozdílnými podstatnými pravidly. Cílem čl. 2 odst. 9 základního nařízení je stanovit spolehlivou vývozní cenu, zatímco cílem čl. 2 odst. 10 základního nařízení je zajistit srovnatelnost mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou. Poté, co byla řádně stanovena vývozní cena podle čl. 2 odst. 8 nebo 9 základního nařízení, veškeré další úpravy podle čl. 2 odst. 10 se již vývozní ceny jako takové netýkají a nejsou v žádném případě určeny ke stanovení běžné hodnoty a vývozní ceny jako takové. Spolupracující vyvážející výrobce tedy přehlíží účel úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, jímž je učinit cenu srovnatelnou s běžnou hodnotou, a nikoli stanovit vývozní cenu jako takovou. Přiměřené ziskové rozpětí odečtené v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení se proto nevztahuje na žádnou možnou přirážku uplatněnou v rámci stejného prodejního kanálu. Pokud jde o částku, která má být upravena, provedená úprava odráží přirážku skutečně účtovanou mezi společnostmi vespojení, a tedy skutečně ovlivňuje ceny a srovnatelnost cen. Není proto důvod nahrazovat ji jinou teoretickou částkou. Komise je nakonec oprávněna zohlednit skutečnost, že platbu obdrží společnost ve spojení se sídlem mimo území Unie (ve formě přirážky, kterou si při prodeji zachová společnost ve spojení při prodeji a kterou fakturuje zákazníkům v Unii). K tomu, aby se mohla společnost ve spojení považovat za společnost podléhající dani z příjmu právnických osob v zemi mimo Unii (která má podstatně nižší sazby daně z příjmu právnických osob než Indonésie), pokud jde o tyto platby, musí v dané zemi skutečně provozovat hospodářskou činnost. Indonéský vyvážející výrobce si takto nemůže zajistit příznivé daňové zacházení, které získá za přítomnosti společnosti ve spojení v zemi mimo Unii a o její hospodářské činnosti v jurisdikci uvedené země, a současně v rámci antidumpingového řízení tvrdit, že společnost ve spojení nevykonává hospodářskou činnost. Proto se tato tvrzení zamítají.
(32)
Po poskytnutí konečných informací daný vyvážející výrobce zopakoval svoje tvrzení týkající se úpravy provedené v případě přirážky jeho společnosti ve spojení a vznesl námitku proti tomu, aby se v rámci antidumpingového šetření zohledňovala otázka daní. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že sice nepopírá, že jeho společnost ve spojení provozovala obchodní činnost v dotčené třetí zemi, ale že rozsah této činnosti v souvislosti s dotčeným výrobkem byl omezený. Navíc zopakoval tvrzení, že činnost společnosti ve spojení se jasně odlišovala od činnosti zprostředkovatele, přičemž společnost ve spojení nepobírala od vyvážejícího výrobce v souvislosti s prodejem do Unie žádnou provizi. A závěrem vyvážející výrobce zopakoval svoje tvrzení, že Komise při početním zjištění vývozní ceny již odečetla přiměřené ziskové rozpětí na úrovni společnosti ve spojení v Unii, čímž se pokryla všechna zisková rozpětí vztahující se na všechny transakce mezi společnostmi. Vyvážející výrobce v této souvislosti tvrdil, že v případě následných prodejů mezi společnostmi ve spojení Komise skutečně běžně odečítá pouze ziskové rozpětí společnosti ve spojení, která prodává výrobky přímo nezávislému zákazníkovi v Unii, ale nikoli zisková rozpětí ostatních společností ve spojení v rámci téhož prodejního kanálu.
(33)
Dlužno poznamenat, že v tomto případě může existence samostatného daňového subjektu sloužit jako ukazatel významné hospodářské činnosti provozované společností ve spojení se sídlem mimo Unii, pokud se taková činnost vyžaduje podle vnitrostátního daňového práva. V tomto případě, jak se uvádí ve 31. bodě odůvodnění, Komise zohlednila skutečnost, že dotčený vyvážející výrobce má mimo Unii stranu ve spojení, která provozuje významnou hospodářskou činnost, a skutečnost, že strana ve spojení mimo Unii odečítala u každé prodejní transakce týkající se dotčeného výrobku uskutečněné mezi stranami ve spojení přirážku, což ovlivnilo srovnatelnost cen v případě vývozu glutamátu sodného do Unie. Kromě toho, jak se uvádí ve 31. bodě odůvodnění, částka, z níž úprava vycházela, odrážela skutečnou ověřenou přirážku účtovanou mezi společnostmi ve spojení, a proto také přesně odrážela činnosti společnosti ve spojení. Tyto argumenty by se proto měly zamítnout.
(34)
Po zveřejnění prozatímních zjištění tentýž vyvážející výrobce vznesl námitku proti úpravě provedené u provizí vyplacených na základě vývozní ceny, přičemž tvrdil, že nešlo o přímé prodejní náklady, ale provize vyplácené měsíčně, v důsledku čehož nebyly spojeny s konkrétními prodejními transakcemi a neovlivňovaly srovnatelnost cen. Tento vyvážející výrobce uvedl, že zaplacené provize měly účinek pouze mezi společnostmi ve spojení, a proto se na ně nevztahuje čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Vyvážející výrobce rovněž argumentoval, že na základě předpokladu, že by byl společně se svojí společností ve spojení považován za jediný hospodářský subjekt, není v rámci tohoto hospodářského subjektu žádný převod peněz výdajem ani příjmem.
(35)
Šetřením se zjistilo, že podle „dohody o provizích“ mezi tímto vyvážejícím výrobcem a jeho společností ve spojení se provize stanou splatnými tehdy, když vyvážející výrobce v Indonésii prodává výrobky přímo nezávislým odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu Unie (nikoli prostřednictvím společnosti ve spojení). Vyplacená provize byla přímo provázána s čistou prodejní hodnotou. V důsledku toho přímý vztah mezi prodejem a vyplacenou provizí ovlivnil srovnatelnost cen podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.
(36)
Předpoklad, že společnosti ve spojení byly považovány za jeden hospodářský subjekt, je v důsledku nepřesný. Šetřením se zjistilo, že tento vyvážející výrobce měl plně funkční vývozní oddělení a nedocházelo k žádné duplikaci úkolů souvisejících s vývozem mezi vyvážejícím výrobcem a dovozcem ve spojení. Proto nelze společnost ve spojení považovat za interní prodejní oddělení a tyto argumenty by měly být zamítnuty.
(37)
Alternativně, v případě, že by vývozní ceny byly upraveny na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, by podle tvrzení vyvážejícího výrobce měla být částka vyplacených provizí rovněž vyřazena z prodejních, správních a režijních nákladů společnosti ve spojení, které byly odečteny od ceny při dalším prodeji prvnímu nezávislému odběrateli v Unii v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Nicméně podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení při výpočtu spolehlivé vývozní ceny by měly být od ceny při dalším prodeji prvnímunezávislému odběrateli v Unii odečteny veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a neexistuje právní základ, který by umožnil kompenzovat takové náklady jakýmkoli příjmem, jak požaduje vyvážející výrobce. Kromě toho se prodejní, správní a režijní náklady společnosti ve spojení v Unii týkají jiného prodejního kanálu (tj. prostřednictvím zákazníka ve spojení) než příjmu, který se týkal kanálu prodeje nezávislým odběratelům. A konečně, úprava přirážky podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení a stanovení vývozní ceny podle téhož čl. 2 odst. 8 nebo 9 má často rozdílný účel a představuje dvě různé fáze analýzy dumpingu.
(38)
Po poskytnutí konečných informací daný vyvážející výrobce zopakoval svá tvrzení týkající se provize uvedené ve 35. bodě odůvodnění, přičemž argumentoval tím, že by bylo nekonzistentní na jedné straně považovat transferové ceny mezi stranami ve spojení za nespolehlivé a na druhé straně upravovat vývozní cenu na základě dohody o provizích uzavřené mezi stranami ve spojení. Vyvážející výrobce dále zpochybnil zjištění uvedená ve 35. bodě odůvodnění, tedy že vyplácená provize přímo souvisela s čistou hodnotou prodeje a že tedy existoval přímý vztah mezi prodejem a vyplacenou provizí, který měl tak vliv na srovnatelnost cen, neboť provize se vyplácela jednou za měsíc a podrobnosti výpočtu provize si smluvní strany navzájem neposkytly.
(39)
Vyvážející výrobce nepodložil tato tvrzení dalšími důkazy ani na podporu svého tvrzení neposkytl další doplňující faktické informace, které by mohly uvedené závěry vyvrátit. Z toho důvodu se závěry uvedené ve 35. až 37. bodě odůvodnění potvrzují.
(40)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že by měla být provedena úprava běžné hodnoty za propagační a motivační náklady. Vyvážející výrobce argumentoval tím, že tyto náklady nevznikly při prodeji na vývoz do Unie, přičemž měly přímý dopad na prodejní cenu na domácím trhu. Tento argument vyvážející výrobce opíral o tvrzení, že alespoň v některých případech tyto náklady mohly být vysledovány až ke specifickým prodejním transakcím na domácím trhu. Nakonec tento vyvážející výrobce argumentoval, že propagační a motivační náklady odrážejí různé úrovně obchodování na domácím trhu (kde byl glutamát sodný prodáván přímo maloobchodníkům) na jedné straně a prodeje do Unie (obchodníkům a distributorům) na straně druhé.
(41)
Šetření ukázalo, že propagační a motivační náklady byly většinou vázány na klienty, a nikoli na konkrétní prodejní transakce. Propagační a motivační náklady vznikají bez ohledu na to, zda je výrobek v konečném důsledku prodán. Kromě toho šetření ukázalo, že náklady, o nichž se tvrdilo, že byly spojeny se specifickými prodejními transakcemi, nebyly ve skutečnosti zohledněny v ceně. Na tomto základě byl učiněn závěr, že propagační a motivační náklady neměly na ceny a srovnatelnost cen vliv a toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
(42)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že glutamát sodný s velkými krystaly (velikost ok) má odlišné fyzikální vlastnosti a prodává se na odlišné obchodní úrovni než glutamát sodný dovážený do Unie. Vyvážející výrobce proto argumentoval, že glutamát sodný s velkými krystaly by měl být ze stanovení běžné hodnoty vyloučen.
(43)
Šetřením se zjistilo, že existuje několik velikostí ok: prášek, jemné, pravidelné, malé a velké. Všechny velikosti ok jsou zahrnuty do definice výrobku, neboť mají stejné základní vlastnosti, konečné využití a jsou zaměnitelné. Proto by všechny typy výrobků měly být zahrnuty do stanovení běžné hodnoty. Kromě toho se šetřením zjistilo, že různé velikosti ok nejsou nákladovým faktorem.
(44)
Šetření dále prokázalo, že odběratelé na domácím trhu, kteří nakupovali glutamát sodný ve formě velkých ok, kupovali i další velikosti ok. Žádné důkazy neprokázaly, že by rozdíl v ceně pozorovaný u glutamátu sodného o velkosti velkých ok souvisel s fyzikálními vlastnostmi nebo obchodní úrovní, neboť bylo možné tento cenový rozdíl vztáhnout k dalším prvkům, jako jsou zákazníci a zakoupené objemy. Kromě toho vyvážející výrobce nevyčíslil údajný rozdíl ve fyzikálních vlastnostech. Argumenty v tomto ohledu by proto měly být zamítnuty.
(45)
Při nedostatku jakýchkoli dalších připomínek týkajících se srovnání se potvrzují závěry, k nimž se došlo ve 39. až 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dumpingová rozpětí
(46)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena ve 47. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(47)
S ohledem na vyřazení některých transakcí ze stanovení vývozní ceny jednoho vyvážejícího výrobce, jak je popsáno ve 25. bodě odůvodnění, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, stanoví se tato konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF (náklady, pojištění, přeprava) s dodáním na hranice Unie před proclením:
Společnost
Dumpingové rozpětí
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Všechny ostatní společnosti
28,4 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(48)
Zúčastněné strany zopakovaly, že by Komise do výrobního odvětví Unie neměla zahrnovat spolupracujícího výrobce v Unii, protože vyvážející výrobce v Indonésii, který je s ním ve spojení, spolupráci odmítl. Tvrdila, že situace ohledně újmy může být tímto vztahem ovlivněna.
(49)
Dotčené strany nepředložily v tomto ohledu žádné nové informace. Zejména nedoložily svá tvrzení o tom, do jaké míry mohla být situace ohledně újmy ovlivněna. Jak je stanoveno v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v tomto případě však není třeba vylučovat spolupracujícího výrobce v Unii z výrobního odvětví Unie navzdory jeho vztahu s nespolupracujícím vyvážejícím výrobcem v Indonésii, neboť tento jediný výrobce v Unii s Komisí během šetření plně spolupracoval a byl podroben dokonalé prověrce. Proto neměla skutečnost, že vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval, na průběh šetření žádný dopad. Tento argument by měl být proto zamítnut.
(50)
Po poskytnutí informací dotčené strany zopakovaly svůj argument, že by spolupracující výrobce v Unii neměl být zahrnut do výrobního odvětví Unie, protože vyvážející výrobce v Indonésii, který je s ním ve spojení, spolupráci odmítl. Tyto strany tvrdily, že odmítnutí spolupráce ze strany vyvážejícího výrobce ve spojení v Indonésii mohlo mít vliv na situaci týkající se újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo. V podstatě tvrdily, že ceny glutamátu sodného se dohadují na celosvětovém základě a že vzhledem k uvedenému vztahu existovalo riziko křížové kompenzace, která spočívala ve snížení cen účtovaných zákazníkům na trhu Unie a účtování vyšších cen na trhu třetí země. Odmítnutím spolupráce v rámci šetření by vyvážející výrobce ve spojení v Indonésii zbavil Komisi možnosti zkontrolovat, zda docházelo ke křížové kompenzaci.
(51)
Dotčené strany sice předložily dané tvrzení, ale nepodložily jej žádnými skutečnými důkazy. V každém případě, pokud jde o ceny účtované výrobcem z Unie jeho zákazníkům na trhu Unie, které byly během šetření ověřeny, neexistovaly žádné náznaky, že byly tyto ceny sníženy z důvodu křížové kompenzace. Naopak, jak se uvádí ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dovozní ceny z Indonésie se během posuzovaného období snížily o 8 %, což vyvíjelo tlak na ceny na trhu Unie, takže výrobní odvětví Unie nemohlo svoje ceny zvýšit v souladu s nárůstem svých nákladů. Proto bylo výrobní odvětví Unie jako celek během posuzovaného období nuceno svoje ceny snížit. Tento argument byl proto zamítnut.
(52)
Jelikož k definici výrobního odvětví Unie a výroby v Unii nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny závěry učiněné v 50. a 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že popis vývoje spotřeby v Unii v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl neúplný. Především pak strana tvrdila, že pokles spotřeby od roku FY2010/2011 do roku FY2011/2012 byl způsoben tím, že byl dovoz z Vietnamu nahrazen levnějším dovozem z Indonésie, a že proto odběratelé v Unii, kteří již neočekávali zvýšení cen, prodávali své nahromaděné zásoby, v důsledku čehož celkový objem prodeje v Unii klesl.
(54)
Okolnosti uvedené dotčenou společností nebyly v rozporu se závěry uvedenými v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pokles spotřeby v letech FY2010/2011 a FY2011/2012 byl zapříčiněn hlavně poklesem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Konkrétně mezi lety FY2010/2011 a FY2011/2012 poklesl prodej výrobního odvětví Unie i dovoz ze třetích zemí. Zatímco se však celkový dovoz snížil pouze o 2 % (viz 107. bod odůvodnění prozatímního nařízení), objem prodeje výrobního odvětví Unie poklesl o 16 % (72. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie se časově shodoval s poklesem objemu výroby výrobního odvětví Unie, jak se uvádí v tabulce v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(55)
Jak ale ukazuje tabulka ve 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dovoz z Vietnamu v letech FY2010/2011 a FY2011/2012 vzrostl, na rozdíl od toho, co tvrdí zúčastněná strana, zatímco dovoz z ostatních třetích zemí, např. z Brazílie, během stejného období poklesl téměř o 60 %. Zjištění proto nepotvrdila domněnku, že byl dovoz z Vietnamu nahrazen dovozem z Indonésie.
(56)
Dotčená strana navíc nedoložila své tvrzení, že uživatelé nahromadili před posuzovaným obdobím zásoby, které ve zvýšeném množství prodávali, když se zvýšil dovoz z Indonésie. Ani tato tvrzení nemohla být během šetření potvrzena. Tvrzení zúčastněné strany v tomto ohledu by proto měla být zamítnuta.
(57)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se spotřeby v Unii, byly potvrzeny závěry, k nimž se došlo v 52. až 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Dovoz z dotčené země
(58)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se dovozu z dotčené země, byly potvrzeny závěry, k nimž se došlo v 56. až 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(59)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ačkoli objem výroby a využití kapacity během posuzovaného období klesly, bylo tomu pouze důsledkem výrazného zvýšení před uvedeným obdobím. Tato strana tvrdila, že snížení v posuzovaném období nelze považovat za negativní vývoj a že nesvědčí o újmě. Při posuzování vývoje ukazatelů újmy se nicméně zohledňují pouze tendence zjištěné během posuzovaného období. V projednávaném případě neexistuje žádný platný důvod pro odchylku od této praxe a pro posuzování vývoje ukazatelů újmy během delšího období. Tento argument by se měl proto zamítnout.
(60)
Tatáž zúčastněná strana tvrdila, že náklady výrobního odvětví Unie se mohly zvýšit případným zahrnutím vedlejších produktů, což by také ovlivnilo ziskovost. Toto tvrzení bylo nepravdivé. Výrobní náklady výrobního odvětví Unie, včetně vedlejších produktů, byly podrobeny ověření, přičemž byla uspokojivě doložena úplnost a správnost nákladů. Toto tvrzení by proto mělo být zamítnuto.
(61)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se vývoje ukazatelů újmy, byly potvrzeny závěry, k nimž se dospělo v 67. až 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Závěr týkající se újmy
(62)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že ne všechny ukazatele újmy vykazovaly klesající tendenci a že výskyt záporné tendence v případě jen několika ukazatelů újmy nestačí pro vyvození závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu.
(63)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení nemusí všechny ukazatele újmy svědčit o nepříznivých tendencích, aby mohl být učiněn závěr o existenci újmy. Tvrzení bylo navíc nesprávné, jelikož šetření ukázalo, že téměř všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Tvrzení by se proto mělo zamítnout.
(64)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje Komise závěry učiněné v 94. až 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Vliv dumpingového dovozu
(65)
Jedna strana tvrdila, že vzhledem ke zjištěním uvedeným v 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tedy že se vážené průměrné rozpětí cenového podbízení indonéského dovozu během období šetření pohybovalo mezi 0 % a 5 %, nemohl tento dovoz způsobit újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, neboť nemohl vyvíjet na trhu Unie žádný cenový tlak.
(66)
Toto tvrzení však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Jak je uvedeno v 99. a 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, objem dumpingového dovozu z Indonésie během posuzovaného období výrazně vzrostl, a to jak v absolutních hodnotách, tak co se týče podílu na trhu. Tento nárůst se odehrál ve stejné době jako pokles objemu prodeje a snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Dovoz v tak značném množství donutil výrobní odvětví Unie snížit své prodejní ceny, aby je sladilo s úrovní cen indonéského dovozu. V důsledku toho bylo zjištěné rozpětí cenového podbízení skutečně nízké. Zároveň však výrobní odvětví Unie nemohlo své ceny stanovit v souladu se zvyšováním nákladů, což vedlo ke značnému poklesu jeho ziskovosti během posuzovaného období. To potvrzuje rozsah zjištěných rozpětí újmy, která se pohybují mezi 24,9 % a 47,0 %, jak je uvedeno ve 125. bodě odůvodnění níže. Tento argument by měl být proto zamítnut.
(67)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se vlivu dumpingového dovozu, byly potvrzeny závěry, k nimž se došlo v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Vliv dalších faktorů
2.1. Vliv dovozu z Číny
(68)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu se závěry ve 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení měl čínský dovoz negativní dopad na prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a přispěl tedy k podstatné újmě.
(69)
V absolutních číslech zůstal objem dovozu z Číny během posuzovaného období na nízké úrovni, jak je uvedeno ve 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Navíc, pokud se vezmou v úvahu antidumpingová cla, byly dovozní ceny vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie a rovněž vyšší než indonéské dovozní ceny. Tvrzení, že čínský dovoz přispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, bylo s ohledem na objemy a ceny dovozu z Číny zamítnuto.
(70)
Byly proto potvrzeny závěry, k nimž se došlo ve 102. a 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2. Dovoz z jiných třetích zemí
(71)
Jelikož ke vlivu dovozu z jiných třetích zemí nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny závěry učiněné ve 104. až 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Vývoj spotřeby v Unii
(72)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie se časově shodoval s poklesem spotřeby v Unii, který byl proto hlavní příčinou podstatné újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(73)
Jak je uvedeno ve 109. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokles spotřeby činil pouze 2 %, zatímco pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie dosahoval během posuzovaného období výše 17 %. Pokles spotřeby proto nemůže vysvětlit mnohem vyšší pokles objemu prodeje. Dovoz z Indonésie navíc vzdor klesající spotřebě vzrostl. Toto tvrzení by proto mělo být zamítnuto.
(74)
Jelikož nebyla v tomto ohledu předložena žádná další připomínka, byl potvrzen závěr učiněný ve 109. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(75)
Jelikož ke vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny závěry učiněné ve 110. až 112. bodě odůvodnění.
2.5. Údajná neefektivnost výrobního odvětví Unie
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací dvě strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, byla údajná neefektivnost výrobního procesu výrobního odvětví Unie, včetně neúčinného využívání zdrojů ze strany tohoto odvětví.
(77)
Tyto strany neupřesnily povahu údajné neefektivnosti. Jak je stanoveno ve 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření neodhalilo žádnou potenciální neefektivnost výrobního odvětví Unie a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(78)
Po poskytnutí informací zúčastněná strana zopakovala svá tvrzení týkající se neefektivnosti výrobního odvětví Unie. Daná strana v této souvislosti tvrdila, že odstávky výroby kvůli údržbě, začlenění její bývalé přidružené společnosti, zvýšení nákladů práce a nadcházející významné investice a jejich vliv na situaci výrobního odvětví Unie nebyly předmětem šetření.
(79)
Na rozdíl od toho, co tvrdila tato strana, Komise ve skutečnosti výše uvedené faktory analyzovala, jak se uvádí v 94. až 96. bodě odůvodnění (odstávky kvůli údržbě), v 89. a 90. bodě odůvodnění (začlenění bývalé přidružené společnosti), v 91. bodě odůvodnění (náklady práce) a v 82. a 83. bodě odůvodnění (investice) níže, tyto faktory ale nepoukazovaly na žádnou potenciální neefektivnost výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(80)
Jelikož k výše uvedenému nebyla předložena žádná další připomínka, byl potvrzen závěr učiněný ve 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6. Finanční krize
(81)
Jelikož k dopadu finanční krize nebyly vzneseny žádné připomínky, byl potvrzen 114. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.7. Investice a regulační požadavky EU týkající se bezpečnosti
(82)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že újmu způsobila vysoká úroveň investic ze strany výrobního odvětví Unie. Tato strana argumentovala, že není důležité, zda jsou investice nezbytné, neboť by se měl analyzovat pouze jejich vliv na situaci výrobního odvětví Unie a zejména jejich dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(83)
Tato strana nevysvětlila, do jaké míry mohly mít investice výrobního odvětví Unie dopad na jeho ziskovost. Jak je popsáno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, investice výrobního odvětví Unie byly založeny na odůvodněných obchodních rozhodnutích a nelze je považovat za nepřiměřené. Investiční náklady se navíc v průběhu času odepisují a jako takové nemohly mít žádný významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tvrzení zúčastněné strany v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(84)
Po zveřejnění informací tato zúčastněná strana zopakovala svoje tvrzení, že újma byla způsobena regulačními požadavky na bezpečnost a vysokou mírou investic výrobního odvětví Unie uskutečněných v zájmu splnění takových požadavků. Zopakovala též, že skutečnost, že tato rozhodnutí byla přiměřenými obchodními rozhodnutími a že při analýze by se měl zohlednit jen vliv na ziskovost, nebyla relevantní. V této souvislosti nakonec tvrdila, že skutečnost, že investiční náklady se v průběhu času odepisují, není relevantní.
(85)
Na rozdíl od toho, co tato strana tvrdila, se při hodnocení zohlednil vliv provedených investic na ziskovost výrobního odvětví Unie. Odpisy investičních nákladů jsou nákladovým faktorem, který je z hlediska stanovení ziskovosti relevantní, a proto se musí zohlednit. Tento argument byl proto zamítnut.
(86)
Jelikož k vlivu investic a regulačních požadavků EU týkajících se bezpečnosti nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny závěry učiněné ve 115. až 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.8. Ceny surovin a další náklady
2.8.1. Výrobní náklady
(87)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ziskovost poklesla vlivem souběžného zvýšení výrobních nákladů obecně. Proto je újma způsobena tímto zvýšením výrobních nákladů spíše než dovozem z Indonésie.
(88)
Jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvýšení výrobních nákladů se kvůli cenovému tlaku ze strany indonéského dovozu glutamátu sodného nemohlo promítnout do prodejní ceny. Klesající ziskovost byla tedy způsobena hlavně nárůstem dumpingového dovozu a tento argument by měl být zamítnut.
2.8.2. Začlenění bývalé přidružené společnosti
(89)
Tatáž zúčastněná strana tvrdila, že nebyl dostatečně analyzován vliv začlenění bývalé přidružené společnosti na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana tvrdila, že toto začlenění mělo negativní dopad na ziskovost, a proto způsobilo újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(90)
Komise dále prošetřila dopad začlenění bývalé přidružené společnosti na příslušné ukazatele újmy, jako jsou náklady výroby, zaměstnanost, investice a ziskovost. Je třeba poznamenat, že přidružená společnost byla zapojena pouze do prodeje dotyčného výrobku. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie bylo během rozpočtového roku, v němž došlo k začlenění (FY2011/2012), ziskové. Následující rozpočtový rok (FY2012/2013) byla ziskovost záporná. To se však časově shodovalo se zvýšením objemu dovozu z Indonésie, který se ve skutečnosti během téhož roku zdvojnásobil. Na tomto základě analýza nepotvrdila, že by začlenění bývalé přidružené společnosti mělo významný negativní dopad na ziskovost, a tvrzení v tomto ohledu by proto měla být zamítnuta.
2.8.3. Náklady práce
(91)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zapříčinilo zvýšení mzdových nákladů. Zatímco růst celkových nákladů je rovněž způsoben zvýšením nákladů práce během posuzovaného období, šetření ukázalo, že dopad zvýšení nákladů na pracovní sílu na celkové náklady výroby nebyl významný (přesný údaj nelze uvést z důvodu jeho důvěrné povahy). Na tomto základě nelze nárůst nákladů práce považovat za příčinu podstatné újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, a tvrzení v tomto ohledu by měla být zamítnuta.
(92)
V návaznosti na zveřejnění informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že náklady práce by se neměly posuzovat izolovaně, ale měl by se zohlednit dopad zvýšení jednotlivých nákladových položek jako celek.
(93)
Jak se uvádí v 87. a 88. bodě odůvodnění, Komise zvýšení výrobních nákladů jako celku posoudila, a proto byl argument v této souvislosti zamítnut.
2.8.4. Odstávky kvůli údržbě
(94)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles výroby a prodeje lze připsat na vrub odstávkám výrobního odvětví Unie kvůli údržbě, které způsobily pokles objemu prodeje. Proto by snížení výroby a objemu prodeje výrobního odvětví Unie nemělo být přičítáno dovozu z Indonésie.
(95)
Šetření ukázalo, že pokles výroby mezi FY2012/2013 a obdobím šetření skutečně časově korespondoval s prodlouženou odstávkou výroby kvůli údržbě, ta však byla prováděna pouze ve snaze snížit vysoké zásoby v důsledku klesajícího prodeje za předchozí roky posuzovaného období.
(96)
Proto byl pokles výroby a prodeje důsledkem nárůstu dumpingového dovozu glutamátu sodného z Indonésie a tento argument by měl být zamítnut.
(97)
Po zveřejnění informací další zúčastněná strana zopakovala svoje tvrzení, že ujmu lze připsat na vrub odstávkám kvůli údržbě a že je nepodstatné, zda byly tyto odstávky zapotřebí či nikoli. Tato strana tvrdila, že by se měl zohlednit dopad těchto odstávek na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(98)
Jak se uvádí v 95. a 96. bodě odůvodnění, odstávky kvůli údržbě byly důsledkem klesajícího prodeje, který byl sám o sobě důsledkem nárůstu dumpingového dovozu z Indonésie. Dovoz z Indonésie proto skutečně způsobil odstávky kvůli údržbě, které z tohoto důvodu nelze posuzovat izolovaně ani považovat za přerušení příčinné souvislosti mezi tímto dovozem a způsobenou újmou. Argument dotčené zúčastněné strany byl proto zamítnut.
2.8.5. Oslabení indonéské rupie
(99)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že vyvážející výrobci získali komparativní výhodu vlivem oslabení indonéské rupie v období mezi lednem 2012 a lednem 2014, které nesouviselo s jejich rozhodnutími o cenách. Tato strana tvrdila, že by měl být prošetřen dopad tohoto faktoru.
(100)
V této souvislosti je třeba připomenout, že pravděpodobný vliv dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v podstatě zkoumá zjištěním cenového podbízení, cenového propadu a stlačení cen. Za tímto účelem se porovnávají dumpingové vývozní ceny a prodejní ceny výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité pro výpočet újmy je třeba někdy přepočítat na jinou měnu v zájmu vytvoření srovnatelného základu. Proto použití směnných kurzů v této souvislosti pouze zajišťuje, aby byl cenový rozdíl zjištěn na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnný kurz nemůže být považován za faktor způsobující výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož je neoddělitelně spjat s dovozem samým. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.8.6. Závěry
(101)
Jelikož k vlivu nákladů surovin a dalších nákladů nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny závěry učiněné ve 117. až 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(102)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se příčinné souvislosti, byly potvrzeny závěry, k nimž se došlo ve 121. až 125. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, byl potvrzen 127. až 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodních společností
(104)
Jelikož k zájmu dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné připomínky, byl potvrzen 130. až 132. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem uživatelů
(105)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden uživatel zopakoval své tvrzení popsané ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podle něhož spotřeba glutamátu sodného v Unii dle očekávání významně vzroste, zejména kvůli zákazu, který EU uvalila na fosforečnany a jiné sloučeniny fosforu, které budou údajně nahrazeny glutamátem sodným používaným pro nepotravinářské odvětví. Tento uživatel dále argumentoval, že kapacita výrobního odvětví Unie by nedostačovala k uspokojení rostoucí poptávky na trhu Unie. Tato strana dále tvrdila, že nárůst spotřeby bude pro výrobní odvětví Unie prospěšný, neboť bude moci zvýšit svůj objem prodeje. Stejný uživatel zopakoval své tvrzení, že nebude k dispozici dostatek alternativních zdrojů dodávek, a to zejména proto, že výrobci z jiných třetích zemí tvoří součást stejné skupiny společností jako výrobní odvětví Unie, a proto nebudou zásobovat trh Unie.
(106)
Jak se nastiňuje ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je obtížné předvídat budoucí dopad nového regulačního rámce Unie týkajícího se zákazu fosforečnanů a dalších sloučenin fosforu na výrobní odvětví Unie. Dotyčná strana konkrétně neposkytla žádné informace nebo důkazy o tom, zda a do jaké míry tato událost zvýší poptávku po glutamátu sodném v Unii.
(107)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie má volnou kapacitu a bude schopno objem své výroby zvýšit a alespoň částečně tak zvýšenou poptávku na trhu Unie uspokojit. Celková kapacita Unie během období šetření překročila celkovou spotřebu v Unii.
(108)
Pokud jde o alternativní zdroje dodávek, jak již bylo uvedeno ve 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že výroba glutamátu sodného existuje v několika třetích zemích. Na začátku posuzovaného období, tedy v roce FY2010/2011, byl podíl dovozu z jiných třetích zemí (například Brazílie, Vietnamu a Koreje) značný a poklesl teprve tehdy, když vzrostl dovoz za nízké ceny z Indonésie. Při šetření bylo rovněž zjištěno, že v několika třetích zemích působí dodavatelé, kteří nepatří do stejné skupiny jako výrobní odvětví Unie. Dovoz z jiných třetích zemí by mohl pokračovat, pokud by se na trhu Unie obnovily rovné podmínky.
(109)
Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být zamítnuta.
(110)
V návaznosti na konečné zveřejnění táž zúčastněná strana zopakovala svoje tvrzení, že poptávka po glutamátu sodném v Unii se výrazně zvýší v důsledku budoucího zákazu fosfátů a že výrobní odvětví Unie nebude schopné tuto rostoucí poptávku v Unii uspokojit. Tato strana však nepředložila žádné nové informace ani konkrétní důkazy, a proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(111)
Táž zúčastněná strana rovněž po konečném zveřejnění tvrdila, že Komise nezohlednila procentuální podíl, který glutamát sodný představuje v rámci celkových nákladů na detergenty. Příslušná strana však nepředložila žádný nový prvek, který by odporoval zjištěním uvedeným ve 138. a 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podle nichž bude možný dopad opatření na tuto společnost omezený. Tento argument byl proto zamítnut.
(112)
Táž zúčastněná strana na závěr tvrdila, že se nezohlednily dodatečné náklady pro nepotravinářský průmysl a uživatele nepotravinářských výrobků. Nepředložila však žádné nové informace ani důkazy, a proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(113)
Další uživatel tvrdil, že dopad opatření proti Indonésii a Číně na uživatele by se měl posuzovat společně.
(114)
Dopad obou opatření na uživatele byl analyzován zejména v souvislosti s dostupností alternativních zdrojů dodávek ve 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jak bylo uvedeno ve 108. bodě odůvodnění, tato analýza ukázala, že existuje řada třetích zemí s potenciálem vyvážet glutamát sodný do Unie. Tyto třetí země byly na trhu Unie přítomny předtím, než do Unie ve zvýšeném množství vstoupil dumpingový dovoz z Indonésie.
(115)
Tvrdilo se, že uživatelé nejsou, vzhledem k vysoké konkurenci na trhu Unie s hotovými potravinovými výrobky, schopni přenést dodatečné náklady antidumpingového cla na konečné spotřebitele.
(116)
Jak se uvádí ve 135. až 137. bodě prozatímního nařízení, pokud jde o odvětví potravin a nápojů, glutamát sodný představuje pouze asi 5 % celkových nákladů výrobků obsahujících glutamát sodný, vyráběných spolupracujícími společnostmi. Zjistilo se, že tyto společnosti jsou ziskové. Zúčastněná strana neposkytla žádné informace, které by tato zjištění popíraly. Proto byly potvrzeny závěry uvedené ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že opatření budou mít na tyto společnosti pouze omezený dopad, a tvrzení učiněné v tomto ohledu by mělo být zamítnuto.
4. Zájem dodavatelů surovin
(117)
Po poskytnutí prozatímních informací dva dodavatelé zpochybnili závěr uvedený ve 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přičemž tvrdili, že zánik výrobního odvětví Unie by měl významný dopad na jejich obchodní činnost. Tito dodavatelé argumentovali, že vliv případného zastavení výroby glutamátu sodného ze strany výrobního odvětví Unie by měl negativní dopad na jejich celkový obchod, neboť závody na výrobu cukru musí neustále produkovat určité množství cukrového sirupu a melasy, jejichž hlavním odběratelem je výrobní odvětví Unie. Pokud by cukr v těchto formách zůstal neprodán, mohlo by to ovlivnit celkovou efektivnost příslušného závodu.
(118)
Tato tvrzení však nebyla doložena, a nemohla být proto zohledněna.
5. Další argumenty
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala své připomínky ohledně údajného dominantního postavení výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že uložením opatření na glutamát sodný by výrobní odvětví Unie mělo na trhu Unie komparativní výhodu. Nebyly však předloženy žádné nové důkazy, které by tato tvrzení podpořily. Závěry učiněné ve 145. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly proto potvrzeny a tvrzení učiněné v tomto ohledu by mělo být zamítnuto.
6. Závěr týkající se zájmu Unie
(120)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se zájmu Unie, byly potvrzeny závěry, k nimž se dospělo ve 126. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstranění újmy (rozpětí újmy)
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila výpočet cílového zisku použitý k určení úrovně pro odstranění újmy, jak je uvedeno ve 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že přiměřenou úrovní zisku související s trhem, založenou na čistém ziskovém rozpětí před zdaněním výrobců glutamátu sodného ve dvou asijských zemí dosaženém v roce 2013, by bylo ziskové rozpětí ve výši 3 % až 5 %.
(122)
Ziskové rozpětí použité při určení úrovně pro odstranění újmy odpovídalo ziskovému rozpětí, jehož by mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout za obvyklých podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno ve 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vliv dumpingového dovozu z Indonésie začal působit až během třetího roku posuzovaného období. Proto se považovalo za vhodné stanovit ziskové rozpětí na základě prvních dvou let posuzovaného období.
(123)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se úrovně pro odstranění újmy, byly potvrzeny závěry, k nimž se došlo ve 150. až 152. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(124)
Vzhledem k závěrům, k nimž se dospělo ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení, by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku, a to na úrovni rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě byla revidována individuální celní sazba jednoho vyvážejícího výrobce po poskytnutí prozatímních informací, neboť některé transakce byly ze stanovení vývozní ceny vyřazeny.
(125)
Na základě výše uvedeného je sazba cel, která budou uložena, stanovena takto:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(v %)
Rozpětí újmy
(%)
Konečné antidumpingové clo
(%)
Indonésie
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonésie
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonésie
Všechny ostatní společnosti
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
Sazby antidumpingových cel pro individuální společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření s ohledem na tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení pod svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by měla být uvalena celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených antidumpingových celních sazeb pro individuální společnosti.
(127)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Taková žádost musí být zaslána Komisi (4). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(128)
Za účelem minimalizace rizika obcházení těchto opatření, které vzhledem k velkému rozdílu mezi celními sazbami hrozí, je nutné přijmout zvláštní opatření, která umožní zajistit uplatňování individuálních antidumpingových cel. Společnosti, na něž se vztahují antidumpingové celní sazby pro individuální společnosti, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje antidumpingové clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(129)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, nebude se antidumpingové clo pro všechny ostatní společnosti vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Konečný výběr prozatímních cel
(130)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány.
(131)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení stanovisko nepředložil,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glutamátu sodného, v současnosti vedeného pod kódem KN ex 2922 42 00 (kód TARIC 2922420010) a pocházejícího z Indonésie.
2. Sazby konečného antidumpingového cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce stanoveny takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Všechny ostatní společnosti
28,4
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle prováděcího nařízení (EU) č. 904/2014 se vyberou s konečnou platností.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. ledna 2015.
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2015/84
z 21. januára 2015,
ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz glutamanu sodného s pôvodom v Indonézii
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 9 ods. 4,
keďže:
A. POSTUP
1. Dočasné opatrenia
(1)
Európska komisia (ďalej len „Komisia“) vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 904/2014 (2) (ďalej len „dočasné nariadenie“) a s platnosťou od 22. augusta 2014 uložila dočasné antidumpingové clo na dovoz glutamanu sodného s pôvodom v Indonézii.
(2)
Konanie sa začalo 29. novembra 2013 na základe podnetu, ktorý 16. októbra 2013 podala spoločnosť Ajinomoto Foods Europe SAS (ďalej len „navrhovateľ“), ktorá je jediným výrobcom glutamanu sodného v Únii, a tak predstavuje 100 % celkovej výroby glutamanu sodného v Únii.
(3)
Ako sa stanovuje v odôvodnení 20 dočasného nariadenia, prešetrovanie dumpingu a ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. októbra 2012 do 30. septembra 2013 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Skúmanie vývoja relevantného z hľadiska posúdenia ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. apríla 2010 do konca obdobia prešetrovania (ďalej len „posudzované obdobie“).
2. Ďalší postup
(4)
Po zverejnení základných skutočností a úvah, na základe ktorých bolo uložené dočasné antidumpingové clo (ďalej len „dočasné zverejnenie“), niekoľko zainteresovaných strán písomne vyjadrilo svoje stanovisko k predbežným zisteniam. Stranám, ktoré o to požiadali, bola poskytnutá možnosť vypočutia.
(5)
Komisia posúdila ústne a písomné pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany, a podľa potreby zodpovedajúcim spôsobom upravila predbežné zistenia.
(6)
Komisia informovala všetky strany o základných skutočnostiach a úvahách, na základe ktorých zamýšľala uložiť konečné antidumpingové clo na dovoz glutamanu sodného s pôvodom v Indonézii a s konečnou platnosťou vybrať sumy zabezpečené dočasným clom (ďalej len „konečné zverejnenie“). Všetkým stranám bola poskytnutá lehota, v rámci ktorej mohli predložiť pripomienky týkajúce sa konečného zverejnenia.
(7)
Pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany, sa posúdili a prípadne zohľadnili.
3. Výber vzorky
(8)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa metódy výberu vzorky neprepojených dovozcov, potvrdzujú sa predbežné zistenia uvedené v odôvodneniach 7 až 19 dočasného nariadenia.
B. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK
(9)
Ako sa stanovuje v odôvodnení 21 dočasného nariadenia, príslušným výrobkom je glutaman sodný s pôvodom v Indonézii, v súčasnosti patriaci pod číselný znak KN ex 2922 42 00 (ďalej len „príslušný výrobok“). Glutaman sodný je prídavnou látkou v potravinách, ktorá sa používa najmä ako látka na zvýraznenie chuti v polievkach, bujónoch, rybacích a mäsových jedlách, v zmesiach korenín a v hotových jedlách. Vyrába sa vo forme bielych kryštálov rôznych veľkostí a bez zápachu. Glutaman sodný sa používa aj v chemickom priemysle v „nepotravinárskych“ výrobkoch, ako sú napríklad detergenty. Je k dispozícii v rôznych veľkostiach balenia, od spotrebiteľských balení s hmotnosťou 0,5 g až po veľkoobjemové vrecia s hmotnosťou 1 000 kg. Menšie balenia sa predávajú prostredníctvom maloobchodných predajcov súkromným spotrebiteľom, zatiaľ čo väčšie balenia s hmotnosťou 20 kg a viac sú určené pre priemyselných používateľov. Okrem toho existujú rôzne stupne čistoty. Neexistujú však žiadne rozdiely v charakteristických vlastnostiach glutamanu sodného, ktoré by záviseli od veľkosti balenia alebo stupňa čistoty.
(10)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa príslušného výrobku a podobného výrobku, závery uvedené v odôvodneniach 21 až 25 dočasného nariadenia sa potvrdzujú.
C. DUMPING
1. Normálna hodnota
(11)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa normálnej hodnoty, odôvodnenia 26 až 31 dočasného nariadenia sa potvrdzujú.
2. Vývozná cena
(12)
Obaja spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia z Indonézie zopakovali svoje tvrdenia, že predajné ceny, ktoré účtujú svojim prepojeným spoločnostiam, zodpovedajú bežným trhovým podmienkam a že stanovenie vývoznej ceny by sa preto malo zakladať skôr na predajnej cene, ktorú materská spoločnosť z Indonézie účtuje prvému prepojenému zákazníkovi, než na vytvorenej vývoznej cene.
(13)
Na podporu tohto tvrdenia obaja vyvážajúci výrobcovia argumentovali, že nie sú k dispozícii žiadne dôkazy týkajúce sa krížovej kompenzácie medzi výrobkami alebo inými nákladmi vzniknutými medzi materskou spoločnosťou v Indonézii a jej prepojenými spoločnosťami. Závery uvedené v odôvodnení 37 dočasného nariadenia preto nemali byť založené na týchto prvkoch.
(14)
Jeden vyvážajúci výrobca okrem toho tvrdil, že jeho prepojená spoločnosť z Únie nebola dovozcom, ale sprostredkovateľom, ktorý výrobok ďalej predával pred colným odbavením. Tento vyvážajúci výrobca tvrdil, že na danom základe by závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodnení 37 dočasného nariadenia, t. j. že transferová cena medzi prepojenými spoločnosťami nedosahovala výšku, ktorá by prepojeným dovozcom mohla umožniť vytvárať v Únii primeraný zisk, preto neplatili.
(15)
Na úvod je potrebné poznamenať, že samotná skutočnosť, že existuje spojenie medzi vývozcom a dovozcom, stačí na to, aby Komisia mohla považovať skutočné vývozné ceny za nespoľahlivé, pretože existencia spojenia medzi vývozcom a dovozcom je jeden z niekoľkých dôvodov, pre ktoré sa skutočné vývozné ceny môžu považovať za nespoľahlivé. Vzhľadom na spojenie medzi dodávateľom a dovozcom sú ceny účtované dodávateľom jeho prepojenej spoločnosti v Únii transferovými cenami, ktoré nie sú výsledkom rokovaní za trhového odstupu obvykle prevládajúcich medzi nezávislými spoločnosťami. Navyše je zrejmé, že náklady vznikajúce v súvislosti s činnosťami prepojenej spoločnosti a ziskové rozpätie takejto spoločnosti v podstate znižujú sumu, ktorú dostane vyvážajúci výrobca, pretože ich spravidla znáša dovozca.
(16)
Okrem toho v tomto prípade prešetrovanie ukázalo, že príslušné prepojené spoločnosti nedosahovali v Únii udržateľné ziskové rozpätie. V tejto súvislosti je potrebné najprv poznamenať, že ziskové rozpätie neprepojeného spolupracujúceho dovozcu sa nemohlo použiť, pretože bolo dôverné, a teda nemohlo byť sprístupnené konkurentom. Preto sa ako referenčná hodnota použilo ziskové rozpätie, ktoré sa použilo v predchádzajúcom konaní týkajúcom sa iného chemického výrobku, ktorý vyrába podobný priemysel a ktorý sa dováža do Únie za podobných okolností ako v tomto prípade (3). Toto ziskové rozpätie je najobjektívnejším základom, ktorý je k dispozícii na účely uspokojivého odhadnutia vývoznej ceny zodpovedajúcej trhovým cenám. Použité primerané ziskové rozpätie dosahovalo výšku 5 %. Vzhľadom na to, že zisk dosiahnutý prepojenými spoločnosťami v Únii je podstatne nižší než táto prahová hodnota, a vzhľadom na neudržateľný charakter takéhoto zisku sa transferová cena nemohla považovať za spoľahlivú.
(17)
Navyše nesporné dôkazy o tom, že medzi prepojenými spoločnosťami skutočne došlo ku krížovej kompenzácii alebo vzniku určitých nákladov, ktoré obvykle znáša dovozca, ale zaplatila ich ľubovoľná strana, nie sú nevyhnutne potrebné. Ako už bolo uvedené, tieto náklady vždy vznikajú prepojenej spoločnosti, a to vtedy, keď táto spoločnosť vykonáva funkcie predaja a dovozu. V dôsledku spojenia medzi prepojenými spoločnosťami nemožno vylúčiť existenciu krížovej kompenzácie prostredníctvom iných výrobkov ani vznik takýchto nákladov, a preto sú transferové ceny nespoľahlivé.
(18)
Rovnako nie je relevantné, či prepojená spoločnosť v Únii vykonáva všetky funkcie dovozcu alebo iné funkcie. Rozhodujúce je, či je vývozná cena na úrovni hranice Spoločenstva spoľahlivá. Ako je uvedené v odôvodnení 15, pri súčasnom prešetrovaní sa zistilo, že úrovne cien účtovaných medzi prepojenými spoločnosťami neumožnili prepojeným spoločnostiam v Únii dosiahnuť primerané ziskové rozpätie. Žiadny z vývozcov neposkytol dôkazy o tom, prečo by toto ziskové rozpätie bolo neprimerané, a preto by sa tvrdenia v tejto súvislosti mali považovať za neopodstatnené. Tvrdenie, že jedna z týchto prepojených spoločností nevykonávala v Únii funkcie dovozcu, nebolo opodstatnené, keďže, ako už bolo uvedené, nie je podstatné, ktoré konkrétne funkcie spoločnosť v Únii vykonávala. Okrem toho skutočnosť, že spoločnosť vykonávala len niektoré funkcie dovozcu, sa nevyhnutne odráža v sume predajných, všeobecných a administratívnych nákladov prepojených spoločností, ale určite nie v použitom ziskovom rozpätí. Navyše je potrebné uviesť, že skutočnosť, že prepojená spoločnosť vykonáva určité činnosti pred dovozom, neznamená, že vývoznú cenu nie je možné vytvoriť na základe ceny ďalšieho predaja prvému nezávislému zákazníkovi s potrebnými úpravami podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia.
(19)
V nadväznosti na konečné zverejnenie dvaja spolupracujúci indonézski vyvážajúci výrobcovia zopakovali svoje tvrdenia týkajúce sa stanovenia vývoznej ceny. Jeden vyvážajúci výrobca spochybnil zistenia uvedené v odôvodnení 15, t. j. že samotná skutočnosť, že existuje spojenie medzi vývozcom a dovozcom, stačí na to, aby Komisia mohla považovať skutočné vývozné ceny za nespoľahlivé, a tvrdil, že je to v rozpore s článkom 2 ods. 9 základného nariadenia. Ten istý vyvážajúci výrobca okrem toho tvrdil, že úvahy uvedené v odôvodnení 17, t. j. že určité náklady vznikali prepojenej spoločnosti, keď vykonávala funkcie predaja a dovozu, nevychádzali z okolností tohto prípadu. A napokon tento vyvážajúci výrobca tvrdil, že Komisia sa nezaoberala skutočnosťou, že úroveň cien účtovaných prepojenej spoločnosti a úroveň cien účtovaných nezávislým zákazníkom v Únii boli podobné.
(20)
Druhý vyvážajúci výrobca zopakoval svoje tvrdenie, že pri stanovení vývoznej ceny by sa mala zohľadniť jeho vývozná cena účtovaná prvému nezávislému zákazníkovi na hranici Únie, pričom zdôraznil, že prepojená spoločnosť vystupovala len ako sprostredkovateľ a že okrem iného colné odbavenie vykonávali neprepojení zákazníci v Únii.
(21)
V odpovedi na tieto tvrdenia treba uviesť, že Komisia sa v súlade s článkom 2 ods. 9 základného nariadenia domnievala, že na základe okolností tohto prípadu by sa vývozné ceny mali vytvoriť, pretože existuje spojenie medzi vývozcami a prepojenými stranami. Prešetrovaním sa skutočne ukázalo, že príslušné prepojené strany nedosiahli počas obdobia prešetrovania v Únii udržateľné ziskové rozpätie. V tejto súvislosti nie je pri určovaní toho, či by sa mali v tomto prípade vývozné ceny vytvoriť, podstatná funkcia prepojenej spoločnosti v Únii. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodnení 18, skutočnosť, že prepojené spoločnosti vykonávajú iba určité funkcie, nie je prekážkou uplatnenia článku 2 ods. 9 základného nariadenia, odráža sa však v nižšej sume predajných, všeobecných a administratívnych nákladov, ktorá sa odpočíta od ceny, za akú sa príslušný výrobok prvýkrát ďalej predá nezávislému kupujúcemu. Na záver treba uviesť aj to, že vyvážajúci výrobcovia neposkytli žiadne nové konkrétne dôkazy, ktoré by mohli tieto závery zvrátiť. Pokiaľ ide o tvrdenie týkajúce sa podobných úrovní cien účtovaných prepojeným a nezávislým zákazníkom v Únii, je potrebné poznamenať, že toto tvrdenie sa riešilo v odôvodnení 37 dočasného nariadenia. Prešetrovaním sa zistilo, že napriek podobnosti s úrovňami cien účtovaných nezávislým zákazníkom nedosahovali transferové ceny účtované medzi prepojenými spoločnosťami výšku, ktorá by prepojeným dovozcom umožňovala vytvárať v Únii udržateľný zisk. Tieto tvrdenia by sa preto mali zamietnuť.
(22)
Tvrdenia týkajúce sa použitia vytvorených vývozných cien v súčasnom prešetrovaní by sa preto mali zamietnuť.
(23)
Tí istí dvaja vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že ak by sa vývozné ceny vytvorili napriek ich tvrdeniam uvedeným v odôvodneniach 12 až 14, bolo by primerané ziskové rozpätie vo výške 5 %, ktoré sa použilo na vytvorenie vývoznej ceny, nadhodnotené, a že namiesto toho by sa malo použiť skutočné ziskové rozpätie ich prepojených spoločností, keďže ceny účtované medzi prepojenými stranami boli na rovnakej úrovni ako ceny účtované nezávislým zákazníkom.
(24)
Na základe úvah uvedených v odôvodneniach 15 až 18, ktoré sa týkajú spoľahlivosti transferových cien a ziskových rozpätí prepojených spoločností v Únii, by sa toto tvrdenie malo zamietnuť. V každom prípade vychádzali úpravy vykonané v prípade vzniknutých nákladov v súlade s článkom 2 ods. 9 základného nariadenia z vlastných predajných, všeobecných a administratívnych nákladov príslušných spoločností, a preto odrážali činnosti týchto spoločností bez ohľadu na ich funkcie. Toto tvrdenie by sa preto malo zamietnuť.
(25)
Jeden z uvedených vyvážajúcich výrobcov tvrdil, že v prípade špecifických transakcií so spoločnosťou, ktorá s ním nie je prepojená, mala byť vývozná cena v súlade s článkom 2 ods. 8 základného nariadenia založená na skutočne zaplatených alebo splatných cenách. Komisia však zistila, že pri danom predaji nešlo o predaj na vývoz do Únie. Na tomto základe boli predmetné transakcie vylúčené zo stanovenia vývoznej ceny. V nadväznosti na konečné zverejnenie daný vyvážajúci výrobca spochybnil toto vylúčenie, a to na základe toho, že Komisia by mala vziať do úvahy celý predaj príslušného výrobku, ktorý vyrobil tento vyvážajúci výrobca, v Únii. Na účely stanovenia vývoznej ceny sa však zohľadnil celý predaj príslušnému nezávislému zákazníkovi. Do úvahy sa nesmú brať žiadne následné transakcie tohto nezávislého zákazníka, pretože po prvé nejde o predaj na vývoz v zmysle článku 2 ods. 8 a 9 základného nariadenia a po druhé existuje riziko dvojitého započítania tohto predaja. Na tomto základe sa tvrdenie vyvážajúceho výrobcu zamietlo.
(26)
Keďže neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa stanovenia vývoznej ceny, potvrdzujú sa závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodneniach 32 až 38 dočasného nariadenia.
3. Porovnanie
(27)
Po dočasnom zverejnení dvaja spolupracujúci vyvážajúci výrobcovia namietali proti tomu, aby sa náklady vynaložené na presun tovaru z výrobného závodu do skladu považovali za vnútorné logistické náklady, ktoré by tak nemali vplyv na porovnateľnosť cien.
(28)
Jeden z vyvážajúcich výrobcov mal na domácom trhu niekoľko distribučných skladov, z ktorých sa glutaman sodný zasielal konečným zákazníkom. Tento vyvážajúci výrobca tvrdil, že náklady na prepravu zo závodu do skladov by sa mali považovať za náklady na prepravu na domácom trhu a mali by sa odrátať od normálnej hodnoty, keďže pri predaji na vývoz žiadne takéto náklady nevznikajú. Druhý vyvážajúci výrobca tvrdil, že v niektorých prípadoch by náklady na presun tovaru do skladu mohli byť spojené s konkrétnou faktúrou, a preto predstavujú priame predajné náklady, pričom tieto náklady sú zahrnuté do ceny účtovanej zákazníkom, a teda ovplyvňujú porovnateľnosť cien. Preto by sa mali odrátať od normálnej hodnoty.
(29)
Sklady sa považujú za súčasť priestorov vyvážajúceho výrobcu, pričom výrobok je pripravený na predaj len od okamihu, keď je v sklade. Vzdialenosť skladu od závodu nie je podstatná, rovnako ako aj skutočnosť, či preprava zo závodu do skladu môže byť spojená s konkrétnou predajnou transakciou na domácom trhu, keďže tieto náklady obvykle vznikajú pred predajom, a preto nie sú priamymi predajnými nákladmi, ktoré majú vplyv na porovnateľnosť cien. Preto by sa na základe článku 2 ods. 10 písm. e) základného nariadenia mali tvrdenia v tejto súvislosti zamietnuť.
(30)
Po dočasnom zverejnení spolupracujúci vyvážajúci výrobca, ktorý vyvážal glutaman sodný prostredníctvom prepojenej spoločnosti so sídlom mimo Únie, tvrdil, že jeho vývoz by sa nemal upravovať na základe článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia, keďže prepojená spoločnosť mimo Únie nekonala ako sprostredkovateľ a nedostávala za svoju činnosť províziu. Tento vyvážajúci výrobca ďalej tvrdil, že prirážka pre príslušnú prepojenú spoločnosť, ktorá slúžila ako základ pre vykonanú úpravu, nemá vplyv na porovnateľnosť cien, pretože Komisia pri vytváraní vývoznej ceny už odpočítala primerané ziskové rozpätie na úrovni prepojenej spoločnosti v Únii, ktorým sa pokryli všetky ziskové rozpätia v rámci všetkých transakcií medzi spoločnosťami. Vyvážajúci výrobca ďalej tvrdil, že ak sa má od vytvorenej vývoznej ceny niečo odpočítavať, mali by to byť iba predajné, všeobecné a administratívne náklady prepojenej spoločnosti so sídlom mimo Únie.
(31)
Prešetrovaním sa zistilo, že prepojená spoločnosť so sídlom mimo Únie účtovala prirážku v prípade každého predaja na vývoz do Únie. Prirážka ovplyvnila porovnateľnosť cien, pretože sa vzťahovala len na predaj na vývoz, a nie na predaj na domácom trhu. Tvrdenie, že rozpätie zisku prepojenej spoločnosti sa zohľadnilo už pri vytváraní vývoznej ceny v súlade s článkom 2 ods. 9 základného nariadenia, nemohlo byť prijaté. Je to preto, že úpravy podľa článku 2 ods. 9 a 10 základného nariadenia majú odlišné ciele, sú samostatné a navzájom sa líšia, pričom sa riadia rôznymi hmotnoprávnymi pravidlami. Cieľom článku 2 ods. 9 základného nariadenia je stanoviť spoľahlivú vývoznú cenu, zatiaľ čo cieľom článku 2 ods. 10 základného nariadenia je zabezpečiť porovnateľnosť vývoznej ceny a normálnej hodnoty. Po náležitom stanovení vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 8 alebo 9 základného nariadenia sa všetky ďalšie úpravy podľa jeho článku 2 ods. 10 už netýkajú vývoznej ceny ako takej a nie sú v žiadnom prípade určené na stanovenie normálnej hodnoty a vývoznej ceny ako takej. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca preto prehliada účel úpravy podľa článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia, ktorým je zabezpečiť cenu porovnateľnú s normálnou hodnotou, a nie stanoviť vývoznú cenu ako takú. Preto primerané ziskové rozpätie odpočítané podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia nezahŕňa prípadnú prirážku uplatnenú v rámci toho istého predajného kanála. Pokiaľ ide o sumu, ktorá sa má upraviť, uskutočnená úprava odráža prirážku, ktorá bola skutočne účtovaná medzi prepojenými spoločnosťami, a teda skutočne ovplyvnila ceny a ich porovnateľnosť. Nie je preto dôvod nahradiť ju inou teoretickou sumou. A napokon Komisia je oprávnená zohľadniť skutočnosť, že prepojená spoločnosť so sídlom mimo Únie dostáva platbu (vo forme prirážky, ktorú si prepojená spoločnosť ponecháva pri predaji a ktorú fakturuje zákazníkom v Únii). Na to, aby sa prepojená spoločnosť mohla považovať za podnik podliehajúci dani z príjmu právnických osôb v krajine mimo Únie (ktorá má podstatne nižšie sadzby dane z príjmov právnických osôb ako Indonézia), pokiaľ ide o tieto platby, musí v danej krajine uskutočňovať skutočnú hospodársku činnosť. Indonézsky vyvážajúci výrobca sa ako taký nemôže snažiť zabezpečiť priaznivé daňové zaobchádzanie, ktoré získava vďaka prítomnosti prepojenej spoločnosti v krajine mimo Únie a jej hospodárskej činnosti v tejto oblasti jurisdikcie, a zároveň v rámci antidumpingového konania tvrdiť, že prepojená spoločnosť nevykonáva žiadnu hospodársku činnosť. Tieto tvrdenia by sa preto mali zamietnuť.
(32)
Po konečnom zverejnení daný vyvážajúci výrobca zopakoval svoje tvrdenia týkajúce sa úpravy vykonanej v prípade prirážky jeho prepojenej spoločnosti a vzniesol námietku proti tomu, aby sa v rámci antidumpingového prešetrovania zohľadňovala otázka daní. Tento vyvážajúci výrobca ďalej tvrdil, že hoci nepopiera, že jeho prepojená spoločnosť vyvíjala obchodné činnosti v dotknutej tretej krajine, rozsah týchto činností v súvislosti s príslušným výrobkom bol obmedzený. Okrem toho zopakoval tvrdenie, že činnosti prepojenej spoločnosti sa jasne líšili od činností sprostredkovateľa, pričom prepojená spoločnosť nedostávala od vyvážajúceho výrobcu v súvislosti s predajom do Únie žiadnu províziu. A napokon vyvážajúci výrobca zopakoval svoje tvrdenie, že Komisia pri vytváraní vývoznej ceny už odpočítala primerané ziskové rozpätie na úrovni prepojenej spoločnosti v Únii, čím sa pokryli všetky ziskové rozpätia vzťahujúce sa na všetky transakcie medzi spoločnosťami. Vyvážajúci výrobca v tejto súvislosti tvrdil, že v prípade následných predajov medzi prepojenými spoločnosťami Komisia skutočne zvykne odpočítať iba ziskové rozpätie prepojenej spoločnosti, ktorá predáva výrobky priamo nezávislému zákazníkovi v Únii, ale nie ziskové rozpätia ostatných prepojených spoločností v rovnakom predajnom kanáli.
(33)
Je potrebné poznamenať, že v tomto prípade môže existencia samostatného daňového subjektu slúžiť ako ukazovateľ významných hospodárskych činností uskutočňovaných prepojenou spoločnosťou so sídlom mimo Únie, keďže takéto činnosti sa vyžadujú podľa vnútroštátneho daňového práva. V tomto prípade, ako sa uvádza v odôvodnení 31, Komisia vzala do úvahy skutočnosť, že dotknutý vyvážajúci výrobca má prepojenú stranu mimo Únie, ktorá vyvíja významnú hospodársku činnosť, a skutočnosť, že prepojená strana mimo Únie odpočítavala pri každej predajnej transakcii týkajúcej sa príslušného výrobku uskutočnenej medzi prepojenými stranami prirážku, čo ovplyvnilo porovnateľnosť cien v prípade vývozu glutamanu sodného do Únie. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodnení 31, suma, na ktorej bola úprava založená, odrážala skutočnú overenú prirážku účtovanú medzi prepojenými spoločnosťami, a preto presne odrážala aj činnosti prepojenej spoločnosti. Tieto tvrdenia by sa preto mali zamietnuť.
(34)
Po dočasnom zverejnení ten istý vyvážajúci výrobca vzniesol námietku proti úprave vykonanej v súvislosti s províziami vyplatenými na základe vývoznej ceny, pričom tvrdil, že nešlo o priame predajné výdavky, ale provízie vyplácané mesačne, ktoré tým neboli previazané s konkrétnou predajnou transakciou a neovplyvňovali porovnateľnosť cien. Tento vyvážajúci výrobca tvrdil, že vyplatené provízie mali vplyv len medzi prepojenými spoločnosťami, a preto sa na ne nevzťahuje článok 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia. Vyvážajúci výrobca tiež tvrdil, že na základe predpokladu, že bol spolu so svojou prepojenou spoločnosťou považovaný za jeden hospodársky subjekt, nebol akýkoľvek prevod finančných prostriedkov v rámci tohto hospodárskeho subjektu výdavkom ani príjmom tohto hospodárskeho subjektu.
(35)
Pri prešetrovaní sa zistilo, že podľa „dohody o províziách“ medzi týmto vyvážajúcim výrobcom a jeho prepojenou spoločnosťou sa provízie stali splatnými, keď vyvážajúci výrobca z Indonézie predával priamo nezávislým zákazníkom na trhu v Únii (namiesto toho, aby predával prostredníctvom prepojenej spoločnosti). Vyplatená provízia priamo súvisela s čistou predajnou hodnotou. V dôsledku toho mal podľa článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia priamy vzťah medzi predajom a vyplatenou províziou vplyv na porovnateľnosť cien.
(36)
A napokon predpoklad, že prepojené spoločnosti sa považovali za jeden hospodársky subjekt, nie je správny. Pri prešetrovaní sa zistilo, že vyvážajúci výrobca mal plne funkčné oddelenie vývozu, pričom medzi vyvážajúcim výrobcom a prepojeným dovozcom nedochádzalo k duplikácii úloh súvisiacich s vývozom. Prepojená spoločnosť sa preto nemôže považovať za vnútropodnikové oddelenie predaja a tieto tvrdenia by sa mali zamietnuť.
(37)
Alternatívne pre prípad, že by vývozné ceny boli upravené na základe článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia, vyvážajúci výrobca tvrdil, že suma vyplatených provízií by takisto mala byť vylúčená z predajných, všeobecných a administratívnych nákladov prepojenej spoločnosti, ktoré sa v súlade s článkom 2 ods. 9 základného nariadenia odpočítali od ceny ďalšieho predaja prvému nezávislému zákazníkovi v Únii. Avšak podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia by sa pri vytváraní spoľahlivej vývoznej ceny mali od ceny ďalšieho predaja prvému nezávislému zákazníkovi v Únii odpočítať všetky náklady, ktoré vznikli medzi dovozom a ďalším predajom, pričom neexistuje právny základ pre kompenzáciu takýchto nákladov akýmkoľvek príjmom, ako to požaduje vyvážajúci výrobca. Okrem toho predajné, všeobecné a administratívne náklady prepojenej spoločnosti v Únii sa týkali iného predajného kanála (t. j. prostredníctvom prepojeného zákazníka) ako príjem z provízie, ktorý sa týkal kanála predaja neprepojeným zákazníkom. A napokon úprava v záujme zohľadnenia prirážky vykonaná podľa článku 2 ods. 10 základného nariadenia a stanovenie vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 8 alebo 9 majú rôzny účel a predstavujú dve rôzne etapy analýzy dumpingu.
(38)
Po konečnom zverejnení daný vyvážajúci výrobca zopakoval svoje tvrdenia týkajúce sa provízie uvedené v odôvodnení 35, pričom argumentoval tým, že by bolo nekonzistentné na jednej strane považovať transferové ceny medzi prepojenými stranami za nespoľahlivé a na strane druhej upraviť vývoznú cenu na základe dohody o províziách uzatvorenej medzi prepojenými stranami. Vyvážajúci výrobca ďalej spochybnil zistenia uvedené v odôvodnení 35, t. j. že vyplácaná provízia priamo súvisela s čistou hodnotou predaja a že preto existoval priamy vzťah medzi predajom a vyplatenou províziou, ktorý mal teda vplyv na porovnateľnosť cien, keďže provízia sa vyplácala raz za mesiac a podrobnosti výpočtu provízie si zmluvné strany navzájom neposkytli.
(39)
Vyvážajúci výrobca nepodložil tieto tvrdenia ďalšími dôkazmi ani na podporu svojho tvrdenia neposkytol žiadne doplňujúce faktické informácie, ktoré by mohli uvedené závery vyvrátiť. Z tohto dôvodu sa závery uvedené v odôvodneniach 35 až 37 potvrdzujú.
(40)
Po dočasnom zverejnení jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že normálna hodnota by sa mala upraviť o propagačné a motivačné náklady. Vyvážajúci výrobca argumentoval tým, že tieto náklady nevznikali pri predaji na vývoz do Únie, ale mali priamy vplyv na predajnú cenu na domácom trhu. Tento argument opieral vyvážajúci výrobca o tvrdenie, že prinajmenšom v niektorých prípadoch by sa tieto náklady dali vysledovať až ku konkrétnym predajným transakciám na domácom trhu. Nakoniec tento vyvážajúci výrobca tvrdil, že propagačné a motivačné náklady odrážajú rôzne úrovne obchodu na domácom trhu (kde sa glutaman sodný predáva priamo maloobchodníkom) na jednej strane a predaja do Únie (obchodníkom a distribútorom) na strane druhej.
(41)
Prešetrovaním sa preukázalo, že propagačné a motivačné náklady boli väčšinou viazané na klientov, a nie na konkrétne predajné transakcie. Propagačné a motivačné náklady vznikajú bez ohľadu na to, či sa výrobok nakoniec predal. Okrem toho sa pri prešetrovaní ukázalo, že náklady, o ktorých vyvážajúci výrobca tvrdil, že sú spojené s konkrétnou predajnou transakciou, sa v skutočnosti neodrazili v cene. Na tomto základe sa dospelo k záveru, že propagačné a motivačné náklady nemali vplyv na ceny a porovnateľnosť cien a že toto tvrdenie by sa malo zamietnuť.
(42)
Jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že glutaman sodný vo forme veľkých kryštálov (veľkosť v závislosti od ôk sita) má odlišné fyzikálne vlastnosti a predáva sa na odlišnej úrovni obchodu než glutaman sodný vyvážaný do Únie. Vyvážajúci výrobca preto tvrdil, že glutaman sodný vo forme veľkých kryštálov by mal byť vylúčený zo stanovenia normálnej hodnoty.
(43)
Prešetrovaním sa zistilo, že existuje niekoľko veľkostí kryštálov: prášok, jemné, malé, normálne a veľké. Do definície výrobku sú zahrnuté všetky veľkosti kryštálov, pretože majú rovnaké základné vlastnosti, konečné použitie a sú vzájomne zameniteľné. Preto by pri určovaní normálnej hodnoty mali byť zahrnuté všetky druhy výrobkov. Okrem toho sa prešetrovaním zistilo, že rôzne veľkosti kryštálov nie sú nákladovými faktormi.
(44)
Prešetrovaním sa ďalej ukázalo, že zákazníci na domácom trhu, ktorí nakupovali glutaman sodný vo forme veľkých kryštálov, kupovali aj glutaman sodný vo forme kryštálov iných veľkostí. Žiadne dôkazy nepreukázali, že by cenový rozdiel pozorovaný v prípade glutamanu sodného vo forme veľkých kryštálov súvisel s fyzikálnymi vlastnosťami alebo úrovňou obchodu, pretože tento cenový rozdiel bolo možné vztiahnuť na iné prvky, ako sú zákazníci a kúpené objemy. Okrem toho vyvážajúci výrobca údajný rozdiel vo fyzikálnych vlastnostiach nekvantifikoval. Tvrdenia predložené v tejto súvislosti by sa preto mali zamietnuť.
(45)
Keďže neboli predložené iné pripomienky týkajúce sa porovnania, potvrdzujú sa závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodneniach 39 až 46 dočasného nariadenia.
4. Dumpingové rozpätia
(46)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky, metodika použitá na výpočet dumpingových rozpätí, ktorá je stanovená v odôvodneniach 47 až 48 dočasného nariadenia, sa potvrdzuje.
(47)
Vzhľadom na to, že zo stanovenia vývoznej ceny jedného vyvážajúceho výrobcu boli vylúčené určité transakcie, ako sa opisuje v odôvodnení 25, a keďže neboli predložené žiadne iné pripomienky, sú konečné dumpingové rozpätia vyjadrené ako percento ceny CIF (náklady, poistenie a prepravné) na hranici Únie, clo nezaplatené, takéto:
Spoločnosť
Dumpingové rozpätie
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Všetky ostatné spoločnosti
28,4 %
D. UJMA
1. Vymedzenie výrobného odvetvia Únie a výroby v Únii
(48)
Zainteresované strany zopakovali, že Komisia by do výrobného odvetvia Únie nemala zahrnúť spolupracujúceho výrobcu z Únie, pretože vyvážajúci výrobca z Indonézie, ktorý je s ním prepojený, spoluprácu odmietol. Strany tvrdili, že obraz o ujme môže byť týmto vzťahom ovplyvnený.
(49)
Príslušné strany nepredložili žiadne nové informácie ani dôkazy v tejto súvislosti. Predovšetkým nepodložili svoje tvrdenie, pokiaľ ide o mieru, v akej mohol byť obraz o ujme ovplyvnený. Ako sa stanovuje v odôvodnení 53 dočasného nariadenia, v tomto prípade nie je potrebné spolupracujúceho výrobcu z Únie vylúčiť z výrobného odvetvia Únie napriek jeho vzťahu s nespolupracujúcim vyvážajúcim výrobcom v Indonézii, pretože tento jediný výrobca z Únie počas prešetrovania plne spolupracoval s Komisiou a bol dôkladne preverený. Preto skutočnosť, že indonézsky vyvážajúci výrobca pri prešetrovaní nespolupracoval, nemala žiadny vplyv na priebeh prešetrovania. Z tohto dôvodu by sa uvedené tvrdenie malo zamietnuť.
(50)
Po zverejnení príslušné strany zopakovali svoje tvrdenie, že spolupracujúci výrobca z Únie by nemal byť zahrnutý do výrobného odvetvia Únie, pretože vyvážajúci výrobca z Indonézie, ktorý je s ním prepojený, spoluprácu odmietol. Tieto strany tvrdili, že odmietnutie spolupráce zo strany prepojeného vyvážajúceho výrobcu v Indonézii mohlo mať vplyv na obraz o ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie. V podstate tvrdili, že ceny glutamanu sodného sa dohadujú na celosvetovom základe a že vzhľadom na uvedený vzťah existovalo riziko krížovej kompenzácie, ktorá spočíva v znížení cien účtovaných zákazníkom na trhu Únie a účtovaní vyšších cien na trhu tretej krajiny. Odmietnutím spolupráce v rámci prešetrovania prepojený vyvážajúci výrobca v Indonézii vraj zbavil Komisiu možnosti skontrolovať, či nedochádzalo ku krížovej kompenzácii.
(51)
Príslušné strany síce predložili dané tvrdenie, nepodložili ho však žiadnymi skutočnými dôkazmi. V každom prípade, pokiaľ ide o ceny účtované výrobcom z Únie jeho zákazníkom na trhu Únie, ktoré boli počas prešetrovania overené, neexistovali žiadne náznaky o tom, že by tieto ceny boli znížené z dôvodov krížovej kompenzácie. Naopak, ako sa uvádza v odôvodnení 100 dočasného nariadenia, dovozné ceny z Indonézie sa počas posudzovaného obdobia znížili o 8 %, čo vyvíjalo tlak na ceny na trhu Únie, takže výrobné odvetvie Únie nemohlo zvýšiť svoje ceny v súlade s nárastom svojich nákladov. Preto bolo výrobné odvetvie Únie ako celok počas posudzovaného obdobia nútené znížiť svoje ceny. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(52)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky k vymedzeniu výrobného odvetvia Únie a výroby v Únii, potvrdili sa závery uvedené v odôvodneniach 50 a 51 dočasného nariadenia.
2. Spotreba v Únii
(53)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana tvrdila, že opis vývoja spotreby v Únii v odôvodnení 55 dočasného nariadenia nebol úplný. Konkrétne táto strana tvrdila, že k poklesu spotreby v období od účtovného roka 2010/2011 do účtovného roka 2011/2012 došlo v dôsledku skutočnosti, že dovoz z Vietnamu bol nahradený lacnejším dovozom z Indonézie a že zákazníci v Únii, ktorí už neočakávali zvýšenie cien, preto predali svoje nahromadené zásoby, čo malo ten účinok, že celkový objem predaja v Únii sa znížil.
(54)
Okolnosti opísané danou zainteresovanou stranou neboli ako také v rozpore so závermi uvedenými v odôvodnení 55 dočasného nariadenia, t. j. že k poklesu spotreby medzi účtovnými rokmi 2010/2011 a 2011/2012 došlo hlavne v dôsledku poklesu predaja výrobného odvetvia Únie na trhu Únie. Konkrétne medzi účtovnými rokmi 2010/2011 a 2011/2012 sa znížil nielen predaj výrobného odvetvia Únie, ale aj dovoz z tretích krajín. Avšak zatiaľ čo celkový dovoz klesol len o 2 % (pozri odôvodnenie 107 dočasného nariadenia), objem predaja výrobného odvetvia Únie sa znížil o 16 % (odôvodnenie 72 dočasného nariadenia). Pokles objemu predaja výrobného odvetvia Únie sa časovo zhodoval s poklesom objemu výroby výrobného odvetvia Únie, ako je uvedené v tabuľke v odôvodnení 68 dočasného nariadenia.
(55)
Ako sa však uvádza v tabuľke v odôvodnení 104 dočasného nariadenia, dovoz z Vietnamu sa v období medzi účtovnými rokmi 2010/2011 a 2011/2012 na rozdiel od toho, čo tvrdila dotknutá zainteresovaná strana, zvýšil, zatiaľ čo dovoz z iných tretích krajín, ako je Brazília, klesol počas toho istého obdobia takmer o 60 %. Zistenia preto nepotvrdzujú predpoklad, že dovoz z Vietnamu bol nahradený dovozom z Indonézie.
(56)
Navyše dotknutá strana nepodložila svoje tvrdenie, že používatelia pred posudzovaným obdobím nahromadili zásoby a že tieto zásoby predávali vo zvýšených množstvách, keď sa zvýšil dovoz z Indonézie. Tieto tvrdenia nebolo možné potvrdiť ani počas prešetrovania. Tvrdenia predložené danou zainteresovanou stranou v tejto súvislosti by sa preto mali zamietnuť.
(57)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa spotreby v Únii, závery uvedené v odôvodneniach 52 až 55 dočasného nariadenia sa potvrdili.
3. Dovoz z príslušnej krajiny
(58)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa dovozu z príslušnej krajiny, závery uvedené v odôvodneniach 56 až 66 dočasného nariadenia sa potvrdili.
4. Hospodárska situácia výrobného odvetvia Únie
(59)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že hoci objem výroby a využitie kapacity počas posudzovaného obdobia klesli, bolo to len dôsledkom výrazného zvýšenia pred týmto obdobím. Táto strana tvrdila, že pokles v posudzovanom období preto nemožno považovať za negatívny vývoj a nesvedčí o ujme. Avšak pri posudzovaní vývoja ukazovateľov ujmy sa zvyčajne berú do úvahy len trendy zistené počas posudzovaného obdobia. V tomto prípade neexistuje platný dôvod na odchýlenie sa od uvedenej praxe a posúdenie vývoja ukazovateľov ujmy počas dlhšieho obdobia. Toto tvrdenie by sa preto malo zamietnuť.
(60)
Tá istá zainteresovaná strana tvrdila, že výrobné náklady výrobného odvetvia Únie sa mohli zvýšiť prípadným zahrnutím vedľajších produktov, čo by tiež malo vplyv na ziskovosť. Toto tvrdenie nebolo správne. Výrobné náklady výrobného odvetvia Únie vrátane vedľajších produktov boli predmetom overovania, pričom úplnosť a správnosť nákladov sa uspokojivo preukázali. Toto tvrdenie by sa preto malo zamietnuť.
(61)
Keďže neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa vývoja ukazovateľov ujmy, závery uvedené v odôvodneniach 67 až 93 dočasného nariadenia sa potvrdzujú.
5. Záver o ujme
(62)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že nie všetky ukazovatele ujmy vykazovali negatívny trend a že existencia negatívneho trendu v prípade len niekoľkých ukazovateľov ujmy nie je dostatočná na vyvodenie záveru, že výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu.
(63)
Podľa článku 3 ods. 5 základného nariadenia nemusia na to, aby sa dospelo k záveru o existencii ujmy, všetky ukazovatele ujmy vykazovať negatívny trend. Okrem toho uvedené tvrdenie nebolo správne, keďže prešetrovaním sa ukázalo, že takmer všetky ukazovatele ujmy vykazovali v posudzovanom období negatívny trend. Tieto tvrdenia by sa preto mali zamietnuť.
(64)
Na základe uvedených skutočností a vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky, sa závery uvedené v odôvodneniach 94 až 96 dočasného nariadenia, t. j. že výrobné odvetvie Únie utrpelo značnú ujmu v zmysle článku 3 ods. 5 základného nariadenia, potvrdili.
E. PRÍČINNÁ SÚVISLOSŤ
1. Vplyv dumpingového dovozu
(65)
Jedna strana tvrdila, že vzhľadom na zistenia uvedené v odôvodnení 66 dočasného nariadenia, t. j. že vážené priemerné rozpätie cenového podhodnotenia indonézskeho dovozu sa počas obdobia prešetrovania pohybovalo medzi 0 % a 5 %, tento dovoz nemohol spôsobiť ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, keďže nemohol vyvíjať žiadny tlak na ceny na trhu Únie.
(66)
Toto tvrdenie nebolo podložené skutočnosťami zistenými pri prešetrovaní. Ako sa uvádza v odôvodneniach 99 a 100 dočasného nariadenia, dumpingový dovoz z Indonézie sa počas posudzovaného obdobia podstatne zvýšil, a to v absolútnom vyjadrení aj z hľadiska podielu na trhu. Tento nárast sa časovo zhodoval s poklesom objemu predaja výrobného odvetvia Únie a jeho podielu na trhu. Dovoz v takýchto značných množstvách prinútil výrobné odvetvie Únie, aby znížilo svoje predajné ceny tak, aby zodpovedali cenovým úrovniam indonézskeho dovozu. V dôsledku toho boli zistené rozpätia podhodnotenia skutočne nízke. Zároveň však výrobné odvetvie Únie nemohlo stanovovať svoje ceny tak, aby zodpovedali zvýšeniu nákladov, čo viedlo k značnému poklesu jeho ziskovosti v posudzovanom období. Túto skutočnosť potvrdzuje aj veľkosť zistených rozpätí ujmy, ktoré sa pohybujú od 24,9 % do 47,0 %, ako sa uvádza v odôvodnení 125. Preto by sa toto tvrdenie malo zamietnuť.
(67)
Keďže neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa vplyvu dumpingového dovozu, závery uvedené v odôvodneniach 98 až 101 dočasného nariadenia sa potvrdili.
2. Vplyv ďalších faktorov
2.1. Vplyv dovozu z Číny
(68)
Dve zainteresované strany tvrdili, že v rozpore so závermi, ku ktorým sa dospelo v odôvodnení 103 dočasného nariadenia, mal čínsky dovoz negatívny vplyv na predajné ceny výrobného odvetvia Únie, a preto prispel k značnej ujme.
(69)
Ako sa uvádza v odôvodnení 102 dočasného nariadenia, objem čínskeho dovozu zostal počas posudzovaného obdobia v absolútnom vyjadrení na nízkej úrovni. Okrem toho, ak sa vezmú do úvahy antidumpingové clá, dovozné ceny boli na vyššej úrovni ako predajné ceny výrobného odvetvia Únie a zároveň boli vyššie ako indonézske dovozné ceny. Tvrdenie, že čínsky dovoz prispel k značnej ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, bolo vzhľadom na objem dovozu a úrovne cien pri dovoze z Číny zamietnuté.
(70)
Závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodneniach 102 a 103 dočasného nariadenia, sa preto potvrdili.
2.2. Dovoz z iných tretích krajín
(71)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa vplyvu dovozu z iných tretích krajín, závery uvedené v odôvodneniach 104 až 108 dočasného nariadenia sa potvrdili.
2.3. Vývoj spotreby v Únii
(72)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana tvrdila, že pokles predaja výrobného odvetvia Únie sa časovo zhodoval s poklesom spotreby v Únii, ktorý bol preto hlavnou príčinou značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(73)
Ako sa uvádza v odôvodnení 109 dočasného nariadenia, spotreba klesla len o 2 %, zatiaľ čo predaj výrobného odvetvia Únie sa v priebehu posudzovaného obdobia znížil o 17 %. Poklesom spotreby preto nie je možné vysvetliť oveľa vyšší pokles objemu predaja. Okrem toho dovoz z Indonézie sa napriek klesajúcej spotrebe zvýšil. Toto tvrdenie by sa preto malo zamietnuť.
(74)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky v tejto súvislosti, závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodnení 109 dočasného nariadenia, sa potvrdili.
2.4. Výkonnosť výrobného odvetvia Únie v oblasti vývozu
(75)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa vplyvu výkonnosti výrobného odvetvia Únie v oblasti vývozu, závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodneniach 110 až 112 dočasného nariadenia, sa potvrdili.
2.5. Údajná neefektívnosť výrobného odvetvia Únie
(76)
Po dočasnom zverejnení dve strany zopakovali, že ujma, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, bola dôsledkom údajnej neefektívnosti, ktorá je vlastná výrobnému procesu výrobného odvetvia Únie, vrátane neefektívneho využívania zdrojov výrobným odvetvím Únie.
(77)
Tieto strany nespresnili povahu údajnej neefektívnosti. Ako sa uvádza v odôvodnení 113 dočasného nariadenia, pri prešetrovaní sa neodhalila žiadna prípadná neefektívnosť výrobného odvetvia Únie a tvrdenia v tejto súvislosti sa zamietli.
(78)
Po zverejnení jedna zainteresovaná strana zopakovala svoje tvrdenia týkajúce sa neefektívnosti výrobného odvetvia Únie. Daná strana v tejto súvislosti tvrdila, že odstávky na údržbu, začlenenie jej bývalej pridruženej spoločnosti, zvýšenie nákladov práce a nadchádzajúce významné investície a ich vplyv na situáciu výrobného odvetvia Únie neboli predmetom prešetrovania.
(79)
Na rozdiel od toho, čo tvrdila táto strana, Komisia v skutočnosti uvedené faktory analyzovala, ako sa uvádza v odôvodneniach 94 až 96 (odstávky na údržbu), 89 a 90 (začlenenie bývalej pridruženej spoločnosti), 91 (náklady práce) a 82 a 83 (investície), tieto faktory však nepoukazovali na žiadnu prípadnú neefektívnosť Únie. Z tohto dôvodu sa uvedené tvrdenie zamietlo.
(80)
Vzhľadom na to, že v tejto súvislosti neboli predložené žiadne iné pripomienky, závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodnení 113 dočasného nariadenia, sa potvrdili.
2.6. Finančná kríza
(81)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa vplyvu finančnej krízy, závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodnení 114 dočasného nariadenia, sa potvrdili.
2.7. Investície a regulačné požiadavky EÚ na bezpečnosť
(82)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana tvrdila, že ujmu spôsobili vysoké investície výrobného odvetvia Únie. Táto strana tvrdila, že nie je podstatné, či investície boli potrebné, pretože by sa mal analyzovať len ich vplyv na situáciu výrobného odvetvia Únie, a najmä ich vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie.
(83)
Táto strana nevysvetlila, do akej miery mohli mať investície výrobného odvetvia Únie vplyv na jeho ziskovosť. Ako sa uvádza v odôvodnení 116 dočasného nariadenia, investície výrobného odvetvia Únie boli založené na odôvodnených obchodných rozhodnutiach a nebolo ich možné považovať za neprimerané. Navyše investičné náklady sa v priebehu času odpisujú a ako také nemali významný vplyv na ziskovosť výrobného odvetvia Únie. Tvrdenia predložené danou zainteresovanou stranou v tejto súvislosti sa preto zamietli.
(84)
Po zverejnení táto zainteresovaná strana zopakovala svoje tvrdenia, že ujma bola spôsobená regulačnými požiadavkami na bezpečnosť a vysokou mierou investícií výrobného odvetvia Únie uskutočnených v záujme splnenia takýchto požiadaviek. Zopakovala tiež, že skutočnosť, že tieto rozhodnutia boli primeranými obchodnými rozhodnutiami a že pri analýze sa mal vziať do úvahy len vplyv na ziskovosť, nebola podstatná. V tejto súvislosti nakoniec tvrdila, že skutočnosť, že investičné náklady sa v priebehu času odpisujú, nie je relevantná.
(85)
Na rozdiel od toho, čo táto strana tvrdila, sa pri hodnotení vzal do úvahy vplyv uskutočnených investícií na ziskovosť výrobného odvetvia Únie. Odpisovanie investičných nákladov je nákladový faktor, ktorý je z hľadiska stanovenia ziskovosti relevantný, a preto sa musel vziať do úvahy. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(86)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky k vplyvu investícií a regulačných požiadaviek EÚ na bezpečnosť, závery uvedené v odôvodneniach 115 a 116 dočasného nariadenia sa potvrdili.
2.8. Náklady na suroviny a ďalšie náklady
2.8.1. Výrobné náklady
(87)
Jedna zainteresovaná strana tvrdila, že ziskovosť sa znížila v dôsledku paralelného zvýšenia výrobných nákladov vo všeobecnosti. Preto ujmu spôsobilo skôr toto zvýšenie výrobných nákladov než dovoz z Indonézie.
(88)
Ako sa uvádza v odôvodnení 100 dočasného nariadenia, zvýšenie výrobných nákladov sa nemohlo odraziť v predajnej cene z dôvodu cenového tlaku zo strany indonézskeho dovozu glutamanu sodného. Pokles ziskovosti bol teda spôsobený hlavne zvýšením dumpingového dovozu a toto tvrdenie by sa malo zamietnuť.
2.8.2. Začlenenie bývalej pridruženej spoločnosti
(89)
Tá istá zainteresovaná strana tvrdila, že neboli dostatočne analyzované účinky začlenenia bývalej pridruženej spoločnosti na ziskovosť výrobného odvetvia Únie. Táto strana tvrdila, že toto začlenenie malo negatívny vplyv na ziskovosť, a preto zapríčinilo ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie.
(90)
Komisia ďalej skúmala vplyv začlenenia bývalej pridruženej spoločnosti na príslušné ukazovatele ujmy, ako sú výrobné náklady, zamestnanosť, investície a ziskovosť. Je potrebné poznamenať, že daná pridružená spoločnosť bola zapojená len do predaja príslušného výrobku. Zistilo sa, že výrobné odvetvie Únie bolo počas účtovného roka, v ktorom k začleneniu došlo (2011/2012), ziskové. V nasledujúcom účtovnom roku (2012/2013) bola ziskovosť negatívna. To sa však udialo súčasne so zvýšením objemu dovozu z Indonézie, ktorý sa v tom istom roku v skutočnosti zdvojnásobil. Na tomto základe sa pri analýze nepotvrdilo, že začlenenie bývalej pridruženej spoločnosti malo významný negatívny vplyv na ziskovosť, a preto by sa mali tvrdenia predložené v tejto súvislosti zamietnuť.
2.8.3. Náklady práce
(91)
Niektoré strany tvrdili, že ujmu, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, spôsobil nárast nákladov práce. Zatiaľ čo zvýšenie celkových nákladov bolo spôsobené aj nárastom nákladov práce počas posudzovaného obdobia, prešetrovanie ukázalo, že vplyv zvýšenia nákladov práce na celkové výrobné náklady nebol významný (presný údaj nemožno uviesť z dôvodov utajenia). Na tomto základe nebolo možné považovať nárast nákladov práce za príčinu značnej ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a tvrdenia predložené v tejto súvislosti by sa mali zamietnuť.
(92)
V nadväznosti na zverejnenie jedna zainteresovaná strana tvrdila, že náklady práce by sa nemali posudzovať izolovane, ale do úvahy by sa mal vziať vplyv zvýšenia jednotlivých nákladových položiek ako celok.
(93)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 87 a 88, Komisia posúdila zvýšenie výrobných nákladov ako celok, a preto sa tvrdenie v tejto súvislosti zamietlo.
2.8.4. Odstávky na údržbu
(94)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana tvrdila, že pokles výroby a predaja bolo možné pripísať odstávkam na údržbu výrobného odvetvia Únie, čo následne spôsobilo pokles objemu predaja. Preto by sa pokles výroby a objemu predaja výrobného odvetvia Únie nemal pripisovať dovozu z Indonézie.
(95)
Prešetrovaním sa ukázalo, že pokles výroby medzi účtovným rokom 2012/2013 a obdobím prešetrovania sa skutočne časovo zhodoval s dlhšou odstávkou na údržbu, počas ktorej bola výroba zastavená; táto odstávka sa však uskutočnila len v snahe znížiť v posudzovanom období vysoký objem zásob spôsobený klesajúcim predajom v predchádzajúcich rokoch.
(96)
Pokles výroby a predaja bol preto dôsledkom nárastu dumpingového dovozu glutamanu sodného z Indonézie a toto tvrdenie by sa malo zamietnuť.
(97)
Po zverejnení ďalšia zainteresovaná strana zopakovala svoje tvrdenie, že ujmu bolo možné pripísať odstávkam na údržbu a že je nepodstatné, či tieto odstávky boli potrebné, alebo nie. Táto strana tvrdila, že do úvahy sa mal vziať len vplyv týchto odstávok na ziskovosť výrobného odvetvia Únie.
(98)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 95 a 96, odstávky na údržbu boli dôsledkom klesajúceho predaja, ktorý bol sám osebe dôsledkom nárastu dumpingového dovozu z Indonézie. Dovoz z Indonézie preto skutočne spôsobil odstávky na údržbu, ktoré z tohto dôvodu nemožno posudzovať izolovane ani považovať za prerušenie príčinnej súvislosti medzi týmto dovozom a spôsobenou ujmou. Tvrdenie príslušnej zainteresovanej strany sa preto zamietlo.
2.8.5. Oslabenie indonézskej rupie
(99)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana tvrdila, že oslabenie indonézskej rupie v období od januára 2012 do januára 2014 poskytlo príslušným vyvážajúcim výrobcom komparatívnu výhodu, ktorá nesúvisí s ich rozhodnutiami o cenách. Táto strana tvrdila, že vplyv tohto faktora by sa mal preskúmať.
(100)
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že pravdepodobný účinok dumpingového dovozu na ceny výrobného odvetvia Únie sa v podstate preskúmal prostredníctvom stanovenia cenového podhodnotenia, poklesu cien a stláčania cien. Na tento účel sa porovnávajú ceny dumpingového vývozu a predajné ceny výrobného odvetvia Únie, pričom vývozné ceny používané na výpočet ujmy môže byť niekedy potrebné previesť na inú menu, aby sa dospelo k porovnateľnému základu. Použitie výmenných kurzov v tejto súvislosti preto zabezpečí len to, že cenový rozdiel sa stanoví na porovnateľnom základe. Z toho je zrejmé, že výmenný kurz nemožno v tomto prípade považovať za faktor spôsobujúci ujmu výrobnému odvetviu Únie, pretože je neoddeliteľný od samotného dovozu. Toto tvrdenie by sa preto malo zamietnuť.
2.8.6. Závery
(101)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky, pokiaľ ide o vplyv nákladov na suroviny a ďalších nákladov, závery, ku ktorým sa dospelo v odôvodneniach 117 až 120 dočasného nariadenia, sa potvrdili.
3. Záver týkajúci sa príčinnej súvislosti
(102)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa príčinnej súvislosti, závery uvedené v odôvodneniach 121 až 125 dočasného nariadenia sa potvrdili.
F. ZÁUJEM ÚNIE
1. Záujem výrobného odvetvia Únie
(103)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa záujmu výrobného odvetvia Únie, odôvodnenia 127 až 129 dočasného nariadenia sa potvrdili.
2. Záujem dovozcov/obchodníkov
(104)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa záujmu neprepojených dovozcov a obchodníkov, odôvodnenia 130 až 132 dočasného nariadenia sa potvrdili.
3. Záujem používateľov
(105)
Po dočasnom zverejnení jeden používateľ zopakoval svoje tvrdenie uvedené v odôvodnení 140 dočasného nariadenia, podľa ktorého sa očakáva, že spotreba glutamanu sodného v Únii výrazne vzrastie najmä vzhľadom na to, že EÚ zakázala fosfáty a iné zlúčeniny fosforu, ktoré budú údajne nahradené glutamanom sodným používaným pre nepotravinárske odvetvia. Daný používateľ ďalej tvrdil, že kapacita výrobného odvetvia Únie nebude stačiť na uspokojenie rastúceho dopytu na trhu Únie. Táto strana takisto tvrdila, že zvýšenie spotreby bude pre výrobné odvetvie Únie prospešné, pretože bude môcť zvýšiť svoj objem predaja. Ten istý používateľ zopakoval svoje tvrdenie, že k dispozícii nebude dostatok alternatívnych zdrojov dodávok najmä preto, že výrobcovia v iných tretích krajinách sú súčasťou tej istej skupiny spoločností ako výrobné odvetvie Únie, a preto nezásobujú trh Únie.
(106)
Ako sa uvádza v odôvodnení 141 dočasného nariadenia, je ťažké predvídať, aký vplyv bude mať nový regulačný rámec Únie, pokiaľ ide o zákaz fosfátov a zlúčenín fosforu, na výrobné odvetvie Únie. Konkrétne príslušná strana neposkytla žiadne informácie ani dôkazy o tom, či a do akej miery táto skutočnosť podporí dopyt po glutamane sodnom v Únii.
(107)
Z prešetrovania vyplynulo, že výrobné odvetvie Únie má k dispozícii voľnú kapacitu a bolo by schopné aspoň čiastočne zvýšiť svoj objem výroby a uspokojovať zvýšený dopyt na trhu Únie. Počas obdobia prešetrovania celková kapacita v Únii prevyšovala celkovú spotrebu v Únii.
(108)
Pokiaľ ide o alternatívne zdroje dodávok a ako sa už uviedlo v odôvodnení 147 dočasného nariadenia, prešetrovaním sa ukázalo, že glutaman sodný sa vyrába vo viacerých tretích krajinách. Na začiatku posudzovaného obdobia, t. j. v účtovnom roku 2010/2011, bol podiel dovozu z ostatných tretích krajín (napr. Brazílie, Vietnamu a Kórey) významný a klesol až vtedy, keď sa zvýšil dovoz za nízke ceny z Indonézie. Na základe prešetrovania sa tiež ukázalo, že niektoré tretie krajiny mali dodávateľov, ktorí nepatrili do tej istej skupiny ako výrobné odvetvie Únie. Keby sa obnovili rovnaké podmienky na trhu Únie, dovoz z iných tretích krajín by sa mohol obnoviť.
(109)
Tvrdenia predložené v tejto súvislosti by sa preto mali zamietnuť.
(110)
V nadväznosti na konečné zverejnenie tá istá zainteresovaná strana zopakovala svoje tvrdenie, že dopyt po glutamane sodnom v Únii sa v dôsledku budúceho zákazu fosfátov výrazne zvýši a že výrobné odvetvie Únie nebude schopné uspokojiť tento rastúci dopyt v Únii. Táto strana však nepredložila žiadne nové informácie ani konkrétne dôkazy, a preto sa toto tvrdenie zamietlo.
(111)
Tá istá zainteresovaná strana takisto po konečnom zverejnení tvrdila, že Komisia nevzala do úvahy percentuálny podiel celkových nákladov na detergenty, ktorý predstavuje glutaman sodný. Príslušná strana však nepredložila žiadny nový prvok, ktorý by bol v rozpore so zisteniami uvedenými v odôvodneniach 138 a 139 dočasného nariadenia, podľa ktorých bude možný vplyv opatrení na túto spoločnosť obmedzený. Tvrdenie sa preto zamietlo.
(112)
Tá istá zainteresovaná strana na záver tvrdila, že sa nevzali do úvahy zvýšené náklady pre nepotravinársky priemysel a používateľov nepotravinárskych výrobkov. Nepredložila však žiadne nové informácie ani dôkazy, a preto sa toto tvrdenie zamietlo.
(113)
Ďalší používateľ tvrdil, že vplyv opatrení voči Indonézii a Číne na používateľov by sa mal posudzovať spoločne.
(114)
Vplyv oboch opatrení na používateľov sa analyzoval najmä vzhľadom na dostupnosť alternatívnych zdrojov dodávok uvedenú v odôvodnení 147 dočasného nariadenia. Ako sa uvádza v odôvodnení 108, z tejto analýzy vyplynulo, že potenciál vyvážať glutaman sodný do Únie má niekoľko tretích krajín. Tieto tretie krajiny boli prítomné na trhu Únie pred tým, ako do Únie vo zvýšených množstvách vstúpil indonézsky dumpingový dovoz.
(115)
Daná strana tvrdila, že používatelia nie sú vzhľadom na vysokú konkurenciu na trhu hotových potravinárskych výrobkov v Únii schopní preniesť dodatočné náklady vyplývajúce z antidumpingového cla na konečného spotrebiteľa.
(116)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 135 až 137 dočasného nariadenia, pokiaľ ide o sektor potravín a nápojov, glutaman sodný predstavuje len okolo 5 % celkových nákladov na výrobky obsahujúce glutaman sodný, vyrábané spolupracujúcimi spoločnosťami. Zistilo sa, že tieto spoločnosti sú ziskové. Zainteresovaná strana neposkytla žiadne informácie, ktoré by tieto zistenia popierali. Preto sa závery uvedené v odôvodnení 136 dočasného nariadenia, že opatrenia budú mať len obmedzený vplyv na tieto spoločnosti, potvrdili a tvrdenie predložené v tejto súvislosti by sa malo zamietnuť.
4. Záujem dodávateľov surovín
(117)
V nadväznosti na dočasné zverejnenie dvaja dodávatelia spochybnili záver uvedený v odôvodnení 143 dočasného nariadenia, pričom uviedli, že zánik výrobného odvetvia Únie by mal významný vplyv na ich podnikateľskú činnosť. Títo dodávatelia tvrdili, že účinok prípadného zastavenia výroby glutamanu sodného výrobným odvetvím Únie by mal negatívny dosah na ich celkové podnikanie, keďže závody na výrobu cukru musia vyrábať určitý objem cukrových sirupov a melás, ktorých hlavným odberateľom je výrobné odvetvie Únie. Skutočnosť, že sa cukor v týchto podobách nepredá, by ovplyvnila celkovú efektívnosť príslušného závodu.
(118)
Tieto tvrdenia však neboli podložené, a preto sa nemohli vziať do úvahy.
5. Ďalšie tvrdenia
(119)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana zopakovala svoje pripomienky týkajúce sa údajného dominantného postavenia výrobného odvetvia Únie, pričom tvrdila, že v dôsledku uloženia opatrení na glutaman sodný bude mať výrobné odvetvie Únie na trhu Únie komparatívnu výhodu. Nebol však predložený žiadny nový dôkaz na podporu týchto tvrdení. Závery uvedené v odôvodnení 145 dočasného nariadenia sa preto potvrdili a tvrdenie predložené v tejto súvislosti by sa malo zamietnuť.
6. Záver o záujme Únie
(120)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa záujmu Únie, závery uvedené v odôvodneniach 126 až 148 dočasného nariadenia sa potvrdili.
G. KONEČNÉ ANTIDUMPINGOVÉ OPATRENIA
1. Úroveň odstránenia ujmy (rozpätie ujmy)
(121)
Po dočasnom zverejnení jedna zainteresovaná strana spochybnila cieľový zisk použitý na stanovenie úrovne odstránenia ujmy, ako sa uvádza v odôvodnení 151 dočasného nariadenia. Táto strana tvrdila, že primeranou úrovňou zisku súvisiacou s trhom, založenou na čistom ziskovom rozpätí pred zdanením výrobcov glutamanu sodného v dvoch ázijských krajinách dosiahnutom v roku 2013, by bolo ziskové rozpätie pred zdanením vo výške 3 % až 5 %.
(122)
Ziskové rozpätie použité na stanovenie úrovne odstránenia ujmy zodpovedalo ziskovému rozpätiu, ktoré výrobné odvetvie Únie mohlo primerane očakávať za normálnych podmienok hospodárskej súťaže. Ako sa uvádza v odôvodnení 151 dočasného nariadenia, vplyv dumpingového dovozu z Indonézie začal pôsobiť až počas tretieho roka posudzovaného obdobia. Preto sa považovalo za primerané stanoviť ziskové rozpätie na základe prvých dvoch rokov posudzovaného obdobia.
(123)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne iné pripomienky týkajúce sa úrovne odstránenia ujmy, závery uvedené v odôvodneniach 150 až 152 dočasného nariadenia sa potvrdili.
2. Konečné opatrenia
(124)
Vzhľadom na závery, ku ktorým sa dospelo v súvislosti s dumpingom, ujmou, príčinnou súvislosťou a záujmom Únie, a v súlade s článkom 9 ods. 4 základného nariadenia by sa podľa pravidla nižšieho cla mali konečné antidumpingové opatrenia na dovoz príslušného výrobku uložiť na úrovni dumpingového rozpätia. V tomto prípade bola individuálna colná sadzba jedného vyvážajúceho výrobcu po dočasnom zverejnení zmenená, pretože zo stanovenia jeho vývoznej ceny boli vylúčené niektoré transakcie.
(125)
Na základe uvedených skutočností sa sadzba ciel, ktoré budú uložené, stanovuje takto:
Krajina
Spoločnosť
Dumpingové rozpätie
(%)
Rozpätie ujmy
(%)
Konečné antidumpingové clo
(%)
Indonézia
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Indonézia
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Indonézia
všetky ostatné spoločnosti
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Individuálne sadzby antidumpingového cla pre jednotlivé spoločnosti vymedzené v tomto nariadení sa stanovili na základe zistení v rámci tohto prešetrovania. Preto sa v nich odráža situácia, ktorá sa zistila počas tohto prešetrovania v súvislosti s týmito spoločnosťami. Tieto colné sadzby sa uplatňujú výlučne na dovoz príslušného výrobku s pôvodom v dotknutej krajine, vyrobeného konkrétne menovanými právnickými osobami. Na dovážaný príslušný výrobok vyrábaný akoukoľvek inou spoločnosťou, ktorá sa osobitne neuvádza pod svojím názvom a adresou v normatívnej časti tohto nariadenia (vrátane subjektov prepojených s týmito osobitne uvedenými spoločnosťami), by sa mala vzťahovať colná sadzba uplatniteľná na „všetky ostatné spoločnosti“. Nemala by sa naň vzťahovať žiadna z individuálnych antidumpingových colných sadzieb.
(127)
Spoločnosť môže požiadať o uplatnenie týchto individuálnych antidumpingových colných sadzieb, ak následne zmení názov svojho subjektu. Žiadosť musí byť predložená Komisii (4). Musí obsahovať všetky príslušné informácie, ktoré umožnia preukázať, že zmena nemá vplyv na právo spoločnosti využívať sadzbu cla, ktorá sa na ňu vzťahuje. Ak zmena názvu spoločnosti nemá vplyv na jej právo využívať výhody sadzby dane, ktorá sa na ňu vzťahuje, oznámenie s informáciou o zmene názvu sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
(128)
S cieľom minimalizovať riziko obchádzania týchto opatrení, ktoré vzhľadom na veľký rozdiel medzi týmito colnými sadzbami hrozí, je potrebné prijať osobitné opatrenia, ktoré umožnia zabezpečiť uplatňovanie individuálnych antidumpingových ciel. Spoločnosti, na ktoré sa vzťahujú individuálne antidumpingové colné sadzby, musia colným orgánom členských štátov predložiť platnú obchodnú faktúru. Faktúra musí spĺňať požiadavky stanovené v prílohe. Na tovar, ktorý bude dovezený bez takejto faktúry, bude uvalené antidumpingové clo platné pre „všetky ostatné spoločnosti“.
(129)
Aby sa zaistilo riadne vymáhanie antidumpingových ciel, antidumpingové clo pre všetky ostatné spoločnosti sa nebude vzťahovať iba na vyvážajúcich výrobcov, ktorí pri tomto prešetrovaní nespolupracovali, ale aj na výrobcov, ktorí v období prešetrovania neuskutočnili žiadny vývoz do Únie.
3. Konečný výber dočasných ciel
(130)
Vzhľadom na zistené dumpingové rozpätia a so zreteľom na úroveň ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie by sa sumy zabezpečené prostredníctvom dočasného antidumpingového cla, ktoré bolo uložené na základe dočasného nariadenia, mali s konečnou platnosťou vybrať.
(131)
Výbor zriadený podľa článku 15 ods. 1 základného nariadenia nepredložil stanovisko,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz glutamanu sodného s pôvodom v Indonézii, ktorý v súčasnosti patrí pod číselný znak KN ex 2922 42 00 (kód TARIC 2922420010).
2. Sadzby konečného antidumpingového cla uplatniteľné na čistú frankocenu na hranici Únie pred preclením sú pre výrobok opísaný v odseku 1 a vyrobený spoločnosťami uvedenými v tabuľke takéto:
Spoločnosť
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplnkový kód TARIC
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Všetky ostatné spoločnosti
28,4
B999
3. Individuálne sadzby antidumpingového cla stanovené pre spoločnosti uvedené v odseku 2 sa uplatňujú pod podmienkou, že colným orgánom členských štátov sa predloží platná obchodná faktúra, ktorá spĺňa požiadavky stanovené v prílohe. Ak sa takáto faktúra nepredloží, uplatňuje sa clo vzťahujúce sa na „všetky ostatné spoločnosti“.
4. Ak nie je stanovené inak, uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
Článok 2
Sumy zabezpečené prostredníctvom dočasných antidumpingových ciel podľa vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 904/2014 sa vyberajú s konečnou platnosťou.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 21. januára 2015