SMĚRNICE RADY 2013/43/EU
ze dne 22. července 2013,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k dodání některého zboží a poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že daň z přidané hodnoty (DPH) je povinna odvést každá osoba povinná k dani uskutečňující plnění zahrnující zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby. U přeshraničních plnění a některých domácích vysoce rizikových odvětví je však stanoveno přenesení povinnosti odvést daň na osobu, které je dodáno zboží nebo poskytnuta služba (mechanismus přenesení daňové povinnosti).
(2)
Vzhledem k závažnosti podvodů v oblasti DPH by členským státům mělo být povoleno dočasně používat mechanismus, kterým se povinnost odvést daň přesouvá na osobu, pro kterou je zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby uskutečněno, v případě dodání určitých kategorií zboží či poskytnutí určitých kategorií služeb, i když tyto kategorie nejsou uvedeny v článku 199 směrnice 2006/112/ES, ani se na ně nevztahují zvláštní odchylky udělené členským státům.
(3)
Za tímto účelem předložila Komise v roce 2009 návrh se seznamem řady zboží a služeb, u nichž by mohl být po omezenou dobu používán mechanismus přenesení daňové povinnosti. Rada se rozhodla pro rozdělení návrhu a přijala směrnici Rady 2010/23/EU (4), která se však omezila pouze na povolenky na emise skleníkových plynů, neboť situace s podvody v tomto odvětví si vyžádala okamžitou reakci. Rada zároveň učinila politický závazek, že bude pokračovat v jednáních o zbývající části návrhu Komise.
(4)
Od té doby se objevily podvody i v jiných odvětvích, a ke zbývající části návrhu Komise by tudíž mělo být přidáno nové zboží a služby, pokud jde o předem stanovený seznam zboží a služeb, u nichž by se mohlo používat přenesení daňové povinnosti. K podvodům dochází především v souvislosti s dodáváním plynu a elektřiny, poskytováním telekomunikačních služeb, dodáváním herních konzolí, tabletů a laptopů, obilovin, technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, a surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů.
(5)
Zavedení mechanismu přenesení daňové povinnosti, který se nepoužívá obecně, ale je zaměřen na toto zboží a služby, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům, by nemělo nepříznivě ovlivnit základní principy systému DPH, jako jsou dělené platby.
(6)
Předem stanovený seznam, z něhož mohou členské státy vybírat, by měl být omezen na dodání zboží a poskytnutí služeb, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům.
(7)
Při používání mechanismu přenesení daňové povinnosti jsou členské státy oprávněny stanovit podmínky pro používání tohoto mechanismu, včetně stanovení prahových hodnot, kategorií dodavatelů, poskytovatelů, pořizovatelů nebo příjemců, na které se tento mechanismus vztahuje, a částečné používání mechanismu v rámci jednotlivých kategorií.
(8)
Jelikož je mechanismus přenesení daňové povinnosti dočasným opatřením do doby, než budou přijata dlouhodobější legislativní řešení zaměřená na zvýšení odolnosti systému DPH vůči daňovým podvodům, měl by se mechanismus přenesení daňové povinnosti podle článku 199a směrnice 2006/112/ES používat pouze po omezenou dobu.
(9)
Aby bylo zajištěno, že mechanismus přenesení daňové povinnosti bude možné používat po dostatečně dlouhou dobu tak, aby byl účinný a bylo možno jej následně zhodnotit, je nutné prodloužit jeho stávající dobu použitelnosti, která končí dne 30. června 2015. Stejně tak by mělo být posunuto datum, do kdy má být provedeno hodnocení, jakož i datum, do kdy je třeba oznámit, že dochází k přesunu podvodného jednání.
(10)
Aby mohly používat mechanismus přenesení daňové povinnosti ve výše uvedených případech všechny členské státy, je nutné přijmout zvláštní změnu směrnice 2006/112/ES.
(11)
Jelikož cílem navrhovaného opatření je řešit problém podvodů v oblasti DPH prostřednictvím dočasných opatření, která se odchylují od stávajících pravidel Unie, a tohoto cíle nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale lze jej dosáhnout jedině na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(12)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2006/112/ES se mění takto:
1)
V článku 193 se slova „článků 194 až 199“ nahrazují slovy „článků 194 až 199b“.
2)
Článek 199a se mění takto:
a)
v odstavci 1 se uvozující věta nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou do 31. prosince 2018 na dobu alespoň dvou let stanovit, že osobou povinnou odvést daň je osoba povinná k dani, jíž je dodáno některé z tohoto zboží nebo poskytnuta některá z těchto služeb:“;
b)
v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
dodání mobilních telefonů, to jest zařízení vyrobených nebo upravených pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaných na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
d)
dodání zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a centrální procesorové jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele;
e)
dodání plynu a elektřiny obchodníkovi povinnému k dani definovanému v čl. 38 odst. 2;
f)
dodání certifikátů plynu a elektřiny;
g)
poskytnutí telekomunikačních služeb definovaných v čl. 24 odst. 2;
h)
dodání herních konzolí, tabletů a laptopů;
i)
dodání obilovin a technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, které nejsou běžně používány v nezměněném stavu ke konečné spotřebě;
j)
dodání surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů, na které se jinak nevztahuje čl. 199 odst. 1 písm. d), zvláštní režim pro použité zboží, umělecká díla, sběratelské předměty a starožitnosti podle článků 311 až 343 ani zvláštní režim pro investiční zlato podle článků 344 až 356.“;
c)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„1a. Členské státy mohou stanovit podmínky pro používání mechanismu uvedeného v odstavci 1.
1b. Používání mechanismu uvedeného v odstavci 1, pokud jde o dodání kteréhokoli ze zboží nebo poskytnutí kterýchkoli služeb uvedených v písm. c) až j) uvedeného odstavce, je podmíněno zavedením vhodných a účinných ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží nebo poskytují služby, na něž se vztahuje mechanismus uvedený v odstavci 1.“;
d)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členské státy uvědomí výbor pro DPH o používání mechanismu uvedeného v odstavci 1 v okamžiku zavedení tohoto mechanismu, přičemž Komisi poskytnou tyto informace:
a)
oblast působnosti opatření, kterým se mechanismus zavádí, společně s druhem a charakteristikou podvodu, a podrobný popis doprovodných opatření, včetně veškerých ohlašovacích povinností uložených osobám povinným k dani a jakýchkoli kontrolních opatření;
b)
opatření přijatá s cílem informovat příslušné osoby povinné k dani o zavedení používání mechanismu;
c)
hodnotící kritéria umožňující srovnání podvodných jednání ve vztahu ke zboží a službám uvedeným v odstavci 1 před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, srovnání podvodných jednání ve vztahu k jinému zboží a jiným službám před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, jakož i posouzení případného nárůstu jiných druhů podvodných jednání po zavedení mechanismu oproti době před jeho zavedením;
d)
datum začátku používání opatření, kterým se mechanismus zavádí, a dobu, po kterou se bude používat.“;
e)
v odst. 3 prvním pododstavci se první věta nahrazuje tímto:
„Členské státy používající mechanismus uvedený v odstavci 1 podají Komisi do 30. června 2017 zprávu založenou na hodnotících kritériích uvedených v odst. 2 písm. c).“;
f)
v odst. 3 druhém pododstavci se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
dopad na podvodná jednání týkající se dodání zboží nebo poskytnutí služeb, na které se opatření vztahuje;“
g)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Každý členský stát, který po vstupu tohoto článku v platnost zjistí změnu trendů podvodných jednání na svém území, pokud jde o zboží či služby uvedené v odstavci 1, předloží v tomto směru do 30. června 2017 zprávu Komisi.
5. Komise předloží před 1. lednem 2018 Evropskému parlamentu a Radě celkovou hodnotící zprávu o účincích mechanismu stanoveného v odstavci 1 v oblasti boje proti podvodům.“
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice se použije do 31. prosince 2018.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. července 2013.
SMERNICA RADY 2013/43/EÚ
z 22. júla 2013
ktorou sa mení smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o voliteľné a dočasné uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v súvislosti s dodaním určitého tovaru a poskytovaním určitých služieb, ktoré sú náchylné na podvod
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
V smernici Rady 2006/112/ES (3) sa stanovuje, že daň z pridanej hodnoty (DPH) platí každá zdaniteľná osoba, ktorá uskutočňuje transakcie zahrňujúce zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb. Pre cezhraničné transakcie a určité tuzemské vysoko rizikové odvetvia sa však stanovuje prenesenie povinnosti platiť DPH na osobu, ktorej sa dodáva tovar alebo poskytujú služby (mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti).
(2)
Vzhľadom na závažnosť podvodov s DPH by sa členským štátom malo umožniť dočasne uplatňovať mechanizmus, v rámci ktorého by sa povinnosť platiť DPH v súvislosti s dodaním určitých kategórií tovaru a poskytovaním určitých kategórií služieb preniesla na osobu, v prospech ktorej sa zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytnutie služieb uskutočňuje, vrátane prípadu, keď tieto kategórie nie sú uvedené v článku 199 smernice 2006/112/ES, ani nepodliehajú osobitným výnimkám, ktoré sa udelili členským štátom.
(3)
Na tento účel Komisia v roku 2009 predložila návrh, ktorý obsahuje zoznam viacerých druhov tovaru a služieb, na ktoré by sa mohol počas obmedzeného obdobia uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti. Rada rozhodla o rozdelení návrhu a prijala smernicu Rady 2010/23/EÚ (4), ktorá sa však vzťahovala len na emisné kvóty skleníkových plynov, keďže situácia v tejto oblasti z hľadiska podvodov si vyžadovala okamžitú reakciu. Rada súčasne prijala politický záväzok pokračovať v rokovaniach o zostávajúcej časti návrhu Komisie.
(4)
Odvtedy sa vyskytli podvody aj v iných odvetviach, a preto by sa do zostávajúcej časti návrhu Komisie mali, pokiaľ ide o vopred stanovený zoznam tovaru a služieb, na ktoré by sa mohol uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti, doplniť nové druhy tovarov a služieb. Konkrétne dochádza k podvodom v súvislosti s dodaním plynu a elektriny, poskytovaním telekomunikačných služieb a dodaním herných konzol, tabletov a laptopov, obilnín, priemyselných plodín vrátane olejnatých semien a cukrovej repy, ako aj surových kovov a kovových polotovarov vrátane vzácnych kovov.
(5)
Zavedenie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti zameraného na uvedený tovar a uvedené služby, ktoré sú podľa nedávnych skúseností osobitne náchylné na podvod, by - na rozdiel od jeho všeobecného uplatňovania - nemalo nepriaznivo ovplyvniť základné zásady systému DPH, akou je napríklad zásada rozdelených platieb.
(6)
Vopred stanovený zoznam, z ktorého si členské štáty môžu vyberať, by sa mal obmedziť na dodanie tovaru a poskytnutie služieb, ktoré sú podľa nedávnych skúseností osobitne náchylné na podvod.
(7)
Pri uplatňovaní mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti majú členské štáty možnosť podľa vlastného uváženia určiť podmienky pre uplatňovanie tohto mechanizmu vrátane stanovenia prahových hodnôt, kategórií dodávateľov alebo príjemcov, na ktorých sa tento mechanizmus môže uplatňovať, a pre čiastočné uplatňovanie mechanizmu v rámci jednotlivých kategórií.
(8)
Keďže mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti je dočasným opatrením na obdobie, kým sa prijmú dlhodobejšie legislatívne riešenia na zvýšenie odolnosti systému DPH voči podvodom v oblasti DPH, mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti stanovený v článku 199a smernice 2006/112/ES by sa mal uplatňovať len počas obmedzeného obdobia.
(9)
S cieľom zabezpečiť, aby sa mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti mohol uplatňovať dostatočne dlhý čas na to, aby bol účinný a umožnil vykonanie následného hodnotenia, je potrebné predĺžiť súčasné obdobie uplatňovania, ktoré končí 30. júna 2015. Rovnako by sa mal na neskôr posunúť aj dátum, dokedy sa má uskutočniť hodnotenie, ako aj dátum, dokedy sa majú oznámiť zmeny vo vývoji podvodnej činnosti.
(10)
S cieľom zabezpečiť, aby možnosť uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti vo vyššie uvedených prípadoch mali všetky členské štáty, je potrebná osobitná zmena smernice 2006/112/ES.
(11)
Keďže cieľ navrhovaného opatrenia, ktorým je najmä riešenie podvodov v oblasti DPH prostredníctvom dočasných opatrení, ktoré sa odchyľujú od existujúcich pravidiel Únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov a teda ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(12)
Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Smernica 2006/112/ES sa mení takto:
1.
V článku 193 sa odkaz na „články 194 až 199“ nahrádza odkazom na „články 194 až 199b“;
2.
Článok 199a sa mení takto:
a)
Prvá veta v odseku 1 sa nahrádza takto:
„Členské štáty môžu do 31. decembra 2018 a minimálne na obdobie dvoch rokov stanoviť, že osobou povinnou platiť DPH je zdaniteľná osoba, v prospech ktorej sa uskutočnilo niektoré z nasledujúcich dodaní alebo poskytnutí:“;
b)
V odseku 1 sa dopĺňajú tieto písmená:
„c)
dodania mobilných telefónov, ktoré sú vyrobené alebo prispôsobené na použitie v spojení so sieťou, ktorej bola udelená licencia, a fungujú na stanovených frekvenciách, bez ohľadu na to, či majú iné využitie;
d)
dodania zariadení s integrovaným obvodom, ako sú mikroprocesory a centrálne spracovateľské jednotky, v stave pred zabudovaním do výrobkov pre konečného používateľa;
e)
dodania plynu a elektriny zdaniteľnému obchodníkovi, ako sa vymedzuje v článku 38 ods. 2;
f)
poskytovanie certifikátov týkajúcich sa plynu a elektriny;
g)
poskytovanie telekomunikačných služieb, ako sa vymedzuje v článku 24 ods. 2;
h)
dodania herných konzol, tabletov a laptopov;
i)
dodania obilnín a priemyselných plodín vrátane olejnatých semien a cukrovej repy, ktoré v nespracovanom stave nie sú bežne určené na konečnú spotrebu;
j)
dodania surových kovov a kovových polotovarov vrátane vzácnych kovov, pokiaľ sa na ne inak nevzťahuje článok 199 ods. 1 písm. d), osobitná úprava pre použitý tovar, umelecké diela, zberateľské predmety a starožitnosti podľa článkov 311 až 343 alebo osobitná úprava pre investičné zlato podľa článkov 344 až 356.“;
c)
Vkladajú sa tieto odseky:
„1a. Členské štáty môžu stanoviť podmienky uplatňovania mechanizmu uvedeného v odseku 1.
1b. Uplatňovanie mechanizmu uvedeného v odseku 1 na dodania akéhokoľvek tovaru alebo akýchkoľvek služieb uvedených v písmenách c) až j) uvedeného odseku podlieha zavedeniu primeraných a účinných oznamovacích povinností pre zdaniteľné osoby dodávajúce tovar alebo poskytujúce služby, na ktoré sa vzťahuje mechanizmus uvedený v odseku 1.“;
d)
Odsek 2 sa nahrádza takto:
„2. Pri zavedení akéhokoľvek mechanizmu uvedeného v odseku 1 informujú členské štáty výbor pre DPH o uplatňovaní takéhoto mechanizmu a predložia výboru pre DPH tieto informácie:
a)
rozsah pôsobnosti opatrenia, ktorým sa uvedený mechanizmus uplatňuje, spolu s druhom a črtami podvodu, ako aj podrobný opis sprievodných opatrení vrátane akýchkoľvek oznamovacích povinností zdaniteľných osôb a akýchkoľvek kontrolných opatrení;
b)
opatrenia prijaté na informovanie príslušných zdaniteľných osôb o začatí uplatňovania mechanizmu;
c)
hodnotiace kritériá umožňujúce porovnať podvodnú činnosť týkajúcu sa tovaru a služieb uvedených v odseku 1 v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom, podvodnú činnosť týkajúcu sa iného tovaru a iných služieb v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom, ako aj akýkoľvek nárast iných druhov podvodnej činnosti v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom;
d)
dátum začatia vykonávania opatrenia, ktorým sa uvedený mechanizmus uplatňuje, a obdobie, ktorého sa má toto opatrenie týkať.“;
e)
Prvá veta v odseku 3 prvom pododseku sa nahrádza takto:
„Členské štáty, ktoré uplatňujú mechanizmus uvedený v odseku 1, predložia Komisii na základe hodnotiacich kritérií stanovených v odseku 2 písm. c) správu najneskôr do 30. júna 2017.“;
f)
V odseku 3 druhom pododseku sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
vplyv na podvodnú činnosť týkajúcu sa dodania tovaru alebo poskytnutia služieb, na ktoré sa toto opatrenie vzťahuje;“;
g)
Odsek 4 sa nahrádza takto:
„4. Každý členský štát, ktorý po nadobudnutí účinnosti tohto článku zistil zmeny vo vývoji podvodnej činnosti na svojom území v súvislosti s tovarom a službami uvedenými v odseku 1, predloží Komisii v tejto súvislosti správu najneskôr do 30. júna 2017.
5. Komisia do 1. januára 2018 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o celkovom posúdení vplyvu mechanizmu uvedeného v odseku 1 na boj proti podvodom.“.
Článok 2
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 3
Táto smernica sa uplatňuje do 31. decembra 2018.
Článok 4
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 22. júla 2013