NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 537/2014
ze dne 16. dubna 2014
o specifických požadavcích na povinný audit subjektů veřejného zájmu a o zrušení rozhodnutí Komise 2005/909/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Statutární auditoři a auditorské společnosti jsou ze zákona pověřeni k provádění povinných auditů subjektů veřejného zájmu s cílem posílit míru důvěry veřejnosti v roční a konsolidované účetní závěrky těchto subjektů. Aspekt veřejného zájmu ve vztahu k povinnému auditu znamená, že se na kvalitu práce statutárního auditora nebo auditorské společnosti spoléhá široká skupina osob a institucí. Kvalitní audit přispívá k řádnému fungování trhů, neboť podporuje integritu a efektivitu účetních závěrek. Statutární auditoři tedy plní zvláště významnou společenskou úlohu.
(2)
Právní předpisy Unie požadují, aby účetní závěrky, zahrnující roční účetní závěrku a konsolidovanou účetní závěrku, úvěrových institucí, pojišťoven, emitentů cenných papírů přijatých k obchodování na regulovaném trhu, platebních institucí, subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), institucí elektronických peněz a alternativních investičních fondů byly auditovány jednou nebo více osobami oprávněnými provádět takový audit v souladu s právem Evropské unie, a to konkrétně s: čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 86/635/EHS (3), čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 91/674/EHS (4), čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES (5), čl. 15 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (6), článkem 73 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (7), čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (8), čl. 22 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (9). Rovněž čl. 4 odst. 1 bod 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (10) požaduje, aby roční účetní závěrky investičních podniků byly auditovány v případě, že se na ně nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (11).
(3)
Podmínky pro schválení osob odpovědných za provedení povinného auditu a minimální požadavky pro provedení takového povinného auditu stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (12).
(4)
Komise vydala dne 13. října 2010 zelenou knihu s názvem „Politika v oblasti auditu: poučení z krize“, která dala podnět k široké veřejné konzultaci v obecném kontextu regulační reformy finančního trhu o roli a rozsahu auditu a o tom, jak lze posílit funkci auditu s cílem zvýšit finanční stabilitu. Z veřejné konzultace vyplynulo, že pravidla směrnice 2006/43/ES o provádění povinných auditů ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu by mohla být vylepšena. Evropský parlament vydal dne 13. září 2011 k zelené knize zprávu z vlastní iniciativy. Zprávu k zelené knize přijal také Evropský hospodářský a sociální výbor, a to dne 16. června 2011.
(5)
Je důležité stanovit podrobná pravidla s cílem zajistit, aby povinné audity subjektů veřejného zájmu byly dostatečně kvalitní a aby je prováděl statutární auditor nebo auditorská společnost podléhající přísným požadavkům. Společný regulační přístup by měl podpořit integritu, nezávislost, objektivitu, odpovědnost, transparentnost a spolehlivost statutárních auditorů a auditorských společností, které provádějí povinný audit subjektů veřejného zájmu, což přispěje ke kvalitě povinných auditů v Unii, a tím i k hladšímu fungování vnitřního trhu a k dosažení vyšší úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Vytvořením samostatného aktu pro subjekty veřejného zájmu by se měla rovněž zajistit konzistentní harmonizace a jednotné použití pravidel, což by přispělo k efektivnějšímu fungování vnitřního trhu. Tyto přísné požadavky by se měly na statutární auditory a auditorské společnosti vztahovat pouze v případě, že provádějí povinné audity subjektů veřejného zájmu.
(6)
Povinný audit družstev a spořitelen se v některých členských státech vyznačuje systémem, který družstvům a spořitelnám neumožňuje svobodnou volbu statutárního auditora nebo auditorské společnosti. Auditorské sdružení, jehož je dotčené družstvo nebo spořitelna členem, je ze zákona povinno daný povinný audit provést. Jak vyplývá z jejich právní povahy, tato auditorská sdružení jednají na neziskové bázi, aniž by sledovaly obchodní zájmy. Organizační složky těchto sdružení kromě toho nejsou spojeny se společným ekonomickým zájmem, neboť by to mohlo ohrozit jejich nezávislost. Členské státy by tudíž měly mít možnost vyjmout družstva ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2006/43/ES, spořitelny nebo podobné subjekty uvedené v čl. 45 směrnice 86/635/EHS nebo jejich dceřiné společnosti či právní nástupce z působnosti tohoto nařízení, pokud jsou splněny zásady nezávislosti podle směrnice 2006/43/ES.
(7)
Nezávislost statutárního auditora nebo auditorské společnosti může ohrozit výše odměny přijaté od auditovaného subjektu a její struktura. Je proto nezbytné zajistit, aby odměna za audit nezávisela na určité události a aby v případě, kdy odměna od jednoho klienta, včetně jeho dceřiných společností, dosahuje značné výše, byl k zajištění kvality auditu zaveden konkrétní proces, na němž se podílí výbor pro audit. Pokud se statutární auditor nebo auditorská společnost stanou nepřiměřeně závislými na jediném klientovi, výbor pro audit by měl na základě řádných důvodů rozhodnout, zda může daný statutární auditor nebo auditorská společnost v provádění povinného auditu pokračovat. Při přijímání takového rozhodnutí by výbor pro audit měl mimo jiné zohlednit ohrožení nezávislosti a důsledky daného rozhodnutí.
(8)
Poskytování některých služeb mimo povinné audity (neauditorské služby) auditovaným subjektům ze strany statutárních auditorů, auditorských společností nebo členů jejich sítí může ohrozit jejich nezávislost. Je proto vhodné zakázat, aby byly v rámci Unie určité neauditorské služby, například některé služby v oblasti daní a konzultační a poradenské služby poskytovány auditovanému subjektu, jeho mateřskému podniku a podnikům, které ovládá. Mezi služby, které zahrnují jakoukoli úlohu v řízení nebo rozhodovacích procesech auditovaného subjektu, mohou patřit řízení provozního kapitálu, poskytování finančních informací, optimalizace podnikových procesů, řízení hotovosti, převodní ceny, zvyšování efektivity dodavatelského řetězce a podobně. Zakázány by měly být služby spojené s financováním, kapitálovou strukturou a alokací kapitálu a s investiční strategií auditovaného subjektu, s výjimkou poskytování takových služeb, jako jsou například služby hloubkové kontroly, vystavování doporučujících prohlášení v souvislosti s prospekty vydávanými auditovaným subjektem a jiné ověřovací služby.
(9)
Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, že statutárním auditorům a auditorským společnostem povolí poskytovat některé daňové a oceňovací služby, pokud jsou nevýznamné nebo nemají samostatně ani v souhrnu přímý vliv na auditovanou účetní závěrku. Zahrnují-li tyto služby agresivní daňové plánování, neměly by být považovány za nevýznamné. Statutární auditor nebo auditorská společnost by tedy tyto služby neměly auditovanému subjektu poskytovat. Statutární auditor nebo auditorská společnost by měli mít možnost poskytovat neauditorské služby, které nejsou zakázané podle tohoto nařízení, pokud bylo poskytnutí těchto služeb předem schváleno výborem pro audit a statutární auditor nebo auditorská společnost se sami přesvědčili o tom, že poskytnutí těchto služeb neohrozí nezávislost statutárního auditora nebo auditorské společnosti v míře, kterou nelze pomocí vhodných záruk snížit na přijatelnou úroveň.
(10)
V zájmu zabránění střetu zájmů je důležité, aby statutární auditor nebo auditorská společnost před přijetím zakázky na povinný audit subjektu veřejného zájmu nebo pokračováním v jejím provádění posoudili, zda jsou splněny požadavky na nezávislost, a zejména zda není ohrožena jejich nezávislost v důsledku vztahu s daným subjektem. Statutární auditor nebo auditorská společnost by měli každý rok potvrdit svou nezávislost výboru pro audit u auditovaného subjektu a projednat s tímto výborem jakákoliv rizika ohrožení jejich nezávislosti a záruky přijaté pro jejich omezení.
(11)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (13) by se měla použít na zpracování osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a nad tímto zpracováním osobních údajů by měly vykonávat dohled příslušné orgány členských států, zejména nezávislé veřejné orgány určené členskými státy. Jakákoli výměna nebo přenos informací ze strany příslušných orgánů by měly proběhnout v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES.
(12)
K vysoké kvalitě auditů by měl přispět i důkladný přezkum řízení kvality práce v rámci jednotlivých zakázek v oblasti povinného auditu. Statutární auditor nebo auditorská společnost by proto neměli vydávat zprávu auditora, dokud nebyl přezkum kvality zakázky dokončen.
(13)
Výsledky povinného auditu subjektu veřejného zájmu by se měly předkládat zúčastněným stranám ve formě zprávy auditora. V zájmu zvýšení důvěry zúčastněných stran v účetní závěrky auditovaného subjektu je zvláště důležité, aby byla zpráva auditora podložená a řádně odůvodněná. Kromě údajů požadovaných podle článku 28 směrnice 2006/43/ES by zpráva auditora měla obsahovat zejména dostatek informací týkajících se nezávislosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti a otázky, zda se má za to, že bylo možné daným povinným auditem zjistit nesrovnalosti, včetně podvodů.
(14)
Hodnotu povinného auditu pro auditovaný subjekt by velmi zvýšila lepší komunikace mezi statutárním auditorem či auditorskou společností na jedné straně a výborem pro audit na straně druhé. Kromě pravidelného dialogu při provádění povinného auditu je důležité, aby statutární auditor nebo auditorská společnost předložili výboru pro audit dodatečnou podrobnější zprávu o výsledcích povinného auditu. Tato dodatečná zpráva by neměla být výboru pro audit předložena později než zpráva auditora. Statutární auditor nebo auditorská firma by měli projednat hlavní otázky zmíněné v dodatečné zprávě s výborem pro audit, pokud o to požádá. Rovněž by mělo být možné takovou dodatečnou podrobnou zprávu na základě žádosti zpřístupnit příslušným orgánům odpovědným za dohled nad statutárními auditory a auditorskými společnostmi a dále třetím osobám, pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy.
(15)
Statutární auditoři nebo auditorské společnosti již předkládají příslušným orgánům dohledu nad subjekty veřejného zájmu informace o skutečnostech nebo rozhodnutích, která by mohla představovat porušení pravidel, jimiž se řídí činnost auditovaného subjektu, nebo narušení nepřetržitého fungování auditovaného subjektu. Úkoly dohledu by byly rovněž snazší, pokud by orgány dohledu nad úvěrovými institucemi a pojišťovnami a jejich statutární auditoři a auditorské společnosti měli povinnost vést spolu účinný dialog.
(16)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 (14) zřídilo Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB). Úkolem ESRB je sledovat zvyšování systémového rizika v Unii. S ohledem na informace, k nimž mají statutární auditoři a auditorské společnosti systémově významných finančních institucí přístup, by jejich zkušenosti mohly ESRB při její práci pomoci. Proto by mělo toto nařízení usnadnit vznik každoročního fóra pro dialog mezi statutárními auditory a auditorskými společnostmi, který by probíhal na odvětvovém a anonymizovaném základě.
(17)
Pro posílení důvěry ve statutární auditory a auditorské společnosti, které provádějí povinné audity subjektů veřejného zájmu, a pro zvýšení jejich odpovědnosti je důležité, aby bylo posíleno podávání zpráv o transparentnosti statutárními auditory a auditorskými společnostmi. Statutární auditoři a auditorské společnosti by proto měli být povinni sdělovat finanční informace, zejména s uvedením svého celkového obratu rozděleného podle odměn za audity od subjektů veřejného zájmu, odměn za audity od ostatních subjektů a odměn za další služby. Měli by rovněž zpřístupňovat finanční informace na úrovni sítě, do níž patří. Statutární auditoři a auditorské společnosti by měli předkládat příslušným orgánům další doplňující informace o auditorských odměnách s cílem usnadnit jim plnění úkolů v oblasti dohledu.
(18)
Je důležité posílit úlohu výboru pro audit při výběru nového statutárního auditora nebo auditorské společnosti s cílem dosáhnout informovanějšího rozhodování na valné hromadě akcionářů, společníků nebo členů auditovaného subjektu. Při předkládání návrhu valné hromadě by proto správní nebo dozorčí orgán měl vysvětlit, zda se řídí možností upřednostňovanou výborem pro audit, a pokud nikoliv, z jakých důvodů. Doporučení výboru pro audit by mělo obsahovat nejméně dvě možnosti pro auditorskou zakázku a na základě náležitého odůvodnění uvádět, kterou z nich výbor upřednostňuje, aby bylo možné řádně přijmout rozhodnutí. Aby výbor pro audit zajistil spravedlivé a řádné zdůvodnění svého doporučení, měl by použít výsledky povinného výběrového řízení uspořádaného auditovaným subjektem v rámci odpovědnosti výboru pro audit. V tomto výběrovém řízení by auditovaný subjekt neměl statutární auditory anebo auditorské společnosti s malým podílem na trhu omezovat v předkládání nabídek na auditorskou zakázku. Zadávací dokumentace by měla obsahovat transparentní a nediskriminační výběrová kritéria, která budou použita při hodnocení nabídek. Vzhledem k tomu, že takové výběrové řízení by pro podniky s nižší tržní kapitalizací nebo malé a střední subjekty veřejného zájmu mohlo vzhledem k jejich velikosti znamenat neúměrné náklady, je vhodné zprostit tyto podniky a subjekty povinnosti uspořádat výběrové řízení na nového statutárního auditora nebo novou auditorskou společnost.
(19)
Právo valné hromady akcionářů, společníků nebo členů auditovaného subjektu vybrat si statutárního auditora nebo auditorskou společnost by bylo bezcenné, kdyby auditovaný subjekt uzavíral smlouvy se třetími stranami, které by tuto volbu omezovaly. Smluvní ujednání mezi auditovaným subjektem a třetí stranou ohledně jmenování konkrétních auditorů nebo auditorských společností nebo omezení volby na konkrétní statutární auditory nebo auditorské společnosti by se tedy měla považovat za neplatná.
(20)
Jmenování více než jednoho statutárního auditora nebo auditorské společnosti subjekty veřejného zájmu by posílilo profesní skepticismus a přispělo ke zvýšení kvality auditů. Toto opatření spolu s přítomností menších auditorských společností na trhu by také umožnilo rozvoj schopností těchto společností, což by rozšířilo výběr statutárních auditorů a auditorských společností pro subjekty veřejného zájmu. Subjekty veřejného zájmu by tedy měly být povzbuzovány a pobízeny, aby jmenovaly k provedení povinného auditu více než jednoho statutárního auditora nebo auditorskou společnost.
(21)
S cílem vyřešit hrozbu spočívající ve spřízněnosti s auditovaným subjektem a posílit tak nezávislost statutárních auditorů a auditorských společností je důležité stanovit maximální možnou dobu trvání auditorské zakázky statutárního auditora nebo auditorské společnosti u jednoho auditovaného subjektu. Toto nařízení poskytuje navíc následující alternativy k prodlužování maximální doby trvání, pomocí kterých se upevní nezávislost statutárního auditora nebo auditorské společnosti, posílí profesní skepticismus a zvýší kvalita auditu: pravidelné a otevřené povinné vyhlašování nového výběrového řízení nebo jmenování více než jednoho statutárního auditora nebo auditorské společnosti subjekty veřejného zájmu. Zapojení menších auditorských společností do těchto opatření by také umožnilo rozvoj schopností těchto společností, což by přispělo k rozšíření výběru statutárních auditorů a auditorských společností pro subjekty veřejného zájmu. Toto nařízení proto stanoví obě uvedené alternativy coby prostředek k posílení nezávislosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti. Měl by být také zaveden vhodný mechanismus pro postupné střídání hlavních partnerů, kteří povinný audit za auditorskou společnost provádějí. Je rovněž důležité stanovit příslušné období, po které statutární auditor nebo auditorská společnost nesmějí provádět povinný audit stejného subjektu. V zájmu zajištění hladkého přechodu by měl předchozí statutární auditor předat novému statutární auditorovi předávací spis s příslušnými informacemi.
(22)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň důvěry investorů a spotřebitelů ve vnitřní trh tím, že se zabrání střetu zájmů, měli by statutární auditoři a auditorské společnosti podléhat náležitému dohledu příslušných orgánů, které jsou nezávislé na auditorské profesi a mají dostatečné schopnosti, odborné znalosti a prostředky. Členské státy by měly mít možnost přenést nebo povolit příslušnému orgánu přenést na jiné orgány nebo subjekty kterékoli z jeho úkolů kromě těch, které se týkají systému zajištění kvality, vyšetřování a disciplinárních systémů. Členské státy by však měly mít možnost rozhodnout, že úkoly související s disciplinárním systémem přenesou na jiné orgány a subjekty, za předpokladu, že většina osob zapojených do řízení dotčeného orgánu nebo subjektu je nezávislá na auditorské profesi. Vnitrostátní příslušné orgány by měly disponovat pravomocemi nezbytnými k výkonu úkolů v oblasti dohledu, mimo jiné mít možnost přístupu k údajům, možnost získat informace a provádět kontroly. Měly by se specializovat na dohled nad finančními trhy, na plnění povinností týkajících se účetního výkaznictví nebo na dohled nad povinnými audity. Mělo by však být možné, aby dohled nad plněním povinností subjektů veřejného zájmu vykonával příslušný orgán odpovědný za dohled nad těmito subjekty. Financování příslušných orgánů by nemělo být jakýmkoli nepatřičným způsobem ovlivněno statutárními auditory nebo auditorskými společnostmi.
(23)
Kvalita dohledu by se měla zlepšit, pokud bude existovat účinná spolupráce mezi orgány pověřenými jednotlivými úkoly na vnitrostátní úrovni. Orgány příslušné k dohledu nad dodržováním povinností ve vztahu k povinnému auditu subjektů veřejného zájmu by proto měly spolupracovat s orgány odpovědnými za úkoly stanovené směrnicí 2006/43/ES, s orgány vykonávajícími dohled nad subjekty veřejného zájmu a s finančními zpravodajskými jednotkami uvedenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (15).
(24)
Pro vysokou kvalitu auditu je nezbytné externí zajištění kvality povinného auditu. Dodává na důvěryhodnosti zveřejněným finančním informacím a poskytuje lepší ochranu akcionářům, investorům, věřitelům i dalším zúčastněným stranám. Na statutární auditory a auditorské společnosti by se proto měl vztahovat systém zajištění kvality, za který budou odpovídat příslušné orgány. Bude tak zajištěna objektivita a nezávislost na auditorské profesi. Přezkumy zajištění kvality by měly být organizovány tak, aby u každého statutárního auditora nebo každé auditorské společnosti provádějících povinné audity subjektů veřejného zájmu byl proveden přezkum zajištění kvality na základě analýzy rizik. Tento přezkum by měl být prováděn alespoň jednou za tři roky v případě statutárního auditora nebo auditorské společnosti provádějících povinné audity subjektů veřejného zájmu jiných než těch, které jsou vymezeny v čl. 2 bodech 17 a 18 směrnice 2006/43/ES, a alespoň jednou za šest let v ostatních případech. Doporučení Komise ze dne 6. května 2008 ohledně externího zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností provádějících audit subjektů veřejného zájmu (16) obsahuje informace o tom, jak by měly kontroly probíhat. Rozsah přezkumu zajištění kvality by měl být přiměřený a úměrný rozsahu a komplexnosti podnikání kontrolovaného statutárního auditora nebo auditorské společnosti.
(25)
Trh s poskytováním služeb povinného auditu subjektům veřejného zájmu se neustále vyvíjí. Je proto nezbytné, aby příslušné orgány sledovaly vývoj na trhu, zejména pokud jde o rizika, která plynou z vysoké koncentrace trhu, mimo jiné v rámci konkrétních odvětví, a činnost výborů pro audit.
(26)
Transparentnost činnosti příslušných orgánů by měla přispět ke zvýšení důvěry investorů a spotřebitelů ve vnitřní trh. Příslušné orgány by tedy měly být povinny podávat pravidelné zprávy o své činnosti a uveřejňovat v souhrnné podobě informace o zjištěních a závěrech kontrol nebo jednotlivé informace, pokud tak stanoví členské státy.
(27)
Spolupráce mezi příslušnými orgány členských států může významně přispět k zajištění trvale vysoké kvality povinných auditů v Unii. Příslušné orgány členských států by proto v nezbytných případech měly vzájemně spolupracovat při výkonu povinností dohledu nad povinnými audity. Měly by se řídit zásadou regulace domovskou zemí a dohledu toho členského státu, v němž jsou statutární auditor nebo auditorská společnost schváleni a v němž má auditovaný subjekt své sídlo. Spolupráce mezi příslušnými orgány by měla být organizována v rámci Výboru evropských orgánů dohledu nad auditem (dále jen „výbor CEAOB“), který by měl být tvořen zástupci příslušných orgánů na vysoké úrovni. Za účelem podpory jednotného uplatňování tohoto nařízení by výbor CEAOB měl mít možnost přijímat nezávazné pokyny nebo stanoviska. Kromě toho by měl usnadňovat výměnu informací, poskytovat poradenství Komisi a přispívat k technickému posuzování a technickému přezkumu.
Pro účely provádění technického posuzování systémů veřejného dohledu ve třetích zemích a v souvislosti s mezinárodní spoluprací v této oblasti mezi členskými státy a třetími zeměmi by měl výbor CEAOB zřídit podskupinu, jíž by předsedal člen jmenovaný Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán ESMA“) (17), a měl by orgán ESMA, Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „orgán EBA“) (18) nebo Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „orgán EIOPA“) (19) požádat o pomoc, pokud se jeho žádost týká mezinárodní spolupráce mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti povinného auditu subjektů veřejného zájmu, na něž tyto Evropské orgány dohledu dohlížejí. Funkci sekretariátu CEAOB by měla zajišťovat Komise a na základě pracovního programu schváleného výborem CEAOB by měla související výdaje zahrnout do svých odhadů pro příští rok.
(28)
Spolupráce mezi příslušnými orgány členských států by měla zahrnovat spolupráci v oblasti přezkumu zajištění kvality a pomoc při vyšetřování v souvislosti s prováděním povinných auditů subjektů veřejného zájmu, včetně případů, kdy šetřené jednání nepředstavuje porušení platného legislativního či regulačního ustanovení dotčeného členského státu. Další formy spolupráce mezi příslušnými orgány členských států by měly zahrnovat možnost vytvoření kolegií příslušných orgánů a vzájemné přenesení úkolů. Při této spolupráci by měl být brán v úvahu koncept sítí, v nichž působí auditoři a společnosti. Příslušné orgány by měly dodržovat příslušná pravidla týkající se ochrany důvěrnosti a zachování mlčenlivosti.
(29)
Provázanost kapitálových trhů si žádá, aby byly vnitrostátní příslušné orgány oprávněny spolupracovat s orgány a subjekty dohledu třetích zemí při výměně informací a přezkumech zajištění kvality. Pokud však spolupráce s orgány třetích zemí souvisí s pracovními materiály k auditu nebo jinými dokumenty, které má v držení statutární auditor nebo auditorská společnost, měly by se použít postupy stanovené ve směrnici 2006/43/ES.
(30)
Pro hladké fungování kapitálových trhů jsou nutné udržitelná kapacita pro audity a konkurenční trh pro služby povinného auditu, na němž je dostatečný výběr statutárních auditorů a auditorských společností schopných provádět povinné audity subjektů veřejného zájmu. Příslušné orgány a Evropská síť pro hospodářskou soutěž (dála jen „síť ECN“) by měly podat zprávu o změnách, jež do struktury trhu s auditorskými službami přineslo toto nařízení.
(31)
Harmonizace postupů přijímání aktů v přenesené pravomoci Komisí se Smlouvou o fungování Evropské unie, a zejména s články 290 a 291 této smlouvy, by měla být prováděna případ od případu. Za účelem zohlednění vývoje v oblasti auditu a auditorské profese měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Akty v přenesené pravomoci jsou zejména nezbytné, pokud jde o přijímání mezinárodních auditorských standardů v oblasti auditorské praxe, nezávislosti a vnitřních kontrolních systémů statutárních auditorů a auditorských společností. Přijaté mezinárodní auditorské standardy by neměly měnit požadavky stanovené tímto nařízením ani je doplňovat, s výjimkou přesně vymezených případů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Pro zajištění právní jistoty a hladkého přechodu na režim zavedený tímto nařízením je důležité přijmout přechodná ustanovení, pokud jde o vstup v platnost povinnosti střídat statutární auditory a auditorské společnosti a povinnosti uspořádat výběrové řízení na statutárního auditora a auditorskou společnost.
(33)
Odkazy na ustanovení směrnice 2006/43/ES je třeba považovat za odkazy na vnitrostátní předpisy, kterými se daná ustanovení směrnice 2006/43/ES provádějí. Nový evropský rámec pro audit stanovený tímto nařízením a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/56/EU (20) nahrazuje stávající požadavky stanovené ve směrnici 2006/43/ES a měl by být vykládán bez odkazu na jakékoli předchozí nástroje, jako například doporučení Komise přijatá na základě minulého rámce.
(34)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vyjasnění a lepšího vymezení role povinného auditu subjektů veřejného zájmu, zkvalitnění informací, které statutární auditor nebo auditorská společnost poskytují auditovanému subjektu, investorům a dalším zúčastněným stranám, zkvalitnění komunikačních kanálů mezi auditory a orgány dohledu nad subjekty veřejného zájmu, předcházení střetu zájmů vznikajícímu na základě poskytování neauditorských služeb subjektům veřejného zájmu, omezování rizika vzniku potenciálního střetu zájmů v důsledku zavedeného systému, kdy „auditovaný subjekt vybírá a platí auditora“, či hrozby spočívající ve spřízněnosti s auditovaným subjektem, usnadnění střídání a výběru statutárního auditora nebo auditorské společnosti pro subjekty veřejného zájmu, rozšíření možností volby statutárního auditora a auditorské společnosti pro subjekty veřejného zájmu a zvyšování účinnosti, nezávislosti a jednotnosti právní úpravy a dohledu nad statutárními auditory a auditorskými společnostmi, které provádějí povinný audit subjektů veřejného zájmu, mimo jiné v rámci spolupráce na úrovni Unie, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(35)
Toto nařízení respektuje základní práva a zásady zakotvené zejména v Listině základních práv Evropské unie, především právo na respektování soukromého a rodinného života, právo na ochranu osobních údajů a svobodu podnikání, a musí být v souladu těmito právy a zásadami uplatňováno.
(36)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (21) a vydal stanovisko dne 23. dubna 2012 (22).
(37)
Nový rámec pro provádění povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu by měl být tvořen tímto nařízením a směrnicí 2014/56/EU; rozhodnutí Komise 2005/909/ES (23) by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na provádění povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu, pravidla týkající se organizace a výběru statutárních auditorů a auditorských společností subjekty veřejného zájmu, která mají podpořit jejich nezávislost a zabránit střetu zájmů, a pravidla týkající se dohledu nad tím, zda statutární auditoři a auditorské společnosti jednají v souladu s těmito požadavky.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
statutární auditory a auditorské společnosti provádějící povinné audity subjektů veřejného zájmu;
b)
subjekty veřejného zájmu.
2. Toto nařízení se použije, aniž je dotčena směrnice 2006/43/ES.
3. Pokud vnitrostátní právní předpisy požadují nebo povolují, aby družstva ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2006/43/ES, spořitelny nebo podobné subjekty uvedené v článku 45 směrnice 86/635/EHS nebo dceřiné společnosti či právní nástupci družstev, spořitelen nebo podobných subjektů uvedených v článku 45 směrnice 86/635/EHS byly členy neziskového auditorského subjektu, může členský stát rozhodnout, že se toto nařízení nebo jeho určitá ustanovení nepoužijí na povinný audit takových subjektů za podmínky, že statutární auditor provádějící povinný audit jednoho z jeho členů a osoby, které by mohly povinný audit ovlivnit, splňují zásady nezávislosti podle směrnice 2006/43/ES.
4. Pokud vnitrostátní právo požaduje nebo povoluje, aby družstva ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2006/43/ES, spořitelny nebo podobné subjekty uvedené v článku 45 směrnice 86/635/EHS nebo dceřiné společnosti či právní nástupci družstev, spořitelen nebo podobných subjektů uvedených v článku 45 směrnice 86/635/EHS byly členy neziskového auditorského subjektu, nedospěla by objektivní, rozumná a informovaná osoba k závěru, že vztah založený na členství ohrožuje nezávislost statutárního auditora, pokud jsou při provádění povinného auditu u některého z členů auditorského subjektu uplatňovány zásady nezávislosti ve vztahu ke statutárním auditorům provádějícím audit a osobám, které by mohly povinný audit ovlivnit.
5. Členský stát o takových výjimečných případech nepoužití tohoto nařízení nebo jeho některých ustanovení uvědomí Komisi a Výbor evropských orgánů dohledu nad auditem (dále jen „výbor CEAOB“) uvedený v článku 30. Sdělí Komisi a výboru CEAOB seznam ustanovení tohoto nařízení, která se nepoužijí na povinný audit subjektů uvedených v odstavci 3 tohoto článku, a důvody opravňující toto nepoužití.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 směrnice 2006/43/ES, s výjimkou výrazu „příslušný orgán“, jak je stanoveno v článku 20 tohoto nařízení.
HLAVA II
PODMÍNKY PROVÁDĚNÍ POVINNÉHO AUDITU SUBJEKTŮ VEŘEJNÉHO ZÁJMU
Článek 4
Odměny za audit
1. Odměny za poskytování povinných auditů subjektům veřejného zájmu nesmějí být podmíněné.
Aniž je dotčen článek 25 směrnice 2006/43/ES, pro účely prvního pododstavce se podmíněnými odměnami rozumí odměny za auditorské zakázky vypočítané podle předem určených pravidel v závislosti na výstupech nebo výsledcích transakce nebo na výsledcích vykonané práce. Odměny nelze považovat za podmíněné, pokud je stanovil soud nebo příslušný orgán.
2. Pokud statutární auditor nebo auditorská společnost poskytuje auditovanému subjektu, jeho mateřskému podniku nebo podnikům, které ovládá, po dobu tří nebo více po sobě jdoucích účetních období neauditorské služby, které nejsou uvedeny v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení, je celková výše odměn za tyto služby omezena na nejvýše 70 % průměru odměn, které byly během posledních tří po sobě jdoucích účetních období zaplaceny za povinný audit či audity auditovaného subjektu a případně jeho mateřského podniku, podniků, které ovládá, a konsolidované účetní závěrky dané skupiny podniků.
Pro účely omezení stanoveného v prvním pododstavci jsou vyloučeny neauditorské služby, které nejsou uvedeny v čl. 5 odst. 1 a které jsou požadovány podle vnitrostátních nebo unijních právních předpisů.
Členské státy mohou stanovit, že příslušný orgán může na základě žádosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti ve výjimečných případech povolit, aby se na statutárního auditora nebo auditorskou společnost v souvislosti s určitým auditovaným subjektem po dobu nejvýše dvou účetních období nevztahovaly požadavky podle prvního pododstavce.
3. V případě, že celková výše odměn od subjektu veřejného zájmu přesáhne v každém z posledních tří po sobě jdoucích účetních období 15 % celkové výše odměn vyplacených statutárnímu auditorovi nebo auditorské společnosti nebo případně auditorovi skupiny provádějícímu povinný audit v každém z těchto účetních období, informuje statutární auditor, auditorská společnost nebo auditor skupiny o této skutečnosti výbor pro audit a projednají s ním rizika ohrožující jejich nezávislost a záruky přijaté k jejich omezení. Výbor pro audit uváží, zda bude auditorská zakázka předmětem přezkumu řízení kvality provedeného jiným statutárním auditorem nebo auditorskou společností před tím, než bude vydána zpráva auditora.
Pokud odměny od daného subjektu veřejného zájmu nadále přesahují 15 % celkové výše odměn obdržených daným statutárním auditorem, auditorskou společností nebo případně auditorem skupiny provádějícím povinný audit, rozhodne výbor pro audit na základě objektivních důvodů, zda daný statutární auditor, auditorská společnost nebo auditor skupiny dotčeného subjektu nebo skupiny subjektů mohou povinný audit nadále provádět v průběhu dalšího období, které v žádném případě nesmí být delší než dva roky.
4. Členské státy mohou uplatňovat přísnější požadavky, než stanoví tento článek.
Článek 5
Zákaz poskytování neauditorských služeb
1. Statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit subjektu veřejného zájmu, ani žádný člen sítě, do níž daný statutární auditor nebo auditorská společnost případně patří, nesmí přímo ani nepřímo poskytovat v rámci Unie auditovanému subjektu, jeho mateřskému podniku ani podnikům, které ovládá, žádné zakázané neauditorské služby:
a)
v době od začátku účetního období, které je předmětem auditu, do vydání zprávy auditora a
b)
v účetním období, které bezprostředně předchází době uvedené v písmeni a), pokud jde o služby uvedené v písmeni g) druhého pododstavce.
Pro účely tohoto článku se zakázanými neauditorskými službami rozumí:
a)
poskytování daňových služeb týkajících se:
i)
sestavování daňového přiznání,
ii)
daně ze mzdy,
iii)
celních poplatků,
iv)
vyhledávání veřejných dotací a daňových pobídek, s výjimkou těch, u kterých je podpora ze strany statutárního auditora nebo auditorské společnosti požadována právním předpisem,
v)
podpory související s daňovými kontrolami prováděnými správcem daně, s výjimkou takové podpory ze strany statutárního auditora nebo auditorské společnosti, která je požadována právním předpisem,
vi)
výpočtu přímé a nepřímé daně a odložené daně,
vii)
poskytování daňového poradenství;
b)
služby zahrnující účast na řízení a rozhodování auditovaného subjektu;
c)
účetnictví a sestavování účetních záznamů a účetních závěrek;
d)
služby mzdového účetnictví;
e)
navrhování a zavádění postupů vnitřní kontroly nebo řízení rizik, které se týkají přípravy nebo kontroly finančních informací či navrhování a zavádění technologických systémů pro finanční informace;
f)
oceňovací služby, včetně ocenění souvisejících s pojistně-matematickými službami nebo se službami pomoci při soudních sporech;
g)
právní služby, pokud jde o:
i)
všeobecné právní poradenství,
ii)
jednání jménem auditovaného subjektu nebo
iii)
advokátní zastupování při řešení soudních sporů;
h)
služby související s funkcí vnitřního auditu auditovaného subjektu;
i)
služby spojené s financováním, kapitálovou strukturou a alokací kapitálu a s investiční strategií auditovaného subjektu, s výjimkou poskytování ověřovacích služeb v souvislosti s účetní závěrkou, jako je vystavování ověřovacích prohlášení v souvislosti s prospekty vydávanými auditovaným subjektem nebo služby hloubkové kontroly;
j)
podpora akcií auditovaného subjektu, obchodování s nimi nebo jejich upisování;
k)
služby v oblasti lidských zdrojů týkající se:
i)
řízení v pozici, která má významný vliv na přípravu účetních záznamů nebo účetních závěrek, na něž se vztahuje povinný audit, pokud tyto služby zahrnují:
-
vyhledávání uchazečů o tyto pozice nebo
-
kontrolu referencí uchazečů o tyto pozice,
ii)
navrhování struktury organizace a
iii)
kontroly nákladů.
2. Členské státy mohou zakázat jiné služby, než jsou služby uvedené v odstavci 1, pokud dospějí k závěru, že by tyto služby mohly ohrozit nezávislost. Členské státy uvědomí Komisi o jakýchkoli zakázaných službách doplněných na seznam uvedený v odstavci 1.
3. Odchylně od odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy povolit poskytování služeb uvedených v písm. a) bodu i) a písm. a) bodu iv) až vii) a v písmeni f), pokud jsou splněny tyto požadavky:
a)
služby nemají přímý vliv nebo mají samostatně nebo v souhrnu nevýznamný vliv na auditovanou účetní závěrku;
b)
odhad jejich vlivu na auditovanou účetní závěrku je uceleným způsobem zdokumentován a vysvětlen v dodatečné zprávě určené výboru pro audit uvedené v článku 11 a
c)
statutární auditor nebo auditorská společnost splňuje zásady nezávislosti stanovené ve směrnici 2006/43/ES.
4. Statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit subjektů veřejného zájmu a jakýkoli člen sítě, do níž daný statutární auditor nebo auditorská společnost případně patří, může auditovanému subjektu, jeho mateřskému podniku nebo podnikům, které ovládá, poskytovat jiné neauditorské služby než zakázané neauditorské služby uvedené v odstavcích 1 a 2, a to za podmínky schválení výborem pro audit po náležitém posouzení možného ohrožení nezávislosti a příslušných záruk v souladu s článkem 22b směrnice 2006/43/ES. Výbor pro audit vydá tam, kde je to namístě, pokyny ohledně služeb uvedených v odstavci 3.
Členské státy mohou stanovit přísnější pravidla vymezující podmínky, za nichž může statutární auditor, auditorská společnost nebo člen sítě, do níž daný statutární auditor nebo auditorská společnost patří, poskytovat auditovanému subjektu, jeho mateřskému podniku nebo podnikům, které ovládá, jiné neauditorské služby než zakázané neauditorské služby uvedené v odstavci 1.
5. Pokud člen sítě, do níž patří statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit subjektu veřejného zájmu, poskytuje jakékoli neauditorské služby uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku podniku založenému v třetí zemi, jenž je ovládán auditovaným subjektem veřejného zájmu nebo je pod jeho kontrolou, dotčený statutární auditor nebo auditorská společnost posoudí, zda by toto poskytování služeb členem sítě neohrozilo jejich nezávislost.
Pokud dochází k dopadu na jejich nezávislost, statutární auditor nebo auditorská společnost případně přijmou záruky, kterými rizika vyplývající z tohoto poskytování služeb v třetí zemi omezí. Statutární auditor nebo auditorská společnost mohou pokračovat v provádění povinného auditu subjektu veřejného zájmu pouze v případě, že mohou v souladu s článkem 6 tohoto nařízení a článkem 22b směrnice 2006/43/ES odůvodnit, že takové poskytování služeb nemá vliv na jejich profesionální úsudek a na zprávu auditora.
Pro účely tohoto odstavce se má za to, že
a)
účast na rozhodování auditovaného subjektu a poskytování služeb uvedených v odst. 1 druhém pododstavci písm. b), c) a e) v každém případě ovlivňuje nezávislost a že tento vliv nelze zmírnit prostřednictvím žádných záruk;
b)
poskytování služeb uvedených v odst. 1 druhém pododstavci, kromě služeb uvedených v odst. 1 písm. b), c) a e) uvedeného pododstavce, ovlivňuje nezávislost a vyžaduje tedy přijetí záruk k omezení tohoto vlivu.
Článek 6
Příprava na povinný audit a posuzování rizika ohrožení nezávislosti
1. Dříve než statutární auditor nebo auditorská společnost přijmou zakázku na provedení povinného auditu subjektu veřejného zájmu nebo budou v jejím provádění pokračovat, posoudí a zdokumentují kromě splnění ustanovení článku 22b směrnice 2006/43/ES tyto skutečnosti:
a)
zda statutární auditor nebo auditorská společnost splňují požadavky uvedené v článcích 4 a 5 tohoto nařízení;
b)
zda jsou splněny podmínky článku 17 tohoto nařízení;
c)
integritu členů dozorčího orgánu, správního orgánu a řídícího orgánu subjektu veřejného zájmu, a to aniž je dotčena směrnice 2005/60/ES.
2. Statutární auditor nebo auditorská společnost musejí:
a)
každý rok výboru pro audit písemně potvrzovat, že statutární auditor, auditorská společnost, auditorští partneři a členové vyššího i nižšího vedení provádějící povinný audit jsou na auditovaném subjektu nezávislí;
b)
projednat s výborem pro audit případná rizika ohrožující jejich nezávislost a záruky ke zmírnění těchto rizik, tak jak jimi byly zdokumentovány podle odstavce 1.
Článek 7
Nesrovnalosti
Aniž je dotčen článek 12 tohoto nařízení a směrnice 2005/60/ES, v případě, že má statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit subjektu veřejného zájmu podezření nebo oprávněné důvody k podezření, že může dojít nebo došlo k nesrovnalostem, včetně podvodů, ve vztahu k účetní závěrce auditovaného subjektu, musí o tom informovat auditovaný subjekt a vyzvat jej, aby záležitost prošetřil a přijal vhodná opatření za účelem nápravy daných nesrovnalostí a zajištění toho, aby se tyto nesrovnalosti do budoucna neopakovaly.
Pokud auditovaný subjekt záležitost neprošetří, statutární auditor nebo auditorská společnost o tom informují orgány pověřené členskými státy vyšetřováním takových nesrovnalostí.
Pokud statutární auditor nebo auditorská společnost v dobré víře informují tyto orgány o jakýchkoli nesrovnalostech uvedených v prvním pododstavci, nejedná se o porušení smluvních ani zákonných omezení zveřejňování informací.
Článek 8
Přezkum řízení kvality zakázky
1. Před vydáním zpráv uvedených v článcích 10 a 11 se provede přezkum řízení kvality zakázky (v tomto článku dále jen „přezkum“), při kterém se posoudí, zda statutární auditor nebo klíčový auditorský partner mohl reálně dospět k výroku a závěrům obsaženým v návrhu těchto zpráv.
2. Přezkum provede osoba pověřená přezkumem řízení kvality zakázky (v tomto článku dále jen „osoba provádějící přezkum“). Touto osobou provádějící přezkum je statutární auditor, který se neúčastní provádění povinného auditu, s nímž přezkum řízení kvality zakázky souvisí.
3. Odchylně od odstavce 2, pokud povinný audit provádí auditorská společnost a všichni statutární auditoři se podílejí na provádění daného povinného auditu nebo pokud povinný audit provádí statutární auditor, který není společníkem ani zaměstnancem auditorské společnosti, zajistí statutární auditor nebo auditorská společnost, aby přezkum provedl jiný statutární auditor. Zpřístupnění dokumentů nebo informací nezávislé osobě provádějící přezkum pro účely tohoto článku se nepovažuje za porušení mlčenlivosti. Na dokumenty a informace zpřístupněné osobě provádějící přezkum se pro účely tohoto článku vztahuje povinnost zachovávat mlčenlivost.
4. Při provádění přezkumu zaznamená osoba provádějící přezkum alespoň:
a)
informace ústně a písemně poskytnuté statutárním auditorem nebo klíčovým auditorským partnerem dokládající důležité úsudky a hlavní zjištění, k nimž se dospělo v průběhu provedených auditorských postupů, a závěry, jež byly z těchto zjištění vyvozeny, ať již tyto informace byly poskytnuty na žádost osoby provádějící přezkum, či nikoli;
b)
výroky statutárního auditora nebo klíčového auditorského partnera obsažené v návrhu zpráv uvedených v článcích 10 a 11.
5. Přezkum musí posoudit alespoň tyto prvky:
a)
nezávislost statutárního auditora nebo auditorské společnosti na auditovaném subjektu;
b)
závažná rizika, která jsou významná z hlediska povinného auditu a která statutární auditor nebo klíčový auditorský partner zjistil při jeho provádění, a opatření, jež přijal, aby těmto rizikům vhodným způsobem čelil;
c)
argumentaci statutárního auditora nebo klíčového auditorského partnera, zejména pokud jde o úroveň významnosti a závažná rizika uvedená v písmenu b);
d)
případné žádosti o poradenství od externích odborníků a provádění tohoto poradenství;
e)
povahu a rozsah napravených i nenapravených nesprávností v účetní závěrce, které byly zjištěny v průběhu provádění auditu;
f)
témata projednávaná s výborem pro audit a řídicím nebo dozorčím orgánem auditovaného subjektu;
g)
témata projednávaná s příslušnými orgány a případně s dalšími třetími stranami;
h)
informace o tom, zda dokumenty a informace vybrané ze spisu osobou provádějící přezkum dokládají výrok statutárního auditora nebo klíčového auditorského partnera obsažený v návrhu zpráv uvedených v článcích 10 a 11.
6. Osoba provádějící přezkum projedná výsledky přezkumu se statutárním auditorem nebo klíčovým auditorským partnerem. Auditorská společnost stanoví postupy pro určení způsobu, jakým mají být řešeny případné neshody mezi klíčovým auditorským partnerem a osobou provádějící přezkum.
7. Statutární auditor nebo auditorská společnost a osoba provádějící přezkum vedou záznamy o výsledcích přezkumu a o úvahách, na nichž se tyto výsledky zakládají.
Článek 9
Mezinárodní auditorské standardy
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 mezinárodní auditorské standardy uvedené v článku 26 směrnice 2006/43/ES v oblasti auditorské praxe, nezávislosti a vnitřních systémů kontroly statutárních auditorů a auditorských společností pro účely uplatňování těchto standardů v rámci Unie, za předpokladu, že tyto standardy splňují požadavky podle čl. 26 odst. 3 písm. a), b) a c) směrnice 2006/43/ES a nemění žádné požadavky tohoto nařízení ani nedoplňují žádné jeho požadavky kromě požadavků stanovených v článcích 7, 8 a 18 tohoto nařízení.
Článek 10
Zpráva auditora
1. Statutární auditor či auditoři nebo auditorská společnost či společnosti uvedou výsledky povinného auditu subjektu veřejného zájmu ve zprávě auditora.
2. Zpráva auditora musí být vypracována v souladu s článkem 28 směrnice 2006/43/ES a kromě toho musí alespoň:
a)
uvádět, kdo nebo který orgán statutárního auditora či auditory nebo auditorskou společnost či společnosti jmenoval;
b)
uvádět datum jmenování a období celkové nepřerušené činnosti včetně dřívějších prodloužení zakázek a opětovných jmenování statutárních auditorů nebo auditorských společností;
c)
coby skutečnosti podporující výrok auditora obsahovat:
i)
popis nejpodstatnějších posuzovaných rizik významné nesprávnosti, včetně posuzovaných rizik významné nesprávnosti způsobené podvodem,
ii)
shrnutí reakce auditora na tato rizika a
iii)
v příslušných případech klíčové připomínky v souvislosti s danými riziky.
Pokud je to relevantní z hlediska výše uvedených informací obsažených ve zprávě auditora ohledně jednotlivých podstatných auditorských rizik významné nesprávnosti, uvede se ve zprávě auditora jasný odkaz na příslušné údaje v účetní závěrce;
d)
obsahovat vysvětlení toho, do jaké míry bylo možné dotčeným povinným auditem zjistit nesrovnalosti, včetně podvodů;
e)
obsahovat potvrzení, že auditorský výrok souhlasí s dodatečnou zprávou určenou výboru pro audit uvedenou v článku 11;
f)
obsahovat prohlášení o tom, že nebyly poskytnuty zakázané neauditorské služby uvedené v čl. 5 odst. 1 a že statutární auditor či auditoři nebo auditorská společnost či společnosti byli při provádění auditu nezávislí na auditovaném subjektu;
g)
uvádět informace o jakýchkoli službách kromě povinného auditu, které byly statutárním auditorem nebo auditorskou společností poskytnuty auditovanému subjektu a podnikům, které ovládá, a které nebyly uvedeny ve zprávě vedení podniku nebo účetní závěrce.
Členské státy mohou stanovit dodatečné požadavky týkající se obsahu zprávy auditora.
3. Zpráva auditora nesmí s výjimkou požadavku podle odst. 2 písm. e) obsahovat křížové odkazy na dodatečnou zprávu určenou výboru pro audit uvedenou v článku 11. Zpráva auditora musí být formulována jasně a jednoznačně.
4. Statutární auditor nebo auditorská společnost nesmějí použít název žádného příslušného orgánu způsobem, který by znamenal nebo naznačoval, že tento orgán potvrzuje nebo schvaluje zprávu auditora.
Článek 11
Dodatečná zpráva určená výboru pro audit
1. Statutární auditoři nebo auditorské společnosti provádějící povinný audit subjektů veřejného zájmu předloží výboru pro audit auditovaného subjektu dodatečnou zprávu nejpozději v den předložení zprávy auditora uvedené v článku 10. Členské státy mohou navíc požadovat, aby tato dodatečná zpráva byla předložena správní nebo dozorčí radě auditovaného subjektu.
Pokud auditovaný subjekt nedisponuje výborem pro audit, dodatečná zpráva se předkládá orgánu, který v auditovaném subjektu plní rovnocennou funkci. Členské státy mohou povolit, aby výbor pro audit tuto dodatečnou zprávu zpřístupnil třetím stranám stanoveným vnitrostátním právem.
2. Dodatečná zpráva určená výboru pro audit musí být vypracována písemně. Musí v ní být vysvětleny výsledky provedeného povinného auditu a musí obsahovat alespoň:
a)
prohlášení o nezávislosti uvedené v čl. 6 odst. 2 písm. a);
b)
pokud povinný audit prováděla auditorská společnost, musí být ve zprávě uvedeni jednotliví klíčoví auditorští partneři zapojení do daného auditu;
c)
informace o případné skutečnosti, že statutární auditor nebo auditorská společnost přijali opatření k tomu, aby některou z jejich činností provedl jiný statutární auditor nebo auditorská společnost, kteří nejsou členy téže sítě, nebo že využili práce externích odborníků, a dále potvrzení o nezávislosti poskytnuté daným jiným statutárním auditorem nebo auditorskou společností nebo externím odborníkem;
d)
popis povahy, frekvence a rozsahu komunikace s výborem pro audit nebo orgánem, který v auditovaném subjektu plní rovnocenné funkce, s řídicím orgánem a správním nebo dozorčím orgánem auditovaného subjektu, včetně termínů jednání s těmito orgány;
e)
popis rozsahu a časového rozvrhu auditu;
f)
popis rozdělení úkolů mezi statutární auditory nebo auditorské společnosti, pokud byl jmenován více než jeden auditor nebo auditorská společnost;
g)
popis použité metodiky, včetně toho, které kategorie rozvahy byly ověřovány přímo a které byly ověřovány na základě kontroly systému a souladu, včetně vysvětlení případných podstatných změn váhy věcné kontroly a kontroly souladu v porovnání s předchozím rokem, a to i v případě, že byl povinný audit v předchozím roce proveden jiným statutárním auditorem či auditory nebo auditorskou společností či společnostmi;
h)
kvantitativní úroveň významnosti použitou při provedení povinného auditu pro účetní závěrku jakožto celek a případně úroveň či úrovně významnosti pro konkrétní kategorie transakcí, zůstatků účtů nebo údajů, jakož i kvalitativní faktory zohledněné při stanovování úrovně významnosti;
i)
vyhodnocení a vysvětlení událostí nebo okolností, které byly zjištěny v průběhu auditu a jež by mohly vyvolat podstatné pochybnosti o předpokladu dalšího trvání podniku, a otázky, zda tyto události nebo okolnosti představují významnou nejistotu, a dále souhrnné informace o všech zárukách, doporučujících prohlášeních, závazcích veřejného zásahu a dalších podpůrných opatřeních zohledněných při hodnocení předpokladu dalšího trvání podniku;
j)
informace o jakýchkoli závažných nedostatcích systému vnitřní finanční kontroly auditovaného subjektu nebo, v případě konsolidované účetní závěrky, mateřského podniku, jakož i jejich účetního systému. U každého z těchto závažných nedostatků se v dodatečné zprávě uvede, zda tyto nedostatky byly vedením vyřešeny;
k)
informace o veškerých významných záležitostech, které se týkají skutečného nesouladu s právními předpisy nebo stanovami odhaleného v průběhu auditu nebo podezření na takový nesoulad, jsou-li tyto záležitosti pokládány za důležité pro to, aby výbor pro audit mohl plnit své úkoly;
l)
informace o použitých metodách oceňování jednotlivých položek v roční nebo konsolidované účetní závěrce včetně případného dopadu jejich změn, jakož i posouzení těchto metod;
m)
v případě povinného auditu konsolidované účetní závěrky vysvětlení rozsahu konsolidace a kritérií uplatněných auditovaným subjektem pro vyloučení uplatněných ve vztahu k případným nekonsolidovaným subjektům, jakož i vysvětlení toho, zda jsou uplatněná kritéria v souladu s příslušným rámcem účetního výkaznictví;
n)
uvedení případné auditorské činnosti, kterou v souvislosti s povinným auditem konsolidované účetní závěrky provádí jeden nebo více auditorů ze třetí země, statutárních auditorů ze třetí země, auditorských subjektů ze třetí země nebo auditorských společností ze třetí země, které nejsou členy téže sítě jako auditor konsolidované účetní závěrky;
o)
informace o tom, zda auditovaný subjekt poskytl všechna požadovaná vysvětlení a dokumenty;
p)
informace o:
i)
případných významných potížích, které se během povinného auditu vyskytly,
ii)
případných významných záležitostech, které byly v souvislosti s povinným auditem projednávány v rozhovorech nebo v korespondenci s vedením, a
iii)
případných dalších záležitostech, jež vyplynuly z povinného auditu a jež mají dle profesionálního úsudku auditora význam pro dohled nad procesem účetního výkaznictví.
Členské státy mohou stanovit další požadavky týkající se obsahu dodatečné zprávy určené výboru pro audit.
Na základě žádosti statutárního auditora, auditorské společnosti nebo výboru pro audit projedná statutární auditor či auditoři nebo auditorská společnost či společnosti klíčové záležitosti vyplývající z povinného auditu a uvedené v dodatečné zprávě určené výboru pro audit, zejména v prvním pododstavci písm. j), s výborem pro audit, správním orgánem nebo případně dozorčím orgánem auditovaného subjektu.
3. V případě současného jmenování více než jednoho statutárního auditora nebo auditorské společnosti musí být v dodatečné zprávě určené výboru pro audit vysvětleny důvody jakýchkoli případných neshod mezi nimi ohledně auditorských postupů, účetních pravidel nebo dalších otázek týkajících se provádění povinného auditu.
4. Dodatečná zpráva určená výboru pro audit musí být podepsána a opatřena datem. V případě, že povinný audit provádí auditorská společnost, musí být dodatečná zpráva určená výboru pro audit podepsána statutárním auditorem či auditory, kteří povinný audit provedli jménem auditorské společnosti.
5. V souladu s vnitrostátními právními předpisy statutární auditor či auditoři nebo auditorská společnost či společnosti na žádost bezodkladně zpřístupní dodatečnou zprávu příslušným orgánům ve smyslu čl. 20 odst. 1.
Článek 12
Zpráva určená orgánům dohledu nad subjekty veřejného zájmu
1. Aniž jsou dotčeny článek 55 směrnice 2004/39/ES, článek 63 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (24), čl. 15 odst. 4 směrnice 2007/64/ES, článek 106 směrnice 2009/65/ES, čl. 3 odst. 1 směrnice 2009/110/ES a článek 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (25), statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit subjektu veřejného zájmu má povinnost oznámit neprodleně příslušným orgánům dohledu nad daným subjektem veřejného zájmu nebo, v případech stanovených dotčeným členským státem, příslušnému orgánu odpovědnému za dohled nad auditorem nebo auditorskou společností jakékoli informace týkající se subjektu veřejného zájmu, o nichž se dozví při výkonu uvedeného povinného auditu a jež mohou vyústit v některou z těchto událostí:
a)
významné porušení právních a správních předpisů, které stanoví případné podmínky, jimiž se řídí povolování, nebo které vymezí konkrétní pravidla výkonu činností subjektu veřejného zájmu;
b)
závažné ohrožení nepřetržitého fungování subjektu veřejného zájmu nebo podstatné pochybnosti v tomto ohledu;
c)
odmítnutí vydat výrok auditora k účetní závěrce nebo vydání záporného výroku či výroku s výhradou.
Statutární auditoři nebo auditorské společnosti mají dále povinnost nahlásit jakékoli informace uvedené výše v prvním pododstavci písm. a), b) nebo c), které se dozvědí při provádění povinného auditu podniku, jenž má úzká propojení se subjektem veřejného zájmu, pro který statutární auditor nebo auditorská společnost provádějí povinný audit. Pro účely tohoto článku se „úzkým propojením“ rozumí úzké propojení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 38 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (26).
Členské státy mohou od statutárního auditora nebo auditorské společnosti požadovat další informace, pokud je to podle vnitrostátních právních předpisů nutné pro účinný dohled nad finančním trhem.
2. Musí být navázán efektivní dialog mezi příslušnými orgány vykonávajícími dohled nad úvěrovými institucemi a pojišťovnami na straně jedné a statutárním auditorem či auditory a auditorskou společností či společnostmi, které provádějí povinný audit daných institucí a pojišťoven, na straně druhé. Odpovědnost za splnění tohoto požadavku mají obě strany.
Evropská rada pro systémová rizika (ESRB) a výbor CEAOB uspořádají nejméně jednou ročně schůzku se statutárními auditory a auditorskými společnostmi nebo sítěmi, které provádějí povinný audit všech globálních systémově významných finančních institucí oprávněných k činnosti v Unii, jež byly identifikovány v mezinárodním měřítku, s cílem získat od nich informace o odvětvových či jakýchkoli významných změnách, k nimž v těchto institucích dochází.
V zájmu usnadnění plnění úkolů uvedených v prvním pododstavci vydají Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „orgán EBA“) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „orgán EIOPA“), při zohlednění aktuálních postupů dohledu a v souladu s článkem 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a s článkem 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010, pokyny určené příslušným orgánům vykonávajícím dohled nad úvěrovými institucemi a pojišťovnami.
3. Pokud statutární auditor nebo auditorská společnost, nebo případně síť v dobré víře uvědomí příslušné orgány nebo Evropskou radu pro systémová rizika a výbor CEAOB o jakýchkoli informacích uvedených v odstavci 1 nebo informacích zjištěných v rámci dialogu podle odstavce 2, nejedná se o porušení smluvních ani zákonných omezení pro poskytování informací.
Článek 13
Zpráva o transparentnosti
1. Statutární auditor nebo auditorská společnost provádějící povinný audit či audity subjektů veřejného zájmu musejí do čtyř měsíců od konce každého účetního období zveřejnit výroční zprávu o transparentnosti. Tato zpráva o transparentnosti se zveřejňuje na internetových stránkách statutárního auditora nebo auditorské společnosti a musí být na těchto internetových stránkách dostupná po dobu nejméně pěti let ode dne jejího zveřejnění na těchto internetových stránkách. Pokud je statutární auditor zaměstnán auditorskou společností, povinnosti stanovené tímto článkem musí splnit tato auditorská společnost.
Statutární auditor nebo auditorská společnost mají možnost svoji zveřejněnou výroční zprávu o transparentnosti aktualizovat. V takovém případě statutární auditor nebo auditorská společnost uvedou, že se jedná o aktualizovanou verzi zprávy, a původní verze zprávy zůstane nadále dostupná na internetových stránkách.
O zveřejnění nebo případné aktualizaci zprávy o transparentnosti na internetových stránkách statutárního auditora nebo auditorské společnosti informují statutární auditoři a auditorské společnosti příslušné orgány.
2. Výroční zpráva o transparentnosti musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
popis právní formy a vlastnické struktury auditorské společnosti;
b)
v případě, že statutární auditor nebo auditorská společnost jsou členy sítě,
i)
popis sítě a její právní uspořádání a strukturu,
ii)
jména jednotlivých statutárních auditorů vykonávajících svou činnost vlastním jménem na vlastní účet nebo názvy auditorských společností patřících do dané sítě,
iii)
země, kde jednotliví statutární auditoři vykonávající svou činnost vlastním jménem na vlastní účet nebo auditorské společnosti patřící do dané sítě plní roli statutárního auditora nebo mají své sídlo, správní ústředí nebo hlavní místo podnikání,
iv)
celkový získaný obrat z povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek vytvořený statutárními auditory vykonávajícími svou činnost vlastním jménem na vlastní účet nebo auditorskými společnostmi patřícími do sítě;
c)
popis struktury řízení auditorské společnosti;
d)
popis vnitřního systému řízení kvality statutárního auditora nebo auditorské společnosti a prohlášení správního nebo řídicího orgánu o účinnosti jeho fungování;
e)
údaj o tom, kdy byl proveden poslední přezkum zajištění kvality podle článku 26;
f)
seznam subjektů veřejného zájmu, u kterých statutární auditor nebo auditorská společnost prováděli povinný audit v předchozím účetním období;
g)
prohlášení o nezávislosti činnosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti, které rovněž potvrdí, že byl proveden vnitřní přezkum dodržování nezávislosti;
h)
prohlášení o strategii, kterou statutární auditor nebo auditorská společnost uplatňují v oblasti průběžného vzdělávání statutárních auditorů podle článku 13 směrnice 2006/43/ES;
i)
informace o tom, na základě čeho se v auditorských společnostech vypočítává odměna společníků;
j)
popis strategie, kterou statutární auditor nebo auditorská společnost uplatňují pro účely střídání klíčových auditorských partnerů a zaměstnanců podle čl. 17 odst. 7;
k)
pokud tyto údaje nejsou uvedeny v účetní závěrce ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 2013/34/EU, informace o celkovém obratu statutárního auditora nebo auditorské společnosti rozděleném na následující kategorie:
i)
příjmy z povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu a subjektů patřících do skupiny podniků, jejichž mateřský podnik je subjektem veřejného zájmu,
ii)
příjmy z povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek jiných subjektů,
iii)
příjmy z povolených neauditorských služeb poskytovaných subjektům, jejichž audit statutární auditor nebo auditorská společnost provádí, a
iv)
příjmy z neauditorských služeb poskytovaných jiným subjektům.
Za výjimečných okolností se může statutární auditor nebo auditorská společnost rozhodnout, že nezveřejní informace požadované v písmenu f) prvního pododstavce v míře nutné k tomu, aby omezila bezprostřední a významné ohrožení osobní bezpečnosti jakékoli osoby. Statutární auditor nebo auditorská společnost musejí být s to dokázat příslušným orgánům, že takové ohrožení existuje.
3. Zpráva o transparentnosti musí být podepsána statutárním auditorem nebo auditorskou společností.
Článek 14
Informování příslušných orgánů
Statutární auditor a auditorská společnost každoročně předloží svému příslušnému orgánu seznam auditovaných subjektů veřejného zájmu podle příjmu od nich získaného, který rozdělí na:
a)
příjmy z povinného auditu;
b)
příjmy z neauditorských služeb, které nejsou uvedeny v čl. 5 odst. 1 a které jsou požadovány unijním nebo vnitrostátním právem, a
c)
příjmy z neauditorských služeb, které nejsou uvedeny v čl. 5 odst. 1 a které nejsou požadovány unijním ani vnitrostátním právem.
Článek 15
Uchovávání záznamů
Statutární auditoři a auditorské společnosti uchovávají dokumenty a informace uvedené v čl. 4 odst. 3, článku 6, článku 7, čl. 8 odst. 4 až 7, článcích 10 a 11, čl. 12 odst. 1 a 2, článku 14, čl. 16 odst. 2, 3 a 5 tohoto nařízení a v článcích 22b, 24a, 24b, 27 a 28 směrnice 2006/43/ES po dobu nejméně pěti let od vytvoření daných dokumentů nebo informací.
Členské státy mohou po statutárních auditorech a auditorských společnostech požadovat, aby dokumenty a informace uvedené v prvním pododstavci uchovávaly po delší období v souladu s jejich pravidly pro ochranu osobních údajů a správními a soudními postupy.
HLAVA III
JMENOVÁNÍ STATUTÁRNÍCH AUDITORŮ NEBO AUDITORSKÝCH SPOLEČNOSTÍ SUBJEKTY VEŘEJNÉHO ZÁJMU
Článek 16
Jmenování statutárních auditorů nebo auditorských společností
1. Pro účely uplatňování čl. 37 odst. 1 směrnice 2006/43/ES se na jmenování statutárních auditorů a auditorských společností subjekty veřejného zájmu uplatní podmínky uvedené v odstavcích 2 až 5 tohoto článku, případně s výhradou podle článku 7.
V případě použití čl. 37 odst. 2 směrnice 2006/43/ES uvědomí subjekt veřejného zájmu příslušný orgán o uplatnění alternativních systémů nebo způsobů jmenování v daném článku uvedených. V takovém případě se nepoužijí odstavce 2 až 5 tohoto článku.
2. Výbor pro audit předloží správnímu nebo dozorčímu orgánu auditovaného subjektu doporučení týkající se jmenování statutárních auditorů nebo auditorských společností.
Pokud se nejedná o prodloužení auditorské zakázky podle čl. 17 odst. 1 a čl. 17 odst. 2, musí být dané doporučení odůvodněno a obsahovat alespoň dvě možnosti auditorské zakázky a výbor pro audit musí vyjádřit, kterou z nich upřednostňuje, a tuto volbu řádně odůvodnit.
Ve svém doporučení výbor pro audit uvede, že jeho doporučení nebylo vystaveno vlivu třetí strany a že nepodléhá žádnému ujednání uvedenému v odstavci 6.
3. Pokud se nejedná o prodloužení auditorské zakázky podle čl. 17 odst. 1 a 2, bude doporučení výboru pro audit uvedené v odstavci 2 tohoto článku vypracováno na základě výběrového řízení, které uspořádá auditovaný subjekt v souladu s následujícími kritérii:
a)
auditovaný subjekt musí mít možnost vyzvat kteréhokoli statutárního auditora nebo auditorskou společnost k předložení nabídky na poskytování služeb povinného auditu za předpokladu, že bude dodržen čl. 17 odst. 3 a že pořádání výběrového řízení žádným způsobem nezamezí účasti společností, které získaly v dotyčném členském státě v předchozím kalendářním roce méně než 15 % celkových odměn za audit od subjektů veřejného zájmu;
b)
auditovaný subjekt vypracuje zadávací dokumentaci určenou vyzvaným statutárním auditorům nebo auditorským společnostem. Tato zadávací dokumentace jim musí umožnit pochopit činnost auditovaného subjektu a typ povinného auditu, který má být proveden. Zadávací dokumentace musí obsahovat průhledná a nediskriminační kritéria výběru, která auditovaný subjekt použije pro hodnocení nabídek předložených statutárními auditory nebo auditorskými společnostmi;
c)
auditovaný subjekt může vybrat výběrové řízení a v průběhu tohoto řízení vést přímá jednání se zainteresovanými uchazeči;
d)
pokud v souladu s právem Unie nebo vnitrostátním právem příslušné orgány uvedené v článku 20 požadují, aby statutární auditoři a auditorské společnosti splňovali určité standardy kvality, musí být tyto standardy obsaženy v zadávací dokumentaci;
e)
auditovaný subjekt vyhodnotí nabídky statutárních auditorů nebo auditorských společností v souladu s kritérii výběru vymezenými předem v zadávací dokumentaci. Auditovaný subjekt vypracuje zprávu o závěrech výběrového řízení a výbor pro audit ji schválí. Auditovaný subjekt a výbor pro audit zohlední veškerá zjištění nebo závěry jakékoli zprávy o kontrole podle čl. 26 odst. 8, které se týkají statutárního auditora nebo auditorské společnosti účastnících se výběrového řízení a byly zveřejněny příslušným orgánem v souladu s čl. 28 písm. d);
f)
auditovaný subjekt musí být na požádání schopen prokázat příslušnému orgánu uvedenému v článku 20, že výběrové řízení proběhlo spravedlivě.
Výbor pro audit je odpovědný za výběrové řízení podle prvního pododstavce.
Pro účely písmene a) prvního pododstavce zveřejní příslušný orgán uvedený v čl. 20 odst. 1 seznam dotčených statutárních auditorů a auditorských společností, který bude každoročně aktualizován. Příslušný orgán využije informace poskytnuté statutárními auditory a auditorskými společnostmi na základě článku 14 k provedení příslušných výpočtů.
4. Subjekty veřejného zájmu, které splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 1 písm. f) a t) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (27), nejsou povinny uplatňovat výběrové řízení uvedené v odstavci 3.
5. Návrh valné hromadě akcionářů, společníků nebo členů auditovaného subjektu na jmenování statutárních auditorů nebo auditorských společností zahrnuje doporučení a upřednostňovanou volbu podle odstavce 2, uvedené výborem pro audit nebo orgánem, který plní rovnocennou funkci.
Pokud se návrh odchyluje od volby upřednostňované výborem pro audit, musí obsahovat vysvětlení důvodů, proč se doporučením výboru neřídí. Statutární auditor či auditorská společnost doporučení správním nebo dozorčím orgánem se však musí zúčastnit výběrového řízení popsaného v odstavci 3. Tento pododstavec se nepoužije v případě, že funkci výboru pro audit plní správní orgán nebo dozorčí orgán.
6. Jakékoli smluvní ujednání uzavřené mezi subjektem veřejného zájmu a třetí stranou, které by omezovalo výběr subjektu provádějícího povinný audit valnou hromadou akcionářů, společníků nebo členů tohoto subjektu podle článku 37 směrnice 2006/43/ES na určité kategorie nebo seznamy statutárních auditorů nebo auditorských společností, pokud jde o jmenování určitého statutárního auditora nebo auditorskou společnost, je neplatné.
Subjekt veřejného zájmu musí přímo a neprodleně informovat příslušné orgány uvedené v článku 20 o jakémkoli pokusu třetí strany zavést takové smluvní ujednání nebo jinak nepatřičně ovlivnit rozhodnutí valné hromady akcionářů, společníků nebo členů o výběru statutárního auditora nebo auditorské společnosti.
7. Členské státy mohou rozhodnout o minimálním počtu statutárních auditorů nebo auditorských společností, kteří budou za určitých okolností jmenováni subjekty veřejného zájmu, a stanovit podmínky pro vztahy mezi jmenovanými auditory nebo společnostmi.
Pokud členský stát takový požadavek stanoví, informuje o tom Komisi a příslušný Evropský orgán dohledu.
8. Pokud auditovaný subjekt disponuje výborem pro jmenování, v němž mají významný vliv akcionáři, společníci nebo členové a jehož úkolem je vydávat doporučení ohledně výběru auditorů, může členský stát povolit, aby tento výbor pro jmenování plnil funkce výboru pro audit stanovené tímto článkem, a požadovat od něj, aby valné hromadě akcionářů, společníků nebo členů předkládal doporučení podle odstavce 2.
Článek 17
Trvání auditorské zakázky
1. Subjekt veřejného zájmu jmenuje statutárního auditora nebo auditorskou společnost na první zakázku na dobu alespoň jednoho roku. Tuto zakázku lze prodloužit.
Maximální doba trvání první zakázky určitého statutárního auditora nebo auditorské společnosti, ani kombinace takové zakázky a jejího prodloužení, nesmí překročit deset let.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy:
a)
požadovat, aby první zakázka uvedená v odstavci 1 byla na dobu delší než jeden rok;
b)
stanovit pro zakázky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci maximální dobu trvání kratší než deset let.
3. Po uplynutí maximální doby trvání zakázky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nebo v odst. 2 písm. b) nebo po uplynutí doby trvání zakázky prodloužené v souladu s odstavcem 4 nebo 6 nesmějí statutární auditor ani auditorská společnost, ani případně jakýkoli z členů jejich sítě v rámci Unie provádět povinný audit téhož subjektu veřejného zájmu po dobu následujících čtyř let.
4. Odchylně od odstavce 1 a odst. 2 písm. b) mohou členské státy stanovit, že maximální doba trvání zakázky uvedená v odst. 1 druhém pododstavci a v odst. 2 písm. b) může být prodloužena na maximálně:
a)
dvacet let, pokud je po uplynutí maximální doby trvání zakázky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci a v odst. 2 písm. b) vedeno veřejné výběrové řízení pro zadání povinného auditu v souladu s čl. 16 odst. 2 až 5, nebo
b)
dvacet čtyři let, pokud byl po uplynutí maximální doby trvání zakázky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci a v odst. 2 písm. b) zároveň jmenován více než jeden statutární auditor nebo auditorská společnost, za předpokladu, že výsledkem povinného auditu je předložení společné zprávy auditora, jak je uvedeno v článku 28 směrnice 2006/43/ES.
5. Maximální doba trvání uvedená v odst. 1 druhém pododstavci a v odst. 2 písm. b) se prodlouží, pouze pokud správní nebo dozorčí rada na základě doporučení výboru pro audit navrhne valné hromadě akcionářů, společníků nebo členů, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, prodloužení zakázky a tento návrh je valnou hromadou schválen.
6. Po uplynutí maximální doby trvání zakázky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci, v odst. 2 písm. b) nebo případně v odstavci 4 může subjekt veřejného zájmu ve výjimečných případech požádat příslušný orgán uvedený v čl. 20 odst. 1 o prodloužení, aby daný statutární auditor nebo auditorská společnost mohli být znovu jmenováni na další zakázku, pokud jsou splněny podmínky v odst. 4 písm. a) nebo b). Tato další zakázka nesmí přesáhnout dobu dvou let.
7. Klíčoví auditorští partneři odpovědní za provedení povinného auditu ukončí účast na povinném auditu auditovaného subjektu nejpozději do sedmi let ode dne jmenování. Tito partneři se mohou do povinného auditu auditovaného subjektu opět zapojit po uplynutí nejméně tří let ode dne ukončení účasti.
Odchylně mohou členské státy požadovat, aby klíčoví auditorští partneři odpovědní za provádění povinného auditu ukončili účast na povinném auditu auditovaného subjektu dříve než po sedmi letech ode dne svého jmenování.
Statutární auditor nebo auditorská společnost zavedou vhodný mechanismus postupného pravidelného střídání nejvyšších vedoucích pracovníků podílejících se na povinném auditu, který bude zahrnovat alespoň osoby registrované jako statutární auditoři. Tento mechanismus postupného pravidelného střídání probíhá ve fázích, přičemž jsou obměňováni jednotlivci, nikoli celý tým, který na zakázce pracuje. Musí být přiměřený vzhledem k rozsahu a složitosti činnosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti.
Statutární auditor nebo auditorská společnost musejí být schopni prokázat příslušnému orgánu, že tento mechanismus je účinně uplatňován a přizpůsoben rozsahu a složitosti činnosti statutárního auditora nebo auditorské společnosti.
8. Pro účely tohoto článku se doba trvání auditorské zakázky počítá od prvního účetního období zahrnutého ve smluvním dopise, kdy byli statutární auditor nebo auditorská společnost poprvé jmenováni pro provádění po sobě jdoucích povinných auditů pro tentýž subjekt veřejného zájmu.
Pro účely tohoto článku zahrnuje auditorská společnost i jiné společnosti, které převzala nebo které se s ní sloučily.
Pokud není například v důsledku fúzí, převzetí nebo změn vlastnické struktury jasné, ke kterému dni začal statutární auditor nebo auditorská společnost provádět po sobě jdoucí povinné audity pro daný subjekt veřejného zájmu, měl by statutární auditor nebo auditorská společnost o těchto nejasnostech bezodkladně uvědomit příslušný orgán, který určí příslušné datum pro účely prvního pododstavce s konečnou platností.
Článek 18
Předávací spis
V případě, že statutárního auditora nebo auditorskou společnost nahradí jiný statutární auditor nebo jiná auditorská společnost, musí bývalý statutární auditor nebo bývalá auditorská společnost splnit požadavky stanovené v čl. 23 odst. 3 směrnice 2006/43/ES.
Za podmínek stanovených v článku 15 musí předchozí statutární auditor nebo předchozí auditorská společnost také novému statutárnímu auditorovi nebo nové auditorské společnosti umožnit přístup k dodatečným zprávám z minulých let uvedeným v článku 11 a k jakýmkoli informacím předaným příslušným orgánům podle článků 12 a 13.
Bývalý statutární auditor nebo bývalá auditorská společnost musejí být schopni prokázat příslušnému orgánu, že tyto informace byly novému statutárnímu auditorovi nebo nové auditorské společnosti poskytnuty.
Článek 19
Odvolání a odstoupení statutárních auditorů nebo auditorských společností
Aniž je dotčen čl. 38 odst. 1 směrnice 2006/43/ES, jakýkoliv příslušný orgán určený členským státem v souladu s čl. 20 odst. 2 tohoto nařízení, předá příslušnému orgánu uvedenému v čl. 20 odst. 1 informace o odvolání nebo odstoupení statutárního auditora nebo auditorské společnosti v průběhu plnění auditorské zakázky a náležité odůvodnění tohoto kroku.
HLAVA IV
DOHLED NAD ČINNOSTÍ STATUTÁRNÍCH AUDITORŮ A AUDITORSKÝCH SPOLEČNOSTÍ PROVÁDĚJÍCÍCH POVINNÝ AUDIT SUBJEKTŮ VEŘEJNÉHO ZÁJMU
KAPITOLA I
Příslušné orgány
Článek 20
Určení příslušných orgánů
1. Odpovědným za provádění úkolů stanovených v tomto nařízení a za zajištění uplatňování tohoto nařízení je určen některý z těchto příslušných orgánů:
a)
příslušný orgán uvedený v čl. 24 odst. 1 směrnice 2004/109/ES;
b)
příslušný orgán uvedený v čl. 24 odst. 4 písm. h) směrnice 2004/109/ES;
c)
příslušný orgán uvedený v článku 32 směrnice 2006/43/ES.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že odpovědnost za zajištění uplatňování celé hlavy III tohoto nařízení nebo její části má být v případě potřeby svěřena příslušným orgánům uvedeným v:
a)
článku 48 směrnice 2004/39/ES;
b)
čl. 24 odst. 1 směrnice 2004/109/ES;
c)
čl. 24 odst. 4 písm. h) směrnice 2004/109/ES;
d)
článku 20 směrnice 2007/64/ES;
e)
článku 30 směrnice 2009/138/ES;
f)
čl. 4 odst. 1 směrnice 2013/36/EU;
nebo jiným orgánům určeným vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě, že byl podle odstavců 1 a 2 určen více než jeden příslušný orgán, budou tyto orgány uspořádány takovým způsobem, aby měly jednoznačně rozděleny úkoly.
4. Odstavci 1, 2 a 3 nejsou dotčena práva členského státu přijmout zvláštní právní a správní předpisy pro zámořské země a území, k nimiž mají členské státy zvláštní vztah.
5. Členské státy informují Komisi o určení příslušných orgánů pro účely tohoto nařízení.
Komise tyto informace zkonsoliduje a zveřejní.
Článek 21
Podmínky nezávislosti
Příslušné orgány jsou nezávislé na statutárních auditorech a auditorských společnostech.
Příslušné orgány mohou konzultovat odborníky uvedené v čl. 26 odst. 1 písm. c) pro účely výkonu zvláštních úkolů a mohou rovněž využít jejich pomoci, pokud je to nezbytné pro řádné provedení jejich úkolů. V těchto případech nesmí být tito odborníci zapojeni do přijímání žádných rozhodnutí.
Členem řídicího orgánu nebo osobou odpovědnou za rozhodování uvedených orgánů nesmí být žádná osoba, která v době zapojení do činnosti orgánu nebo v průběhu předchozích tří let:
a)
prováděla povinné audity;
b)
měla hlasovací právo v auditorské společnosti;
c)
byla členem správního, řídicího nebo dozorčího orgánu auditorské společnosti;
d)
byla společníkem či zaměstnancem auditorské společnosti nebo pro auditorskou společnost vykonávala činnost na základě smlouvy.
Financování těchto orgánů musí být bezpečné a nesmí být vystaveno nepatřičnému vlivu ze strany statutárních auditorů a auditorských společností.
Článek 22
Zachování mlčenlivosti ve vztahu k příslušným orgánům
Povinnost zachovávat mlčenlivost se vztahuje na všechny osoby, které jsou nebo byly zaměstnány příslušnými orgány, případně jakýmkoli orgánem nebo subjektem, na který byly přeneseny úkoly podle článku 24 tohoto nařízení, nebo pro takové orgány provádějí či prováděly nezávislou činnost na základě smlouvy nebo se podílejí či podílely na jejich správě a řízení. Informace, na které se vztahuje povinnost zachovávat mlčenlivost, nesmějí být sděleny žádné jiné osobě či orgánu, nestanoví-li jinak toto nařízení nebo právní předpisy či správní postupy členského státu.
Článek 23
Pravomoci příslušných orgánů
1. Aniž je dotčen článek 26, nesmějí příslušné orgány nebo jiné veřejné orgány členského státu při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení zasahovat do obsahu zpráv auditora.
2. Členské státy zajistí, aby byly příslušným orgánům svěřeny veškeré dohlížecí a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkcí podle tohoto nařízení v souladu s kapitolou VII směrnice 2006/43/ES.
3. Pravomoci uvedené v odstavci 2 tohoto článku musí zahrnovat alespoň pravomoc:
a)
získat přístup k údajům souvisejícím s povinným auditem nebo k jiným dokumentům v jakékoli formě v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností, které jsou významné pro provádění jejich úkolů, a získávat nebo pořizovat jejich kopie;
b)
získávat od jakékoli osoby informace týkající se povinného auditu;
c)
provádět kontroly na místě u statutárních auditorů nebo auditorských společností;
d)
postoupit věci k trestnímu stíhání;
e)
požádat odborníky o provedení ověření nebo šetření;
f)
přijímat správní opatření a ukládat sankce uvedené v článku 30a směrnice 2006/43/ES.
Příslušné orgány mohou pravomoci uvedené v prvním pododstavci využívat pouze ve vztahu k:
a)
statutárním auditorům a auditorským společnostem provádějícím povinný audit subjektů veřejného zájmu,
b)
osobám podílejícím se na činnosti statutárních auditorů a auditorských společností provádějících povinný audit subjektů veřejného zájmu,
c)
auditovaným subjektům veřejného zájmu, jejich sesterským společnostem a spřízněným třetím stranám,
d)
třetím stranám, na které statutární auditoři a auditorské společnosti provádějící povinný audit subjektů veřejného zájmu přenesli některé funkce nebo činnosti, a
e)
osobám s jinou vazbou na statutární auditory a auditorské společnosti, kteří provádějí povinný audit subjektů veřejného zájmu.
4. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány mohly vykonávat pravomoci dohledu a vyšetřovací pravomoci kterýmkoli z těchto způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s dalšími orgány;
c)
prostřednictvím dožádání u příslušných soudních orgánů.
5. Pravomoci dohledu a vyšetřovací pravomoci příslušných orgánů musejí být vykonávány zcela v souladu s vnitrostátním právem, zejména se zásadou respektování soukromého života a právem na obhajobu.
6. Zpracování osobních údajů zpracovávaných v rámci výkonu dohlížecích a vyšetřovacích pravomocí podle tohoto článku se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES.
Článek 24
Přenesení úkolů
1. Členské státy mohou přenést nebo povolit příslušným orgánům uvedeným v čl. 20 odst. 1 přenést jakékoli úkoly, jejichž plnění se vyžaduje podle tohoto nařízení, na jiné orgány nebo subjekty, které jsou určené či jinak ze zákona příslušné pro účely provádění takových úkolů, s výjimkou úkolů týkajících se:
a)
systému zajištění kvality podle článku 26;
b)
vyšetřování podle článku 23 tohoto nařízení a článku 32 směrnice 2006/43/ES prováděného na základě výše uvedeného systému zajištění kvality nebo v důsledku postoupení jiným orgánem a
c)
ukládání sankcí a opatření, uvedených v kapitole VII směrnice 2006/43/ES v souvislosti s přezkumy zajištění kvality nebo vyšetřováním povinných auditů subjektů veřejného zájmu.
2. Jakékoli plnění úkolů musí být na jiné orgány nebo subjekty výslovně přeneseno příslušným orgánem. V rámci přenesení se stanoví přenášené úkoly a podmínky, za kterých mají být provedeny.
Pokud příslušný orgán přenese úkoly na jiné orgány nebo subjekty, má možnost převzít tyto pravomoci v jednotlivých případech zpět.
3. Orgány nebo subjekty musejí být organizovány tak, aby nedocházelo ke střetu zájmů. Konečnou odpovědnost za dohled nad plněním tohoto nařízení a prováděcích opatření přijatých podle něj nese příslušný orgán, který úkoly přenesl.
Příslušný orgán uvědomí Komisi a příslušné orgány členských států o všech ujednáních uzavřených s ohledem na přenesení úkolů, včetně přesných podmínek, kterými se toto přenesení úkolů řídí.
4. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout o přenesení úkolů uvedených v odst. 1 bodě c) na jiný orgán nebo subjekt, který byl určen nebo je jinak ze zákona příslušný tyto úkoly vykonávat, pokud je většina osob podílejících se na správě a řízení dotčeného orgánu nebo subjektu nezávislá na auditorské profesi.
Článek 25
Spolupráce s dalšími příslušnými orgány na vnitrostátní úrovni
Příslušné orgány určené v souladu s čl. 20 odst. 1 a případně orgán, na který příslušný orgán přenesl úkoly, spolupracují na vnitrostátní úrovni s:
a)
příslušnými orgány uvedenými v čl. 32 odst. 4 směrnice 2006/43/ES;
b)
orgány uvedenými v čl. 20 odst. 2 bez ohledu na to, zda byly určeny jako příslušné orgány pro účely tohoto nařízení či nikoli;
c)
finančními zpravodajskými jednotkami a příslušnými orgány uvedenými v článcích 21 a 37 směrnice 2005/60/ES.
V rámci této spolupráce se uplatňuje povinnost zachovávat mlčenlivost podle článku 22 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Zajištění kvality, sledování trhu a transparentnost příslušných orgánů
Článek 26
Zajištění kvality
1. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„kontrolami“ přezkumy zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností, které provádí kontrolor a které nejsou vyšetřováním ve smyslu čl. 32 odst. 5 směrnice 2006/43/ES;
b)
„kontrolorem“ osoba provádějící přezkum, která splňuje požadavky stanovené v odst. 5 prvním pododstavci písm. a) tohoto článku a je zaměstnancem příslušného orgánu nebo pro něj vykonává činnost na základě smlouvy;
c)
„odborníkem“ fyzická osoba, která má specifické odborné znalosti v oblasti finančních trhů, účetního výkaznictví, provádění auditu či v jiných oblastech týkajících se kontrol, přičemž odborníky mohou být i činní statutární auditoři.
2. Příslušné orgány určené podle čl. 20 odst. 1 zavedou účinný systém zajištění kvality auditu.
Příslušné orgány provádějí přezkum zajištění kvality u statutárních auditorů a auditorských společností, kteří provádějí povinný audit subjektů veřejného zájmu, na základě analýzy rizik, a to:
a)
alespoň jednou za tři roky v případě statutárních auditorů a auditorských společností provádějících povinný audit jiných subjektů veřejného zájmu, než jsou subjekty veřejného zájmu ve smyslu čl. 2 bodu 17 a 18 směrnice 2006/43/ES, a
b)
alespoň jednou za šest let v případech jiných, než jsou uvedené v písmeni a).
3. Příslušný orgán má tyto povinnosti:
a)
schvalování a změny kontrolních metodik včetně příruček pro kontrolu a navazující činnosti, metodik výkaznictví a periodických kontrolních programů;
b)
schvalování a změny zpráv o kontrole a zpráv o navazujících činnostech;
c)
schvalování a přidělování kontrolorů pro každou kontrolu.
Příslušný orgán přidělí na systém zajištění kvality odpovídající zdroje.
4. Příslušný orgán organizuje systém zajištění kvality takovým způsobem, aby fungoval nezávisle na kontrolovaných statutárních auditorech a auditorských společnostech.
Příslušný orgán zajistí, aby existovaly vhodné politiky a postupy týkající se nezávislosti a objektivnosti pracovníků, včetně kontrolorů, a systému zajištění kvality.
5. Příslušný orgán musí při jmenování kontrolorů splnit tato kritéria:
a)
kontroloři musejí mít náležité odborné vzdělání a patřičné zkušenosti v oblasti povinného auditu a účetního výkaznictví a zároveň projít zvláštní odbornou přípravou v oblasti přezkumu zajištění kvality;
b)
osobě, která je činným statutárním auditorem nebo je zaměstnána u statutárního auditora nebo auditorské společnosti či je se statutárním auditorem nebo auditorskou společností jinak spojena, není povoleno působit v roli kontrolora;
c)
působit v roli kontrolora při kontrole statutárního auditora nebo auditorské společnosti není povoleno osobě, u níž neuplynuly alespoň tři roky od doby, kdy přestala být společníkem či zaměstnancem daného statutárního auditora nebo dané auditorské společnosti nebo kdy s nimi přestala být jinak spojena;
d)
kontroloři učiní prohlášení, že mezi nimi a kontrolovaným statutárním auditorem nebo auditorskou společností neexistuje střet zájmů.
Odchylně od odst. 1 písm. b) může příslušný orgán uzavřít smlouvu s odborníky na provádění konkrétních kontrol, pokud nemá dostatečný počet kontrolorů. Příslušnému orgánu mohou být rovněž nápomocni odborníci, pokud je to nezbytné pro řádný průběh kontroly. V takových případech příslušné orgány a odborníci postupují v souladu s požadavky podle tohoto odstavce. Odborníci se nesmějí podílet na správě a řízení profesních sdružení a subjektů, ani nesmějí být jejich zaměstnanci nebo jinými osobami, které pro ně vykonávají činnost na základě smlouvy, ale mohou být jejich členy.
6. Rozsah kontrol by měl zahrnovat alespoň:
a)
hodnocení koncepce vnitřního systému řízení kvality statutárního auditora nebo auditorské společnosti;
b)
přiměřené prověření souladu postupů a přezkum auditorských spisů subjektů veřejného zájmu s cílem ověřit účinnost vnitřního systému řízení kvality;
c)
s ohledem na zjištění učiněná při kontrolách podle písmen a) a b) tohoto odstavce hodnocení obsahu poslední výroční zprávy o transparentnosti zveřejněné statutárním auditorem nebo auditorskou společností v souladu s článkem 13.
7. Měly by být přezkoumány alespoň tyto politiky a postupy vnitřní kontroly kvality statutárního auditora nebo auditorské společnosti:
a)
dodržování příslušných auditorských standardů a norem řízení kvality a dodržování etických požadavků a požadavků nezávislosti, včetně požadavků uvedených v kapitole IV směrnice 2006/43/ES a v článcích 4 a 5 tohoto nařízení, jakož i příslušných právních a správních předpisů dotčeného členského státu ze strany statutárního auditora nebo auditorské společnosti;
b)
množství a kvalita použitých zdrojů, včetně dodržování požadavků na průběžné vzdělávání uvedených v článku 13 směrnice 2006/43/ES;
c)
dodržování požadavků uvedených v článku 4 tohoto nařízení týkajících se odměn účtovaných za audit.
Pro účely prověření souladu jsou auditorské spisy vybírány na základě analýzy rizik případného nesprávného provádění povinného auditu.
Příslušné orgány rovněž pravidelně přezkoumávají metodiky užívané statutárními auditory a auditorskými společnostmi provádějícími povinný audit.
Příslušné orgány mají pravomoc provádět i jiné kontroly kromě kontroly uvedené v prvním pododstavci.
8. Zjištění a závěry, které byly učiněny při kontrolách a jsou podkladem pro doporučení, včetně zjištění a závěrů týkajících se zprávy o transparentnosti, jsou sděleny kontrolovanému statutárnímu auditorovi nebo auditorské společnosti a jsou s nimi prodiskutovány před vypracováním zprávy o kontrole.
Kontrolovaný statutární auditor nebo auditorská společnost provede doporučení vyplývající z kontrol v přiměřené lhůtě, kterou určí příslušný orgán. V případě doporučení týkajících se vnitřního systému řízení kvality statutárního auditora nebo auditorské společnosti nesmí tato lhůta překročit 12 měsíců.
9. Kontrola je předmětem zprávy, která obsahuje hlavní závěry a doporučení přezkumu zajištění kvality.
Článek 27
Sledování kvality trhu a hospodářské soutěže
1. Příslušné orgány určené podle čl. 20 odst. 1 a případně Evropská síť pro hospodářskou soutěž (dále jen „síť ECN“) pravidelně sledují vývoj na trhu poskytování služeb povinného auditu subjektům veřejného zájmu a posuzují zejména tyto skutečnosti:
a)
rizika vyplývající z vysokého výskytu nedostatků v kvalitě práce statutárního auditora nebo auditorské společnosti, včetně systémových nedostatků v rámci sítě auditorských společností, které mohou vést k zániku kterékoli auditorské společnosti, dále přerušení poskytování služeb povinného auditu v konkrétních odvětvích i napříč odvětvími, další hromadění rizik, jež spočívají v nedostatcích auditů, a dopad na celkovou stabilitu finančního sektoru;
b)
úroveň koncentrace trhu, včetně úrovně jeho koncentrace v konkrétních odvětvích;
c)
činnost výborů pro audit;
d)
potřebu přijmout opatření ke zmírnění rizik uvedených v bodu a).
2. Do 17. června 2016, a následně alespoň každé tři roky vypracuje každý příslušný orgán a síť ECN zprávu o vývoji na trhu poskytování služeb povinného auditu subjektům veřejného zájmu a předloží ji výboru CEAOB, „orgán ESMA“, orgánům EBA a EIOPA a Komisi.
Komise v návaznosti na konzultace s výborem CEAOB a orgány ESMA, EBA a EIOPA použije tyto zprávy o vývoji k vypracování společné zprávy o situaci na úrovni Unie. Tato společná zpráva se předkládá Radě, Evropské centrální bance a Evropské radě pro systémová rizika a případně i Evropskému parlamentu.
Článek 28
Transparentnost příslušných orgánů
Činnost příslušných orgánů musí být transparentní a tyto orgány musí zveřejňovat alespoň:
a)
roční zprávy o činnosti týkající se úkolů podle tohoto nařízení;
b)
roční programy činnosti týkající se úkolů podle tohoto nařízení;
c)
každoroční zprávu o celkových výsledcích systému zajištění kvality. Tato zpráva zahrnuje informace o vydaných doporučeních, činnostech navazujících na doporučení, opatřeních v oblasti dohledu a uložených sankcích. Rovněž obsahuje kvantitativní informace a jiné zásadní informace o výkonnosti v oblasti finančních zdrojů a personálního obsazení a účinnosti a účelnosti systému zajištění kvality;
d)
souhrnné informace o zjištěních a závěrech z kontrol uvedených v čl. 26 odst. 8 prvním pododstavci. Členské státy mohou vyžadovat zveřejnění těchto zjištění a závěrů při jednotlivých kontrolách.
KAPITOLA III
Spolupráce mezi příslušnými orgány a vztahy s evropskými orgány dohledu
Článek 29
Povinnost spolupráce
Příslušné orgány členských států vzájemně spolupracují, pokud je to nezbytné pro účely tohoto nařízení, a to i v případech, kdy vyšetřované jednání nepředstavuje porušení žádného legislativního či regulačního ustanovení platného v dotčeném členském státě.
Článek 30
Zřízení výboru CEAOB
1. Aniž je dotčena organizace vnitrostátního dohledu nad auditem, spolupráce mezi příslušnými orgány je organizována v rámci výboru CEAOB.
2. Výbor CEAOB je tvořen jedním členem z každého členského státu, kterým je zástupce na vysoké úrovni příslušného orgánu uvedeného v čl. 32 odst. 1 směrnice 2006/43/ES, a jedním členem jmenovaným orgánem ESMA (společně dále jen „členové“).
3. Orgány EBA a EIOPA budou přizvány k účasti na zasedáních výboru CEAOB coby pozorovatelé.
4. Výbor CEAOB se schází v pravidelných intervalech a v případě potřeby na žádost Komise nebo některého členského státu.
5. Každý člen výboru CEAOB má jeden hlas, s výjimkou člena jmenovaného orgánem ESMA, který nemá hlasovací práva. Není-li uvedeno jinak, rozhodnutí výboru CEAOB jsou přijímána prostou většinou jeho členů.
6. Předseda výboru CEAOB je volen ze seznamu uchazečů, kterými jsou zástupci příslušných orgánů uvedených v čl. 32 odst. 1 směrnice 2006/43/ES, nebo v každém případě odvoláván dvoutřetinovou většinou členů. Je volen na čtyřleté funkční období. Předseda nemůže na této pozici působit v navazujících funkčních obdobích, ale může být opětovně zvolen po čtyřleté pauze.
Místopředsedu jmenuje nebo odvolává Komise.
Předseda a místopředseda nemají hlasovací práva.
Pokud předseda odstoupí nebo je odvolán před koncem funkčního období, místopředseda působí v roli předsedy do dalšího zasedání výboru CEAOB, na němž je zvolen nový předseda na zbývající část funkčního období.
7. Úkolem výboru CEAOB je:
a)
usnadňovat výměnu informací, odborných znalostí a osvědčených postupů pro účely provádění tohoto nařízení a směrnice 2006/43/ES;
b)
poskytovat na vyžádání Komisi i příslušným orgánům odborné poradenství ohledně záležitostí týkajících se provádění tohoto nařízení a směrnice 2006/43/ES;
c)
přispívat k technickému posouzení systémů veřejného dohledu ve třetích zemích a k mezinárodní spolupráci v této oblasti mezi členskými státy a třetími zeměmi podle čl. 46 odst. 2 a čl. 47 odst. 3 směrnice 2006/43/ES;
d)
přispívat k technickému přezkumu mezinárodních auditorských standardů, včetně postupů pro jejich vypracování, s cílem přijmout tyto standardy na úrovni Unie;
e)
přispívat ke zlepšování mechanismů spolupráce týkajících se dohledu nad statutárními auditory a auditorskými společnostmi subjektů veřejného zájmu nebo sítěmi, do nichž patří;
f)
provádět jiné úkoly v oblasti koordinace v případech stanovených tímto nařízením nebo směrnicí 2006/43/ES.
8. Pro účely plnění úkolů uvedených v odst. 7 písm. c) si výbor CEAOB vyžádá pomoc orgánů ESMA, EBA a EIOPA v rozsahu, v němž se daný požadavek bude týkat mezinárodní spolupráce mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti povinného auditu subjektů veřejného zájmu, nad nímž vykonávají dohled tyto Evropské orgány dohledu. Pokud je o takovou pomoc požádáno, orgány ESMA, EBA a EIOPA jsou výboru CEAOB při plnění dotčeného úkolu nápomocny.
9. Výbor CEAOB může přijímat nezávazné pokyny nebo stanoviska pro účely plnění svých úkolů.
Pokyny a stanoviska přijatá výborem CEAOB zveřejňuje Komise.
10. Výbor CEAOB převezme podle potřeby všechny stávající a rozpracované úkoly od Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory (dále jen „EGAOB“), zřízené rozhodnutím Komise 2005/909/ES.
11. Výbor CEAOB může zřizovat podskupiny na trvalém nebo ad hoc základě, které budou přezkoumávat konkrétní záležitosti na základě mandátu stanoveného výborem CEAOB. Účast na jednáních podskupin lze rozšířit i na příslušné orgány ze zemí Evropského hospodářského prostoru (dále jen „EHP“) v oblasti dohledu nad auditem nebo - v jednotlivých případech, na základě pozvání a s výhradou schválení ze strany členů výboru CEAOB - na příslušné orgány ze zemí mimo EU/EHP. Účast příslušného orgánu ze zemí mimo EU/EHP může být časově omezena.
12. Pro účely plnění úkolů uvedených v odst. 7 písm. c) zřídí výbor CEAOB podskupinu. Této skupině předsedá člen jmenovaný orgánem ESMA podle odstavce 2.
13. Předseda výboru CEAOB může na žádost alespoň tří členů nebo z vlastního podnětu, pokud je to považováno za vhodné nebo nezbytné, přizvat odborníky, včetně odborníků činných v praxi, se zvláštní kvalifikací týkající se některého z témat na pořadu jednání, aby se zúčastnili jednání výboru CEAOB nebo jeho podskupiny jakožto pozorovatelé. Výbor CEAOB může přizvat zástupce příslušných orgánů z třetích zemí, kteří mají kvalifikaci v oblasti dohledu nad auditem, aby se zúčastnili jednání výboru CEAOB nebo jeho podskupiny jakožto pozorovatelé.
14. Funkci sekretariátu CEAOB zajišťuje Komise. Výdaje výboru CEAOB se zahrnou do odhadu příjmů a výdajů Komise.
15. Předseda připraví předběžný pořad jednání pro každé zasedání výboru CEAOB, přičemž řádně zohlední písemné příspěvky členů.
16. Předseda nebo, v případě jeho nepřítomnosti, místopředseda sdělí názory či postoje výboru CEAOB pouze se souhlasem členů.
17. Jednání výboru CEAOB nejsou veřejná.
18. Výbor CEAOB přijme svůj jednací řád.
Článek 31
Spolupráce v oblasti přezkumů zajištění kvality a vyšetřování nebo kontrol na místě
1. Příslušné orgány přijmou opatření k zajištění účinné spolupráce na úrovni Unie v oblasti přezkumů zajištění kvality.
2. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat o pomoc příslušného orgánu jiného členského státu při přezkumu zajištění kvality u statutárního auditora nebo auditorské společnosti, kteří patří do sítě vykonávající významné činnosti v dožádaném členském státě.
3. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost o umožnění účasti při přezkumu zajištění kvality u statutárního auditora nebo auditorské společnosti, kteří patří do sítě vykonávající významné činnosti v daném členském státě, musí žádajícímu příslušnému orgánu účast při takovém přezkumu zajištění kvality umožnit.
Žádající příslušný orgán nemá právo na přístup k informacím, které by mohly mít nepříznivý vliv na svrchovanost, bezpečnost nebo veřejný pořádek nebo porušit vnitrostátní předpisy týkající se bezpečnosti dožádaného členského státu.
4. Shledá-li příslušný orgán, že na území jiného členského státu jsou nebo byly prováděny činnosti porušující toto nařízení, oznámí tento závěr co nejkonkrétněji příslušnému orgánu daného jiného členského státu. Příslušný orgán jiného členského státu přijme vhodná opatření. Uvědomí oznamující příslušný orgán o výsledku těchto opatření a v možném rozsahu i o významném prozatímním vývoji.
5. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat, aby příslušný orgán jiného členského státu provedl vyšetřování na území daného jiného státu.
Může rovněž požádat, aby jeho vlastní pracovníci mohli v průběhu vyšetřování i kontrol na místě doprovázet pracovníky příslušného orgánu daného jiného členského státu.
Nad vyšetřováním nebo kontrolami po celou dobu vykonává celkový dohled členský stát, na jehož území probíhají.
6. Dožádaný příslušný orgán může odmítnout vyhovět žádosti o provedení vyšetřování podle odst. 5 prvního pododstavce nebo žádosti, aby jeho pracovníci byli doprovázeni pracovníky příslušného orgánu jiného členského státu, jak je stanoveno v odst. 5 druhém pododstavci, v těchto případech:
a)
takové vyšetřování nebo kontrola na místě by mohly porušit vnitrostátní předpisy týkající se bezpečnosti nebo by mohly mít nepříznivý vliv na svrchovanost, bezpečnost nebo veřejný pořádek dožádaného členského státu;
b)
v souvislosti s týmiž činy bylo proti týmž osobám před orgány dožádaného členského státu již zahájeno soudní řízení;
c)
orgány dožádaného členského státu již vynesly pravomocný rozsudek nad týmiž osobami za tytéž činy.
7. V případě přezkumu zajištění kvality nebo vyšetřování nebo kontroly s přeshraničními účinky mohou příslušné orgány dotčených členských států předložit výboru CEAOB společnou žádost o koordinaci daného přezkumu nebo vyšetřování.
Článek 32
Kolegia příslušných orgánů
1. S cílem usnadnit plnění úkolů uvedených v článku 26 a čl. 31 odst. 4 až 6 tohoto nařízení a článku 30 směrnice 2006/43/ES s ohledem na konkrétní statutární auditory, auditorské společnosti nebo jejich sítě mohou být zřizována kolegia, do nichž se zapojí příslušný orgán domovského členského státu a jakýkoli jiný příslušný orgán, za předpokladu, že:
a)
statutární auditor nebo auditorská společnost poskytují služby povinného auditu subjektům veřejného zájmu v rámci územní působnosti dotčeného členského státu nebo
b)
v rámci územní působnosti dotčeného členského státu je usazena pobočka, která je součástí dané auditorské společnosti.
2. Příslušný orgán domovského členského státu působí jako koordinátor ve vztahu ke konkrétním statutárním auditorům nebo auditorským společnostem.
3. S ohledem na konkrétní sítě mohou příslušné orgány členských států, v nichž daná síť vykonává významné činnosti, požádat výbor CEAOB o zřízení kolegia, do něhož se žádající příslušné orgány zapojí.
4. Do patnácti pracovních dnů od zřízení kolegia příslušných orgánů s ohledem na konkrétní síť vyberou jeho členové koordinátora. Nepodaří-li se jim dosáhnout dohody, jmenuje koordinátora výbor CEAOB z řad členů kolegia.
Členové kolegia přezkoumají výběr koordinátora nejméně každých pět let, aby zajistili, že zvolený koordinátor je nadále nejvhodnější osobou pro tento post.
5. Koordinátor předsedá zasedáním kolegia, koordinuje jeho činnost a zajišťuje účinnou výměnu informací mezi jeho členy.
6. Koordinátor je povinen do deseti pracovních dnů od svého zvolení v rámci kolegia zavést písemné koordinační postupy týkající se:
a)
informací, které si příslušné orgány mají vyměňovat;
b)
případů povinných konzultací mezi příslušnými orgány;
c)
případů, kdy příslušné orgány mohou přenést úkoly v oblasti dohledu v souladu s článkem 33.
7. Nedojde-li k dohodě o písemných koordinačních postupech podle odstavce 6, může kterýkoli člen kolegia danou záležitost postoupit výboru CEAOB. Před schválením konečného znění písemných koordinačních postupů koordinátor řádně zváží jakékoli doporučení poskytnuté v této věci výborem CEAOB. Písemné koordinační postupy budou stanoveny v jediném dokumentu obsahujícím plné odůvodnění jakékoli významné odchylky od doporučení výboru CEAOB. Koordinátor předá písemné koordinační postupy členům kolegia a výboru CEAOB.
Článek 33
Přenesení úkolů
Příslušný orgán domovského členského státu může přenést své úkoly na příslušný orgán jiného členského státu, pokud s tím uvedený orgán souhlasí. Přenesením úkolů není dotčena odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly přenesl.
Článek 34
Ochrana důvěrnosti a povinnost zachovávat mlčenlivost v rámci spolupráce mezi příslušnými orgány
1. Povinnost zachovávat mlčenlivost se vztahuje na všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro subjekty zapojené do rámce pro spolupráci mezi příslušnými orgány uvedeného v článku 30. Informace, na které se vztahuje povinnost zachovávat mlčenlivost, nesmějí být sděleny žádné jiné osobě či orgánu s výjimkou případů, kdy je takové sdělení nutné pro soudní řízení nebo je požadováno unijním nebo vnitrostátním právem.
2. Ustanovení článku 22 nebrání subjektům zapojeným do rámce pro spolupráci mezi příslušnými orgány, jak je uvedeno v článku 30 a příslušným orgánům v tom, aby si vyměňovaly důvěrné informace. Na takto vyměňované informace se vztahuje povinnost zachovávat mlčenlivost, kterou jsou vázány osoby zaměstnané nebo dříve zaměstnané příslušnými orgány.
3. Veškeré informace vyměňované podle tohoto nařízení mezi subjekty zapojenými do rámce pro spolupráci mezi příslušnými orgány, jak je uvedeno v článku 30 a příslušnými orgány a jinými orgány a subjekty jsou považovány za důvěrné s výjimkou případů, kdy je jejich sdělení požadováno unijním nebo vnitrostátním právem.
Článek 35
Ochrana osobních údajů
1. Pro zpracování osobních údajů prováděné v členských státech na základě tohoto nařízení použijí členské státy směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracování osobních údajů prováděné výborem CEAOB a orgány ESMA, EBA a EIOPA v souvislosti s tímto nařízením a směrnicí 2006/43/ES se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA IV
Spolupráce s orgány třetích zemí a s mezinárodními organizacemi a institucemi
Článek 36
Dohoda o výměně informací
1. Příslušné orgány mohou uzavírat dohody o spolupráci týkající se výměny informací s příslušnými orgány třetích zemí pouze v případě, že zpřístupněné informace v dotčených třetích zemích podléhají zárukám zachování mlčenlivosti, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článcích 22 a 34. Příslušné orgány o takových dohodách bezodkladně uvědomí výbor CEAOB a Komisi.
Informace se na základě tohoto článku vyměňují pouze v případě, kdy je taková výměna informací nezbytná pro účely plnění úkolů dotčených příslušných orgánů podle tohoto nařízení.
Pokud se taková výměna informací týká předávání osobních údajů do třetí země, musí členské státy postupovat v souladu se směrnicí 95/46/ES a výbor CEAOB musí postupovat v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
2. Příslušné orgány spolupracují s příslušnými orgány nebo jinými relevantními subjekty třetích zemí v oblasti přezkumů zajištění kvality a vyšetřování u statutárních auditorů a auditorských společností. Na žádost příslušného orgánu výbor CEAOB přispívá k této spolupráci a k zajištění sbližování v oblasti dohledu se třetími zeměmi.
3. V případě, že se spolupráce nebo výměna informací týkají pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností, použije se článek 47 směrnice 2006/43/ES.
4. Výbor CEAOB vypracuje pokyny ohledně obsahu dohod o spolupráci týkajících se výměny informací podle tohoto článku.
Článek 37
Zpřístupnění informací získaných ze třetích zemí
Příslušný orgán členského státu může zpřístupnit důvěrné informace, které obdržel od příslušných orgánů třetích zemí, pokud tak stanoví dohoda o spolupráci, pouze pokud dostal výslovný souhlas příslušného orgánu, který mu informace poskytl, přičemž tyto informace lze případně zpřístupnit výhradně pro účely, pro které tento příslušný orgán vydal svůj souhlas, nebo pokud je takové zpřístupnění informací požadováno unijním nebo vnitrostátním právem.
Článek 38
Zpřístupnění informací předaných ze třetích zemí
Příslušný orgán členského státu vyžaduje, aby důvěrné informace, které sdělil příslušnému orgánu třetí země, mohl tento příslušný orgán zpřístupnit třetím osobám nebo orgánům pouze s předchozím výslovným souhlasem příslušného orgánu, který tyto informace předal, v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy a za předpokladu, že tyto informace budou zpřístupněny pouze pro účely, pro které příslušný orgán členského státu poskytl souhlas, nebo pokud je takové zpřístupnění informací požadováno unijním nebo vnitrostátním právem nebo pokud je nezbytné pro soudní řízení v dané třetí zemi.
Článek 39
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 16. června 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 40
Přezkum a zprávy
1. Komise provede přezkum fungování a účinnosti systému spolupráce mezi příslušnými orgány v rámci výboru CEAOB podle článku 30, zejména pokud jde o plnění úkolů výboru CEAOB vymezených v odstavci 7 uvedeného článku, a podá o tom zprávu.
2. Při přezkumu je zohledněn mezinárodní vývoj, zejména pokud jde o posílení spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí a přispění ke zlepšení mechanismů spolupráce pro dohled nad statutárními auditory a auditorskými společnostmi subjektů veřejného zájmu patřícími do mezinárodních auditorských sítí. Komise tento přezkum provede do 17. června 2019.
3. Zpráva, případně spolu s legislativním návrhem, se předloží Evropskému parlamentu a Radě. Ve zprávě bude vyhodnocen pokrok, dosažený v oblasti spolupráce mezi příslušnými orgány v rámci výboru CEAOB od počátku jeho fungování a budou v ní navrženy další kroky za účelem posílení účinnosti spolupráce mezi příslušnými orgány členských států.
4. Do 17. června 2028. předloží Komise zprávu o používání tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 41
Přechodné ustanovení
1. Ode dne 17. června 2020 nesmí subjekt veřejného zájmu uzavřít nebo prodloužit auditorskou zakázku se statutárním auditorem nebo auditorskou společností, kteří ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost poskytovali auditorské služby danému subjektu veřejného zájmu po dobu 20 a více po sobě jdoucích let.
2. Ode dne 17. června 2023 nesmí subjekt veřejného zájmu uzavřít nebo prodloužit auditorskou zakázku se statutárním auditorem nebo auditorskou společností, kteří ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost poskytovali auditorské služby danému subjektu veřejného zájmu po dobu 11 a více po sobě jdoucích let, avšak méně než 20 po sobě jdoucích let.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 mohou auditorské zakázky, které byly uzavřeny přede dnem 16. června 2014 a jsou stále v platnosti do dne 17. června 2016, zůstat v platnosti do konce maximální doby trvání uvedené v čl. 17 odst. 1 druhém pododstavci nebo v čl. 17 odst. 2 písm. b). Použije se čl. 17 odst. 4.
4. Článek 16 odst. 3 se na takovou zakázku vztahuje až po uplynutí doby uvedené v čl. 17 odst. 1 druhém pododstavci.
Článek 42
Vnitrostátní právní předpisy
Členské státy přijmou vhodná opatření pro účinné uplatňování tohoto nařízení.
Článek 43
Zrušení rozhodnutí 2005/909/ES
Rozhodnutí 2005/909/ES se zrušuje.
Článek 44
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 17. června 2016.
Článek 16 odst. 6 se však použije ode dne 17. června 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 537/2014
zo 16. apríla 2014
o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti sú zo zákona poverení vykonávať štatutárne audity subjektov verejného záujmu s cieľom zlepšiť mieru dôvery verejnosti v ročné a konsolidované účtovné závierky týchto subjektov. Funkcia verejného záujmu štatutárnych auditov znamená, že na kvalitu práce štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti sa spolieha široká skupina ľudí a inštitúcií. Dobrá kvalita auditu prispieva k riadnemu fungovaniu trhov zlepšením integrity a efektívnosti účtovných závierok. Štatutárni audítori tým plnia osobitne dôležitú spoločenskú úlohu.
(2)
V právnych predpisoch Únie sa vyžaduje, aby sa účtovné závierky pozostávajúce z ročných účtovných závierok alebo konsolidovaných účtovných závierok úverových inštitúcií, poisťovní, emitentov cenných papierov prijatých na obchodovanie na regulovanom trhu, platobných inštitúcií, podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP), inštitúcií elektronických peňazí a alternatívnych investičných fondov podrobili auditu jednou alebo viacerými osobami oprávnenými vykonávať tieto audity v súlade s právom Únie, a to: v článku 1 ods. 1 smernice Rady 86/635/EHS (3), v článku 1 ods. 1 smernice Rady 91/674/EHS (4), v článku 4 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES (5), v článku 15 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES (6), v článku 73 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES (7), v článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/110/ES (8), v článku 22 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ (9). Okrem toho sa v článku 4 ods. 1 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES (10) tiež vyžaduje, aby ročné účtovné závierky investičných spoločností boli predmetom auditu, keď sa neuplatňuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ (11).
(3)
Podmienky schvaľovania osôb zodpovedných za vykonávanie štatutárneho auditu, ako aj minimálne požiadavky na vykonávanie tohto štatutárneho auditu sú ustanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES (12).
(4)
Komisia uverejnila 13. októbra 2010 zelenú knihu s názvom Audítorská politika: Poučenie z krízy, ktorou sa otvorila široká verejná konzultácia v celkovom kontexte regulačnej reformy finančného trhu o úlohe a rozsahu auditu a o tom, ako by sa mohla zlepšiť funkcia auditu s cieľom prispieť k zvýšeniu finančnej stability. Verejná konzultácia ukázala, že pravidlá smernice 2006/43/ES v súvislosti s vykonávaním štatutárneho auditu ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok subjektov verejného záujmu, by sa mohli zlepšiť. Európsky parlament vydal 13. septembra 2011 z vlastnej iniciatívy správu o zelenej knihe. Európsky hospodársky a sociálny výbor tiež prijal 16. júna 2011 správu o uvedenej zelenej knihe.
(5)
Je dôležité ustanoviť podrobné pravidlá, pokiaľ ide o zabezpečenie toho, aby štatutárne audity subjektov verejného záujmu mali primeranú kvalitu a aby ich vykonávali štatutárni audítori a audítorské spoločnosti podliehajúce prísnym požiadavkám. Spoločný regulačný prístup by mal zlepšiť integritu, nezávislosť, objektívnosť, zodpovednosť, transparentnosť a spoľahlivosť štatutárnych audítorov a audítorských spoločností vykonávajúcich štatutárne audity subjektov verejného záujmu, čím sa prispeje k skvalitneniu štatutárnych auditov v Únii, a tým k hladkému fungovaniu vnútorného trhu pri dosahovaní vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov a investorov. Vypracovaním samostatného aktu pre subjekty verejného záujmu by sa mala zabezpečiť aj konzistentná harmonizácia a jednotné uplatňovanie pravidiel, a teda by sa malo prispieť k efektívnejšiemu fungovaniu vnútorného trhu. Tieto striktné požiadavky by sa mali uplatňovať na štatutárnych audítorov a audítorské spoločnosti len vtedy, ak vykonávajú štatutárne audity subjektov verejného záujmu.
(6)
Štatutárny audit družstiev a sporiteľní je v niektorých členských štátoch charakterizovaný systémom, ktorý im neumožňuje slobodný výber ich štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti. Audítorské združenie, ku ktorému družstvo alebo sporiteľňa ako člen patrí, je zo zákona povinné vykonávať štatutárny audit. Takéto audítorské združenia konajú na neziskovom základe a nesledujú obchodné záujmy, čo vyplýva z ich právnej povahy. Okrem toho organizačné jednotky týchto združení nespája spoločný ekonomický záujem, ktorý by mohol ohroziť ich nezávislosť. Členské štáty by preto mali mať možnosť vyňať z uplatňovania tohto nariadenia družstvá v zmysle článku 2 bod 14 smernice 2006/43/ES, sporiteľne alebo podobné subjekty uvedené v článku 45 smernice 86/635/EHS alebo ich dcérske spoločnosti alebo právnych nástupcov, a to za predpokladu, že sa splnili zásady nezávislosti ustanovené v smernici 2006/43/ES.
(7)
Nezávislosť štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti môže byť ohrozená výškou poplatkov prijatých od jedného auditovaného subjektu a tiež štruktúrou týchto poplatkov. Preto je dôležité zabezpečiť, aby poplatky za audit neboli založené na žiadnej forme podmienenosti, a v prípade, že sú poplatky za audit od jedného klienta vrátane jeho dcérskych podnikov značné, zavedie sa osobitný postup so zapojením výboru pre audit s cieľom zabezpečiť kvalitu auditu. Ak sa štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť stanú nadmerne závislými od jedného klienta, výbor pre audit by mal na základe primeraných dôvodov rozhodnúť o tom, či štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť môžu vo vykonávaní štatutárneho auditu pokračovať. Pri prijímaní takéhoto rozhodnutia by mal výbor pre audit okrem iného zohľadniť ohrozenie nezávislosti a dôsledky takéhoto rozhodnutia.
(8)
Poskytovanie niektorých iných služieb okrem štatutárneho auditu (neaudítorské služby) auditovaným subjektom zo strany štatutárnych audítorov, audítorských spoločností alebo členov ich sietí môže ohroziť ich nezávislosť. Preto je vhodné zakázať poskytovanie určitých neaudítorských služieb, ako sú špecifické daňové, konzultačné a poradenské služby auditovanému subjektu, jeho materskému podniku a podnikom, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv v rámci Únie. Služby, ktoré zahŕňajú plnenie nejakej úlohy v riadení alebo rozhodovaní auditovaného subjektu, by mohli zahŕňať riadenie prevádzkového kapitálu, poskytovanie finančných informácií, optimalizáciu podnikateľského procesu, riadenie peňažných tokov, transferové oceňovanie, vytvorenie efektívneho dodávateľského reťazca a podobne. Služby súvisiace s financovaním, kapitálovou štruktúrou a alokáciou a investičnou stratégiou auditovaného subjektu by sa mali zakázať okrem poskytovania služieb, ako sú služby náležitej starostlivosti (due-diligence), vydávanie comfort letters v súvislosti s prospektmi vydanými auditovaným subjektom a iné uisťovacie služby.
(9)
Členským štátom by sa malo umožniť rozhodnúť, že štatutárnym audítorom a audítorským spoločnostiam umožnia poskytovanie určitých služieb v oblasti daní alebo oceňovania, keď takéto služby nemajú na auditované účtovné závierky žiadny priamy vplyv alebo na ne majú nevýznamný vplyv, či už samostatne, alebo agregovane. Ak takéto služby zahŕňajú agresívne daňové plánovanie, nemali by sa považovať za nevýznamné. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by preto auditovanému subjektu takéto služby nemali poskytovať. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by mali mať možnosť poskytovať neaudítorské služby, ktoré nie sú zakázané podľa tohto nariadenia, ak poskytovanie takýchto služieb vopred schválil výbor pre audit a ak sa štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť sami presvedčili o tom, že poskytovanie takýchto služieb nepredstavuje ohrozenie nezávislosti štatutárneho audítora ani audítorskej spoločnosti, ktoré nemožno znížiť na akceptovateľnú úroveň použitím ochranných opatrení.
(10)
S cieľom zabrániť konfliktu záujmov je dôležité, aby štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť pred prijatím zákazky alebo pokračovaním v zákazke štatutárneho auditu subjektu verejného záujmu posúdili, či sú splnené požiadavky nezávislosti, a najmä či nevzniká ohrozenie nezávislosti v dôsledku vzťahu s uvedeným subjektom. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by mala každoročne potvrdzovať svoju nezávislosť výboru pre audit auditovaného subjektu a prerokovať s uvedeným výborom ohrozenie svojej nezávislosti, ako aj ochranné opatrenia použité na zníženie tohto ohrozenia.
(11)
Spracúvanie osobných údajov vykonávané v členských štátoch v súvislosti s týmto nariadením by sa malo riadiť smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (13) a takéto spracúvanie osobných údajov by malo podliehať dohľadu príslušných orgánov členských štátov, najmä verejných nezávislých orgánov určených členskými štátmi. Akákoľvek výmena alebo prenos informácií príslušnými orgánmi by mali byť v súlade s pravidlami prenosu osobných údajov ustanovenými v smernici 95/46/ES.
(12)
Riadna previerka kontroly kvality práce vykonanej v každej zákazke štatutárneho auditu by mala prispievať k vysokej kvalite auditu. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by preto nemala vydať svoju správu audítora pred ukončením tejto previerky kontroly kvality zákazky.
(13)
Výsledky štatutárneho auditu subjektu verejného záujmu by sa mali predkladať zainteresovaným stranám v správe audítora. S cieľom zvýšiť dôveru zainteresovaných strán v účtovné závierky auditovaného subjektu je osobitne dôležité, aby bola správa audítora opodstatnená a riadne zdôvodnená. Okrem informácií, ktorých poskytnutie sa vyžaduje podľa článku 28 smernice 2006/43/ES, by správa audítora mala predovšetkým zahŕňať dostatočné informácie o nezávislosti štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti, ako aj o tom, či sa daný štatutárny audit považoval za taký, aby umožnil odhaliť nezrovnalosti vrátane podvodu.
(14)
Hodnota štatutárneho auditu pre auditovaný subjekt by sa osobitne zvýšila, ak by sa posilnila komunikácia medzi štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou na jednej strane a výborom pre audit na strane druhej. Okrem pravidelného dialógu počas vykonávania štatutárneho auditu je dôležité, aby štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť predložili výboru pre audit dodatočnú a podrobnejšiu správu o výsledkoch štatutárneho auditu. Táto dodatočná správa by sa mala výboru pre audit predložiť najneskôr v čase predloženia správy audítora. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by mali na požiadanie prerokovať s výborom pre audit kľúčové záležitosti uvedené v tejto dodatočnej správe. Okrem toho by malo byť možné sprístupniť takúto dodatočnú podrobnú správu príslušným orgánom zodpovedným za dohľad nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami na ich žiadosť a tiež tretím stranám, ak tak stanovuje vnútroštátne právo.
(15)
Štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti už poskytujú príslušným orgánom, ktoré dohliadajú na subjekty verejného záujmu, informácie o skutočnostiach alebo rozhodnutiach, ktoré by mohli predstavovať porušenie pravidiel, ktorými sa riadi činnosť auditovaného subjektu, alebo o narušení nepretržitého fungovania auditovaného subjektu. Úlohy dohľadu by sa však zjednodušili, ak by orgány dohľadu nad úverovými inštitúciami a poisťovňami a ich štatutárni audítori a audítorské spoločnosti boli povinné zaviesť efektívny vzájomný dialóg.
(16)
Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 (14) sa zriadil Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB). Úlohou ESRB je monitorovať vznik systémového rizika v Únii. Vzhľadom na informácie, ku ktorým majú prístup štatutárni audítori a audítorské spoločnosti systémovo dôležitých finančných inštitúcií, by mohli ich skúsenosti pomôcť ESRB v jeho práci. Preto by sa prostredníctvom tohto nariadenia malo zjednodušiť organizovanie každoročného fóra pre dialóg medzi štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami na jednej strane a ESRB na strane druhej na odvetvovom a anonymnom základe.
(17)
S cieľom zvýšiť dôveru v štatutárnych audítorov a audítorské spoločnosti vykonávajúce štatutárny audit subjektov verejného záujmu a ich zodpovednosť je dôležité, aby sa zvýšila transparentnosť výkazníctva zo strany štatutárnych audítorov a audítorských spoločností. Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti by preto mali byť povinné zverejniť finančné informácie, najmä pokiaľ ide o ich celkový obrat rozdelený podľa poplatkov za audit uhradených subjektmi verejného záujmu, poplatkov za audit uhradených inými subjektmi a poplatkov za iné služby. Mali by zverejniť aj finančné informácie na úrovni siete, do ktorej patria. Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti by mali príslušným orgánom poskytovať ďalšie doplňujúce informácie o poplatkoch za audit s cieľom zjednodušiť im výkon úloh týkajúcich sa dohľadu.
(18)
Dôležité je posilniť úlohy výboru pre audit pri výbere nového štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti v záujme informovanejšieho rozhodnutia valného zhromaždenia spoločníkov alebo členov auditovaného subjektu. Pri predkladaní návrhu valnému zhromaždeniu by preto správny alebo dozorný orgán mal vysvetliť, či sa drží preferencie výboru pre audit, a ak to tak nie je, uviesť dôvody. Odporúčanie výboru pre audit by malo obsahovať aspoň dve možnosti voľby na zákazku auditu a riadne odôvodnenú preferenciu jednej z nich tak, aby si bolo možné naozaj vybrať. S cieľom poskytnúť spravodlivé a riadne odôvodnenie by mal výbor pre audit vo svojom odporúčaní pre audit využiť výsledky povinného výberového konania, ktoré auditovaný subjekt zorganizoval, a zodpovedný zaň je výbor pre audit. V tomto výberovom konaní by auditovaný subjekt nemal obmedzovať štatutárnych audítorov ani audítorské spoločnosti s nízkym trhovým podielom, aby predkladali návrhy na zákazku výkonu auditu. Súťažné podklady by mali obsahovať transparentné a nediskriminačné kritériá výberu, ktoré sa použijú na vyhodnotenie návrhov. Avšak so zreteľom na skutočnosť, že toto výberové konanie by mohlo spôsobiť neprimerané náklady podnikom so zníženou trhovou kapitalizáciou alebo malým a stredne veľkým subjektom verejného záujmu vzhľadom na ich veľkosť, je vhodné oslobodiť takéto podniky a subjekty od povinnosti organizovať výberové konanie na nového štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť.
(19)
Právo valného zhromaždenia spoločníkov alebo členov auditovaného subjektu vybrať si štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť by bolo bezcenné, ak by auditovaný subjekt mal uzavrieť zmluvu s treťou stranou, v ktorej sa tento výber obmedzuje. Z toho dôvodu by sa akékoľvek ustanovenie zmluvy medzi auditovaným subjektom a treťou stranou, pokiaľ ide o vymenovanie alebo obmedzenie výberu na konkrétnych štatutárnych audítorov alebo audítorské spoločnosti, malo považovať za neplatné.
(20)
Ak by subjekty verejného záujmu vymenovali viacerých štatutárnych audítorov alebo viaceré audítorské spoločnosti, posilnil by sa profesionálny skepticizmus a pomohlo by to zvýšiť kvalitu auditu. Toto opatrenie spolu s prítomnosťou menších audítorských spoločností na trhu s auditom by umožnilo rozvoj schopností týchto spoločností a rozšírenie výberu štatutárnych audítorov a audítorských spoločností pre subjekty verejného záujmu. Tieto subjekty by sa preto mali povzbudzovať a stimulovať na to, aby na výkon štatutárneho auditu menovali viac ako jedného štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť.
(21)
S cieľom riešiť ohrozenie nezávislosti z dôvodu familiárneho vzťahu s auditovaným subjektom a tak posilniť nezávislosť štatutárnych audítorov a audítorských spoločností je dôležité ustanoviť maximálne trvanie danej zákazky auditu štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti v konkrétnom auditovanom subjekte. Okrem toho sa v tomto nariadení ako prostriedok posilnenia nezávislosti štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti, posilnenia profesionálneho skepticizmu a skvalitnenia auditu ustanovujú tieto dve alternatívy predĺženia maximálnej dĺžky trvania: pravidelné a otvorené povinné výberové konanie alebo vymenovanie viac ako jedného štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti subjektmi verejného záujmu. Tiež zapojenie menších audítorských spoločností do týchto opatrení by umožnilo rozvoj schopností týchto spoločností a rozšírenie výberu štatutárnych audítorov a audítorských spoločností pre subjekty verejného záujmu. Mal by sa zaviesť aj vhodný mechanizmus postupnej rotácie, pokiaľ ide o kľúčových audítorských partnerov vykonávajúcich štatutárny audit v mene audítorskej spoločnosti. Takisto je dôležité stanoviť primerané obdobie, v ktorom tento štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť nesmie vykonávať štatutárny audit toho istého subjektu. S cieľom zabezpečiť hladký prechod by predchádzajúci štatutárny audítor mal odovzdať odovzdávací spis s relevantnými informáciami nastupujúcemu štatutárnemu audítorovi.
(22)
S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň dôvery investora a spotrebiteľa vo vnútorný trh zamedzením konfliktom záujmov by štatutárni audítori a audítorské spoločnosti mali podliehať primeranému dohľadu príslušných orgánov, ktoré sú nezávislé od audítorskej profesie a ktoré majú primerané schopnosti, odborné znalosti a zdroje. Členským štátom by sa malo umožniť delegovať alebo umožniť ich príslušným orgánom, aby delegovali ktorúkoľvek z úloh týchto príslušných orgánov na iné orgány alebo subjekty okrem tých, ktoré súvisia so systémom zabezpečenia kvality, prešetrovaním a disciplinárnymi systémami. Členským štátom by sa však malo umožniť rozhodnúť, že úlohy súvisiace s disciplinárnym systémom delegujú na iné úrady a orgány za predpokladu, že väčšina osôb zapojených do riadenia dotknutých úradov alebo orgánov je nezávislá od audítorskej profesie. Vnútroštátne príslušné orgány by mali mať potrebné právomoci na vykonávanie svojich úloh dohľadu vrátane možnosti mať prístup k údajom, získavať informácie a vykonávať kontroly. Mali by sa špecializovať v oblasti dohľadu nad finančnými trhmi, dodržiavania súladu s povinnosťami finančného výkazníctva alebo v dohľade nad štatutárnym auditom. Malo by však byť možné, aby dohľad nad dodržiavaním povinností uložených subjektom verejného záujmu vykonávali príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad uvedenými subjektmi. Financovanie príslušných orgánov by malo byť nezávislé od akéhokoľvek možného nevhodného vplyvu zo strany štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností.
(23)
Kvalita dohľadu by sa mala zlepšiť, ak bude existovať účinná spolupráca medzi orgánmi poverenými rôznymi úlohami na vnútroštátnej úrovni. Z toho dôvodu by orgány zodpovedné za dohľad nad dodržiavaním povinností týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu mali spolupracovať s orgánmi zodpovednými za úlohy ustanovené v smernici 2006/43/ES s orgánmi dohliadajúcimi nad subjektmi verejného záujmu a s jednotkami finančnej polície uvedenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES (15).
(24)
Externé zabezpečenie kvality v prípade štatutárneho auditu je pre vysokú kvalitu auditu rozhodujúce. Zverejňovaným finančným informáciám sa ním dodáva dôveryhodnosť a spoločníkom, investorom, veriteľom a ostatným zúčastneným stranám sa poskytuje lepšia ochrana. Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti by preto mali podliehať systému zabezpečenia kvality, za ktorý by mali byť zodpovedné príslušné orgány, čím by sa zabezpečila objektivita a nezávislosť od audítorskej profesie. Previerky zabezpečenia kvality by sa mali organizovať tak, aby každý štatutárny audítor alebo každá audítorská spoločnosť vykonávajúca audity subjektov verejného záujmu podliehala previerke zabezpečenia kvality na základe analýzy rizík. V prípade štatutárnych audítorov a audítorských spoločností vykonávajúcich audity subjektov verejného záujmu okrem tých, ktoré sú vymedzené v článku 2 bodoch 17 a 18 smernice 2006/43/ES, by sa uvedená previerka mala uskutočniť aspoň každé tri roky a v ostatných prípadoch aspoň každých šesť rokov. Informácie o tom, ako by sa mali uskutočňovať kontroly, sú uvedené v odporúčaní Komisie zo 6. mája 2008 týkajúce sa externého zabezpečenia kvality v prípade štatutárnych audítorov a audítorských spoločností vykonávajúcich audit subjektov verejného záujmu (16). Previerky zabezpečenia kvality by mali byť primerané a proporcionálne, pokiaľ ide o rozsah a zložitosť činnosti preverovaného štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
(25)
Trh poskytovania služieb štatutárneho auditu subjektom verejného záujmu sa postupne rozvíja. Preto je potrebné, aby príslušné orgány monitorovali vývoj na trhu, najmä pokiaľ ide o riziká vyplývajúce z vysokej koncentrácie na trhu, a to aj v rámci špecifických odvetví, a činnosti výborov pre audit.
(26)
Transparentnosť činností príslušných orgánov by mala pomôcť zvýšiť dôveru investorov a spotrebiteľov na vnútornom trhu. Malo by sa preto vyžadovať, aby príslušné orgány pravidelne podávali správy o svojej činnosti a uverejňovali informácie v súhrnnej podobe o zisteniach a záveroch z kontrol alebo v individuálnej podobe, ak tak členské štáty ustanovia.
(27)
Spolupráca medzi príslušnými orgánmi členských štátov môže byť dôležitým prínosom na zabezpečenie trvale vysokej kvality štatutárneho auditu v Únii. Príslušné orgány členských štátov by preto mali navzájom v prípade potreby spolupracovať na účel vykonávania svojich povinností dohľadu, pokiaľ ide o štatutárne audity. Mali by rešpektovať zásadu regulácie a dohľadu zo strany domovského členského štátu v členskom štáte, v ktorom je štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť schválená a v ktorom má auditovaný subjekt svoje sídlo. Spolupráca medzi príslušnými orgánmi by sa mala organizovať v rámci Výboru európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (CEAOB), ktorý by mal pozostávať zo zástupcov príslušných orgánov na vysokej úrovni. S cieľom posilniť konzistentné uplatňovanie tohto nariadenia by CEAOB mal mať možnosť prijímať nezáväzné usmernenia alebo stanoviská. Okrem toho by mal zjednodušovať výmenu informácií, poskytovať poradenstvo Komisii a podieľať sa na odborných posudkoch a odborných preskúmaniach.
Na účely vykonávania odborného posúdenia systémov verejného dohľadu v tretích krajinách a medzinárodnej spolupráce medzi členskými štátmi a tretími krajinami v tejto oblasti by CEAOB mal zriadiť podskupinu, ktorej by predsedal člen vymenovaný Európskym orgánom dohľadu (Európskym orgánom pre cenné papiere a trhy - ESMA) (17), a mal by orgán ESMA, Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo -EBA) (18) alebo Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov - EIOPA) (19) požiadať o pomoc, pokiaľ sa jeho žiadosť týka medzinárodnej spolupráce medzi členskými štátmi a tretími krajinami v oblasti štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu, na ktoré dohliadajú tieto európske orgány dohľadu. Sekretariát CEAOB by mala poskytnúť Komisia a na základe pracovného programu, ktorý schváli CEAOB, zahrnúť súvisiace náklady do svojich odhadov na ďalší rok.
(28)
Rozsah spolupráce medzi príslušnými orgánmi členských štátov by mal zahŕňať spoluprácu, pokiaľ ide o previerky zabezpečenia kvality a pomoc pri prešetrovaniach súvisiacich s vykonávaním štatutárnych auditov subjektov verejného záujmu vrátane prípadov, v ktorých prešetrované konanie nepredstavuje porušenie žiadneho legislatívneho alebo regulačného ustanovenia platného v dotknutých členských štátoch. Podrobné podmienky spolupráce medzi príslušnými orgánmi členských štátov by mali zahŕňať možnosť vytvorenia kolégií príslušných orgánov a delegovanie úloh medzi nimi. Pri tejto spolupráci by sa mala zohľadniť koncepcia siete, v ktorej štatutárni audítori a audítorské spoločnosti fungujú. Príslušné orgány by mali rešpektovať primerané pravidlá týkajúce sa zachovávania dôvernosti a služobného tajomstva.
(29)
Previazanosť kapitálových trhov vyvoláva potrebu, aby príslušné orgány boli oprávnené spolupracovať s orgánmi a úradmi dohľadu tretích krajín, pokiaľ ide o výmenu informácií alebo previerky zabezpečenia kvality. V prípade, že spolupráca s orgánmi tretích krajín súvisí s audítorskou pracovnou dokumentáciou alebo inými dokumentmi v držbe štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností, by sa však mali uplatňovať postupy stanovené smernicou 2006/43/ES.
(30)
Na zabezpečenie plynulého fungovania kapitálových trhov je potrebná udržateľná audítorská kapacita a konkurenčný trh pre služby štatutárneho auditu, na ktorom je dostatočný výber štatutárnych audítorov a audítorských spoločností schopných vykonať štatutárne audity subjektov verejného záujmu. Príslušné orgány a Európska sieť pre hospodársku súťaž (ESHS) by mali podať správu o zmenách, ktoré nastali v štruktúre audítorského trhu v dôsledku prijatia tohto nariadenia.
(31)
Zosúladenie postupov na prijímanie delegovaných aktov Komisiou so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, a najmä s jej článkom 290 a 291, by sa malo vykonať na individuálnom základe. S cieľom zohľadniť vývoj v oblasti auditu a audítorskej profesie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Delegované akty sú predovšetkým dôležité na účely prijatia medzinárodných audítorských štandardov v oblasti audítorskej praxe, nezávislosti a interných kontrol štatutárnych audítorov a audítorských spoločností. Prijaté medzinárodné audítorské štandardy by nemali meniť požiadavky tohto nariadenia alebo dopĺňať tieto požiadavky okrem tých, ktoré sú v tomto smere presne vymedzené. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov.
Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(32)
S cieľom zabezpečiť právnu istotu a plynulý prechod na režim zavedený týmto nariadením je dôležité zaviesť prechodné obdobie, pokiaľ ide o nadobudnutie účinnosti povinnosti rotácie štatutárnych audítorov a audítorských spoločností a povinnosti organizovať výberové konanie na výber štatutárnych audítorov a audítorských spoločností.
(33)
Odkazy na ustanovenia smernice 2006/43/ES by sa mali považovať za odkazy na vnútroštátne ustanovenia, ktorými sa transponujú dané ustanovenia smernice 2006/43/ES. Novým európskym rámcom pre audit stanoveným týmto nariadením a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ (20) sa nahrádzajú existujúce požiadavky ustanovené v smernici 2006/43/ES a mal by sa vykladať bez odkazov na akékoľvek predchádzajúce nástroje, ako sú odporúčania Komisie prijaté v rámci minulého rámca.
(34)
Keďže ciele tohto nariadenia, konkrétne objasnenie a lepšie vymedzenie úlohy štatutárneho auditu týkajúceho sa subjektov verejného záujmu, zlepšenie informácií, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytuje auditovanému subjektu, investorom a ostatným zainteresovaným stranám, zlepšenie komunikačných kanálov medzi audítormi a orgánmi dohľadu nad subjektmi verejného záujmu, zabránenie konfliktu záujmov vyplývajúcemu z poskytovania neaudítorských služieb subjektom verejného záujmu, zníženie rizika potenciálneho konfliktu záujmov z dôvodu existujúceho systému, keď si auditovaný vyberá a platí audítora, alebo ohrozenia z dôvodu familiárneho vzťahu, zjednodušenie zmeny a výberu štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti pre subjekty verejného záujmu, rozšírenie možnosti výberu štatutárnych audítorov a audítorských spoločností pre subjekty verejného záujmu a zlepšenie účinnosti, nezávislosti a konzistentnosti regulácie a dohľadu nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami poskytujúcimi štatutárny audit subjektom verejného záujmu aj v súvislosti so spoluprácou na úrovni Únie nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu ich rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(35)
V tomto nariadení sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie, konkrétne právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života, právo na ochranu osobných údajov a slobodu podnikania, a musí sa uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami.
(36)
V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý 23. apríla 2012 vydal svoje stanovisko (21).
(37)
Týmto nariadením a smernicou 2014/56/EÚ by sa mal stanoviť nový právny rámec štatutárneho auditu ročných a konsolidovaných účtovných závierok, a preto by sa rozhodnutie Komisie 2005/909/ES (22) malo zrušiť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa ustanovujú požiadavky na vykonávanie štatutárneho auditu ročných a konsolidovaných účtovných závierok subjektov verejného záujmu, pravidlá organizácie a výberu štatutárnych audítorov a audítorských spoločností subjektmi verejného záujmu s cieľom podporovať ich nezávislosť a vyhnúť sa konfliktom záujmov, ako aj pravidlá o dohľade nad dodržiavaním uvedených požiadaviek štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie sa uplatňuje na:
a)
štatutárnych audítorov a audítorské spoločnosti vykonávajúce štatutárne audity subjektov verejného záujmu;
b)
subjekty verejného záujmu.
2. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby bola dotknutá smernica 2006/43/ES.
3. Ak sa od družstva v zmysle článku 2 bodu 14 smernice 2006/43/ES, sporiteľne alebo podobného subjektu uvedeného v článku 45 smernice 86/635/EHS alebo od dcérskej spoločnosti alebo právneho nástupcu družstva, sporiteľne alebo podobného subjektu uvedeného v článku 45 smernice 86/635/EHS vyžaduje, aby podľa vnútroštátnych právnych predpisov boli členom neziskového audítorského subjektu, alebo sa im takéto členstvo umožňuje, členské štáty môžu rozhodnúť, že toto nariadenie alebo jeho niektoré ustanovenia sa nevzťahujú na štatutárny audit takého subjektu za predpokladu, že štatutárny audítor pri vykonávaní štatutárneho auditu jedného z jeho členov a osoby, ktoré by mohli štatutárny audit ovplyvniť, spĺňajú zásady nezávislosti ustanovené v smernici 2006/43/ES.
4. Ak sa od družstva v zmysle článku 2 bodu 14 smernice 2006/43/ES, sporiteľne alebo podobného subjektu uvedeného v článku 45 smernice 86/635/EHS alebo od dcérskej spoločnosti alebo právneho nástupcu takéhoto družstva, sporiteľne alebo podobného subjektu uvedeného v článku 45 smernice 86/635/EHS vyžaduje, aby podľa vnútroštátneho práva boli členom neziskového audítorského subjektu, alebo sa im takéto členstvo umožňuje, objektívna, rozumná a informovaná strana by nedošla k záveru, že vzťah založený na členstve spochybňuje nezávislosť štatutárneho audítora, pokiaľ sa pri vykonávaní štatutárneho auditu niektorého z členov uplatňujú zásady nezávislosti od štatutárnych audítorov vykonávajúcich audit a od osôb, ktoré by mohli ovplyvňovať štatutárny audit.
5. Členský štát informuje Komisiu a Výbor európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (ďalej len „CEAOB“) uvedený v článku 30 o takýchto výnimočných situáciách neuplatnenia tohto nariadenia alebo určitých ustanovení tohto nariadenia. Komisii a CEAOB oznámi zoznam ustanovení tohto nariadenia, ktoré sa neuplatňujú na štatutárny audit subjektov uvedených v odseku 3 tohto článku, a dôvody, ktoré odôvodňujú takéto neuplatňovanie.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú vymedzenia pojmov stanovené v článku 2 smernice 2006/43/ES s výnimkou pojmu „príslušný orgán“, ako je stanovený v článku 20 tohto nariadenia.
HLAVA II
PODMIENKY VYKONÁVANIA ŠTATUTÁRNEHO AUDITU SUBJEKTOV VEREJNÉHO ZÁUJMU
Článok 4
Poplatky za audit
1. Poplatky za poskytovanie štatutárneho auditu subjektom verejného záujmu nie sú podmienené.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 25 smernice 2006/43/ES, na účely prvého pododseku podmienené poplatky sú poplatky za zákazky na audit vypočítané na vopred určenom základe, ktorý závisí od záveru alebo výsledku transakcie alebo od výsledku vykonanej práce. Poplatky sa nepovažujú za podmienené, ak ich určil súd alebo príslušný orgán.
2. Keď štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytuje auditovanému subjektu, jeho materskému podniku alebo podnikom, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, počas obdobia troch alebo viacerých po sebe nasledujúcich účtovných období iné neaudítorské služby ako tie, ktoré sú uvedené v článku 5 ods. 1 tohto nariadenia, celkové poplatky za takéto služby sa obmedzia najviac na 70 % priemeru poplatkov, ktoré sa zaplatili za štatutárny audit (štatutárne audity) auditovaného subjektu v posledných troch po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, a prípadne jeho materského podniku, podnikov, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, a konsolidovaných účtovných závierok danej skupiny podnikov.
Na účely obmedzení uvedených v prvom pododseku sa vylučujú neaudítorské služby, ktoré vyžadujú právne predpisy Únie alebo vnútroštátne právne predpisy a ktoré sú iné ako tie, ktoré sa uvádzajú v článku 5 ods. 1.
Členské štáty môžu ustanoviť, že príslušný orgán môže výnimočne a na požiadanie štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti povoliť vyňatie štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti z požiadaviek v prvom pododseku v súvislosti s auditovaným subjektom na obdobie nepresahujúce dve účtovné obdobia.
3. Keď celkové poplatky prijaté od subjektu verejného záujmu predstavujú v každom z posledných troch po sebe nasledujúcich účtovných období viac ako 15 % celkových poplatkov prijatých štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou, alebo prípadne skupinovým audítorom, vykonávajúcimi štatutárny audit v každom z uvedených účtovných období, takýto štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, alebo prípadne skupinový audítor túto skutočnosť oznámi výboru pre audit a s týmto výborom prerokuje ohrozenie svojej nezávislosti a ochranné opatrenia prijaté na zmiernenie tohto ohrozenia. Výbor pre audit zváži, či by zákazka na audit mala pred vydaním správy audítora podliehať previerke kontroly kvality zákazky zo strany iného štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
Ak poplatky prijaté od takéhoto subjektu verejného záujmu naďalej prekračujú 15 % celkových poplatkov prijatých takýmto štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou, alebo prípadne skupinovým audítorom, vykonávajúcimi štatutárny audit, výbor pre audit na základe objektívnych dôvodov rozhodne, či tento štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, alebo skupinový audítor takéhoto subjektu alebo skupiny subjektov môže pokračovať vo vykonávaní štatutárneho auditu v ďalšom období, ktoré v každom prípade nesmie presahovať dva roky.
4. Členské štáty môžu uplatňovať prísnejšie požiadavky ako tie, ktoré sú stanovené v tomto článku.
Článok 5
Zákaz poskytovania neaudítorských služieb
1. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonávajúca štatutárny audit subjektu verejného záujmu alebo ktorýkoľvek člen siete, do ktorej štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť patria, neposkytujú, či už priamo, alebo nepriamo, auditovanému subjektu, jeho materskému podniku ani podnikom, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, v rámci Únie žiadne zakázané neaudítorské služby v:
a)
období medzi začiatkom auditovaného obdobia a vydaním správy audítora a
b)
účtovnom období, ktoré bezprostredne predchádza obdobiu uvedenému v písmene a) vo vzťahu k službám uvedeným v druhom pododseku písm. g).
Na účely tohto článku zakázané neaudítorské služby sú:
a)
daňové služby týkajúce sa:
i)
vypracovania daňových priznaní;
ii)
dane zo mzdy;
iii)
ciel;
iv)
identifikácie verejných dotácií a daňových stimulov, pokiaľ sa podpora od štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti v súvislosti s takými službami nevyžaduje na základe právnych predpisov;
v)
podpory týkajúcej sa daňových kontrol vykonávaných daňovými úradmi, pokiaľ sa podpora od štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti v súvislosti s takými kontrolami nevyžaduje na základe právnych predpisov;
vi)
výpočet priamych a nepriamych daní a odložených daní;
vii)
poskytovanie daňového poradenstva;
b)
služby, ktoré zahŕňajú plnenie nejakej úlohy v riadení alebo rozhodovaní auditovaného subjektu;
c)
vedenie účtovníctva a vypracúvanie účtovných záznamov a účtovných závierok;
d)
spracovanie miezd;
e)
navrhovanie a implementácia takých postupov vnútornej kontroly alebo riadenia rizík, ktoré súvisia s vypracúvaním a/alebo kontrolou finančných informácií, alebo navrhovanie a implementácia technologických systémov týkajúcich sa finančných informácií;
f)
služby oceňovania vrátane oceňovaní vykonávaných v súvislosti s poistno-matematickými službami alebo službami podpory v prípade právneho sporu;
g)
právne služby, pokiaľ ide o:
i)
poskytovanie všeobecného právneho poradenstva;
ii)
vyjednávanie v mene auditovaného subjektu a
iii)
vystupovanie v úlohe obhajcu pri riešení právnych sporov;
h)
služby týkajúce sa funkcie vnútorného auditu auditovaného subjektu;
i)
služby súvisiace s financovaním, kapitálovou štruktúrou a alokáciou a investičnou stratégiou auditovaného subjektu okrem poskytovania uisťovacích služieb vo vzťahu k účtovným závierkam, ako je vydávanie comfort letters v súvislosti s prospektmi vydanými auditovaným subjektom;
j)
propagovanie akcií auditovaného subjektu, obchodovanie s nimi alebo ich upisovanie;
k)
služby týkajúce sa ľudských zdrojov, pokiaľ ide o:
i)
riadenie, a to v takej pozícii, v ktorej možno významne ovplyvniť prípravu účtovných záznamov alebo účtovných závierok, ktoré podliehajú štatutárnemu auditu, ak takéto služby zahŕňajú:
-
hľadanie alebo výber kandidátov na takéto pozície alebo
-
previerku referencií kandidátov na takéto pozície;
ii)
navrhovanie organizačnej štruktúry a
iii)
kontrolu nákladov.
2. Okrem služieb uvedených v odseku 1 členské štáty môžu zakázať aj iné služby, ak dospejú k záveru, že uvedené služby predstavujú ohrozenie pre nezávislosť. Členské štáty oznámia Komisii všetky doplnenia zoznamu v odseku 1.
3. Odchylne od odseku 1 druhého pododseku členské štáty môžu povoliť poskytovanie služieb uvedených v písmene a) bode i), písmene a) bodoch iv) až vii) a v písmene f) za predpokladu, že spĺňajú tieto požiadavky:
a)
nemajú na auditované účtovné závierky žiadny priamy vplyv ani na ne majú nevýznamný vplyv, či už samostatne, alebo agregovane;
b)
odhad vplyvu na auditované účtovné závierky je komplexne zdokumentovaný a vysvetlený v dodatočnej správe pre výbor pre audit, uvedenej v článku 11, a
c)
štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť spĺňa zásady nezávislosti ustanovené v smernici 2006/43/ES.
4. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonávajúca štatutárne audity subjektov verejného záujmu, a ak štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť patria do siete, ktorýkoľvek člen takejto siete môže poskytnúť auditovanému subjektu, jeho materskému podniku alebo podnikom, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, neaudítorské služby okrem zakázaných neaudítorských služieb uvedených v odseku 1 a 2, a to s výhradou schválenia výborom pre audit a po tom, čo riadne posúdil ohrozenie nezávislosti a uplatnil ochranné opatrenia v súlade s článkom 22b smernice 2006/43/ES. V prípade potreby výbor pre audit vydá usmernenia, pokiaľ ide o služby uvedené v odseku 3.
Okrem zakázaných neaudítorských služieb uvedených v odseku 1 členské štáty môžu stanoviť prísnejšie pravidlá, v ktorých určia podmienky, za akých môže štatutárny audítor, audítorská spoločnosť alebo člen siete, ku ktorej štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť patria, poskytnúť auditovanému subjektu, jeho materskému podniku alebo podnikom, v ktorých má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, neaudítorské služby.
5. Ak člen siete, do ktorej patrí štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonávajúca štatutárny audit subjektu verejného záujmu, poskytuje ktorúkoľvek z neaudítorských služieb, ktoré sú uvedené v odseku 1 a 2 tohto článku, takému podniku zaregistrovanému v tretej krajine, v ktorom má auditovaný subjekt verejného záujmu rozhodujúci vplyv, dotknutý štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť posúdi, či by ich nezávislosť nebola spochybnená tým, že člen siete poskytuje také služby.
Ak je ovplyvnená ich nezávislosť, štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť uplatní prípadné ochranné opatrenia s cieľom zmierniť ohrozenie spôsobené takýmto poskytnutím služieb v tretej krajine. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť môže pokračovať vo výkone štatutárneho auditu subjektu verejného záujmu, len ak dokáže v súlade s článkom 6 tohto nariadenia a článkom 22b smernice 2006/43/ES odôvodniť, že takéto poskytovanie služieb nemá vplyv na jeho alebo jej odborný úsudok a správu audítora.
Na účely tohto odseku:
a)
zapojenie do rozhodovacieho procesu auditovaného subjektu a poskytovanie služieb uvedených v odseku 1 druhom pododseku písm. b), c) a e) sa v každom prípade považuje za ovplyvňujúce túto nezávislosť a toto ovplyvnenie sa nedá zmierniť žiadnymi ochrannými opatreniami;
b)
poskytovanie služieb uvedených v iných písmenách ako b), c) a e) druhého pododseku odseku 1 sa považuje za ovplyvňujúce takúto nezávislosť, a preto si vyžaduje ochranné opatrenia na zmiernenie ohrozenia, ktoré je tým spôsobené.
Článok 6
Príprava na štatutárny audit a posúdenie ohrozenia nezávislosti
1. Pred prijatím zákazky na štatutárny audit subjektu verejného záujmu alebo pokračovaním v takejto zákazke štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť okrem ustanovení článku 22b smernice 2006/43/ES posúdi a zdokumentuje:
a)
či spĺňa požiadavky v článkoch 4 a 5 tohto nariadenia;
b)
či sú dodržané podmienky v článku 17 tohto nariadenia;
c)
bez toho, aby bola dotknutá smernica 2005/60/ES, integritu členov dozorných, správnych a riadiacich orgánov subjektu verejného záujmu.
2. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť:
a)
každoročne písomne potvrdzuje výboru pre audit, že štatutárny audítor, audítorská spoločnosť a partneri, manažéri na vyšších úrovniach riadenia a manažéri vykonávajúci štatutárny audit sú od auditovaného subjektu nezávislí;
b)
prerokuje s výborom pre audit ohrozenie svojej nezávislosti a ochranné opatrenia prijaté na zmiernenie tohto ohrozenia, ktoré zdokumentovala podľa odseku 1.
Článok 7
Nezrovnalosti
Bez toho, aby bol dotknutý článok 12 tohto nariadenia a smernica 2005/60/ES, keď štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonávajúca štatutárny audit subjektu verejného záujmu má podozrenie alebo má opodstatnené dôvody na podozrenie, že môže dôjsť alebo došlo k nezrovnalostiam vrátane podvodu, pokiaľ ide o účtovnú závierku auditovaného subjektu, informuje auditovaný subjekt a vyzve ho na prešetrenie týchto záležitostí a prijatie primeraných opatrení na riešenie takýchto nezrovnalostí a na to, aby sa zabránilo opätovnému výskytu takýchto nezrovnalostí v budúcnosti.
Ak auditovaný subjekt túto záležitosť neprešetrí, štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť informuje orgány určené členskými štátmi, ktoré sú zodpovedné za prešetrenie takýchto nezrovnalostí.
Sprístupnenie informácií o akejkoľvek nezrovnalosti uvedenej v prvom pododseku týmto orgánom, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť uskutoční v dobrej viere, nepredstavuje porušenie žiadneho zmluvného ani právneho obmedzenia týkajúceho sa sprístupňovania informácií.
Článok 8
Previerka kontroly kvality zákazky
1. Pred vydaním správ uvedených v článkoch 10 a 11 sa vykoná previerka kontroly kvality zákazky (v tomto článku ďalej len „previerka“) s cieľom posúdiť, či štatutárny audítor alebo kľúčový audítorský partner mohol reálne dospieť k názoru a záverom vyjadreným v návrhu týchto správ.
2. Previerku vykoná preverovateľ kontroly kvality zákazky (v tomto článku ďalej len „preverovateľ“). Preverovateľ je štatutárny audítor, ktorý nie je zapojený do vykonávania tohto štatutárneho auditu, ktorého sa previerka týka.
3. Odchylne od odseku 2, ak štatutárny audit vykonala audítorská spoločnosť a do výkonu štatutárneho auditu boli zapojení všetci štatutárni audítori alebo ak štatutárny audit vykonal štatutárny audítor a tento štatutárny audítor nie je partnerom ani zamestnancom audítorskej spoločnosti, táto/tento zabezpečí, aby previerku vykonal iný štatutárny audítor. Sprístupnenie dokumentov alebo informácií nezávislému preverovateľovi na účely tohto článku nepredstavuje porušenie služobného tajomstva. Dokumenty alebo informácie sprístupnené preverovateľovi na účely tohto článku sú predmetom služobného tajomstva.
4. Pri výkone previerky preverovateľ zaznamenáva aspoň:
a)
ústne a písomné informácie, a to bez ohľadu na to, či tieto informácie boli, alebo neboli poskytnuté na žiadosť preverovateľa, ktoré štatutárny audítor alebo kľúčový audítorský partner poskytol na doloženie závažných úsudkov, ako aj hlavných zistení, ku ktorým dospel počas vykonaných audítorských postupov, a závery, ktoré z týchto zistení vyvodil;
b)
názory štatutárneho audítora alebo kľúčového audítorského partnera, tak ako sú vyjadrené v návrhoch správ uvedených v článkoch 10 a 11.
5. V previerke sa hodnotia aspoň tieto prvky:
a)
nezávislosť štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti od auditovaného subjektu;
b)
závažné riziká, ktoré sú relevantné pre štatutárny audit a ktoré štatutárny audítor alebo kľúčový audítorský partner zistil počas výkonu štatutárneho auditu, a opatrenia, ktoré prijal na primerané riadenie týchto rizík;
c)
argumentácia štatutárneho audítora alebo kľúčového audítorského partnera, najmä pokiaľ ide o úroveň významnosti a závažné riziká uvedené v písmene b);
d)
žiadosť o radu od externých expertov a uplatnenie tejto rady;
e)
povaha a rozsah opravených a neopravených nesprávností v účtovnej závierke, ktoré boli zistené počas výkonu auditu;
f)
otázky prerokované s výborom pre audit a riadiacim a/alebo dozorným orgánom auditovaného subjektu;
g)
otázky prerokované s príslušnými orgánmi a prípadne s ostatnými tretími stranami;
h)
či dokumenty a informácie vybrané preverovateľom zo spisu podporujú názor štatutárneho audítora alebo kľúčového audítorského partnera, tak ako je vyjadrený v návrhu správ uvedených v článkoch 10 a 11.
6. Preverovateľ prerokuje výsledky previerky so štatutárnym audítorom alebo kľúčovým audítorským partnerom. Audítorská spoločnosť stanoví postupy riešenia prípadnej nezhody medzi kľúčovým audítorským partnerom a preverovateľom.
7. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť a preverovateľ si vedú záznamy o výsledkoch previerky a o úvahách, ktoré sú podkladom pre uvedené výsledky.
Článok 9
Medzinárodné audítorské štandardy
Komisia je splnomocnená prijímať prostredníctvom delegovaných aktov v súlade s článkom 39 medzinárodné audítorské štandardy uvedené v článku 26 smernice 2006/43/ES v oblasti audítorskej praxe a nezávislosti a interných kontrol štatutárnych audítorov a audítorských spoločností na účely ich uplatnenia v Únii, a to za predpokladu, že spĺňajú požiadavky článku 26 ods. 3 písm. a), b) a c) smernice 2006/43/ES a nemenia sa nimi žiadne požiadavky tohto nariadenia ani nedopĺňajú žiadne z jeho požiadaviek okrem tých, ktoré sú stanovené v článkoch 7, 8 a 18 tohto nariadenia.
Článok 10
Správa audítora
1. Štatutárny audítor (štatutárni audítori) alebo audítorská spoločnosť (audítorské spoločnosti) predloží(-ia) výsledky štatutárneho auditu subjektu verejného záujmu v správe audítora.
2. Správa audítora sa vypracuje v súlade s ustanoveniami článku 28 smernice 2006/43/ES a dodatočne sa v nej aspoň:
a)
uvedie, kto alebo aký orgán vymenoval štatutárneho audítora (štatutárnych audítorov) alebo audítorskú spoločnosť (audítorské spoločnosti);
b)
uvedie dátum vymenovania a celkové neprerušené obdobie zákazky vrátane predchádzajúcich obnovení zákazky (predĺžení obdobia, na ktoré boli pôvodne vymenovaní) a opätovných vymenovaní štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností;
c)
na podporu názoru audítora poskytne:
i)
opis najzávažnejších posúdených rizík významnej nesprávnosti vrátane posúdených rizík významnej nesprávnosti z dôvodu podvodu;
ii)
zhrnutie reakcie audítora na tieto riziká a
iii)
ak je to relevantné, kľúčové postrehy vyplývajúce z týchto rizík.
Ak je to relevantné z hľadiska vyššie uvedených informácií obsiahnutých v správe audítora týkajúcich sa každého závažného posúdeného rizika významnej nesprávnosti, v správe audítora sa uvedie jasný odkaz na príslušné zverejnenia v účtovnej závierke;
d)
vysvetlí, do akej miery považoval štatutárny audit za taký, aby umožnil odhaliť nezrovnalosti vrátane podvodu;
e)
potvrdí, že názor audítora je konzistentný s dodatočnou správou pre výbor pre audit uvedenou v článku 11;
f)
vyhlási, že neboli poskytované zakázané neaudítorské služby uvedené v článku 5 ods. 1 a že štatutárny audítor (štatutárni audítori) alebo audítorská spoločnosť (audítorské spoločnosti) ostal(-a)(-i) pri výkone auditu nezávislý(-á)(-í) od auditovaného subjektu;
g)
uvedú akékoľvek služby okrem štatutárneho auditu, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytli auditovanému subjektu a podniku(-om), v ktorom(-ých) má auditovaný subjekt rozhodujúci vplyv, a ktoré sa nezverejnili v správe o hospodárení ani v účtovnej závierke.
Členské štáty môžu stanoviť dodatočné požiadavky, pokiaľ ide o obsah správy audítora.
3. Okrem požiadavky uvedenej v odseku 2 písm. e) správa audítora neobsahuje žiadne krížové odkazy na dodatočnú správu pre výbor pre audit uvedenú v článku 11. Správa audítora je napísaná v zrozumiteľnom a jednoznačnom jazyku.
4. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť nepoužíva názov žiadneho príslušného orgánu spôsobom, ktorý by poukazoval alebo naznačoval, že uvedený orgán správu audítora schválil alebo s ňou súhlasí.
Článok 11
Dodatočná správa určená pre výbor pre audit
1. Štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti vykonávajúci štatutárne audity subjektov verejného záujmu predkladajú výboru pre audit auditovaného subjektu dodatočnú správu najneskôr v deň predloženia správy audítora uvedenej v článku 10. Členské štáty môžu vyžadovať, aby sa táto dodatočná správa predložila aj správnemu alebo dozornému orgánu auditovaného subjektu.
Ak auditovaný subjekt nemá výbor pre audit, dodatočná správa sa predkladá orgánu, ktorý v rámci auditovaného subjektu vykonáva rovnocenné funkcie. Ak je to v súlade s vnútroštátnym právom, členské štáty môžu povoliť, aby výbor pre audit poskytol uvedenú dodatočnú správu tým tretím stranám, ktoré sú v tomto vnútroštátnom práve uvedené.
2. Dodatočná správa pre výbor pre audit má písomnú podobu. Vysvetľujú sa v nej výsledky vykonaného štatutárneho auditu a prinajmenšom:
a)
obsahuje vyhlásenie o nezávislosti uvedené v článku 6 ods. 2 písm. a);
b)
ak štatutárny audit vykonala audítorská spoločnosť, v správe sa identifikuje každý kľúčový audítorský partner zapojený do auditu;
c)
ak štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť prijali opatrenia, aby nejakú časť ich činnosti vykonal iný štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, ktorá nie je členom rovnakej siete, alebo využila prácu externých odborníkov, v správe sa tento fakt uvedie a potvrdí sa, že štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť dostali potvrdenie od tohto iného štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti a/alebo externého odborníka, pokiaľ ide o ich nezávislosť;
d)
sa v nej opíše povaha, frekvencia a rozsah komunikácie s výborom pre audit alebo orgánom vykonávajúcim rovnocenné funkcie v rámci auditovaného subjektu, riadiacim orgánom a správnym alebo dozorným orgánom auditovaného subjektu vrátane dátumov rokovaní s týmito orgánmi;
e)
sa do nej zahrnie opis rozsahu a časový harmonogram auditu;
f)
ak bol vymenovaný viac ako jeden audítor alebo audítorská spoločnosť, opíše sa rozdelenie úloh medzi štatutárnymi audítormi a/alebo audítorskými spoločnosťami;
g)
sa v nej opíše použitá metodika vrátane toho, ktoré kategórie súvahy sa overili priamo a ktoré kategórie sa overili na základe testovania systémov a testovania súladu, vrátane vysvetlenia všetkých podstatných odchýlok priradenia váhy testovaniu systémov a testovaniu súladu v porovnaní s predchádzajúcim rokom, a to aj vtedy, ak štatutárny audit minulého roku vykonal(-i) iný(-í) štatutárny(-i) audítor(-i) alebo audítorská(-é) spoločnosť(-ti);
h)
sa v nej uvedie kvantitatívna úroveň významnosti, ktorá sa uplatnila na výkon štatutárneho auditu pre účtovnú závierku ako celok, a prípadne úroveň či úrovne významnosti pre konkrétne druhy transakcií, zostatky na účtoch alebo zverejnenia, a uvedú sa kvalitatívne faktory, ktoré sa zvažovali pri stanovení úrovne významnosti;
i)
uvedú sa úsudky o udalostiach alebo podmienkach, ktoré sa identifikovali počas auditu, ktoré môžu vyvolať značné pochybnosti o schopnosti subjektu nepretržite pokračovať vo svojej činnosti, pričom sa uvedie, či predstavujú významnú neistotu, a uvedie sa súhrn všetkých záruk, comfort letters, verejných intervencií a iných podporných opatrení, ktoré sa pri posudzovaní schopnosti nepretržitého pokračovania v činnosti zohľadnili;
j)
sa v nej uvedú závažné nedostatky kontrolného systému auditovaného subjektu alebo v prípade konsolidovanej účtovnej závierky materského podniku a/alebo závažné nedostatky ich účtovného systému. V súvislosti s každým takým závažným nedostatkom sa v dodatočnej správe uvedie, či manažment príslušný nedostatok odstránil;
k)
sa v nej uvedú závažné záležitosti týkajúce sa skutočného alebo možného nedodržiavania zákonov a iných právnych predpisov alebo stanov spoločnosti, ktoré sa identifikovali počas auditu, pokiaľ sa považujú za relevantné na to, aby výbor pre audit mohol plniť svoje úlohy;
l)
sa v nej uvedú a posúdia použité metódy oceňovania rôznych položiek v ročnej alebo konsolidovanej účtovnej závierke vrátane vplyvu zmien takýchto metód;
m)
v prípade štatutárneho auditu konsolidovanej účtovnej závierky sa vysvetlí rozsah konsolidácie a kritéria na nekonsolidáciu, ktoré auditovaný subjekt uplatnil na nekonsolidované subjekty, ako aj to, či sa uvedené kritériá uplatnili v súlade s daným rámcom finančného výkazníctva;
n)
v prípade, že je to relevantné, sa identifikuje audítorská práca vykonaná audítorom(-mi) z tretej krajiny, štatutárnym(-i) audítorom(-mi), audítorským(-i) subjektom(-mi) z tretej krajiny alebo audítorskou(-ými) spoločnosťou(-ami) vo vzťahu k štatutárnemu auditu konsolidovanej účtovnej závierky, ktorú nevykonali členovia rovnakej siete, do ktorej patrí audítor konsolidovanej účtovnej závierky;
o)
uvedie sa, či auditovaný subjekt poskytol všetky požadované vysvetlenia a dokumenty;
p)
sa uvedú:
i)
závažné problémy, ktoré sa vyskytli počas štatutárneho auditu;
ii)
závažné záležitosti vyplývajúce zo štatutárneho auditu, ktoré boli prerokované s vedením alebo ktoré boli predmetom korešpondencie s vedením, a
iii)
ostatné záležitosti vyplývajúce zo štatutárneho auditu, ktoré sú podľa odborného úsudku audítora dôležité pre dohľad nad procesom finančného výkazníctva.
Členské štáty môžu stanoviť dodatočné požiadavky, pokiaľ ide o obsah dodatočnej správy pre výbor pre audit.
Na požiadanie štatutárneho audítora, audítorskej spoločnosti alebo výboru pre audit štatutárny(-i) audítor(-i) alebo audítorská(-é) spoločnosť(-ti) prerokujú s výborom pre audit, správnym orgánom alebo prípadne s dozorným orgánom auditovaného subjektu kľúčové záležitosti vyplývajúce zo štatutárneho auditu, ktoré sú uvedené v dodatočnej správe pre výbor pre audit, a najmä v prvom pododseku písm. j).
3. Ak boli súčasne vymenovaní viacerí než jeden štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť a ak medzi nimi dôjde k nezhode o audítorských postupoch, účtovných pravidlách alebo akejkoľvek inej otázke týkajúcej sa vykonávania štatutárneho auditu, musia byť dôvody tejto nezhody vysvetlené v dodatočnej správe pre výbor pre audit.
4. Dodatočná správa pre výbor pre audit sa podpíše a uvedie sa v nej dátum. V prípade, že štatutárny audit vykonáva audítorská spoločnosť, dodatočnú správu pre výbor pre audit podpíšu štatutárni audítori vykonávajúci štatutárny audit v mene audítorskej spoločnosti.
5. Štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti na požiadanie a v súlade s vnútroštátnym právom bezodkladne sprístupnia dodatočnú správu príslušným orgánom v zmysle článku 20 ods. 1.
Článok 12
Správa orgánom dohľadu nad subjektmi verejného záujmu
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 55 smernice 2004/39/ES, článok 63 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (23), článok 15 ods. 4 smernice 2007/64/ES, článok 106 smernice 2009/65/ES, článok 3 ods. 1 smernice 2009/110/ES a článok 72 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES (24), štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonávajúca štatutárny audit subjektu verejného záujmu je povinná urýchlene podať správu príslušným orgánom vykonávajúcim dohľad nad uvedeným subjektom verejného záujmu alebo ak tak rozhodne dotknutý členský štát, príslušnému orgánu zodpovednému za dohľad nad štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou o každej informácii týkajúcej sa tohto subjektu verejného záujmu, o ktorej sa dozvedeli pri výkone štatutárneho auditu a ktorá môže spôsobiť:
a)
závažné porušenie zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, ktorými sa stanovujú prípadné podmienky, ktorými sa riadi povoľovanie, alebo ktorými sa upravujú konkrétne podmienky vykonávania činnosti tohto subjektu verejného záujmu;
b)
závažné ohrozenie alebo pochybnosti týkajúce sa nepretržitého pokračovania subjektu verejného záujmu v činnosti;
c)
odmietnutie názoru audítora na účtovnú závierku alebo vyjadrenie záporného alebo podmieneného názoru.
Štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti majú takisto povinnosť podať správu o akejkoľvek informácii uvedenej v prvom pododseku písm. a), b) alebo c), o ktorej sa dozvedia počas vykonávania štatutárneho auditu podniku, ktorý má úzke väzby s tým subjektom verejného záujmu, pre ktorý štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti takisto vykonávajú štatutárny audit. Na účely tohto článku majú „úzke väzby“ význam, ktorý sa tomuto pojmu pridelil v článku 4 ods. 1 bode 38 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (25).
Členské štáty môžu od štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti požadovať ďalšie informácie, ak je to podľa vnútroštátneho práva potrebné pre účinný dohľad nad finančným trhom.
2. Zavedie sa účinný dialóg medzi príslušnými orgánmi, ktoré vykonávajú dohľad nad úverovými inštitúciami a poisťovňami, na jednej strane a štatutárnym audítorom (audítormi) a audítorskou spoločnosťou (spoločnosťami) vykonávajúcimi štatutárny audit týchto úverových inštitúcií a poisťovní na strane druhej. Zodpovednosť za splnenie tejto požiadavky majú obidve strany dialógu.
Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) a CEAOB aspoň raz ročne organizujú zasadnutie so štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami alebo sieťami vykonávajúcimi štatutárne audity všetkých medzinárodne identifikovaných globálnych systémovo dôležitých finančných inštitúcií, ktoré sú povolené v Únii, s cieľom informovať ESRB o odvetvovom alebo akomkoľvek významnom vývoji v týchto systémovo dôležitých finančných inštitúciách.
S cieľom zjednodušiť vykonávanie úloh uvedených v prvom pododseku Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo - EBA) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov - EIOPA) vydajú po zohľadnení súčasnej praxe v oblasti dohľadu usmernenia určené príslušným orgánom vykonávajúcim dohľad nad úverovými inštitúciami a poisťovňami v súlade s článkom 16 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (26) a článkom 16 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (27).
3. Poskytnutie akejkoľvek informácie uvedenej v odseku 1 alebo akejkoľvek informácie počas dialógu ustanoveného v odseku 2 príslušným orgánom alebo ESRB a CEAOB, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, alebo prípadne sieť uskutoční v dobrej viere, nepredstavuje porušenie žiadneho zmluvného ani právneho obmedzenia týkajúceho sa sprístupňovania informácií.
Článok 13
Správa o transparentnosti
1. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, ktorá vykonáva štatutárne audity subjektov verejného záujmu, zverejní ročnú správu o transparentnosti najneskôr štyri mesiace po konci každého účtovného obdobia. Uvedená správa o transparentnosti sa uverejní na webovej stránke štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti a zostane na tejto stránke dostupná najmenej päť rokov odo dňa jej uverejnenia na tejto webovej stránke. Ak štatutárneho audítora zamestnáva audítorská spoločnosť, plnenie povinností podľa tohto článku je na audítorskej spoločnosti.
Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť môže aktualizovať svoju uverejnenú ročnú správu o transparentnosti. V takom prípade štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť uvedie, že ide o aktualizované znenie správy a pôvodné znenie správy zostane naďalej dostupné na webovej stránke.
Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti oznamujú príslušným orgánom, že na webovej stránke štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti bola uverejnená správa o transparentnosti, prípadne že bola aktualizovaná.
2. Ročná správa o transparentnosti obsahuje aspoň:
a)
opis právnej štruktúry a vlastníctva audítorskej spoločnosti;
b)
ak je štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť členom siete:
i)
opis siete a právne a štrukturálne dojednania v rámci siete;
ii)
meno každého štatutárneho audítora, ktorý vykonáva svoju činnosť samostatne, alebo názov audítorskej spoločnosti, ktorá je členom siete;
iii)
krajiny, v ktorých každý štatutárny audítor, ktorý vykonáva svoju činnosť samostatne, alebo audítorská spoločnosť patriaca do siete sú kvalifikovaní ako štatutárny audítor alebo majú svoje sídlo, ústredie alebo hlavné miesto podnikania;
iv)
celkový obrat štatutárnych audítorov, ktorí vykonávajú svoju činnosť samostatne, a audítorských spoločností patriacich do siete za štatutárny audit ročných a konsolidovaných účtovných závierok;
c)
opis štruktúry riadenia a spravovania audítorskej spoločnosti;
d)
opis systému internej kontroly kvality štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti a vyhlásenie správneho alebo riadiaceho orgánu o účinnosti jeho fungovania;
e)
informáciu o dátume poslednej previerky zabezpečenia kvality podľa článku 26;
f)
zoznam subjektov verejného záujmu, pre ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť vykonala štatutárny audit počas predchádzajúceho účtovného obdobia;
g)
vyhlásenie o postupoch na zabezpečenie nezávislosti štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti, v ktorom sa potvrdzuje aj to, že sa vykonala interná previerka dodržiavania nezávislosti;
h)
vyhlásenie o postupoch, ktoré štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť uplatňuje v súvislosti s priebežným vzdelávaním štatutárnych audítorov uvedeným v článku 13 smernice 2006/43/ES;
i)
informácie o základe pre odmeňovanie partnerov v audítorských spoločnostiach;
j)
opis politiky štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti týkajúcej sa rotácie kľúčových audítorských partnerov a zamestnancov v súlade s článkom 17 ods. 7;
k)
v prípade, že informácia nie je zverejnená v jeho účtovnej závierke v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 2013/34/EÚ, informácie o celkovom obrate štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti v nasledujúcom členení:
i)
tržby za štatutárny audit ročných a konsolidovaných účtovných závierok subjektov verejného záujmu a subjektov patriacich do skupiny podnikov, ktorých materským podnikom je subjekt verejného záujmu;
ii)
tržby za štatutárny audit ročných a konsolidovaných účtovných závierok ostatných subjektov;
iii)
tržby z povolených neaudítorských služieb subjektom, ktoré sú auditované štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou, a
iv)
tržby z neaudítorských služieb ostatným subjektom.
Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť môže za výnimočných okolností rozhodnúť o tom, že nezverejní informácie vyžadované v písmene f) prvého pododseku v miere potrebnej na zníženie bezprostredného a vážneho ohrozenia osobnej bezpečnosti ktorejkoľvek osoby. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť musia byť schopní príslušným orgánom preukázať existenciu tohto ohrozenia.
3. Správu o transparentnosti podpíše štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť.
Článok 14
Informácie pre príslušné orgány
Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti ročne poskytujú svojmu príslušnému orgánu zoznam auditovaných subjektov verejného záujmu podľa tržieb, ktoré jej vygenerovali, pričom tieto tržby rozdelia na:
a)
tržby za štatutárny audit;
b)
tržby za iné neaudítorské služby, než sú služby uvedené v článku 5 ods. 1, ktoré vyplývajú z právnych predpisov Únie alebo vnútroštátneho práva, a
c)
tržby za iné neaudítorské služby, než sú služby uvedené v článku 5 ods. 1, ktoré nevyplývajú z právnych predpisov Únie ani vnútroštátneho práva.
Článok 15
Uchovávanie záznamov
Štatutárni audítori a audítorské spoločnosti uchovávajú dokumenty a informácie uvedené v článku 4 ods. 3, článku 6, článku 7, článku 8 ods. 4 až 7, článkov 10 a 11, článku 12 ods. 1 a 2, článku 14, článku 16 ods. 2, 3 a 5 tohto nariadenia a v článkoch 22b, 24a, 24b, 27 a 28 smernice 2006/43/ES počas obdobia aspoň piatich rokov od vypracovania takýchto dokumentov alebo informácií.
Členské štáty v súlade so svojimi pravidlami o ochrane osobných údajov a správnym a súdnym konaním môžu požadovať, aby štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti uchovávali dokumenty a informácie uvedené v prvom pododseku dlhšie obdobie.
HLAVA III
VYMENOVANIE ŠTATUTÁRNYCH AUDÍTOROV ALEBO AUDÍTORSKÝCH SPOLOČNOSTÍ SUBJEKTMI VEREJNÉHO ZÁUJMU
Článok 16
Vymenovanie štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností
1. Na účely uplatňovania článku 37 ods. 1 smernice 2006/43/ES sa na účely vymenovania štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností subjektmi verejného záujmu uplatňujú podmienky uvedené v odsekoch 2 až 5 tohto článku, ale môžu platiť podmienky ustanovené v odseku 7.
Ak sa uplatňuje článok 37 ods. 2 smernice 2006/43/ES, subjekt verejného záujmu informuje príslušný orgán o využívaní alternatívnych systémov alebo spôsobov uvedených v tom článku. V uvedenom prípade sa odseky 2 až 5 tohto článku neuplatňujú.
2. Výbor pre audit predloží správnemu alebo dozornému orgánu auditovaného subjektu odporúčanie týkajúce sa vymenovania štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností.
Pokiaľ sa to netýka obnovenia zákazky na audit v súlade s článkom 17 ods. 1 a článkom 17 ods. 2, odporúčanie sa odôvodní a obsahuje na výber aspoň dve možnosti na zákazku na audit a výbor pre audit vyjadrí riadne odôvodnenú preferenciu jednej z nich.
Výbor pre audit vo svojom odporúčaní uvedie, že jeho odporúčanie nie je ovplyvnené treťou stranou a že nepodlieha žiadnemu ustanoveniu zmluvy uvedenému v odseku 6.
3. Ak sa to netýka obnovenia zákazky na audit v súlade s článkom 17 ods. 1 a článkom 17 ods. 2, odporúčanie výboru pre audit uvedené v odseku 2 tohto článku sa vypracúva na základe výberového konania so zohľadnením týchto kritérií:
a)
auditovaný subjekt musí mať možnosť slobodne vyzvať ktorýchkoľvek štatutárnych audítorov alebo audítorské spoločnosti, aby predložili návrhy na poskytnutie služby štatutárneho auditu pod podmienkou, že sa dodrží článok 17 ods. 3 a že organizáciou procesu súťaže (tendra) sa na výberovom konaní žiadnym spôsobom nevylučuje účasť tých spoločností, ktoré v predchádzajúcom kalendárnom roku dostali od subjektov verejného záujmu v dotknutom členskom štáte menej ako 15 % celkových poplatkov za audit;
b)
auditovaný subjekt vypracuje súťažné podklady pre oslovených štatutárnych audítorov alebo audítorské spoločnosti. Tieto súťažné podklady im umožnia pochopiť činnosť auditovaného subjektu a druh štatutárneho auditu, ktorý sa má vykonať. Súťažné podklady obsahujú transparentné a nediskriminačné kritériá výberu, ktoré auditovaný subjekt použije na vyhodnotenie ponúk, ktoré štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti predložili;
c)
auditovaný subjekt musí mať možnosť slobodne stanoviť výberové konanie a počas tohto konania môže uskutočniť priame rokovania so zainteresovanými účastníkmi výberového konania;
d)
ak v súlade s právom Únie alebo vnútroštátnym právom príslušné orgány uvedené v článku 20 vyžadujú, aby štatutárni audítori a audítorské spoločnosti dodržiavali určité štandardy kvality, tieto štandardy musia byť zahrnuté v súťažných podkladoch;
e)
v súlade s kritériami výberu, ktoré boli v súťažných podkladoch vopred vymedzené, auditovaný subjekt vyhodnotí návrhy, ktoré štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti predložili. Auditovaný subjekt vypracuje správu o záveroch výberového konania, ktoré potvrdí výbor pre audit. Auditovaný subjekt a výbor pre audit zohľadnia zistenia alebo závery akejkoľvek správy o kontrole týkajúcej sa uchádzajúceho sa štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti podľa článku 26 ods. 8, ktorú príslušný orgán uverejnil podľa článku 28 písm. d);
f)
auditovaný subjekt musí byť schopný na požiadanie preukázať príslušnému orgánu uvedenému v článku 20, že výberové konanie sa uskutočnilo spravodlivým spôsobom.
Za výberové konanie uvedené v prvom pododseku je zodpovedný výbor pre audit.
Na účely prvého pododseku písm. a) príslušný orgán uvedený v článku 20 ods. 1 uverejní zoznam dotknutých štatutárnych audítorov a audítorských spoločností, ktorý sa každoročne aktualizuje. Príslušný orgán používa informácie poskytnuté štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami podľa článku 14 na uskutočnenie príslušných výpočtov.
4. Subjekty verejného záujmu, ktoré spĺňajú kritériá stanovené v článku 2 ods. 1 písm. f) a t) smernice 2003/71/ES, nie sú povinné uskutočňovať výberové konanie uvedené v odseku 3.
5. V návrhu valnému zhromaždeniu spoločníkov alebo členov auditovaného subjektu na vymenovanie štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností je zahrnuté odporúčanie a preferencia uvedené v odseku 2, ktoré vydal výbor pre audit alebo orgán vykonávajúci rovnocenné funkcie.
Ak sa návrh odlišuje od preferencie výboru pre audit, v návrhu sa musia uviesť dôvody, pre ktoré sa návrh neriadi odporúčaniami výboru pre audit. Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, ktorých odporučil správny alebo dozorný orgán, sa však museli zúčastniť na výberovom konaní opísanom v odseku 3. Tento pododsek sa neuplatňuje v prípade, keď funkcie výboru pre audit vykonáva správny alebo dozorný orgán.
6. Akékoľvek ustanovenie zmluvy medzi subjektom verejného záujmu a treťou stranou, pokiaľ ide o vymenovanie konkrétneho štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti na vykonanie štatutárneho auditu daného subjektu, ktorým sa výber valným zhromaždením spoločníkov alebo členov uvedeného subjektu podľa článku 37 smernice 2006/43/ES obmedzuje na určité kategórie alebo zoznamy štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností, je neplatné.
Subjekt verejného záujmu informuje príslušné orgány uvedené v článku 20 priamo a bezodkladne o každom pokuse tretej strany vložiť do zmluvy takéto ustanovenie alebo inak neprimerane ovplyvniť rozhodnutie valného zhromaždenia spoločníkov alebo členov o výbere štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
7. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že za určitých okolností má byť subjektmi verejného záujmu vymenovaný minimálny počet štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností, a ustanovia podmienky, ktorými sa riadia vzťahy medzi týmito vymenovanými štatutárnymi audítormi alebo audítorskými spoločnosťami.
Ak členský štát zavedie takúto požiadavku, informuje o tom Komisiu a jej príslušný európsky orgán dohľadu.
8. Ak má auditovaný subjekt nominačný výbor, v ktorom majú spoločníci alebo členovia značný vplyv a ktorý má za úlohu vydávať odporúčania k výberu audítorov, členské štáty môžu povoliť, aby uvedený nominačný výbor vykonával funkcie výboru pre audit ustanovené v tomto článku a mal úlohu predkladať valnému zhromaždeniu spoločníkov alebo členov odporúčanie uvedené v odseku 2.
Článok 17
Trvanie zákazky na audit
1. Subjekt verejného záujmu vymenuje štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť na počiatočnú zákazku v dĺžke aspoň jedného roka. Zákazka sa môže obnoviť.
Počiatočná zákazka konkrétneho štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti ani uvedená počiatočná zákazka v kombinácii s akýmikoľvek obnovenými zákazkami nesmie prekročiť maximálnu dĺžku trvania desať rokov.
2. Odchylne od odseku 1 môžu členské štáty:
a)
požadovať, aby počiatočná zákazka uvedená v odseku 1 bola na obdobie dlhšie ako jeden rok;
b)
pre zákazky uvedené v odseku 1 druhom pododseku stanoviť maximálnu dĺžku trvania na menej ako desať rokov.
3. Po uplynutí maximálnych dĺžok trvania zákaziek uvedených v odseku 1 druhom pododseku alebo v odseku 2 písm. b), alebo po uplynutí dĺžok trvania zákaziek predĺžených v súlade s odsekmi 4 alebo 6 štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť ani prípadne žiadni členovia ich sietí v rámci Únie nevykonajú štatutárny audit toho istého subjektu verejného záujmu v priebehu nasledujúcich štyroch rokov.
4. Odchylne od odseku 1 a odseku 2 písm. b) môžu členské štáty ustanoviť, že maximálne dĺžky trvania uvedené v odseku 1 druhom pododseku a v odseku 2 písm. b) sa môžu obnoviť na maximálnu dĺžku trvania:
a)
dvadsať rokov, ak sa postup verejnej súťaže na štatutárny audit vykonáva v súlade s článkom 16 ods. 2 až 5 a nadobúda účinnosť uplynutím maximálnych dĺžok trvania uvedených v odseku 1 druhom pododseku a v odseku 2 písm. b) alebo
b)
dvadsaťštyri rokov, ak po uplynutí maximálnych dĺžok trvania uvedených v odseku 1 druhom pododseku a v odseku 2 písm. b) je súčasne vymenovaný viac ako jeden štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, a to za predpokladu, že výsledkom štatutárneho auditu je predloženie spoločnej správy audítora uvedenej v článku 28 smernice 2006/43/ES.
5. Maximálne dĺžky trvania uvedené v odseku 1 druhom pododseku a v odseku 2 písm. b) sa predĺžia len vtedy, ak na odporúčanie výboru pre audit správny alebo dozorný orgán navrhne valnému zhromaždeniu spoločníkov alebo členov v súlade s vnútroštátnym právom zákazku obnoviť a tento návrh je schválený.
6. Po uplynutí maximálnych dĺžok trvania uvedených v odseku 1 druhom pododseku, v odseku 2 písm. b) alebo prípadne v odseku 4 môže subjekt verejného záujmu výnimočne požiadať, aby príslušný orgán uvedený v článku 20 ods. 1 povolil predĺženie s cieľom opätovne vymenovať tohto štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť na vykonanie ďalšej zákazky, ak sú splnené podmienky uvedené v odseku 4 písm. a) alebo b). Takáto dodatočná zákazka neprekročí dva roky.
7. Kľúčoví audítorskí partneri zodpovední za vykonanie štatutárneho auditu ukončia svoju účasť na štatutárnom audite auditovaného subjektu najneskôr po uplynutí siedmich rokov od dátumu vymenovania. Skôr než po uplynutí troch rokov od ukončenia účasti sa nesmú opäť podieľať na štatutárnom audite tohto auditovaného subjektu.
Odchylne môžu členské štáty vyžadovať, aby kľúčoví audítorskí partneri zodpovední za vykonanie štatutárneho auditu ukončili svoju účasť na štatutárnom audite auditovaného subjektu skôr ako po uplynutí siedmich rokov od dátumu ich príslušného vymenovania.
Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť zavedie vhodný mechanizmus postupnej rotácie zamestnancov, ktorí patria k najvyššiemu vedeniu a sú zapojení do štatutárneho auditu, pričom tento mechanizmus zahŕňa aspoň osoby, ktoré sú zaregistrované ako štatutárni audítori. Mechanizmus postupnej rotácie sa uplatňuje po etapách a týka sa jednotlivcov, nie celého tímu pracujúceho na zákazke. Mechanizmus rotácie musí byť primeraný, pokiaľ ide o rozsah a zložitosť činnosti štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
Štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť musí byť schopná preukázať príslušnému orgánu, že sa tento mechanizmus účinne uplatňuje a prispôsobuje rozsahu a zložitosti činnosti štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
8. Na účely tohto článku sa dĺžka trvania zákazky na audit počíta od prvého účtovného obdobia, ktoré sa uvádza v zmluve na audit, ktorou bol štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť prvýkrát vymenovaná na vykonanie po sebe nasledujúcich štatutárnych auditov pre rovnaký subjekt verejného záujmu.
Na účely tohto článku audítorská spoločnosť zahŕňa iné spoločnosti, ktoré audítorská spoločnosť akvirovala alebo ktoré sa s ňou zlúčili alebo splynuli.
Ak panuje neistota, pokiaľ ide o dátum, kedy štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť začala vykonávať po sebe nasledujúce štatutárne audity subjektu verejného záujmu, napríklad z dôvodu zlúčenia a splynutia spoločností, akvizícií alebo zmien vo vlastníckej štruktúre, štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť by mala bezodkladne informovať o takýchto pochybnostiach príslušný orgán, ktorý s konečnou platnosťou rozhodne o príslušnom dátume na účely prvého pododseku.
Článok 18
Odovzdávací spis
Ak štatutárneho audítora alebo audítorskú spoločnosť nahradí iný štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť, predchádzajúci štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť splní požiadavky stanovené v článku 23 ods. 3 smernice 2006/43/ES.
S výhradou článku 15 predchádzajúci štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť takisto umožní nastupujúcemu štatutárnemu audítorovi alebo audítorskej spoločnosti prístup k dodatočným správam pre výbor pre audit, uvedeným v článku 11, pokiaľ ide o predchádzajúce roky, a k akýmkoľvek informáciám zaslaným príslušným orgánom podľa článkov 12 a 13.
Predchádzajúci štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť musí byť schopná preukázať príslušnému orgánu, že sa nastupujúcemu štatutárnemu audítorovi alebo audítorskej spoločnosti uvedené informácie poskytli.
Článok 19
Odvolanie a odstúpenie štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností
Bez toho, aby bol dotknutý článok 38 ods. 1 smernice 2006/43/ES, akýkoľvek príslušný orgán určený členským štátom v súlade s článkom 20 ods. 2 tohto nariadenia zašle informácie o odvolaní alebo odstúpení štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti počas zákazky spolu s primeraným vysvetlením dôvodov príslušnému orgánu uvedenému v článku 20 ods. 1.
HLAVA IV
DOHĽAD NAD ČINNOSŤAMI ŠTATUTÁRNYCH AUDÍTOROV A AUDÍTORSKÝCH SPOLOČNOSTÍ VYKONÁVAJÚCICH ŠTATUTÁRNY AUDIT SUBJEKTOV VEREJNÉHO ZÁUJMU
KAPITOLA I
Príslušné orgány
Článok 20
Určenie príslušných orgánov
1. Príslušné orgány zodpovedné za plnenie úloh ustanovených v tomto nariadení a na zabezpečenie toho, aby sa uplatňovali ustanovenia tohto nariadenia, sú určené z nasledujúcich:
a)
príslušný orgán uvedený v článku 24 ods. 1 smernice 2004/109/ES;
b)
príslušný orgán uvedený v článku 24 ods. 4 písm. h) smernice 2004/109/ES;
c)
príslušný orgán uvedený v článku 32 smernice 2006/43/ES.
2. Odchylne od odseku 1 členské štáty môžu rozhodnúť, že zodpovednosť za zabezpečenie uplatňovania všetkých alebo niektorých ustanovení hlavy III tohto nariadenia sa má zveriť podľa vhodnosti príslušným orgánom uvedeným v:
a)
článku 48 smernice 2004/39/ES;
b)
článku 24 ods. 1 smernice 2004/109/ES;
c)
článku 24 ods. 4 písm. h) smernice 2004/109/ES;
d)
článku 20 smernice 2007/64/ES;
e)
článku 30 smernice 2009/138/ES;
f)
článku 4 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ
alebo iným orgánom určeným na základe vnútroštátneho práva.
3. Ak bol podľa odsekov 1 a 2 určený viac ako jeden príslušný orgán, tieto orgány musia byť organizované tak, aby boli ich úlohy jasne pridelené.
4. Odsekmi 1, 2 a 3 nie je dotknuté právo členského štátu prijať samostatné právne a administratívne dojednania pre zámorské krajiny a územia, s ktorými má daný členský štát osobitné vzťahy.
5. Členské štáty informujú Komisiu o určení príslušných orgánov na účely tohto nariadenia.
Komisia konsoliduje tieto informácie a uverejňuje ich.
Článok 21
Podmienky nezávislosti
Príslušné orgány sú nezávislé od štatutárnych audítorov a audítorských spoločností.
Príslušné orgány môžu konzultovať s odborníkmi, ako sa uvádza v článku 26 ods. 1 písm. c), na účely vykonania špecifických úloh a odborníci im môžu aj pomáhať, ak je to nevyhnutné pre riadne plnenie ich úloh. V takýchto prípadoch sa odborníci nezapájajú do žiadneho rozhodovania.
Osoba nesmie byť členom riadiaceho orgánu ani nesmie byť zodpovedná za rozhodovanie týchto orgánov, ak počas jej zapojenia alebo v priebehu troch predchádzajúcich rokov uvedená osoba:
a)
vykonávala štatutárne audity;
b)
mala hlasovacie práva v audítorskej spoločnosti;
c)
bola členom správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu audítorskej spoločnosti;
d)
bola partnerom alebo zamestnancom audítorskej spoločnosti alebo s ňou bola inak zmluvne zviazaná.
Financovanie týchto orgánov musí byť zabezpečené pred a nezávislé od nevhodného vplyvu zo strany štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností.
Článok 22
Služobné tajomstvo vo vzťahu k príslušným orgánom
Povinnosť dodržiavať služobné tajomstvo sa vzťahuje na všetky osoby, ktoré sú alebo boli zamestnané príslušnými orgánmi alebo s nimi boli uzavreté nezávislé zmluvy, alebo boli zapojené do správy a riadenia príslušných orgánov alebo orgánu alebo subjektu, na ktorý boli delegované úlohy podľa článku 24 tohto nariadenia. Informácie, na ktoré sa vzťahuje služobné tajomstvo, nesmú byť oznámené žiadnej inej osobe ani orgánu okrem prípadov, keď sa tak deje na základe povinností stanovených v tomto nariadení alebo zákonov, právnych predpisov alebo administratívnych postupov členského štátu.
Článok 23
Právomoci príslušných orgánov
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 26, príslušné orgány ani žiadne iné verejné orgány členského štátu nesmú pri plnení svojich úloh podľa tohto nariadenia zasahovať do obsahu správ audítora.
2. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali všetky právomoci v oblasti dohľadu a prešetrovania, ktoré sú nevyhnutné na výkon ich funkcií podľa tohto nariadenia v súlade s ustanoveniami kapitoly VII smernice 2006/43/ES.
3. Právomoci uvedené v odseku 2 tohto článku zahŕňajú aspoň právomoc na:
a)
prístup k údajom týkajúcich sa štatutárneho auditu alebo k iným dokumentom, ktoré majú štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti v akejkoľvek forme, ktoré sú relevantné pre výkon ich úloh, ako aj možnosť dostať ich kópiu alebo zhotoviť si ich kópiu;
b)
získanie informácií týkajúcich sa štatutárneho auditu od akejkoľvek osoby;
c)
vykonanie kontrol štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností priamo na mieste;
d)
oznamovanie záležitostí na trestné stíhanie;
e)
požiadanie odborníkov o overenie alebo prešetrenie;
f)
prijímanie správnych opatrení a ukladanie sankcií uvedených v článku 30a smernice 2006/43/ES.
Príslušné orgány môžu využívať právomoci uvedené v prvom pododseku len v súvislosti so:
a)
štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami vykonávajúcimi štatutárny audit subjektov verejného záujmu;
b)
osobami zapojenými do činností štatutárnych audítorov a audítorských spoločností vykonávajúcich štatutárny audit subjektov verejného záujmu;
c)
auditovanými subjektmi verejného záujmu, ich prepojenými spoločnosťami a spriaznenými tretími stranami;
d)
tretími stranami, ktorým štatutárni audítori a audítorské spoločnosti vykonávajúce štatutárny audit subjektov verejného záujmu zverili niektoré funkcie alebo činnosti, a
e)
osobami inak spriaznenými alebo prepojenými so štatutárnymi audítormi alebo audítorskými spoločnosťami vykonávajúcimi štatutárny audit subjektov verejného záujmu.
4. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mohli vykonávať svoje právomoci v oblasti dohľadu a prešetrovania akýmkoľvek z týchto spôsobov:
a)
priamo;
b)
v spolupráci s inými orgánmi;
c)
podaním návrhu príslušným justičným orgánom.
5. Právomoci príslušných orgánov v oblasti dohľadu a prešetrovania sa musia vykonávať v plnom súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, a najmä zásadami rešpektovania súkromného života a práva na obhajobu.
6. Spracovanie osobných údajov pri výkone právomoci v oblasti dohľadu a prešetrovania podľa tohto článku sa uskutočňuje v súlade so smernicou 95/46/ES.
Článok 24
Delegovanie úloh
1. Členské štáty môžu delegovať alebo umožniť príslušným orgánom uvedeným v článku 20 ods. 1, aby delegovali akékoľvek úlohy, ktorých výkon sa vyžaduje podľa tohto nariadenia, iným orgánom alebo subjektom určeným alebo inak schváleným zákonom na výkon takýchto úloh okrem úloh, ktoré sa týkajú:
a)
systému zabezpečenia kvality uvedeného v článku 26;
b)
prešetrovaní uvedených v článku 23 tohto nariadenia a v článku 32 smernice 2006/43/ES, ktoré vyplývajú z uvedeného systému zabezpečenia kvality alebo z postúpenia od iného orgánu, a
c)
sankcií a opatrení uvedených v kapitole VII smernice 2006/43/ES, ktoré sa týkajú previerok zabezpečenia kvality alebo prešetrovaní štatutárnych auditov subjektov verejného záujmu.
2. Akékoľvek vykonávanie úloh inými orgánmi alebo subjektmi podlieha výslovnému delegovaniu príslušným orgánom. V delegovaní sa uvedú delegované úlohy a podmienky, za akých sa majú vykonávať.
Ak príslušný orgán deleguje úlohy iným orgánom alebo subjektom, musí mať možnosť v jednotlivých prípadoch získať tieto právomoci späť.
3. Orgány alebo subjekty sú organizované tak, aby nedochádzalo ku konfliktu záujmov. Konečnú zodpovednosť za dohľad nad dodržiavaním tohto nariadenia a nad vykonávacími opatreniami prijatými podľa neho nesie delegujúci príslušný orgán.
Príslušný orgán informuje Komisiu a príslušné orgány členských štátov o každej dohode, ktorú uzavreli v súvislosti s delegovaním úloh, vrátane presných podmienok upravujúcich takéto delegovanie.
4. Odchylne od odseku 1 členské štáty môžu rozhodnúť o delegovaní úloh uvedených v odseku 1 písm. c) iným orgánom alebo subjektom určeným alebo inak oprávneným na vykonávanie takýchto úloh, keď je väčšina osôb zapojená do riadenia dotknutého orgánu alebo subjektu nezávislá od audítorskej profesie.
Článok 25
Spolupráca s ostatnými príslušnými orgánmi na vnútroštátnej úrovni
Príslušné orgány určené podľa článku 20 ods. 1 a prípadne akýkoľvek orgán, na ktorý takýto príslušný orgán delegoval úlohy, spolupracuje na vnútroštátnej úrovni:
a)
s príslušnými orgánmi uvedenými v článku 32 ods. 4 smernice 2006/43/ES;
b)
s orgánmi uvedenými v článku 20 ods. 2 bez ohľadu na to, či boli, alebo neboli určené ako príslušné orgány na účely tohto nariadenia;
c)
s jednotkami finančnej polície a príslušnými orgánmi uvedenými v článkoch 21 a 37 smernice 2005/60/ES.
Na účely takej spolupráce sa uplatňuje povinnosť služobného tajomstva podľa článku 22 tohto nariadenia.
KAPITOLA II
Zabezpečenie kvality, monitorovanie trhu a transparentnosť príslušných orgánov
Článok 26
Zabezpečenie kvality
1. Na účely tohto článku:
a)
„kontroly“ sú previerky zabezpečenia kvality štatutárnych audítorov a audítorských spoločností, ktoré vykonáva kontrolór a ktoré nie sú prešetrovaním v zmysle článku 32 ods. 5 smernice 2006/43/ES;
b)
„kontrolór“ je preverovateľ, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v odseku 5 prvom pododseku písm. a) tohto článku a ktorého zamestnáva príslušný orgán alebo pre neho vykonáva činnosť na základe zmluvy;
c)
„odborník“ je fyzická osoba vrátane praktizujúcich štatutárnych audítorov, ktorá má špecifické znalosti v oblasti finančných trhov, finančného výkazníctva, auditu alebo v iných oblastiach relevantných pre kontroly.
2. Príslušné orgány určené podľa článku 20 ods. 1 zavedú účinný systém na zabezpečenie kvality auditu.
Príslušné orgány vykonávajú previerky zabezpečenia kvality štatutárnych audítorov a audítorských spoločností, ktoré vykonávajú štatutárne audity subjektov verejného záujmu, a to na základe analýzy rizika, a:
a)
v prípade štatutárnych audítorov a audítorských spoločností vykonávajúcich štatutárne audity iných subjektov verejného záujmu, ako sú vymedzené v článku 2 bode 17 a v článku 2 bode 18 smernice 2006/43/ES aspoň každé tri roky a
b)
v iných prípadoch, než sú prípady uvedené v písmene a), aspoň každých šesť rokov.
3. Príslušný orgán má tieto zodpovednosti:
a)
schválenie a zmena metodík kontroly vrátane príručiek kontroly a následných opatrení, metodík podávania správ a programov pravidelných kontrol;
b)
schválenie a zmena správ o kontrole a správ o následných opatreniach;
c)
schválenie a pridelenie kontrolórov na každú kontrolu.
Príslušný orgán vyčlení na systém zabezpečenia kvality primerané zdroje.
4. Príslušný orgán organizuje systém zabezpečenia kvality tak, aby bol nezávislý od preverovaných štatutárnych audítorov a audítorských spoločností.
Príslušný orgán zabezpečí, aby sa zaviedli vhodné politiky a postupy súvisiace s nezávislosťou a objektívnosťou zamestnancov vrátane kontrolórov, ako aj riadenie systému zabezpečenia kvality.
5. Príslušný orgán dodržiava pri vymenovaní kontrolórov tieto kritériá:
a)
kontrolóri majú primerané odborné vzdelanie a príslušné skúsenosti v oblasti štatutárneho auditu a finančného výkazníctva v spojení so špecifickou odbornou prípravou na previerky zabezpečenia kvality;
b)
osoba, ktorá je činným štatutárnym audítorom alebo je zamestnaná štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou, alebo inak s nimi prepojená, nesmie vykonávať funkciu kontrolóra;
c)
osoba nesmie vykonávať funkciu kontrolóra pri kontrole štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti aspoň tri roky odvtedy, ako táto osoba prestala byť partnerom alebo zamestnancom daného štatutárneho audítora alebo danej audítorskej spoločnosti alebo s ňou prestala byť inak prepojená;
d)
kontrolóri vyhlásia, že medzi nimi a štatutárnym audítorom a audítorskou spoločnosťou, ktorá sa má kontrolovať, neexistuje konflikt záujmov.
Odchylne od odseku 1 písm. b) príslušný orgán môže uzavrieť zmluvy s odborníkmi na vykonanie špecifických kontrol v prípade, keď je počet kontrolórov v danom orgáne nedostatočný. Príslušný orgán môže využiť pomoc odborníkov aj vtedy, keď je to nevyhnutné na riadne vykonanie kontroly. V týchto prípadoch príslušné orgány a odborníci dodržiavajú požiadavky tohto odseku. Odborníci sa nesmú podieľať na správe a riadení profesijných združení a orgánov ani nesmú byť ich zamestnancami alebo inak zmluvne zaviazaní, ale môžu byť ich členmi.
6. Rozsah kontrol zahŕňa aspoň:
a)
posúdenie návrhu systému vnútornej kontroly kvality štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti;
b)
primerané testovanie dodržiavania postupov a previerku audítorských spisov subjektov verejného záujmu s cieľom overiť účinnosť systému vnútornej kontroly kvality;
c)
vzhľadom na zistenia kontroly podľa písmen a) a b) tohto odseku posúdenie obsahu najnovšej ročnej správy o transparentnosti uverejnenej štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou v súlade s článkom 13.
7. Preskúmať sa musia aspoň tieto politiky a postupy vnútornej kontroly štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti:
a)
dodržiavanie platných audítorských štandardov a štandardov kontroly kvality a požiadaviek týkajúcich sa etiky a nezávislosti vrátane tých, ktoré sú stanovené v kapitole IV smernice 2006/43/ES a článkami 4 a 5 tohto nariadenia, ako aj príslušných zákonov, iných právnych predpisov a správnych ustanovení príslušných členských štátov štatutárnym audítorom alebo audítorskou spoločnosťou;
b)
množstvo a kvalita použitých zdrojov vrátane dodržiavania požiadaviek na priebežné vzdelávanie podľa článku 13 smernice 2006/43/ES;
c)
dodržanie požiadaviek stanovených v článku 4 tohto nariadenia o účtovaných poplatkoch za audit.
Na účely testovania dodržiavania súladu sa audítorské spisy vyberú na základe analýzy rizika zlyhania vykonať štatutárny audit primeraným spôsobom.
Príslušné orgány takisto pravidelne preskúmajú metodiky, ktoré štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti používajú na vykonanie štatutárneho auditu.
Okrem kontrol, na ktoré sa vzťahuje prvý pododsek, majú príslušné orgány právomoc vykonávať ďalšie kontroly.
8. Zistenia a závery z kontrol, z ktorých vychádzajú odporúčania vrátane zistení a záverov súvisiacich so správou o transparentnosti, sa oznamujú kontrolovanému štatutárnemu audítorovi alebo audítorskej spoločnosti a prerokujú sa s nimi predtým, ako sa správa o kontrole dokončí.
Kontrolovaný štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť implementuje v primeranej lehote, ktorú príslušný orgán určil, odporúčania vyplývajúce z kontroly. Toto obdobie trvá najviac 12 mesiacov v prípade odporúčaní týkajúcich sa systému vnútornej kontroly kvality štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti.
9. O kontrole sa vypracuje správa, ktorá obsahuje hlavné závery a odporúčania z previerky zabezpečenia kvality.
Článok 27
Monitorovanie kvality trhu a hospodárskej súťaže
1. Príslušné orgány určené podľa článku 20 ods. 1 a prípadne Európska sieť pre hospodársku súťaž (ESHS) pravidelne monitorujú vývoj na trhu poskytovania služieb štatutárneho auditu subjektom verejného záujmu a posudzujú najmä tieto skutočnosti:
a)
riziká vyplývajúce z vysokého výskytu nedostatkov v kvalite štatutárneho audítora alebo audítorskej spoločnosti vrátane systémových nedostatkov v sieti audítorských spoločností, ktoré môžu viesť k zániku niektorej audítorskej spoločnosti, narušeniu poskytovania služieb štatutárneho auditu v špecifickom sektore alebo naprieč sektormi, ďalšej akumulácii rizika nedostatkov v audite a vplyvu na celkovú stabilitu finančného sektora;
b)
úrovne koncentrácie na trhu, a to aj v konkrétnych sektoroch;
c)
činnosť výborov pre audit;
d)
potrebu prijať opatrenia na zníženie rizík uvedených v písmene a).
2. Do 17. júna 2016 a potom aspoň každé tri roky každý príslušný orgán a ESHS vypracujú správu o vývoji na trhu poskytovania služieb štatutárneho auditu subjektom verejného záujmu a predložia ju CEAOB, ESMA, EBA, EIOPA a Komisii.
Komisia po porade s CEAOB, ESMA, EBA a EIOPA použije tieto správy na vypracovanie spoločnej správy o uvedenom vývoji na úrovni Únie. Uvedenú spoločnú správu predloží Rade, Európskej centrálnej banke a Európskemu výboru pre systémové riziká a prípadne aj Európskemu parlamentu.
Článok 28
Transparentnosť príslušných orgánov
Príslušné orgány musia byť transparentné a uverejňujú aspoň:
a)
ročné správy o činnosti týkajúce sa ich úloh podľa tohto nariadenia;
b)
ročné pracovné programy týkajúce sa ich úloh podľa tohto nariadenia;
c)
ročnú správu o celkových výsledkoch systému zabezpečenia kvality. Táto správa obsahuje informácie o vydaných odporúčaniach, opatrenia nadväzujúce na odporúčania, prijaté opatrenia dohľadu a uložené sankcie. Obsahuje aj kvantitatívne informácie a iné kľúčové informácie o výkonnosti týkajúce sa finančných a ľudských zdrojov a efektívnosti a účinnosti systému zabezpečenia kvality;
d)
súhrnné informácie o zisteniach a záveroch z kontrol uvedených v článku 26 ods. 8 prvom pododseku. Členské štáty môžu požadovať uverejnenie týchto zistení a záverov pri jednotlivých kontrolách.
KAPITOLA III
Spolupráca medzi príslušnými orgánmi a vzťahy s európskymi orgánmi dohľadu
Článok 29
Povinnosť spolupracovať
Príslušné orgány členských štátov navzájom spolupracujú, keď je to potrebné na účely tohto nariadenia vrátane prípadov, keď prešetrované konanie nepredstavuje porušenie žiadneho legislatívneho ani regulačného ustanovenia platného v príslušnom členskom štáte.
Článok 30
Zriadenie CEAOB
1. Bez toho, aby bola dotknutá vnútroštátna organizácia dohľadu nad auditom, spolupráca medzi príslušnými orgánmi sa organizuje v rámci CEAOB.
2. CEAOB pozostáva z jedného člena z každého členského štátu, ktorý je zástupca na vysokej úrovni z príslušných orgánov uvedených v článku 32 ods. 1 smernice 2006/43/ES, a z jedného člena vymenovaného ESMA (ďalej len „členovia“).
3. EBA a EIOPA sa pozývajú na účasť na zasadnutiach CEAOB ako pozorovatelia.
4. Zasadnutia CEAOB sa konajú v pravidelných intervaloch a v prípade potreby na žiadosť Komisie alebo členského štátu.
5. Každý člen CEAOB má jeden hlas okrem člena vymenovaného ESMA, ktorý nemá hlasovacie práva. Pokiaľ nie je uvedené inak, rozhodnutia CEAOB sa prijímajú jednoduchou väčšinou jeho členov.
6. Predseda CEAOB sa volí zo zoznamu uchádzačov, ktorí zastupujú príslušné orgány uvedené v článku 32 ods. 1 smernice 2006/43/ES, alebo v každom prípade odvoláva dvojtretinovou väčšinou členov. Predseda sa volí na štvorročné funkčné obdobie. Predseda nemôže zastávať rovnakú pozíciu v nasledujúcich funkčných obdobiach, ale môže sa opätovne zvoliť po štvorročnej prestávke.
Podpredsedu vymenúva alebo odvoláva Komisia.
Predseda a podpredseda nemajú hlasovacie práva.
V prípade, že predseda odstúpi alebo je odvolaný pred koncom svojho funkčného obdobia, podpredseda koná ako predseda do ďalšieho zasadnutia CEAOB, na ktorom sa zvolí predseda na zvyšný čas funkčného obdobia.
7. CEAOB:
a)
uľahčuje výmenu informácií, odborných znalostí a osvedčených postupov pri vykonávaní tohto nariadenia a smernice 2006/43/ES;
b)
na žiadosť Komisie a príslušných orgánov im poskytuje odborné poradenstvo o otázkach týkajúcich sa vykonávania tohto nariadenia a smernice 2006/43/ES;
c)
prispieva k odbornému posúdeniu systémov verejného dohľadu tretích krajín a k medzinárodnej spolupráci medzi členskými štátmi a tretími krajinami v uvedenej oblasti, ako sa uvádza v článku 46 ods. 2 a v článku 47 ods. 3 smernice 2006/43/ES;
d)
prispieva k odbornému preskúmaniu medzinárodných audítorských štandardov vrátane procesov na ich vypracovanie na účely ich prijatia na úrovni Únie;
e)
prispieva k zlepšovaniu mechanizmov spolupráce, pokiaľ ide o dohľad nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami subjektov verejného záujmu alebo sieťami, do ktorých patria;
f)
uskutočňuje ďalšie koordinačné úlohy v prípadoch ustanovených v tomto nariadení alebo v smernici 2006/43/ES;
8. CEAOB na účely vykonania svojich úloh uvedených v odseku 7 písm. c) požiada o pomoc ESMA, EBA alebo EIOPA, pokiaľ sa jeho žiadosť týka medzinárodnej spolupráce medzi členskými štátmi a tretími krajinami v oblasti štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu, na ktoré dohliadajú uvedené európske orgány dohľadu. Ak sa o takúto pomoc požiada, ESMA, EBA alebo EIOPA pomáhajú CEAOB v jeho úlohe.
9. CEAOB môže na účely vykonania svojich úloh prijať nezáväzné usmernenia alebo stanoviská.
Komisia uverejní usmernenia a stanoviská, ktoré prijal CEAOB.
10. CEAOB prevezme podľa potreby všetky existujúce a prebiehajúce úlohy Európskej skupiny dozorných orgánov auditu (EGAOB), ktorá sa zriadila rozhodnutím Komisie 2005/909/ES.
11. CEAOB môže zriadiť podskupiny na stálom základe alebo základe ad hoc s cieľom preskúmať osobitné otázky v rámci ním stanoveného mandátu. Účasť na rokovaniach podskupín sa môže ponúknuť príslušným orgánom z krajín Európskeho hospodárskeho priestoru (ďalej len „EHP“) v oblasti dohľadu nad auditom alebo v individuálnych prípadoch na základe pozvánky pre príslušné orgány z krajín, ktoré nepatria do EÚ/EHP, a to s výhradou schválenia členmi CEAOB. Účasť príslušného orgánu krajiny, ktorá nepatrí do EÚ/EHP, môže byť časovo obmedzená.
12. CEAOB zriadi podskupinu na účely vykonávania úloh uvedených v odseku 7 písm. c). Uvedenej podskupine bude predsedať člen vymenovaný ESMA podľa odseku 2.
13. Na žiadosť aspoň troch členov alebo z vlastnej iniciatívy, ak sa to považuje za užitočné a/alebo potrebné, predseda CEAOB môže pozvať odborníkov vrátane ľudí z praxe s osobitnými kompetenciami vo veci, ktorá je bodom programu, aby sa ako pozorovatelia zúčastnili na rokovaniach CEAOB alebo jeho podskupín. CEAOB môže pozvať zástupcov príslušných orgánov z tretích krajín, ktorí sú príslušní v oblasti dohľadu nad auditom, aby sa ako pozorovatelia zúčastnili na rokovaniach CEAOB alebo jeho podskupín.
14. Sekretariát CEAOB zabezpečuje Komisia. Výdavky CEAOB sa zahrnú do odhadu Komisie.
15. Predseda pripravuje predbežný program každého zasadnutia CEAOB s náležitým zreteľom na písomné príspevky členov.
16. Predseda alebo v jeho neprítomnosti podpredseda oznamuje stanoviská alebo pozície CEAOB len so súhlasom členov.
17. Rokovania CEAOB nie sú verejné.
18. CEAOB prijíma svoj rokovací poriadok.
Článok 31
Spolupráca v oblasti previerky zabezpečenia kvality, prešetrovaní a kontrol na mieste
1. Príslušné orgány prijmú opatrenia na zabezpečenie účinnej spolupráce na úrovni Únie, pokiaľ ide o previerky zabezpečenia kvality.
2. Príslušný orgán jedného členského štátu môže požiadať o pomoc príslušný orgán iného členského štátu, pokiaľ ide o previerky zabezpečenia kvality štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností patriacich do siete vykonávajúcej značnú časť činnosti v dožiadanom členskom štáte.
3. Ak príslušný orgán dostane žiadosť od príslušného orgánu iného členského štátu o účasť na previerke zabezpečenia kvality štatutárnych audítorov alebo audítorskej spoločnosti patriacej do siete vykonávajúcej značnú časť činnosti v danom členskom štáte, povolí žiadajúcemu príslušnému orgánu zúčastniť sa na tejto previerke zabezpečenia kvality.
Žiadajúci príslušný orgán nemá právo na prístup k informáciám, ktoré môžu porušiť vnútroštátne bezpečnostné predpisy alebo negatívne ovplyvniť zvrchovanosť, bezpečnosť alebo verejný poriadok dožiadaného členského štátu.
4. V prípade, že príslušný orgán dospeje k záveru, že na území iného členského štátu sa vykonávajú alebo vykonávali činnosti v rozpore s ustanoveniami tohto nariadenia, čo najkonkrétnejším spôsobom oboznámi o tomto závere príslušný orgán toho iného členského štátu. Príslušný orgán iného členského štátu prijme primerané opatrenia. Informuje oznamujúci príslušný orgán o výsledku uvedeného opatrenia a v rámci možností o dôležitom priebežnom vývoji.
5. Príslušný orgán jedného členského štátu môže požiadať, aby príslušný orgán iného členského štátu vykonal prešetrenie na území tohto iného členského štátu.
Môže takisto požiadať, aby niektorí jeho zamestnanci mohli počas prešetrovania sprevádzať zamestnancov príslušného orgánu daného členského štátu, a to aj pokiaľ ide o kontroly na mieste.
Prešetrovanie alebo kontrola podlieha celý čas celkovému riadeniu členského štátu, na ktorého území sa vykonáva.
6. Dožiadaný príslušný orgán môže odmietnuť konať, pokiaľ ide o žiadosť o vykonanie prešetrovania podľa odseku 5 prvého pododseku alebo o žiadosť, aby jeho zamestnancov sprevádzali zamestnanci príslušného orgánu iného členského štátu, ako sa ustanovuje v odseku 5 druhom pododseku, v týchto prípadoch:
a)
keď by takéto prešetrovanie alebo kontrola na mieste mohla narušiť vnútroštátne bezpečnostné pravidlá alebo nepriaznivo ovplyvniť zvrchovanosť, bezpečnosť alebo verejný poriadok dožiadaného členského štátu;
b)
keď sa už začali súdne konania v súvislosti s rovnakými skutkami a voči rovnakým osobám pred orgánmi dožiadaného členského štátu;
c)
keď orgány dožiadaného členského štátu už prijali konečný rozsudok o tých istých skutkoch a tých istých osobách.
7. V prípade previerky zabezpečenia kvality alebo prešetrovania s cezhraničnými účinkami môžu príslušné orgány dotknutých členských štátov zaslať spoločnú žiadosť CEAOB s cieľom koordinovať previerku alebo prešetrovanie.
Článok 32
Kolégiá príslušných orgánov
1. S cieľom uľahčiť výkon úloh uvedených v článku 26 a článku 31 ods. 4 až 6 tohto nariadenia a v článku 30 smernice 2006/43/ES, pokiaľ ide o konkrétnych audítorov, audítorské spoločnosti alebo ich siete, sa môžu zriadiť kolégiá s účasťou príslušného orgánu domovského členského štátu a akéhokoľvek iného príslušného orgánu za predpokladu, že:
a)
štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytuje služby štatutárneho auditu subjektom verejného záujmu v jurisdikcii dotknutých členských štátov alebo
b)
pobočka, ktorá je súčasťou audítorskej spoločnosti, je zriadená v jurisdikcii dotknutých členských štátov.
2. V prípade konkrétnych štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností pôsobí príslušný orgán domovského členského štátu ako koordinátor.
3. Pokiaľ ide o konkrétne siete, príslušné orgány členských štátov, v ktorých sieť vykonáva značnú časť činnosti, môžu požiadať CEAOB o zriadenie kolégia s účasťou žiadajúcich príslušných orgánov.
4. V lehote 15 pracovných dní od zriadenia kolégia príslušných orgánov, pokiaľ ide o konkrétnu sieť, si jej členovia zvolia koordinátora. Ak sa nedosiahne dohoda, CEAOB vymenuje koordinátora z členov kolégia.
Členovia kolégia preskúmajú výber koordinátora aspoň každých päť rokov, aby sa zabezpečilo, že vybraný koordinátor je naďalej najvhodnejší pre uvedenú pozíciu.
5. Koordinátor predsedá zasadnutiam kolégia, koordinuje činnosť kolégia a zabezpečuje efektívnu výmenu informácií medzi členmi kolégia.
6. Koordinátor do 10 pracovných dní po svojom zvolení písomne ustanoví mechanizmy koordinácie v rámci kolégia, pokiaľ ide o tieto záležitosti:
a)
informácie, ktoré si príslušné orgány majú vymieňať;
b)
prípady, v ktorých sa príslušné orgány musia navzájom poradiť;
c)
prípady, v ktorých príslušné orgány môžu delegovať úlohy dohľadu v súlade s článkom 33.
7. V prípade, že sa v súvislosti s písomne ustanoveným mechanizmom koordinácie podľa odseku 6 nedospeje k dohode, ktorýkoľvek člen kolégia môže túto záležitosť postúpiť CEAOB. Predtým ako koordinátor odsúhlasí konečné znenie písomne ustanoveného mechanizmu koordinácie, náležite zváži stanovisko, ktoré v súvislosti s ním poskytol CEAOB. Písomne ustanovený mechanizmus koordinácie sa uvedie v jednotnom dokumente, ktorý obsahuje riadne odôvodnenie každej významnej odchýlky od odporučenia CEAOB. Koordinátor zasiela písomne ustanovený mechanizmus koordinácie členom kolégia a CEAOB.
Článok 33
Delegovanie úloh
Príslušný orgán domovského členského štátu môže delegovať ktorúkoľvek zo svojich úloh na príslušný orgán iného členského štátu pod podmienkou, že s tým uvedený orgán súhlasí. Delegovanie úloh nesmie ovplyvniť zodpovednosť delegujúceho príslušného orgánu.
Článok 34
Dôvernosť a služobné tajomstvo vo vzťahu k spolupráci medzi príslušnými orgánmi
1. Povinnosť dodržiavať služobné tajomstvo sa vzťahuje na všetky osoby, ktoré pracujú alebo pracovali pre orgány zapojené do rámca spolupráce medzi príslušnými orgánmi uvedenými v článku 30. Informácie, ktorých sa týka služobné tajomstvo, sa nesmú sprístupniť žiadnej inej osobe ani orgánu s výnimkou prípadov, keď je takéto zverejnenie potrebné na súdne konanie alebo sa vyžaduje na základe práva Únie alebo vnútroštátneho práva.
2. Článok 22 nebráni orgánom zapojeným do rámca spolupráce medzi príslušnými orgánmi uvedenými v článku 30 a príslušnými orgánmi, aby si vymieňali dôverné informácie. Na takto vymenené informácie sa vzťahuje povinnosť zachovávať služobné tajomstvo, ktorej podliehajú osoby zamestnané alebo v minulosti zamestnané príslušnými orgánmi.
3. So všetkými informáciami, ktoré sa vymieňajú podľa tohto nariadenia medzi orgánmi zapojenými do rámca spolupráce medzi príslušnými orgánmi uvedenými v článku 30 a príslušnými orgánmi a inými orgánmi a úradmi, sa zaobchádza ako s dôvernými informáciami okrem prípadov, keď sa ich zverejnenie požaduje na základe práva Únie alebo vnútroštátneho práva.
Článok 35
Ochrana osobných údajov
1. Členské štáty uplatňujú smernicu 95/46/ES na spracovanie osobných údajov, ktoré sa v členských štátoch vykonáva podľa tohto nariadenia.
2. Nariadenie (ES) č. 45/2001 sa uplatňuje na spracovanie osobných údajov, ktoré CEAOB, ESMA, EBA a EIOPA vykonávajú v kontexte tohto nariadenia a smernice 2006/43/ES.
KAPITOLA IV
Spolupráca s orgánmi tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami a orgánmi
Článok 36
Dohoda o výmene informácií
1. Príslušné orgány môžu uzavrieť dohody o spolupráci týkajúcej sa výmeny informácií s príslušnými orgánmi tretích krajín, len ak sú zverejnené informácie v dotknutých tretích krajinách predmetom záruk služobného tajomstva, ktoré sú minimálne rovnocenné s tými, ktoré sú ustanovené v článkoch 22 a 34. Príslušné orgány bezodkladne informujú CEAOB o takýchto dohodách a oznamujú ich aj Komisii.
Informácie sa vymieňajú podľa tohto článku len vtedy, ak je takáto výmena potrebná na plnenie úloh príslušných orgánov podľa tohto nariadenia.
Ak takáto výmena informácií zahŕňa prenos osobných údajov do tretej krajiny, členské štáty dodržiavajú ustanovenia smernice 95/46/ES a CEAOB dodržiava ustanovenia nariadenia (ES) č. 45/2001.
2. Príslušné orgány spolupracujú s príslušnými orgánmi alebo inými relevantnými úradmi tretích krajín, pokiaľ ide o previerky zabezpečenia kvality a prešetrovania štatutárnych audítorov a audítorských spoločností. CEAOB na žiadosť príslušného orgánu prispieva k takej spolupráci a k dosiahnutiu zblíženia postupov v oblasti dohľadu s tretími krajinami.
3. Ak spolupráca alebo výmena informácií súvisí s pracovnou dokumentáciou auditu alebo inými dokumentmi v držbe štatutárnych audítorov alebo audítorských spoločností, uplatňuje sa článok 47 smernice 2006/43/ES.
4. CEAOB vypracúva usmernenia týkajúce sa obsahu dohôd o spolupráci a výmene informácií uvedených v tomto článku.
Článok 37
Zverejnenie informácií získaných od tretích krajín
Príslušný orgán členského štátu môže zverejniť dôverné informácie získané od príslušných orgánov tretích krajín, ak je to ustanovené v dohode o spolupráci, len ak získal výslovný súhlas príslušného orgánu, ktorý tieto informácie poskytol, a tieto informácie sa prípadne zverejnia len na účely, na aké dal príslušný orgán svoj súhlas, alebo ak sa toto poskytnutie vyžaduje na základe práva Únie alebo vnútroštátneho práva.
Článok 38
Zverejnenie informácií zaslaných tretím krajinám
Príslušný orgán členského štátu vyžaduje, aby dôverné informácie, ktoré oznámil príslušnému orgánu tretej krajiny, uvedený príslušný orgán mohol poskytnúť tretím stranám alebo orgánom len s predchádzajúcim výslovným súhlasom príslušného orgánu, ktorý informácie poskytol, v súlade s jeho vnútroštátnym právom a za predpokladu, že sa informácie poskytnú len na účely, na aké dal príslušný orgán členského štátu súhlas, alebo ak sa toto poskytnutie vyžaduje na základe práva Únie alebo vnútroštátneho práva alebo je potrebné pri súdnom konaní v danej tretej krajine.
Článok 39
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 9 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 16. júna 2014. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 9 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 9 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 40
Preskúmanie a správy
1. Komisia preskúma fungovanie a účinnosť systému spolupráce medzi príslušnými orgánmi v rámci CEAOB, ako sa uvádza v článku 30, a predloží o tom správu, najmä pokiaľ ide o plnenie úloh CEAOB vymedzených v odseku 7 uvedeného článku.
2. V preskúmaní sa zohľadní medzinárodný vývoj, najmä pokiaľ ide o posilnenie spolupráce s príslušnými orgánmi tretích krajín a príspevok k zlepšeniu mechanizmov spolupráce v oblasti dohľadu nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami subjektov verejného záujmu patriacimi do medzinárodných audítorských sietí. Komisia dokončí svoje preskúmanie do 17. júna 2019.
3. Správa sa predloží Európskemu parlamentu a Rade v relevantných prípadoch aj spolu s legislatívnym návrhom. V uvedenej správe sa posúdi pokrok dosiahnutý v oblasti spolupráce medzi príslušnými orgánmi v rámci CEAOB od začiatku fungovania uvedeného rámca a navrhnú sa ďalšie kroky s cieľom posilniť účinnosť spolupráce medzi príslušnými orgánmi členských štátov.
4. Do 17. júna 2028 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia.
Článok 41
Prechodné ustanovenia
1. Od 17. júna 2020 subjekt verejného záujmu neuzavrie ani neobnoví zákazku na audit so štatutárnym audítorom ani audítorskou spoločnosťou, ak tento štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytovala v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia audítorské služby danému subjektu verejného záujmu 20 a viac po sebe nasledujúcich rokov.
2. Od 17. júna 2023 subjekt verejného záujmu neuzavrie ani neobnoví zákazku na audit so štatutárnym audítorom ani audítorskou spoločnosťou, ak tento štatutárny audítor alebo audítorská spoločnosť poskytovala v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia audítorské služby danému subjektu verejného záujmu 11 a viac po sebe nasledujúcich rokov, ale menej než 20 po sebe nasledujúcich rokov.
3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2, zákazky na audit, ktoré sa uzavreli pred 16. júnom 2014, ale ktoré stále platia 17. júna 2016, môžu zostať v platnosti až do konca maximálneho trvania uvedeného v článku 17 ods. 1 druhom pododseku alebo v článku 17 ods. 2 písm. b). Uplatňuje sa článok 17 ods. 4.
4. Článok 16 ods. 3 sa uplatňuje na zákazky na audit len po uplynutí obdobia uvedeného v článku 17 ods. 1 druhom pododseku.
Článok 42
Vnútroštátne ustanovenia
Členské štáty prijmú vhodné ustanovenia na zabezpečenie účinného uplatňovania tohto nariadenia.
Článok 43
Zrušenie rozhodnutia 2005/909/ES
Rozhodnutie 2005/909/ES sa týmto zrušuje.
Článok 44
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 17. júna 2016.
Článok 16 ods. 6 sa však uplatňuje od 17. júna 2017.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 16. apríla 2014