NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 285/2014
z 13. februára 2014,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy týkajúce sa zmlúv s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie a zabránenia vyhýbaniu sa pravidlám a povinnostiam
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (1), a najmä na jeho článok 4 ods. 4 a článok 11 ods. 14 písm. e),
keďže:
(1)
S cieľom určiť, kedy sa môže zmluva o mimoburzových derivátoch považovať za zmluvu s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie a s cieľom určiť prípady, pri ktorých je potrebné alebo primerané zabrániť vyhýbaniu sa pravidlám a povinnostiam vyplývajúcim z ktoréhokoľvek ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 648/2012, by sa mal vzhľadom na širokú škálu zmlúv o mimoburzových derivátoch prijať prístup založený na kritériách.
(2)
Vzhľadom na to, že podľa článku 13 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 by sa ustanovenia uvedeného nariadenia považovali za splnené, ak je aspoň jedna z protistrán usadená v krajine, pre ktorú Komisia prijala vykonávací akt o rovnocennosti v súlade s článkom 13 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 648/2012, by sa tieto regulačné technické predpisy mali vzťahovať na zmluvy, ktorých obe protistrany sú usadené v tretej krajine, ktorej právne opatrenia, opatrenia dohľadu a presadzovania ešte neboli vyhlásené za rovnocenné s požiadavkami stanovenými v uvedenom nariadení.
(3)
Určité informácie o zmluvách uzatvorených subjektmi z tretích krajín by boli naďalej k dispozícii len príslušným orgánom tretej krajiny. Preto by príslušné orgány Únie mali úzko spolupracovať s uvedenými orgánmi s cieľom zabezpečiť uplatňovanie a presadzovanie príslušných ustanovení.
(4)
Vzhľadom na to, že na úplné pochopenie príslušných technických predpisov je potrebný technický pojem, mal by sa tento pojem definovať.
(5)
Zmluvy o mimoburzových derivátoch uzatvorené subjektmi usadenými v tretích krajinách, ktoré sú kryté zárukou poskytnutou subjektmi usadenými v Únii, vytvárajú pre ručiteľa usadeného v Únii finančné riziko. Navyše vzhľadom na to, že toto riziko by záviselo od veľkosti záruky poskytnutej finančnými protistranami s cieľom kryť zmluvy o mimoburzových derivátoch a vzhľadom na vzájomné prepojenia medzi finančnými protistranami v porovnaní s nefinančnými protistranami by sa za zmluvy s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie mali považovať len zmluvy o mimoburzových derivátoch uzatvorené subjektmi usadenými v tretích krajinách, ktoré sú kryté zárukou, ktorá presahuje určité kvantitatívne prahové hodnoty a je poskytnutá finančnými protistranami usadenými v Únii.
(6)
Finančné protistrany usadené v tretích krajinách môžu uzatvárať zmluvy o mimoburzových derivátoch prostredníctvom svojich pobočiek v Únii. Vzhľadom na vplyv činnosti uvedených pobočiek na trh Únie by sa zmluvy o mimoburzových derivátoch uzatvorené medzi uvedenými pobočkami v Únii mali považovať za zmluvy s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie.
(7)
Zmluvy o mimoburzových derivátoch, ktoré uzatvorili konkrétne protistrany s hlavným cieľom vyhnúť sa zúčtovacej povinnosti alebo postupom zmierňovania rizika, ktoré by sa vzťahovali na subjekty, ktoré by boli prirodzenými protistranami zmluvy, by sa mali považovať za vyhýbanie sa pravidlám a povinnostiam stanoveným v nariadení (EÚ) č. 648/2012, keďže bránia dosiahnutiu účelu uvedeného nariadenia, konkrétne zmierňovaniu kreditného rizika protistrany.
(8)
Mimoburzové deriváty, ktoré sú súčasťou dohody, ktorej povaha nemá podnikateľské odôvodnenie alebo obchodnú podstatu a ktorej hlavným účelom je obísť uplatňovanie nariadenia (EÚ) č. 648/2012 vrátane pravidiel týkajúcich sa podmienok výnimiek, by sa mali považovať za vyhýbanie sa pravidlám a povinnostiam stanoveným v uvedenom nariadení.
(9)
Situácie, keď jednotlivé zložky dohody nie sú v súlade s právnou podstatou dohody ako celku, keď sa dohoda vykonáva spôsobom, ktorý by sa obyčajne nepoužil pri konaní považovanom za rozumné podnikateľské konanie, keď dohoda alebo rad dohôd zahŕňajú prvky, ktoré majú účinok kompenzácie alebo anulácie svojej vzájomnej ekonomickej podstaty a keď transakcie majú cyklický charakter, by sa mali považovať za ukazovatele umelej dohody alebo umelého radu dohôd.
(10)
Je žiaduce stanoviť v jednom nástroji technické predpisy týkajúce sa zmlúv, ktoré majú priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok v rámci Únie, ako aj technické predpisy týkajúce sa zabránenia vyhýbaniu sa pravidlám a povinnostiam stanoveným v nariadení (EÚ) č. 648/2012, keďže oba súbory technických predpisov sa týkajú zúčtovacej povinnosti a postupov zmierňovania rizika. Okrem toho majú spoločné znaky, ako je ich použitie na zmluvu, na ktorej protistrany by sa nevzťahovala zúčtovacia povinnosť alebo postupy zmierňovania rizika, ak by neboli splnené podmienky článku 4 ods. 1 písm. a) bodu v) a článku 11 ods. 14 písm. e) nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ktoré sú bližšie určené týmto nariadením.
(11)
Vzhľadom na to, že subjekty z tretích krajín dotknuté týmito regulačnými technickými predpismi potrebujú čas na splnenie dodržiavania súladu s požiadavkami nariadenia (EÚ) č. 648/2012, keď ich zmluvy o mimoburzových derivátoch spĺňajú podmienky stanovené v týchto regulačných technických predpisoch a považujú sa za také, ktoré majú priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok v rámci Únie, je vhodné odložiť uplatňovanie ustanovenia, ktoré obsahuje uvedené podmienky, o šesť mesiacov.
(12)
Toto nariadenie vychádza z návrhu regulačných technických predpisov, ktoré Európsky orgán pre cenné papiere a trhy predložil Komisii.
(13)
V súlade s článkom 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (2) vykonal Európsky orgán pre cenné papiere a trhy otvorené verejné konzultácie k návrhu regulačných technických predpisov, analyzoval možné súvisiace náklady a prínosy a požiadal o stanovisko skupinu zainteresovaných strán v oblasti cenných papierov a trhov zriadenú v súlade s článkom 37 uvedeného nariadenia,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
„záruka“ je výslovne zdokumentovaný právny záväzok ručiteľa kryť platby súm, ktoré sú splatné alebo ktoré sa môžu stať splatnými podľa zmlúv o mimoburzových derivátoch krytých uvedenou zárukou a uzatvorených subjektom, pre ktorý sa poskytuje záruka, a oprávnenou osobou, ak nastane zlyhanie vymedzené v záruke alebo ak subjekt, pre ktorý sa poskytuje záruka, neuskutoční žiadnu platbu.
Článok 2
Zmluvy s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie
1. Zmluva o mimoburzových derivátoch sa považuje za zmluvu s priamym, podstatným a predvídateľným dôsledkom v rámci Únie, keď aspoň jeden subjekt z tretej krajiny využíva záruku poskytnutú finančnou protistranou usadenou v Únii, ktorá kryje celý jeho záväzok alebo časť jeho záväzku vyplývajúceho z uvedenej zmluvy o mimoburzových derivátoch, ak záruka spĺňa obe tieto podmienky:
a)
kryje celý záväzok subjektu z tretej krajiny vyplývajúci z jednej alebo viacerých zmlúv o mimoburzových derivátoch v súhrnnej pomyselnej hodnote aspoň 8 miliárd EUR alebo v ekvivalentnej sume v príslušnej cudzej mene alebo kryje len časť záväzku subjektu z tretej krajiny vyplývajúceho z jednej alebo viacerých zmlúv o mimoburzových derivátoch v súhrnnej pomyselnej hodnote aspoň 8 miliárd EUR alebo v ekvivalentnej sume v príslušnej cudzej mene vydelené percentuálnym podielom krytého záväzku;
b)
je rovná aspoň 5 percentám súčtu aktuálnych expozícií podľa vymedzenia v článku 272 bodu 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (3) v zmluvách o mimoburzových derivátoch finančnej protistrany usadenej v Únii, ktorá záruku vydala.
Ak je záruka vydaná v maximálnej výške, ktorá je pod prahovou hodnotou stanovenou v prvom pododseku písm. a), zmluvy kryté uvedenou zárukou nemajú priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok v rámci Únie, ak sa výška záruky nezvýši, pričom v takom prípade ručiteľ v deň zvýšenia znovu posúdi priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok zmlúv v rámci Únie podľa podmienok stanovených v prvom pododseku písm. a) a b).
Ak je záväzok vyplývajúci z jednej alebo viacerých zmlúv o mimoburzových derivátoch pod prahovou hodnotou stanovenou v prvom pododseku písm. a), takéto zmluvy sa nepovažujú za majúce priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok v rámci Únie, a to ani vtedy, keď sa maximálna výška záruky kryjúca tento záväzok rovná prahovej hodnote stanovenej v prvom pododseku písm. a) alebo je nad uvedenou prahovou hodnotou, a ani vtedy, keď sú splnené podmienky stanovené v prvom pododseku písm. b).
V prípade zvýšenia záväzku vyplývajúceho zo zmlúv o mimoburzových derivátoch alebo zníženia aktuálnej expozície ručiteľ znovu posúdi, či sú splnené podmienky stanovené v prvom pododseku písm. a) a b). Takéto posúdenie sa vykonáva v deň zvýšenia záväzku pre podmienku stanovenú v prvom pododseku písm. a) a mesačne pre podmienku stanovenú v prvom pododseku písm. b).
Zmluvy o mimoburzových derivátoch v súhrnnej pomyselnej hodnote aspoň 8 miliárd EUR alebo v ekvivalentnej sume v príslušnej cudzej mene uzatvorené pred vydaním alebo zvýšením záruky a následne kryté zárukou, ktorá spĺňa podmienky stanovené v prvom pododseku písm. a) a b), sa považujú za majúce priamy, podstatný a predvídateľný účinok v rámci Únie.
2. Zmluva o mimoburzových derivátoch sa považuje za zmluvu majúcu priamy, podstatný a predvídateľný dôsledok v rámci Únie, ak oba subjekty usadené v tretej krajine uzatvoria zmluvu o mimoburzových derivátoch prostredníctvom svojich pobočiek v Únii a spĺňali by podmienky označenia ako finančné protistrany, ak by boli usadené v Únii.
Článok 3
Prípady, pri ktorých je potrebné alebo primerané zabrániť vyhýbaniu sa pravidlám alebo povinnostiam stanoveným v nariadení (EÚ) č. 648/2012
1. Zmluva o mimoburzových derivátoch sa považuje za zmluvu navrhnutú na obídenie uplatňovania ktoréhokoľvek ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ak spôsob, akým bola uvedená zmluva uzatvorená, sa pri posúdení ako celku a zohľadnení všetkých okolností považuje za taký, ktorého hlavným účelom je vyhnúť sa uplatňovaniu ktoréhokoľvek ustanovenia uvedeného nariadenia.
2. Na účely odseku 1 sa zmluva považuje za zmluvu, ktorej hlavným účelom je vyhnúť sa uplatňovaniu ktoréhokoľvek ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ak hlavným účelom dohody alebo radu dohôd súvisiacich so zmluvou o mimoburzových derivátoch je zmariť cieľ, ducha a účel ktoréhokoľvek ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 648/2012, ktoré by sa inak uplatnilo vrátane prípadov, keď je zmluva súčasťou umelej dohody alebo radu dohôd.
Dohoda, ktorej v skutočnosti chýba podnikateľské opodstatnenie, obchodná podstata alebo relevantné ekonomické opodstatnenie a ktorá pozostáva z akejkoľvek zmluvy, transakcie, schémy, opatrenia, operácie, dohody, grantu, dohodnutia sa, sľubu, záväzku alebo udalosti, sa považuje za umelú dohodu. Dohoda sa môže skladať z viac než jedného kroku alebo časti.
Článok 4
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 2 sa uplatňuje od 10. októbra 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 13. februára 2014