ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. března 2014
o státní podpoře SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), kterou poskytlo Řecko společnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(oznámeno pod číslem C(2014) 1818)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/539/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci svého ekonomického ozdravného programu zahájilo Řecko program privatizace (2). K privatizaci byla jako státní podnik určena i společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (dále jen „společnost Larco“).
(2)
V březnu 2012 Fond pro správu majetku Řecké republiky (Hellenic Republic Asset Development Fund, dále jen „HRADF“) (3) informoval Komisi o navrhované privatizaci společnosti Larco. Aby se objasnilo, zda mohou v souvislosti s privatizačním projektem vyvstat nějaké problémy spojené se státní podporou, zahájila Komise řízení z moci úřední a v dubnu 2012 zahájila předběžné posouzení.
(3)
V rámci těchto jednání z odpovědi řeckých úřadů na dotazník ze dne 16. března 2012 vyplynulo, že společnost Larco měla již dříve užitek ze státních opatření. Komise požádala o další informace prostřednictvím e-mailových zpráv ze dne 18. dubna 2012, 24. dubna 2012, 5. července 2012, 22. srpna 2012 a 7. prosince 2012, a dopisy ze dne 4. května 2012 a 14. ledna 2013, na něž řecké orgány odpověděly dne 20. dubna 2012, 26. dubna 2012, 3. října 2012, 13. listopadu 2012, 15. listopadu 2012, 7. prosince 2012, 24. prosince 2012 a 18. ledna 2013. Setkání útvarů Komise a zástupců řeckých orgánů se uskutečnilo ve dnech 30. dubna 2012 a 11. září 2012 v Aténách a dne 25. ledna 2013 v Bruselu.
(4)
Dopisem ze dne 6. března 2013 (dále jen „rozhodnutí ze dne 6. března 2013“) Komise sdělila Řecku, že se rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, pokud jde o některá opatření podpory popsaná v části 2.2. níže (dále jen „formální vyšetřovací řízení“).
(5)
Rozhodnutí ze dne 6. března 2013 bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala řecké orgány a zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatřením podpory.
(6)
Komise obdržela vyjádření od řeckých orgánů dne 30. dubna 2013. Od zúčastněných stran žádné připomínky neobdržela.
(7)
Dne 21. ledna 2014 řecké orgány e-mailem informovaly Komisi, že souhlasí s přijetím rozhodnutí v anglickém jazyce.
2. POPIS OPATŘENÍ PODPORY
2.1. Příjemce
(8)
Společnost Larco se zabývá těžbou a zpracováním lateritu, těžbou lignitu a výrobou feroniklu a vedlejších produktů. Mezi činnosti společnosti patří průzkum, vývoj, těžba, tavba a obchodování s vlastními výrobky na celém světě. Společnost Larco je jedním z největších výrobců feroniklu na světě. V roce 2012 měla společnost 960 zaměstnanců, čímž se řadí mezi velké podniky (5).
(9)
V době, kdy probíhalo formální vyšetřovací řízení, vlastnil 55,2 % akcií společnosti Larco řecký stát prostřednictvím HRADF, 33,4 % vlastnila Řecká národní banka (National Bank of Greece S.A., soukromá finanční instituce, dále jen „NBG“) a 11,4 % vlastnila společnost Public Power Corporation S.A. (zavedený výrobce elektrické energie v Řecku, v němž je řecký stát majoritním držitelem akcií, dále jen „PPC“).
(10)
Společnost Larco provozuje huť ve městě Larymna ve středním Řecku. Společnost Larco rovněž vlastní těžební práva ve čtyřech lokalitách v různých částech Řecka: v dolech Agios Ioannis (poblíž města Larymna), v dolech Evia, v dolech Kastoria a v lignitovém dole Servia.
(11)
Společnost Larco byla založena jako nová právnická osoba v roce 1989 po likvidaci společnosti Hellenic Mining and Metallurgical S.A. ve městě Larymna (dále jen „někdejší společnost Larco“). Někdejší společnost Larco je stále v likvidaci, ale její aktiva byla spolu s odpovídajícími závazky v roce 1989 převedena do společnosti Larco. Někdejší společnost Larco je tedy věřitelem nynější společnosti Larco.
2.2. Popis jednotlivých opatření
2.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(12)
V dubnu 1998 bylo dosaženo dohody o vyrovnání pohledávek mezi společností Larco a jejími největšími věřiteli, zejména někdejší společností Larco, společností PPC a řeckým státem. Podle dohody z roku 1998 měly být závazky společnosti Larco vůči těmto věřitelům spravovány s úrokem 6 % per annum (dále jen „p.a.“). Dluh vůči řeckému státu nicméně zůstal stabilní či přinejmenším od roku 2004 mírně vzrostl (6), zatímco závazky vůči společnosti PPC a někdejší společnosti Larco byly vyrovnány či poklesly (7).
(13)
Zdá se tedy, že stát nakládal se svými pohledávkami za společností Larco jiným způsobem než druzí dva věřitelé.
2.2.2. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(14)
Dne 22. prosince 2008 poskytl stát záruku za úvěr pro společnost Larco od banky ATE ve výši 30 milionů EUR. Záruka se vztahovala na 100 % úvěru po dobu až 3 let a prémie za záruku činila 1 % p.a.
2.2.3. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(15)
V roce 2009 s ohledem na záporné hodnoty vlastního kapitálu správní rada společnosti Larco navrhla navýšit základní kapitál o 134 milionů EUR, což všichni tři akcionáři schválili. Nicméně pouze řecký stát využil svá práva v plném rozsahu, zatímco banka NBG využila svá práva částečně a společnost PPC se na navýšení kapitálu nijak nepodílela. Na navýšení základního kapitálu se nepodíleli žádní noví akcionáři.
(16)
Skutečné navýšení základního kapitálu činilo pouze o 65,5 milionu EUR, z čehož stát přispěl přibližně 45 miliony EUR (69 % celkového kapitálového vkladu) a banka NBG přispěla 20,5 milionu EUR (31 %). I přes obtížnou finanční situaci společnosti Larco se zdá, že navýšení kapitálu nebylo založeno na restrukturalizačním plánu, který by obnovil životaschopnost společnosti, zatímco banka NBG podle všeho odepsala účetní hodnotu společnosti „protože banka NBG nepředpokládá, že získá zpět účetní hodnotu investice, jelikož společnost čelí vážným finančním problémům“ (8) (viz 45. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 6. března 2013).
2.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(17)
Dne 10. května 2010 poskytl stát záruku na krytí záruční listiny, aby banka NGB poskytla společnosti Larco částku ve výši 10,8 milionu EUR. Záruka pokryla 100 % záruční listiny, byla poskytnuta na neomezenou dobu a prémie za záruku činila 2 % p.a.
2.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(18)
V roce 2010 řecké daňové orgány provedly audit účetní závěrky společnosti Larco a odmítly účetní zpracování určitých ztrát plynoucích ze zajišťovacích smluv pro ceny niklu. Z důvodu nesprávného zaúčtování ztrát byla uložena daňová pokuta ve výši 190 milionů EUR (9).
(19)
Společnost Larco tuto daňovou pokutu následně napadla u řeckých soudů. Podle řeckých právních předpisů platí (10), že subjekt, který je povinen uhradit daňovou pokutu, musí z této pokuty předem splatit 25 %, aby ji mohl u soudu napadnout (v tomto případě 25 % částky odpovídá 47 milionům EUR).
(20)
V případě společnosti Larco však řecký správní soud rozhodl, že ji zprostí povinnosti zaplatit 25 % daňové pokuty předem, a tuto povinnost nahradil povinností uložit záruční listiny na částku ve výši pouhých 1,5 milionu EUR.
2.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(21)
Dne 30. prosince 2011 řecký stát poskytl dvě záruky na dva úvěry ve výši 30 milionů EUR a 20 milionů EUR od banky ATE. Jeden z úvěrů (ve výši 20 milionů EUR) byl v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta, po termínu splatnosti. Záruky zajišťovaly 100 % pokrytí dluhu a prémie činila 1 % p.a.
2.3. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(22)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013 (18.-25. bod odůvodnění) dospěla Komise k předběžnému závěru, že společnost Larco může být od roku 2007 považována za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (11). Vzhledem k tomu dospěla Komise k předběžnému závěru, že všech šest opatření představuje státní podporu a vyjádřila pochybnosti ohledně slučitelnosti těchto opatření s vnitřním trhem.
(23)
V případě, že by dotčená opatření představovala státní podporu, byla by poskytnuta v rozporu s požadavky na oznámení a pozastavení stanovenými v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
3. PŘIPOMÍNKY ŘECKA
3.1. Podnik v obtížích
(24)
Ve svých připomínkách v rámci formálního vyšetřovacího řízení řecké orgány tvrdily, že společnost Larco nebyla v letech 2008 a 2009 podnikem v obtížích, protože zaznamenané ztráty byly způsobeny poklesem celosvětové ceny feroniklu v tomto období. Řecké orgány tvrdily, že společnost Larco byla podnikem v obtížích až od roku 2010.
3.2. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(25)
Řecké orgány namítly, že státní úvěr pro společnost Larco v podstatě nepředstavuje státní prostředky, protože to byl původně soukromý úvěr poskytnutý organizací pro restrukturalizaci podniků (Organisation for Entreprise Restructuring S.A., dále jen „OER“). Když organizace OER procházela likvidací podle zákona č. 2741/1999, všechny její pohledávky byly převedeny na stát.
(26)
Dále řecké orgány vysvětlily, že dohoda o vyrovnání pohledávek z roku 1998 obsahovala zvláštní pravidla pro správu a vymáhání nesplacených pohledávek, která se měla použít na konci každého účetního období následujícím způsobem:
a)
pokud by společnost Larco zaznamenala během účetního období zisk, byly by věřitelům nejdříve splaceny vzniklé úroky (6 % p.a.) a až poté jistina;
b)
po splacení úroků by si společnost Larco ponechala určitou částku ze zisků na investice;
c)
po použití bodů a) a b) by jakýkoliv zisk, který zůstal na účtech společnosti Larco, byl rozdělen poměrným způsobem mezi věřitele společnosti Larco.
(27)
Pokud by společnost Larco po roce 1999 nevykázala žádný zisk, věřitelé měli právo dosáhnout splacení pohledávky prostřednictvím různých prostředků, jako například považovat platbu za splatnou, kapitalizace dluhu atd. Věřitelé nicméně nebyli oprávněni k jakékoliv nucené exekuci nesplacené pohledávky, jako je například zabavení aktiv společnosti nebo nucené zahájení konkurzního řízení vůči dotčené společnosti.
(28)
Do roku 2003 věřitelé obdrželi vzniklý úrok, jak bylo dohodnuto. V letech 2004-2007 společnost Larco nedosáhla žádného zisku, a tudíž nedošlo ke splacení vzniklého úroku. V roce 2007 uzavřela společnost PPC se společností Larco dohodu o surovinách, kterou schválili všichni věřitelé a podle níž společnost Larco dodávala společnosti PPC lignit, čímž snižovala výši pohledávky. Pohledávka vůči společnosti PPC byla zcela splacena v roce 2011.
(29)
Správce majetku někdejší společnosti Larco pokračoval ve vymáhání dluhu soudní cestou a zdá se, že určitá částka již byla splacena. Do roku 2011 někdejší společnost Larco na základě dohody z roku 1998 vymohla 5 milionů EUR nesplacené pohledávky. Vzhledem k tomu, že někdejší společnost Larco též měla dluhy vůči řeckému státu, vymohl řecký stát celou částku těchto 5 milionů EUR.
(30)
Pokud jde o přímý dluh společnosti Larco vůči řeckému státu, řecký stát společnosti Larco pravidelně zasílal faktury na roční částky dluhu včetně ročních vzniklých úroků.
(31)
Řecké orgány tudíž tvrdily, že dluh plynoucí z dohody z roku 1998 nemůže představovat státní prostředky a že společnost Larco v žádném případě nezískala selektivní výhodu.
3.3. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(32)
Řecké orgány se odvolaly na sdělení Komise o zárukách (12), a zejména na bod 3.2 tohoto sdělení, který obsahuje podmínky, za nichž Komise může vyloučit státní podporu v případě individuální záruky. Podle řeckých orgánů:
a)
společnost Larco nebyla podnikem v obtížích v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta;
b)
rozsah záruky mohl být náležitě poměřen v okamžiku, kdy byla záruka udělena;
c)
záruka byla poskytnuta na dluhové cenné papíry (dluhopisy), a mohla tudíž přesáhnout 80 % výše nesplaceného úvěru;
d)
1 % prémie zaplacená za záruku byla běžnou tržní cenou zohledňující finanční situaci společnosti Larco.
(33)
Řecké orgány tedy tvrdily, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 nepředstavuje státní podporu.
(34)
Řecké orgány objasnily, že opatření 2 bylo uděleno na základě ministerského rozhodnutí YA 2/93378/0025 ze dne 22. prosince 2008 a pokrývalo přesnou částku 30 000 000 EUR.
3.4. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(35)
Řecké orgány uvedly, že důvodem účasti státu na navýšení kapitálu bylo ochránit hodnotu společnosti kvůli její nadcházející privatizaci a za účelem provedení plánu restrukturalizace. Ve svém rozhodnutí stát zohlednil růstový potenciál společnosti Larco, hodnotu aktiv společnosti, celkovou situaci na trhu s feroniklem, jakož i restrukturalizační opatření a opatření ke snížení nákladů.
(36)
Banka NBG poskytla 31 % částky určené k navýšení kapitálu. Na rozdíl od řeckého státu se banka NBG rozhodla využít svá práva pouze částečně. Řecké orgány namítly, že záměrem banky NBG bylo udržet určitou kontrolu nad společností, a že tudíž její kroky by neměly být považovány za nedostatek důvěry v budoucnost společnosti Larco. Banka NBG opravdu snížila svůj podíl ve společnosti Larco na nezbytné minimum podle řeckých právních předpisů, aby měla právo veta nad některými důležitými rozhodnutími správní rady.
(37)
Třetí akcionář, společnost PPC, výslovně rozhodl, že se nebude podílet na navýšení kapitálu, a souhlasil tudíž, že se jeho akciový podíl sníží. Řecké orgány uvedly, že se společnost PPC rozhodla nezúčastnit se navýšení kapitálu z toho důvodu, že jejím záměrem bylo umožnit státu, aby získal větší akcionářský podíl kvůli privatizaci společnosti.
(38)
Na závěr řecké orgány uvedly, že stát jednal jako investor v tržním hospodářství, a že tedy navýšení kapitálu v roce 2009 nepředstavovalo státní podporu.
(39)
Pokud jde o datum poskytnutí záruky, řecké orgány neposkytly přesvědčivé informace. Ze zápisu z valné hromady vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 na základě dokumentu Οικ2/27694/0025 ministerstva financí vzhledem k celkovému příspěvku státu na navýšení základního kapitálu, který dosáhl výše 44 999 999,40 EUR. V účetní závěrce společnosti Larco z roku 2009 je uvedeno, že o navýšení kapitálu bylo rozhodnuto dne 14. května 2009, ale neobjasňuje se, kdy se vklad nového kapitálu fakticky uskutečnil.
3.5. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(40)
Řecké orgány vysvětlily, že v rámci dohody z roku 1998 někdejší společnost Larco trvale usilovala o splacení částky, jež jí dlužila společnost Larco, u řeckých soudů a byla vydána řada rozsudků a rozhodnutí o neplatnosti, mimo jiné i ve věci dluhu ve výši 10,5 milionu EUR (13).
(41)
V rámci odvolání, které společnost Larco podala, a vzhledem k nebezpečí, že dojde k nenapravitelné škodě, pozastavil řecký nejvyšší soud splácení dluhu ve výši přibližně 10,5 milionu EUR až do konečného rozsudku příslušného soudu. Toto pozastavení bylo uděleno pod podmínkou, že společnost Larco poskytne někdejší společnosti Larco záruční listinu na výše uvedenou částku. Banka NBG poskytla společnosti Larco záruční listinu na částku přibližně 10,8 milionu EUR (10,5 milionu EUR původně napadeného dluhu + 0,3 milionu EUR na soudní výlohy a poplatky). Záruční listina byla následně pokryta státní zárukou na celou částku s prémií 2 % p.a. na neomezenou dobu.
(42)
Řecké orgány vysvětlily, že opatření bylo poskytnuto státem jako akcionářem s cílem splnit podmínky nutné pro pozastavení splácení a pro ochranu státních investic před dluhy po lhůtě splatnosti. V opačném případě by pozastavení splácení nebylo použitelné a někdejší společnost Larco by měla právo vymáhat splacení pohledávky, a to případně i zabavením aktiv společnosti Larco, která by se tak stala insolventní. Podle řeckých orgánů by banka NBG záruční listinu bez státní záruky neposkytla.
(43)
Řecké orgány objasnily, že opatření 4 bylo poskytnuto na základě ministerského rozhodnutí YA 2/923/0025 ze dne 10. května 2010 a vztahuje se na částku ve výši přesně 10 510 824,95 EUR a na částku 310 000 EUR na soudní poplatky a náklady, tedy na celkovou částku 10 820 824,95 EUR.
3.6. Opatření 5: záruční listiny místozaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(44)
Řecké orgány objasnily, že dotčené opatření se týká spíše dodatečné daně než daňové pokuty. Dodatečná daň byla vyměřena proto, že daňové orgány nesouhlasily s tím, že by ztráty vyplývající ze zajišťovacích smluv měly být odvozeny z čistých příjmů společnosti Larco, jak tvrdila společnost Larco. Řecké orgány rovněž upřesnily, že společnost Larco byla soudem vyzvána, aby poskytla záruční listiny v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR.
(45)
Řecké orgány předložily důkazy o tom, že společnost Larco byla na základě obecného právního předpisu oprávněna nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami. Soud v rozsudku, který umožnil společnosti Larco nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami v souladu s vnitrostátními právními předpisy (14), použil ověření vyváženosti a zvážil přínos pro věřitele (stát) a životaschopnost dlužníka (společnost Larco), a rozhodl proto o dočasném pozastavení povinnosti předem zaplatit 47 milionů EUR (což představuje 25 % dodatečné daně) a o nahrazení této platby záruční listinou v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR. Toto pozastavení mělo být v platnosti až do vydání konečného rozsudku ve sporu týkajícím se uložení dodatečné daně, který společnost Larco zahájila proti státu pro vyměření dodatečné daně.
(46)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že rozhodnutí vnitrostátních soudů nemohou být připisována státu.
(47)
Řecké orgány rovněž vysvětlily, že navzdory tomuto dočasnému pozastavení stát prakticky zrušil finanční dopad tohoto pozastavení započtením dodatečné daně, kterou měla společnost Larco zaplatit, proti částce, kterou měl společnosti Larco zaplatit stát, např. vrácením přeplatku na dani z příjmu nebo na DPH. To bylo umožněno pozdějšími předpisy pro zrychlení výběru daní v Řecku.
(48)
To znamená, že stát již zjevně ve skutečnosti získal minimálně 16,1 milionu EUR z dlužné částky, pokud jde o zaplacení dodatečné daně společností Larco předem.
3.7. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(49)
Řecké orgány objasnily, že ani jeden z těchto dvou úvěrů, pro které byly poskytnuty záruky, nebyl po lhůtě splatnosti. Úvěr ve výši 20 milionů EUR poskytla banka ATE jako refinancování staršího úvěru ve výši 20 milionů EUR, který byl po splatnosti.
(50)
Řecké orgány uvedly, že ani jedna státní záruka se netýkala státních prostředků, protože stát společnosti Larco dlužil 60 milionů EUR na přeplatcích za DPH. Proto kdyby bylo třeba splatit záruky, tyto částky mohly kompenzovat nesplacené pohledávky státu.
(51)
Orgány rovněž tvrdily, že i kdyby opatření představovalo podporu, mělo by být považováno za slučitelné s vnitřním trhem, protože byly dodrženy požadavky dočasného rámce (15) a příslušného dočasného řeckého systému pro úvěrové záruky (dále jen „dočasný systém záruk“) (16). Orgány se zejména domnívaly, že kromě toho, že společnost Larco byla v době poskytnutí opatření podnikem v obtížích, byly splněny ostatní podmínky dočasného systému záruk:
a)
společnost Larco byla velkým podnikem;
b)
úvěr ve výši 30 milionů EUR byl investičním úvěrem, zatímco úvěr ve výši 20 milionů EUR byl úvěrem na refinancování staršího úvěru, který byl poskytnut na investiční účely;
c)
záruky byly poskytnuty před koncem roku 2011;
d)
celková částka dvou zaručených úvěrů přesáhla roční mzdové náklady společnosti Larco pouze částkou 3 miliony EUR;
e)
záruky se vztahují na 100 % úvěru, ale takové opatření bylo jedinou možností, jak mohla společnost Larco získat přístup k financování s ohledem na zvláštní situaci řeckého hospodářství;
f)
záruky obsahovaly prémii 1 % p.a., která by měla být považována za tržní prémii.
(52)
Dále řecké orgány uvedly, že v případě, že by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje podporu a nebyly splněny podmínky dočasného systému záruk, opatření mělo být považováno za podporu na záchranu. Tato podpora by měla být považována za oznámenou, protože Komise byla o tomto opatření informována v odpovědi v dotazníku ze dne 16. března 2012, kdy věc byla ve fázi předběžného šetření z moci úřední.
(53)
Podle řeckých orgánů byla pomoc v souladu s požadavky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť:
a)
se jednalo o likviditní podporu ve formě úvěrových záruk;
b)
byla opodstatněna závažnými sociálními problémy a neměla významně nepříznivé vedlejší účinky na jiné členské státy;
c)
řecké orgány připravovaly plán restrukturalizace ve spolupráci s Komisí;
d)
byla omezena na částku potřebnou k udržení podniku v provozu po omezenou dobu;
e)
respektovala podmínku „jednou a dost“, neboť společnost Larco nebyla příjemcem podpory na záchranu či restrukturalizaci v minulosti;
f)
společnost Larco předložila státu obchodní plán odůvodňující nutnost financování ve výši 30 milionů EUR na investice.
(54)
Řecké orgány objasnily, že opatření 6 bylo přijato na základě i) ministerského rozhodnutí YA 2/95156/0025 ze dne 30. prosince 2011 pokrývajícího přesnou částku ve výši 30 000 000 EUR a ii) ministerského rozhodnutí YA 2/95161/0025 ze dne 30. prosince 2011 týkajícího se částky ve výši přesně 20 000 000 EUR.
4. HODNOCENÍ
(55)
Toto rozhodnutí se v úvodu zabývá otázkou, zda je společnost Larco podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Následně rozhodnutí posoudí, zda zkoumaná opatření představují státní podporu vůči společnosti Larco ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a konečně zda taková podpora je slučitelná s vnitřním trhem.
4.1. Obtíže společnosti Larco
(56)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013, a to zejména v 18.-25. bodu odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise dospěla k předběžnému závěru, že v době, kdy bylo poskytnuto šest dotčených opatření, byla společnost Larco podnikem v obtížích. V tabulce jsou uvedeny klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-2011:
Klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-6/2012 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Obrat
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Zisk před zdaněním
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Základní kapitál
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastní kapitál
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Celkový dluh
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Dluh/ vlastní kapitál (poměr)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Bod 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci uvádí, že společnost s ručením omezeným se považuje za podnik v obtížích, pokud u ní „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a kde ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. To odráží předpoklad, že společnost prodělávající značné ztráty zapsaného (základního) kapitálu nebude schopna zastavit ztráty, které téměř jistě povedou k ukončení podnikatelské činnosti v krátkodobém nebo střednědobém horizontu (jak je uvedeno v bodě 9 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(58)
Kromě toho podle bodu 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci může být společnost považována za podnik v obtížích „tehdy, kdy jsou patrné typické příznaky podniku v obtížích, například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“. V tomto ohledu podle Tribunálu existence „záporného vlastního kapitálu, což může být […] považováno za významný ukazatel finančních potíží podniku“ (18).
(59)
Podle účetních závěrek společnosti Larco v období od roku 2007 do 1. pololetí roku 2012 základní kapitál společnosti neklesl o více než polovinu. Nicméně ve stejném období vlastní kapitál společnosti dosáhl záporných hodnot. Komise v předchozích případech měla za to, že pokud společnost má záporný vlastní kapitál, znamená to, že celý základní kapitál této společnosti byl ztracen, a a priori se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna (19).
(60)
V případě společnosti Larco se Komise domnívá, že základní kapitál této společnosti se pouze zdánlivě nesnížil o více než polovinu, protože společnost nepřijala náležitá opatření, jež v takové situaci stanoví řecké právní předpisy (20). Příslušná opatření se zaměřují na změnu hodnoty vlastního kapitálu společnosti z negativní na pozitivní a zároveň na jeho zvyšování na odpovídající úroveň. Takovými opatřeními by mohla být buď kapitalizace ztrát, nebo zvýšení kapitálu, anebo obojí.
(61)
V této souvislosti se Komise domnívá, že kapitalizace ztrát by měla za následek ztrátu celého základního kapitálu společnosti, protože kumulované ztráty byly vyšší než základní kapitál. Z tohoto důvodu se Komise domnívá, že v tomto případě jsou od roku 2008 splněna kritéria stanovená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(62)
Kromě toho, pokud jde o kritéria stanovená v bodě 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, ve společnosti Larco došlo od roku 2007 do roku 2009 k výraznému poklesu obratu a v letech 2008 a 2009 k významným ztrátám, a to v celkové výši 221 milionů EUR (116 milionů EUR a 105 milionů EUR). V letech 2010 a 2011 se společnosti zvýšil obrat i zisky, ale tento nárůst nebyl dostatečný k tomu, aby došlo k finančnímu zotavení společnosti. Během téhož období vlastní kapitál společnosti zůstal záporný a její dluh nadále rostl. Navíc operace společnosti Larco byly v 1. pololetí roku 2012 opět ztrátové.
(63)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že společnost Larco nebyla v průběhu let 2008 a 2009 v obtížích, protože ztráty byly způsobeny snížením ceny feroniklu.
(64)
Za prvé, skutečnost, že pokles cen feroniklu vedl ke ztrátám a přispěl k obtížím společnosti Larco, neomlouvá sama o sobě zjištění, že společnost Larco vykazovala obvyklé rysy podniku v obtížích. Zdravá firma by musela přizpůsobit své náklady takovým cenovým změnám, aby zabránila ztrátám.
(65)
Za druhé, v letech 2008 a 2009 měla společnost záporný vlastní kapitál a její dluh rostl (nárůst o 63 % mezi lety 2007-2008). I když se cena feroniklu a obrat společnosti po roce 2010 výrazně zvýšily, pozdější finanční výsledky společnosti Larco naznačují, že její obtíže přetrvávaly. Proto nelze dospět k závěru, že ztráty z roku 2008 a 2009 byly pouze důsledkem nízkých cen feroniklu.
(66)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že společnost Larco byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci v době, kdy jí bylo poskytnuto šest dotčených opatření.
4.2. Existence státní podpory
(67)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy se stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou - pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy - neslučitelné s vnitřním trhem.
(68)
V souladu s ustálenou praxí Komise, a jak bylo potvrzeno judikaturou, kritériem pro posouzení, zda transakce mezi veřejnoprávním subjektem a podnikem je státní podporou, je zásada investora v tržním hospodářství nebo zásada věřitele v tržním hospodářství (21). Z této zásady plyne, že pokud stát jedná na trhu jako komerční hospodářský subjekt, musí tak učinit způsobem srovnatelným se soukromým subjektem. Pokud stát tak nečiní, může se jednat o státní podporu. Jinými slovy, ukazatelem pro posouzení, zda transakce zahrnuje státní podporu, je to, zda by se soukromý subjekt v podobné situaci choval stejným způsobem. Při uplatňování této zásady nelze jako důvody pro udělení podpůrných opatření vzít v úvahu jiná než hospodářská hlediska.
4.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(69)
Na základě dostupných informací nemůže Komise souhlasit s tvrzením řeckých orgánů, že úvěr od organizace OER byl soukromým úvěrem. Podle řeckého zákona č. 1386/1983 (článek 1) (22), kterým se zřizuje organizace OER, „OER bude fungovat ve prospěch společenského zájmu a pod dohledem státu“. Podle článku 3 téhož zákona byl stát jediným akcionářem organizace OER. Kromě toho měl stát možnost přímo jmenovat předsedu spolu s 2 z 8 členů představenstva a nepřímo i další 4 členy. Z výše uvedeného vyplývá, že zdroje organizace OER jsou v podstatě státními prostředky, a tedy se zdá, že každý úvěr od organizace OER lze považovat za úvěr od státu.
(70)
Důkazy předložené řeckými orgány ukazují, že dluh společnosti Larco vůči organizaci OER (následně převedený na stát) byl pravidelně vykazován a fakturován v souladu s dohodou o vyrovnání pohledávek z roku 1998 a na základě dohody vyrovnání pohledávek z roku 1998. Část dluhu byla splacena, když to umožnila ziskovost společnosti. Společnost Larco v tomto období provedla investice, které snížily splátky, ale tyto investice byly schváleny všemi věřiteli. Podle zmíněné dohody věřitelé neměli nárok na žádnou nucenou exekuci nesplaceného dluhu.
(71)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že opatření 1 je v souladu se zásadou věřitele v tržním hospodářství, protože stát jako věřitel jednal způsobem srovnatelným s chováním soukromého věřitele, protože použil všechny prostředky, které měl k dispozici a ve smluvně dohodnutém rámci, s cílem vymoci svůj dluh.
4.2.2. Opatření 2: státní záruka v roce 2008
(72)
Státní záruky představují riziko pro státní prostředky, protože požadavek na jejich plnění je hrazen ze státního rozpočtu. Navíc jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena, znamená pro stát finanční ztrátu. Kritérium státních prostředků a přičitatelnost státu jsou tedy pro toto opatření splněny a řecké orgány to nezpochybňují.
(73)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že jsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách. Komise dospěla k závěru, že společnost Larco byla v roce 2008 podnikem v obtížích. Kromě toho roční záruku ve výši 1 % nelze považovat za záruku zohledňující riziko selhání, pokud jde o zaručené úvěry, a to vzhledem ke značným finančním obtížím společnosti Larco a zejména vzhledem k vysokému podílu dluhů k vlastnímu kapitálu v případě této společnosti.
(74)
Komise se domnívá, že rozumný tržní věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(75)
Společnost Larco působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy obchoduje, a sama vyváží většinu své produkce do jiných členských států. Těžba niklu, tavení a rafinace se kromě Řecka dále děje v 6 členských státech, a to v Rakousku, Finsku, Francii (Nové Kaledonii), Španělsku, Švédsku a Spojeném království (23). S niklem se obchoduje téměř ve všech členských státech (24).
(76)
Zkoumaná opatření umožňují společnosti Larco, aby pokračovala v činnosti jako doposud, a na rozdíl od ostatních konkurentů, kteří se nacházejí ve finančních potížích, nemusí čelit následkům, jež by jinak vyplynuly ze špatných finančních výsledků společnosti. To narušuje hospodářskou soutěž, protože ostatní společnosti, které působí na stejných trzích, se musí bez této státní podpory obejít.
(77)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 2 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že podpora se rovná výši zaručeného úvěru, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco s ohledem na své ekonomické obtíže nalezla na trhu prostředky financování, a to bez ohledu na podmínky. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu, která se rovná výši zaručeného úvěru, protože bez státní záruky by nebyla schopna na trhu takové finanční prostředky získat.
(78)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.3. Opatření 3: navýšení základního kapitálu v roce 2009
(79)
Účast státu na navýšení základního kapitálu ve společnosti Larco v roce 2009 zahrnuje státní prostředky a lze ji připsat státu. Toto kritérium je tedy splněno a řecké orgány je nezpochybňují.
(80)
Komise neobdržela ze strany řeckých orgánů žádné přesvědčivé důkazy, které by ospravedlnily jejich tvrzení, že stát jednal jako rozumný investor v tržním hospodářství. Zápisy z valných hromad akcionářů uvedené jako důkaz ve skutečnosti naznačují, že žádný plán restrukturalizace nebyl akcionářům před navýšením základního kapitálu předložen, a to i přesto, že společnost Larco byla podnikem v obtížích. Kromě toho konečná částka navýšení základního kapitálu nakonec nedostačovala k pokrytí záporného vlastního kapitálu společnosti, a proto navýšení nemohlo být považováno za opatření na ochranu hodnoty společnosti a podporu její restrukturalizace.
(81)
Pokud jde o účast banky NBG, Komise připomíná vyjádření Soudního dvora, že „souběžnost sama o sobě i při existenci významných soukromých investic dostačující k učinění závěru o neexistenci podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, když nebyly vzaty v úvahu ostatní relevantní skutkové a právní okolnosti“ (25).
(82)
Ve skutečnosti nelze částečnou účast banky NBG použít jako důkaz o souběžnosti činností mezi státem a soukromými akcionáři, protože banka NBG byla vůči společnosti Larco nejen akcionářem, ale také věřitelem. Její rozhodnutí podílet se částečně na navýšení kapitálu bylo tedy prostředkem, jak ochránit nejen hodnotu své investice, ale také své postavení věřitele.
(83)
Kromě toho stát již poskytl společnosti Larco státní záruku v roce 2008. Tedy, jak stanovuje příslušná judikatura, účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 nelze chápat izolovaně, ale musí být posuzována v souvislosti s jinými podpůrnými opatřeními (26).
(84)
A konečně, v zápisech z valných hromad akcionářů nelze najít oporu pro tvrzení řeckých orgánů, že záměrem společnosti PPC bylo, aby stát dosáhl výrazného většinového podílu. Namísto toho společnost PPC jednoduše prohlásila, že se na navýšení základního kapitálu nebude podílet.
(85)
Komise se proto domnívá, že rozumný tržní investor by se na navýšení základního kapitálu společnosti Larco za těchto podmínek nepodílel. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(86)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(87)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 3 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že není zpochybněno, že stát plně vykonával svá práva na navýšení základního kapitálu [nejasné], hodnota opatření 3 dosahuje částky 44 999 999,40 EUR.
(88)
Pokud jde o datum poskytnutí příspěvku, ze zápisu z valné hromady konané dne 14. května 2009 vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 (27) s cílem navýšit základní kapitál [nejasné] příspěvkem státu v celkové hodnotě 44 999 999,40 EUR. Komise nemá informace o datu, kdy byla poskytnuta zbývající částka příspěvku státu na navýšení základního kapitálu společnosti.
4.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(89)
Ze stejných důvodů jako u opatření 2 je pro opatření 4 splněno kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu a řecké orgány to nezpochybnily.
(90)
Komise uznává, že poskytnutí záruky v případech podobných tomuto případu může být běžnou obchodní praxí akcionářů. Avšak vzhledem k tomu, že banka NBG byla také akcionářem společnosti Larco, se Komise domnívá, že by pro akcionáře bylo obvyklé úměrně sdílet expozici plynoucí z dotčené záruky. Místo toho stát na sebe vzal veškeré riziko plynoucí z poskytnutí záruky na úvěr, zatímco společnost Larco byla v obtížích a její dluh narůstal.
(91)
Pokud jde o opatření 2, podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách nejsou ani pro toto opatření splněny, protože dluhová prémie ve výši 2 % nemůže být považována za prémii zohledňující riziko selhání společnosti Larco.
(92)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco za těchto podmínek záruku neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(93)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(94)
Proto Komise dospěla k závěru, že opatření 4 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že výše podpory se rovná zaručené částce, protože je jasné, že bez ohledu na podmínky by žádný rozumný subjekt na trhu nebyl schopen zaručit pro společnost Larco tuto částku vzhledem k ekonomickým obtížím společnosti. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu ve výši zaručené částky, protože bez státní záruky by společnost Larco nemohla na trhu získat žádné záruky.
(95)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení dodatečné daně předem v roce 2010
(96)
Komise bere na vědomí vysvětlení předložená řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec opatření 5.
(97)
S ohledem na důkazy předložené řeckými orgány Komise souhlasí s tím, že právo nahradit platbu dodatečné daně předem záruční listinou bylo společnosti uděleno soudem na základě objektivních kritérií, která by se použila na jakoukoliv společnost v podobné situaci. Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 5 nezahrnovalo selektivní výhodu pro společnost Larco.
4.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(98)
Komise bere na vědomí vysvětlení poskytnutá řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec pro opatření 6.
(99)
Komise nesouhlasí s řeckými orgány, že opatření 6 nezahrnuje státní prostředky. Za prvé, jak je vysvětleno u opatření 2, státní záruky ohrožují prostředky státu, protože jejich plnění je vypláceno ze státního rozpočtu. Kromě toho jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena tržní prémií, znamená pro stát finanční ztrátu. Navíc argument o nesplacených pohledávkách DPH ve výši 60 milionů EUR se zdá být v rozporu s připomínkami k opatření 5, kde řecké orgány tvrdily, že úmyslně a v souladu se zákonem nevrátily dlužnou DPH, a to s cílem kompenzovat pozastavení platby dodatečné daně předem.
(100)
Komise se proto domnívá, že kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu je u tohoto opatření splněno.
(101)
Ani pro toto opatření, podobně jako u opatření 2 a 4, nejsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách.
(102)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo společnosti Larco poskytnuto selektivně, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(103)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(104)
Proto došla Komise k závěru, že opatření 6 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pokud jde o opatření 2, Komise se domnívá, že výše podpory se rovná částce zaručených úvěrů, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco vzhledem ke svým ekonomickým obtížím nalezla na trhu financování bez ohledu na podmínky.
(105)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.7. Závěr ohledně existence státní podpory
(106)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 1 a 5 nepředstavují státní podporu, zatímco opatření, 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(107)
To znamená, že státní podpora plynoucí z opatření 2 činí 30 000 000 EUR poskytnutých dne 22. prosince 2008. Státní podpora plynoucí z opatření 3 činí 44 999 999,40 EUR, ale je třeba, aby řecké orgány upřesnily datum (data), kdy byla podpora poskytnuta. Státní podpora plynoucí z opatření 4 činí 10 820 824,95 EUR a byla poskytnuta dne 10. května 2010 a celková státní podpora plynoucí z opatření 6 činí 50 000 000 EUR (součet 30 000 000 EUR + 20 000 000 EUR) poskytnutých dne 30. prosince 2011.
4.3. Protiprávní podpora
(108)
Opatření 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu, která byla poskytnuta v rozporu s povinností týkající se oznámení a povinností nekonat, jež jsou stanoveny v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tato opatření tudíž představují protiprávní státní podporu.
4.4. Slučitelnost podpory
(109)
Vzhledem k tomu, že určitá opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, jejich slučitelnost musí být posouzena s ohledem na výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy.
(110)
Podle judikatury Soudního dvora záleží na rozhodnutí členského státu, zda se bude dovolávat možných důvodů slučitelnosti a prokáže, že jsou splněny podmínky pro takovou slučitelnost (28).
4.4.1. Slučitelnost opatření 2, 4 a 6
(111)
V případě opatření 2 a 4 se řecké orgány nedovolávaly žádných případných důvodů slučitelnosti, protože namítaly, že tato opatření nepředstavují státní podporu.
(112)
Vzhledem k tomu, že tato opatření představují státní podporu, měla by být posuzována s ohledem na jejich slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 bodu c) Smlouvy, a zejména podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť společnost Larco byla podnikem v obtížích nejméně od roku 2008. Podle bodu 20 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci „nemůže být podnik v obtížích považován za prostředek k prosazování jiných politických cílů, dokud není zajištěna jeho životaschopnost. Komise se proto domnívá, že podpora poskytovaná podnikům v obtížích může přispívat k rozvoji hospodářských činností, aniž by nepříznivě ovlivňovala obchod v takové míře, jež by byla v rozporu se zájmem Společenství, pouze pokud budou splněny podmínky uvedené v těchto pokynech.“
(113)
Nicméně, příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (bod 3.1.) nejsou v projednávaném případě splněny. Záruky nebyly ukončeny po 6 měsících a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace, kterým by se obnovila životaschopnost společnosti, přičemž nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady nepředložily plán likvidace.
(114)
Pokud jde o opatření 6, řecké orgány namítly, že bylo v souladu s dočasným rámcem a dočasným systémem záruk, a proto je lze v každém případě považovat za podporu na záchranu.
(115)
Komise nesouhlasí s argumenty řeckých orgánů. Domnívá se, že nebyly splněny podmínky dočasného rámce a dočasného systému pojištění vkladů, protože společnost Larco byla podnikem v obtížích. Celková částka obou záruk převýšila roční mzdové náklady společnosti Larco, záruka překročila 90 % úvěru a dluhová prémie ve výši 1 % p.a. nemůže být považována za tržní prémii, jež odráží riziko selhání při splácení zaručené částky.
(116)
Pokud jde o tvrzení, že opatření bylo součástí podpory na záchranu, i když Komise vedla jednání s řeckými úřady o společnosti Larco od roku 2011, úřady se nikdy nezmínily, že záruky poskytnuté v roce 2011 by měly být považovány za podporu na záchranu, a nikdy nic takového neoznámily. Ve skutečnosti ve své odpovědi ze dne 16. března 2012 v dotazníku řecké orgány výslovně prohlásily, že společnost Larco za posledních 10 let z podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci netěžila.
(117)
Příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci každopádně nebyly splněny ani v tomto případě. Záruky poskytnuté v roce 2011 nebyly po 6 měsících ukončeny a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace nebo plán likvidace. Obchodní plán odůvodňující potřebu 30 milionů EUR na investice nemůže tvořit základ slučitelného plánu restrukturalizace podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Důvodem je, že tento plán nesměřoval k obnovení životaschopnosti podniku a neobsahoval žádná plánovaná nebo provedená kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Kromě toho neexistoval žádný důkaz o tom, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady neposkytly ani plán likvidace.
(118)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost opatření 2, 4 a 6.
(119)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 2, 4 a 6 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
4.4.2. Slučitelnost opatření 3
(120)
Řecké orgány neuvedly žádné případné důvody pro slučitelnost opatření 3, protože tvrdily, že toto opatření nepředstavuje státní podporu.
(121)
Vzhledem k tomu, že zmíněné opatření představuje státní podporu, mělo by také být posuzováno s ohledem na svou slučitelnost s pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, a to z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění. Nicméně příslušné podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci nejsou ani v tomto případě splněny. Řecké orgány nikdy neoznámily plán restrukturalizace, který by obnovil životaschopnost podniku, a nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory.
(122)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost tohoto opatření.
(123)
Na základě těchto skutečností považuje Komise opatření 3 za neslučitelné s vnitřním trhem.
4.5. Navrácení podpory
(124)
Podle Smlouvy a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise oprávněna rozhodnout, zda dotyčný členský stát musí zrušit nebo upravit podporu, pokud zjistí, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem (29). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, je upravena tak, aby obnovila předchozí stav (30). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že tohoto cíle bude dosaženo, jakmile příjemce splatí částky podpory poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztratí výhodu, kterou měl oproti svým konkurentům na trhu, a situace před obdržením podpory bude obnovena (31).
(125)
V souladu s judikaturou je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (32) uvedeno, že „[j]e-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […]“.
(126)
Vzhledem k tomu, že v rozporu s článkem 108 Smlouvy žádné z dotčených opatření nebylo Komisi oznámeno, a je tudíž třeba je považovat za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato opatření vrácena, aby byla opět nastolena situace, která na trhu existovala před jejich poskytnutím. Vrácení by se mělo týkat doby, odkdy vznikla příjemci výhoda, tj. odkdy mohl příjemce podporu využívat, až do okamžiku vrácení podpory, a částky, které mají být získány zpět, by měly být úročeny až do okamžiku vrácení podpory.
5. ZÁVĚR
(127)
Opatření 1 a 5 nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(128)
Řecko protiprávně a v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy provedlo opatření 2, 3, 4 a 6.
(129)
Zejména opatření 2, 4 a 6 (státní záruky poskytnuté v letech 2008, 2010 a 2011) ve prospěch společnosti Larco představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a jsou neslučitelná s vnitřním trhem, neboť nebyly splněny příslušné podmínky stanovené pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyly zjištěny žádné další důvody pro slučitelnost.
(130)
Opatření 3 (účast státu na navýšení kapitálu společnosti Larco v roce 2009) rovněž představuje státní podporu a je neslučitelné se Smlouvou, protože nebyly splněny příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyl zjištěn žádný jiný důvod pro slučitelnost.
(131)
Komise bere na vědomí, že Řecko souhlasilo s tím, aby toto rozhodnutí bylo přijato v anglickém jazyce.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Nevymáhání dluhu ministerstvem financí a přijetí záručních listin místo platby dodatečné daně předem v roce 2010, což Řecko uplatnilo v případě společnosti Larco, nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Státní podpora ve výši 135 820 824,35 EUR ve formě státních záruk pro společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. poskytnutých v letech 2008, 2010 a 2011 a účast státu na navýšení základního kapitálu společnosti v roce 2009 protiprávně poskytnutá Řeckem v rozporu s článkem 108 odst. 3 Smlouvy jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Řecko od příjemce zajistí navrácení neslučitelné podpory uvedené v článku 2.
2. Částky, které mají být navráceny, se úročí ode dne, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do okamžiku jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složené úroky v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (33) ve znění pozdějších předpisů.
4. Pokud jde o opatření 3, Řecko poskytne přesné datum (data), kdy poskytlo svůj příspěvek k navýšení základního kapitálu v roce 2009.
5. Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 2 s účinností ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 2 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko předloží následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úrok do okamžiku vrácení podpory), která má být příjemcem navrácena,
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím,
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do okamžiku úplného navrácení podpory uvedené v článku 2. Na žádost Komise Řecko neprodleně předloží informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím a poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemce již vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 27. března 2014.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 27. marca 2014
o štátnej pomoci SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) poskytnutej Gréckom v prospech spoločnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
[oznámené pod číslom C(2014) 1818]
(Iba anglický text je autentický)
(Text s významom pre EHP)
(2014/539/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1),
keďže:
1. POSTUP
(1)
Grécko v rámci svojho programu makroekonomických úprav vykonalo program privatizácie (2). Na privatizáciu bola ako štátny podnik určená aj spoločnosť Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (ďalej len „Larco“).
(2)
Grécky privatizačný fond (Hellenic Republic Asset Development Fund, ďalej len „HRADF“) (3) v marci 2012 informoval Komisiu o navrhovanej privatizácii spoločnosti Larco. S cieľom objasniť, či by sa v rámci privatizačného projektu mohli objaviť otázky týkajúce sa štátnej pomoci, Komisia v apríli 2012 z úradnej moci otvorila prípad a začala predbežné posúdenie.
(3)
V rámci týchto diskusií začalo byť na základe odpovede gréckych orgánov na dotazník zo 16. marca 2012 zrejmé, že spoločnosť Larco už predtým požívala výhody vyplývajúce zo štátnych opatrení. Komisia požiadala o ďalšie informácie prostredníctvom e-mailov z 18. apríla 2012, 24. apríla 2012, 5. júla 2012, 22. augusta 2012 a 7. decembra 2012 a prostredníctvom listov zo 4. mája 2012 a 14. januára 2013, na ktoré grécke orgány odpovedali 20. apríla 2012, 26. apríla 2012, 3. októbra 2012, 13. novembra 2012, 15. novembra 2012, 7. decembra 2012, 24. decembra 2012 a 18. januára 2013. Stretnutia medzi útvarmi Komisie a zástupcami gréckych orgánov sa uskutočnili 30. apríla 2012 a 11. septembra 2012 v Aténach a 25. januára 2013 v Bruseli.
(4)
Listom zo 6. marca 2013 (ďalej len „rozhodnutie zo 6. marca 2013“) Komisia informovala Grécko, že sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 zmluvy, pokiaľ ide o určité opatrenia pomoci opísané ďalej v oddiele 2.2 (ďalej len „konanie vo veci formálneho zisťovania“).
(5)
Rozhodnutie zo 6. marca 2013 bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (4). Komisia vyzvala grécke orgány a zainteresované strany, aby k opatreniam pomoci predložili svoje pripomienky.
(6)
Komisia dostala pripomienky gréckych orgánov 30. apríla 2013. Nedostala žiadne pripomienky od zainteresovaných strán.
(7)
Grécke orgány e-mailom z 21. januára 2014 informovali Komisiu, že súhlasia s prijatím rozhodnutia v angličtine.
2. OPIS OPATRENÍ POMOCI
2.1. Príjemca pomoci
(8)
Spoločnosť Larco sa špecializuje na ťažbu a spracovanie lateritu, ťažbu lignitu a výrobu feroniklovej zliatiny a vedľajších produktov. Medzi jej činnosti patrí prieskum, rozvoj, ťažba, tavba a obchodovanie s jej produktmi na celom svete. Larco je jedným z najväčších producentov feroniklovej zliatiny na svete. V roku 2012 mala spoločnosť 960 zamestnancov, a preto sa posudzuje ako veľký podnik (5).
(9)
V čase konania vo veci formálneho zisťovania bolo 55,2 % akcií spoločnosti Larco vo vlastníctve Grécka prostredníctvom gréckeho privatizačného fondu HRADF, 33,4 % vo vlastníctve National Bank of Greece S.A. (Grécka národná banka, ďalej len „NBG“, súkromná finančná inštitúcia) a 11,4 % vo vlastníctve spoločnosti Public Power Corporation S.A. (ďalej len „PPC“, aktuálny výrobca elektrickej energie v Grécku, v ktorom má väčšinový podiel grécky štát).
(10)
Spoločnosť Larco prevádzkuje taviareň v obci Larymna v strednom Grécku. Spoločnosť Larco je držiteľom ťažobných práv na rôznych miestach v Grécku v rámci štyroch zoskupení: bane v Agios Ioannis (v blízkosti Larymny), bane v Evii, bane v Kastorii a lignitová baňa v Servii.
(11)
Spoločnosť Larco bola založená v roku 1989 ako nový podnikateľský subjekt po likvidácií spoločnosti Hellenic Mining and Metallurgical S.A. v Larymne (ďalej len „bývalá spoločnosť Larco“). Bývalá spoločnosť Larco je stále v likvidácii, ale jej aktíva boli v roku 1989 pridelené spoločnosti Larco spoločne s príslušnými pohľadávkami. Bývalá spoločnosť Larco je teda veriteľom spoločnosti Larco.
2.2. Opis opatrení
2.2.1. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(12)
V apríli 1998 došlo medzi spoločnosťou Larco a jej hlavnými veriteľmi, a to bývalou spoločnosťou Larco, spoločnosťou PPC a Gréckom, k uzatvoreniu zmluvy o vyrovnaní dlhu. Podľa zmluvy z roku 1998 sa mali pohľadávky spoločnosti Larco voči týmto veriteľom zaťažiť úrokom vo výške 6 % ročne. Dlh voči gréckemu štátu však ostal prinajmenej od roku 2004 stabilný alebo mierne vzrástol (6), kým dlh voči spoločnosti PPC a bývalej spoločnosti Larco bol čiastočne alebo úplne vyrovnaný (7).
(13)
Zdá sa teda, že štát pristupoval k dlhu, ktorý voči nemu mala spoločnosť Larco, inak ako ďalší dvaja veritelia.
2.2.2. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(14)
Štát 22. decembra 2008 poskytol spoločnosti Larco záruku na úver vo výške 30 miliónov EUR z banky ATE Bank. Záruka pokrývala 100 % úveru na 3 roky a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 1 % ročne.
2.2.3. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(15)
V roku 2009 predstavenstvo spoločnosti Larco navrhlo, aby sa so zreteľom na záporný vlastný kapitál zvýšil akciový kapitál o 134 miliónov EUR, pričom traja akcionári tento návrh schválili. Len grécky štát však využil svoje práva v plnom rozsahu, kým banka NBG využila svoje práva len čiastočne a spoločnosť PPC sa na zvýšení akciového kapitálu nezúčastnila. Na zvýšení kapitálu sa nepodieľali žiadni noví akcionári.
(16)
Skutočné zvýšenie akciového kapitálu dosiahlo výšku 65,5 milióna EUR, pričom štát prispel sumou približne 45 miliónov EUR (69 % celkového objemu kapitálovej injekcie) a banka NBG sumou 20,5 milióna EUR (31 %). Napriek nepriaznivej finančnej situácii sa zdá, že zvýšenie kapitálu nebolo založené na pláne reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť tohto podniku, kým banka NBG podľa všetkého odpísala účtovnú hodnotu spoločnosti „pretože skupina nepočíta s vymožením účtovnej hodnoty investícií vzhľadom na to, že spoločnosť postihli závažné finančné ťažkosti“ (8) (pozri odôvodnenie 45 rozhodnutia zo 6. marca 2013).
2.2.4. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(17)
Štát 10. mája 2010 poskytol záruku na krytie záručnej listiny, že banka NBG poskytne spoločnosti Larco sumu vo výške približne 10,8 milióna EUR. Záruka pokrývala 100 % sumy v rámci záručnej listiny a jej platnosť mala neurčité trvanie a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 2 % ročne.
2.2.5. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia daňovej pokuty vopred v roku 2010
(18)
V roku 2010 grécke daňové úrady uskutočnili audit finančných výkazov spoločnosti Larco a odmietli spôsob účtovania niektorých strát vyplývajúcich zo zaisťovacích zmlúv na cenu niklu. V dôsledku nezákonného účtovania strát bola spoločnosti udelená daňová pokuta vo výške 190 miliónov EUR (9).
(19)
Spoločnosť Larco sa následne odvolala proti uvaleniu daňovej pokuty na gréckych súdoch. Podľa gréckeho právneho poriadku (10) musí subjekt, ktorému bola uložená daňová pokuta, vopred uhradiť 25 % danej sumy (v tomto prípade 25 % predstavuje 47 miliónov EUR), aby sa mohol proti nej odvolať na súde.
(20)
Grécky správny súd však rozhodol oslobodiť spoločnosť Larco od povinnosti vopred uhradiť 25 % uloženej daňovej pokuty a namiesto toho mu uložil povinnosť vystaviť záručné listiny vo výške len 1,5 milióna EUR.
2.2.6. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(21)
Štát 30. decembra 2011 poskytol dve záruky za dva úvery vo výške 30 miliónov EUR a 20 miliónov EUR od banky ATE Bank. Jeden z úverov (vo výške 20 miliónov EUR) bol v čase poskytnutia záruky po termíne splatnosti. Záruky zabezpečovali 100 % pokrytie a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 1 % ročne.
2.3. Dôvody na začatie konania vo veci formálneho zisťovania
(22)
Komisia v rozhodnutí zo 6. marca 2013 (odôvodnenia 18 - 25) dospela k predbežnému záveru, že spoločnosť Larco by sa od roku 2007 mohla považovať za firmu v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (11). Komisia na základe toho dospela k predbežnému záveru, že všetkých šesť opatrení predstavovalo štátnu pomoc a vyjadrila pochybnosti o ich zlučiteľnosti s vnútorným trhom.
(23)
Ak by zistené opatrenia predstavovali štátnu pomoc, boli by poskytnuté v rozpore s povinnosťou oznamovania a zdržania sa konania ustanovenou v článku 108 ods. 3 zmluvy.
3. PRIPOMIENKY Z GRÉCKA
3.1. Firma v ťažkostiach
(24)
Grécke orgány vo svojich pripomienkach v súvislosti s konaním vo veci formálneho zisťovania tvrdili, že spoločnosť Larco nebola v rokoch 2008 a 2009 považovaná za firmu v ťažkostiach, pretože zaznamenané straty boli zapríčinené poklesom celosvetových cien feroniklových zliatin v tých rokoch. Grécke orgány vyhlásili, že spoločnosť Larco je firmou v ťažkostiach až od roku 2010.
3.2. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(25)
Grécke orgány argumentovali, že štátny úver pre spoločnosť Larco v podstate nepredstavoval štátne prostriedky, pretože pôvodne šlo o súkromný úver, ktorý poskytla organizácia pre reštrukturalizáciu podnikov Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (ďalej len „OER“). Keď bola organizácia OER zlikvidovaná v súlade so zákonom č. 2741/1999, všetky jej pohľadávky prešli na štát.
(26)
Orgány navyše vysvetlili, že zmluva o vyrovnaní dlhu z roku 1998 obsahovala osobitné pravidlá na účtovanie a výber nevyrovnaného dlhu, ktoré sa uplatňujú na konci každého finančného roku, a to takto:
a)
ak by spoločnosť Larco mala počas finančného roka zisk, veriteľom sa zaplatí vzniknutý úrok (6 % ročne) pred tým, než sa umorí istina dlhu;
b)
po splatení úroku si spoločnosť Larco zo zisku ponechá určitú sumu na investovanie;
c)
akýkoľvek zisk, ktorý zvýšil na účtoch spoločnosti Larco po uplatnení ustanovení v písmenách a) a b) sa rovnomerne rozdelí medzi veriteľov spoločnosti.
(27)
Ak by spoločnosť nezaznamenala po roku 1999 žiaden zisk, veritelia majú právo dosiahnuť úhradu svojich pohľadávok rôznymi prostriedkami, ako je zohľadnením sumy, ktorá má byť zaplatená, kapitalizáciou dlhu atď. Veritelia však neboli oprávnení na nútené vyrovnanie neuhradeného dlhu, napríklad prostredníctvom konfiškácie aktív spoločnosti alebo vynútenia otvorenia konkurzného konania proti spoločnosti.
(28)
Do roku 2003 veritelia dostávali vzniknutý úrok podľa dohody. V období rokov 2004 - 2007 spoločnosť Larco nemala žiaden zisk, a preto nedošlo k žiadnemu plateniu vzniknutých úrokov. Spoločnosť PPC v roku 2007 uzatvorila so spoločnosťou Larco dohodu o zásobovaní surovinami, ktorú schválili všetci veritelia a podľa ktorej spoločnosť Larco dodala spoločnosti PPC lignit, čím primerane znížila svoj dlh. Dlh voči spoločnosti PPC bol celý splatený v roku 2011.
(29)
Správca bývalej spoločnosti Larco sa snažil dosiahnuť vybratie dlhu súdnymi prostriedkami a zdá sa, že určité sumy už boli zaplatené. Do roku 2011 bývalá spoločnosť Larco vybrala 5 miliónov EUR zo svojich neuhradených pohľadávok v rámci zmluvy z roku 1998. Keďže bývalá spoločnosť Larco má tiež dlhy voči Grécku, štát vybral celú sumu týchto 5 miliónov EUR.
(30)
Pokiaľ ide o priamy dlh spoločnosti Larco voči Grécku, štát pravidelne posiela spoločnosti faktúry na ročnú sumu dlhu vrátane ročného vzniknutého úroku.
(31)
Grécke orgány preto argumentovali tým, že dlh vyplývajúci zo zmluvy z roku 1998 nepredstavoval štátne prostriedky a v žiadnom prípade spoločnosť Larco nemala žiadnu selektívnu výhodu.
3.3. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(32)
Grécke orgány sa odvolávajú na oznámenie o zárukách (12), a najmä na bod 3.2 oznámenia, ktorý obsahuje podmienky, za ktorých môže Komisia vylúčiť prítomnosť štátnej pomoci pri individuálnej záruke. Podľa gréckych orgánov:
a)
spoločnosť Larco nebola v čase poskytnutia záruky firmou v ťažkostiach;
b)
rozsah záruky sa mohol správne stanoviť, keď bola poskytnutá;
c)
záruka bola poskytnutá na dlhové cenné papiere (dlžobný úpis), a mohla teda presiahnuť 80 % nesplatenej pôžičky;
d)
zaplatený poplatok zo sumy záruky vo výške 1 % predstavuje trhovo orientovanú cenu so zreteľom na finančnú situáciu spoločnosti Larco.
(33)
Grécke orgány preto tvrdili, že štátna záruka z roku 2008 nepredstavovala štátnu pomoc.
(34)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 2 bolo poskytnuté na základe ministerského rozhodnutia YA 2/93378/0025 z 22. decembra 2008 a krylo presnú sumu 30 000 000 EUR.
3.4. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(35)
Grécke orgány tvrdili, že účasť štátu na zvýšení kapitálu mala za cieľ ochrániť hodnotu spoločnosti so zreteľom na jej pripravovanú privatizáciu a realizovať plán reštrukturalizácie. Štát vo svojom rozhodnutí zohľadnil potenciálny rast spoločnosti Larco, hodnotu jej aktív a celkovú situáciu na trhu s feroniklovými zliatinami, ako aj reštrukturalizačné a úsporné opatrenia.
(36)
Banka NBG prispela sumou vo výške 31 % kapitálového zvýšenia. Banka NBG sa na rozdiel od štátu rozhodla využiť svoje práva len čiastočne. Grécke orgány argumentovali, že cieľom banky NBG bolo udržať si určitú kontrolu nad spoločnosťou, a jej kroky by sa preto nemali chápať ako nedostatok dôvery v budúcnosť spoločnosti Larco. Banka NBG v skutočnosti zmenšila svoj podiel akcií v spoločnosti Larco na minimum, ktoré je podľa gréckeho práva potrebné na uplatňovanie veta pri niektorých dôležitých rozhodnutiach v rámci správnej rady spoločnosti.
(37)
Tretí akcionár, spoločnosť PPC, sa otvorene rozhodla nezapojiť do zvyšovania kapitálu a prijala to, že jej podiel sa zmenší. Grécke orgány tvrdili, že spoločnosť PPC sa nezúčastnila, pretože jej zámerom bolo umožniť štátu získať väčší majoritný podiel so zreteľom na privatizáciu spoločnosti.
(38)
Na záver grécke orgány tvrdili, že štát konal ako investor v trhovom hospodárstve a že z tohto dôvodu zvýšenie kapitálu v roku 2009 nepredstavovalo štátnu pomoc.
(39)
V súvislosti s dátumom poskytnutia grécke orgány nepredložili presvedčivé informácie. V zápisniciach zo schôdzí akcionárov sa ukazuje, že 15 000 000 EUR na zvýšenie kapitálu poskytlo Grécko 15. apríla 2009 na základe dokumentu Οικ2/27694/0025 ministerstva financií so zreteľom na celkový príspevok štátu k zvýšeniu akciového kapitálu vo výške 44 999 999,40 EUR. Z finančného výkazu spoločnosti Larco z roku 2009 vyplýva, že o zvýšení kapitálu sa rozhodlo 14. mája 2009, neobjasňuje sa však, kedy sa uskutočnila samotná injekcia nového kapitálu.
3.5. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(40)
Grécke orgány vysvetlili, že v rámci zmluvy z roku 1998 sa bývalá spoločnosť Larco usilovala dosiahnuť splatenie dlhov spoločnosti Larco pomocou gréckych súdov a že existuje niekoľko súdnych rozsudkov a rozhodnutí o neplatnosti týkajúcich sa okrem iného dlhu vo výške približne 10,5 milióna EUR (13).
(41)
Grécky najvyšší súd v súvislosti s odvolaním sa spoločnosti Larco a z dôvodu nebezpečenstva nenapraviteľnej škody pozastavil splatenie dlhu vo výške približne 10,5 milióna EUR až do vynesenia konečného rozsudku príslušným súdom. Pozastavenie bolo udelené s podmienkou, že spoločnosť Larco poskytne bývalej spoločnosti Larco záručnú listinu na pozastavenú sumu. Banka NBG poskytla spoločnosti Larco záručnú listinu približne na 10,8 milióna EUR (10,5 milióna EUR pôvodnej spornej pohľadávky + 0,3 milióna EUR za poplatky za právne služby a súdne výdavky). Záručnú listinu zas kryla štátna záruka na celú sumu, pričom poplatok zo sumy záruky bol vo výške 2 % ročne na neobmedzený čas.
(42)
Grécke orgány vysvetlili, že štát poskytol toto opatrenie ako akcionár so zámerom naplniť podmienky pozastavenia a ochrániť svoje investície, ak by pohľadávky boli vyhlásené za nesplatené včas. V opačnom prípade by pozastavenie nenadobudlo platnosť a bývalá spoločnosť Larco by mala právo požadovať úhradu pohľadávky pravdepodobne prostredníctvom prevzatia aktív spoločnosti Larco. Spoločnosť Larco sa tak mohla stať insolventnou. Banka NBG by podľa gréckych orgánov neposkytla záručnú listinu bez štátnej záruky.
(43)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 4 bolo poskytnuté na základe ministerského rozhodnutia YA 2/923/0025 z 10. mája 2010 a krylo presnú sumu 10 510 824,95 EUR a 310 000 EUR za poplatky za právne služby a súdne výdavky, čiže spolu 10 820 824,95 EUR.
3.6. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia daňovej pokuty vopred v roku 2010
(44)
Grécke orgány vysvetlili, že predmetné opatrenie sa týka dodatočnej dane a nie daňovej pokuty. Dodatočná daň bola uložená z toho dôvodu, že daňové orgány nesúhlasili s tým, že by sa straty vyplývajúce zo zaisťovacích zmlúv mali vyvodzovať z čistého príjmu spoločnosti Larco, ako argumentovala spoločnosť. Grécke orgány tiež vysvetlili, že súd požiadal spoločnosť Larco, aby poskytla záručné listiny v celkovej hodnote 4,7 milióna EUR.
(45)
Grécke orgány poskytli dôkazy, že spoločnosti Larco bolo povolené nahradiť platbu dodatočnej dane vopred záručnými listinami na základe všeobecného právneho ustanovenia. V rozsudku súdu umožňujúcom v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi (14) spoločnosti Larco poskytnúť záručné listiny namiesto zaplatenia dodatočnej dane vopred sa uplatnil test vyváženosti, pričom sa zohľadnili prínosy pre veriteľa (štát) a životaschopnosť dlžníka (Larco), a tak sa dospelo k rozhodnutiu o dočasnom pozastavení povinnosti vopred zaplatiť 47 miliónov EUR (čiže dodatočnú daň vo výške 25 %) a o nahradení tejto povinnosti predložením záručných listín pokrývajúcich celkovo 4,7 milióna EUR. Toto pozastavenie malo platiť do vynesenia konečného rozsudku vzhľadom na vznesenie sporu spoločnosti Larco proti štátu z dôvodu uloženia dodatočnej dane.
(46)
Grécke orgány navyše tvrdili, že rozhodnutia vnútroštátnych súdov nemôžu byť pripisované štátu.
(47)
Grécke orgány tiež vysvetlili, že napriek dočasnému pozastaveniu štát v skutočnosti zrušil finančný účinok tohto pozastavenia tým, že dodatočnú daň, ktorú mala zaplatiť spoločnosť Larco, vyrovnala sumami, ktoré mal zaplatiť štát spoločnosti Larco, ako napríklad pri priznaní k dani z príjmu alebo k DPH. Tento postup umožnili súčasné právne predpisy pre zrýchlenie výberu daní v Grécku.
(48)
V praxi to teda vyzerá tak, že štát v súvislosti so zaplatením dodatočnej dane vopred spoločnosťou Larco vybral už najmenej 16,1 milióna EUR zo splatnej sumy.
3.7. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(49)
Grécke orgány vysvetlili, že ani jeden z oboch úverov, na ktoré boli poskytnuté záruky, nebol nesplatený včas. Úver vo výške 20 miliónov poskytla banka ATE Bank na refinancovanie staršieho úveru vo výške 20 miliónov EUR, ktorý nebol zaplatený.
(50)
Grécke orgány tvrdili, že žiadna v týchto dvoch štátnych záruk sa netýkala štátnych zdrojov, keďže štát dlžil spoločnosti Larco 60 miliónov EUR v rámci priznaní k DPH. Takže keby sa záruky realizovali, táto suma by mohla vyrovnať neuhradený dlh štátu.
(51)
Orgány tiež tvrdili, že aj keby opatrenie predstavovalo pomoc, malo by sa považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom, keďže bolo v súlade s dočasným rámcom (15) a príslušným dočasným režimom Grécka pre záruky za úvery (ďalej len „dočasný režim záruky“) (16). Orgány sa predovšetkým domnievali, že bez ohľadu na skutočnosť, že spoločnosť Larco bola v čase poskytnutia tohto opatrenia firmou v ťažkostiach, splnené boli ďalšie podmienky režimu:
a)
spoločnosť Larco bola veľkou spoločnosťou;
b)
úver 30 miliónov EUR bol investičný úver, kým v prípade 20 miliónov EUR išlo o úver na refinancovanie staršieho úveru, ktorý bol poskytnutý na investičné účely;
c)
záruky boli poskytnuté pred koncom roka 2011;
d)
celková suma oboch zaručených úverov presiahla ročný objem miezd spoločnosti Larco len o 3 milióny EUR;
e)
záruky kryli 100 % úveru, ale takéto opatrenie predstavovalo pre spoločnosť Larco jedinú možnosť, ako získať prístup k financovaniu, a to z dôvodu špecifickej situácie gréckeho hospodárstva;
f)
záruky obsahovali poplatok vo výške 1 % ročne, čo by sa malo považovať za trhovú prirážku.
(52)
Napokon, grécke orgány tvrdili, že keby Komisia dospela k záveru, že opatrenie predstavovalo pomoc a že neboli splnené podmienky dočasného režimu záruky, toto opatrenie by sa malo považovať za pomoc na záchranu. Takáto pomoc by sa mala považovať za oznámenú, keďže Komisia bola upozornená na opatrenie v odpovedi na dotazník zo 16. marca 2012, kde bola vec v štádiu predbežného preskúmania ex offo.
(53)
Podľa gréckych orgánov bola pomoc v súlade s požiadavkami usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, pretože:
a)
išlo o podporu likvidity vo forme záruk za úver;
b)
bola preukázaná na základe závažných sociálnych ťažkostí a nemala príliš negatívne prenesené účinky na iné členské štáty;
c)
grécke orgány v spolupráci s Komisiou pripravovali plán reštrukturalizácie;
d)
bola obmedzená na sumu, ktorá je potrebná na udržanie firmy v podnikaní na obmedzené obdobie;
e)
rešpektovala podmienku „jedenkrát a naposledy“, keďže spoločnosť Larco v minulosti nedostala pomoc na záchranu alebo reštrukturalizáciu;
f)
spoločnosť Larco štátu predstavila obchodný plán odôvodňujúci nevyhnutnosť financovania vo výške 30 miliónov EUR na investície.
(54)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 6 bolo poskytnuté na základe i) ministerského rozhodnutia YA 2/95156/0025 z 30. decembra 2011 a krylo presnú sumu 30 000 000 EUR a ii) ministerského rozhodnutia YA 2/95161/0025 z 30. decembra 2011 na presnú sumu 20 000 000 EUR.
4. POSÚDENIE
(55)
V tomto rozhodnutí sa na úvod rieši otázka, či spoločnosť Larco je firmou v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Komisia potom posúdi, či skúmané opatrenia predstavujú štátnu pomoc pre spoločnosť Larco v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy, a napokon, či takáto pomoc môže byť zlučiteľná s vnútorným trhom.
4.1. Ťažkosti spoločnosti Larco
(56)
Komisia v rozhodnutí zo 6. marca 2013 a najmä v jeho odôvodneniach 18 - 25 predbežne skonštatovala, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach v čase, keď bolo poskytnutých predmetných 6 opatrení. Najdôležitejšie finančné údaje spoločnosti Larco za obdobie rokov 2007 - 2011 sú uvedené v tabuľke:
Hlavné finančné údaje spoločnosti Larco za roky 2007 - 6/2012 (v miliónoch EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
1. polrok 2012 (17)
Obrat
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Príjem pred zdanením
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Základný kapitál
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastný kapitál
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Celkový dlh
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Pomer dlhu k vlastnému kapitálu
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
V bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu sa uvádza, že spoločnosť s ručením obmedzeným sa považuje za firmu v ťažkostiach, keď „sa viac ako polovica jej základného imania prekryla stratou a viac ako štvrtina tohto kapitálu bola prekrytá stratou v priebehu predchádzajúcich 12 mesiacov.“ Toto ustanovenie vyjadruje predpoklad, že spoločnosť, v ktorej dochádza k značnej strate základného imania, nebude schopná zastaviť straty, ktoré skôr či neskôr povedú k takmer istému hospodárskemu zániku (ako sa uvádza v bode 9 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu).
(58)
Navyše podľa bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu sa firma môže považovať za nachádzajúcu sa v ťažkostiach, „keď sa prejavuje obvyklými príznakmi firmy v ťažkostiach, ako sú rastúce straty, klesajúci obrat, rastúce skladové zásoby, nadmerná kapacita, pokles peňažného toku, rastúce dlhy, stúpajúce úrokové poplatky a klesajúca alebo nulová čistá hodnota aktív.“ V tejto súvislosti podľa Všeobecného súdu „existenciu záporného vlastného imania, možno […] považovať za významný indikátor ťažkej finančnej situácie podniku“ (18) .
(59)
Podľa finančných výkazov spoločnosti Larco za obdobie 2007 - prvý polrok 2012 neklesol základný kapitál spoločnosti o viac ako polovicu. V tom istom období sa však vlastný kapitál dostal do záporných hodnôt. Komisia sa v prechádzajúcich prípadoch domnievala, že ak má spoločnosť záporný kapitál, znamená to, že táto spoločnosť prišla o celý svoj základný kapitál a vznikne a priori predpoklad, že boli splnené kritériá uvedené v bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (19).
(60)
Komisia sa v prípade spoločnosti Larco domnieva, že sa len zdá, že jej základný kapitál sa nezmenšil o viac ako polovicu, pretože spoločnosť neprijala primerané opatrenia, ako sa za normálnych okolností stanovuje v gréckych právnych predpisoch (20). Takéto primerané opatrenia sú zamerané na obrátenie vlastného kapitálu spoločnosti zo záporných na kladné hodnoty a súčasne na jeho zvýšenie na dostatočnú úroveň. Takýmito primeranými opatreniami by mohla byť buď kapitalizácia strát, alebo zvýšenie kapitálu, či obe možnosti.
(61)
Komisia sa v tejto súvislosti domnieva, že kapitalizácia strát by viedla k strate celého základného kapitálu spoločnosti, pretože akumulované straty boli vyššie ako základný kapitál. Z tohto dôvodu sa Komisia domnieva, že kritériá v bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu boli v tomto prípade splnené od roku 2008.
(62)
Navyše pokiaľ ide o kritériá v bode 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, spoločnosť Larco postihlo výrazné zníženie obratu v období od roku 2007 do roku 2009 a významné straty v rokoch 2008 a 2009 v celkovej sume 221 miliónov EUR (116 miliónov EUR v 2008 a 105 miliónov EUR v 2009). V roku 2010 a 2011 spoločnosť zvýšila obrat a výnosy, toto zvýšenie však nestačilo na finančné oživenie spoločnosti Larco. V tom istom období ostal vlastný kapitál spoločnosti v záporných hodnotách a jej dlh sa naďalej zvyšoval. Navyše v prvom polroku 2012 začali prevádzky spoločnosti Larco opäť vytvárať stratu.
(63)
Komisia nesúhlasí s argumentáciou gréckych orgánov, že spoločnosť Larco sa v rokoch 2008 a 2009 nenachádzala v ťažkostiach, pretože straty boli spôsobené zníženou cenou feroniklovej zliatiny.
(64)
Po prvé, skutočnosť, že zníženie ceny feroniklovej zliatiny viedlo k stratám a prispelo k ťažkostiam spoločnosti Larco, sama osebe nezmierňuje zistenie, že spoločnosť Larco sa prejavovala obvyklými príznakmi firmy v ťažkostiach. Zdravý podnik by potreboval prispôsobiť svoje náklady takýmto zmenám cien s cieľom zabrániť stratám.
(65)
Po druhé, v rokoch 2008 a 2009 mala spoločnosť záporný kapitál a zvyšujúci sa dlh (zvýšenie o 63 % medzi rokmi 2007 - 2008). Hoci sa cena feroniklovej zliatiny a obrat spoločnosti po roku 2010 výrazne zvýšili, ďalšie finančné výsledky spoločnosti Larco naznačujú, že jej ťažkosti pretrvávali. Preto nemožno konštatovať, že straty z rokov 2008 a 2009 boli výsledkom len nízkych cien feroniklových zliatin.
(66)
So zreteľom na uvedené skutočnosti sa konštatuje, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu v čase, keď bolo poskytnutých predmetných šesť opatrení.
4.2. Existencia štátnej pomoci
(67)
V článku 107 ods. 1 zmluvy sa ustanovuje, že pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(68)
V súlade s ustálenou praxou Komisie potvrdenou judikatúrou je kritériom na posúdenie, či transakcia medzi štátnym orgánom a podnikom predstavuje štátnu pomoc, zásada investora v trhovom hospodárstve a veriteľa v trhovom hospodárstve (21). Z tejto zásady vyplýva, že keď štát pôsobí na trhu ako komerčný hospodársky subjekt, musí to robiť spôsobom porovnateľným so súkromným subjektom. Ak to štát nedodržiava, môže ísť o štátnu pomoc. Inak povedané, kritériom posúdenia, či v prípade transakcie ide o štátnu pomoc, je to, či by sa súkromný subjekt v podobnej situácii správal rovnako. Pri uplatňovaní tejto zásady sa ako dôvody na poskytnutie podporných opatrení nemôžu zohľadniť iné dôvody ako hospodárske.
4.2.1. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(69)
Komisia na základe dostupných informácií nemôže súhlasiť s tvrdením gréckych orgánov, že úver od organizácie OER bol súkromný úver. Podľa článku 1 gréckeho zákona č. 1386/1983 (22), ktorým sa zriaďuje organizácia OER, „organizácia OER koná v prospech spoločenského záujmu a pod dohľadom štátu“. Podľa článku 3 toho istého zákona bol štát jediným akcionárom organizácie OER. Štát mal navyše možnosť priamo vymenovať predsedu a 2 z 8 členov správnej rady a nepriamo ďalších 4 členov. Z toho vyplýva, že zdroje organizácie OER sú zdroje štátu, a tak akýkoľvek úver z organizácie OER možno považovať za úver od štátu.
(70)
Dôkazy predložené gréckymi orgánmi ukazujú, že dlh spoločnosti Larco voči organizácii OER (následne prenesený na štát) bol pravidelne ohlasovaný a účtovaný v súlade so zmluvou o vyrovnaní dlhu z roku 1998. Časť dlhu sa vyberala, keď to ziskovosť spoločnosti umožňovala. Spoločnosť Larco v tomto období investovala, čo viedlo k zníženiu splátok, s týmito investíciami však súhlasili všetci veritelia. Podľa zmluvy nemali veritelia nárok na nútené vyrovnanie neuhradeného dlhu.
(71)
So zreteľom na uvedené sa konštatuje, že opatrenie č. 1 bolo v súlade so zásadou veriteľa v trhovom hospodárstve, pretože štát ako veriteľ konal podobným spôsobom ako súkromný veriteľ, keďže pri vyberaní dlhu využil všetky dostupné prostriedky a postupoval v medziach zmluvne odsúhlaseného rámca.
4.2.2. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(72)
Štátne záruky vystavujú štátne zdroje riziku, keďže ich realizácia sa hradí z rozpočtu. Navyše každá záruka, ktorá nie je riadne zaplatená, znamená pre štát stratu finančných zdrojov. Preto je kritérium štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu v tomto opatrení naplnené, čo grécke orgány nespochybnili.
(73)
Komisia nesúhlasí s tvrdením gréckych orgánov, že boli splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách. Komisia zistila, že spoločnosť Larco bola v roku 2008 firmou v ťažkostiach. Ročný poplatok zo sumy záruky vo výške 1 % okrem toho nemožno považovať za zodpovedajúci riziku nesplatenia zaručených úverov vzhľadom na veľké finančné ťažkosti spoločnosti Larco, a najmä na jej vysoký pomer dlhu k vlastnému kapitálu.
(74)
Komisia sa domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že štátna záruka z roku 2008 poskytla príjemcovi selektívnu výhodu.
(75)
Spoločnosť Larco pôsobí v odvetví, v ktorom sa s výrobkami obchoduje medzi členskými štátmi a sama spoločnosť vyváža väčšinu svojej výroby do ďalších členských štátov Navyše okrem Grécka sa nikel ťaží, taví a rafinuje v 6 členských štátoch, najmä v Rakúsku, vo Fínsku, Francúzsku (Nová Kaledónia), v Španielsku, vo Švédsku a v Spojenom kráľovstve (23). S niklom sa obchoduje takmer vo všetkých členských štátoch (24).
(76)
Predmetné opatrenia spoločnosti Larco umožňujú ďalšie fungovanie, takže na rozdiel od ostatných konkurentov s finančnými ťažkosťami nemusí znášať následky, ktoré by normálne vyplynuli z jej problematických finančných výsledkov. Tým dochádza k narušeniu hospodárskej súťaže, pretože ostatné spoločnosti pôsobiace na rovnakých trhoch musia fungovať bez takejto podpory štátu
(77)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 2 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Komisia sa domnieva, že pomoc sa rovná sume zaručeného úveru, pretože je nepravdepodobné, aby spoločnosť Larco, vzhľadom na svoje hospodárske ťažkosti, našla zdroj financovania na trhu bez ohľadu na podmienky. Komisia sa, inými slovami, domnieva, že spoločnosť Larco získala výhodu, ktorá sa rovná sume zaručeného úveru, pretože bez štátnej záruky by nemohla získať financovanie z trhu.
(78)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.3. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(79)
Účasť štátu na zvýšení akciového kapitálu spoločnosti Larco v roku 2009 sa týka štátnych zdrojov a je možné ju pripísať štátu. Tak je toto kritérium splnené, čo grécke orgány nespochybňujú.
(80)
Komisia nedostala od gréckych orgánov žiaden presvedčivý dôkaz, ktorý by odôvodňoval ich tvrdenie, že štát konal ako rozvážny trhový investor. V skutočnosti zo zápisníc zo schôdzí akcionárov poskytnutých ako dôkaz vyplýva, že pred zvýšením kapitálu nebol akcionárom poskytnutý žiaden plán reštrukturalizácie, a to aj napriek tomu, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach. Navyše konečná suma zvýšenia kapitálu nakoniec nestačila pokryť záporný vlastný kapitál spoločnosti Larco, a tak sa nemohla považovať za opatrenie na ochranu hodnoty spoločnosti a podporu jej reštrukturalizácii.
(81)
Pokiaľ ide o účasť banky NBG, Komisia pripomína vysvetlenie Súdneho dvora, že „súbežnosť sama osebe - ani v prípade značných súkromných investícií - nemôže byť postačujúca na konštatovanie o neexistencii pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES bez zohľadnenia ostatných relevantných skutkových alebo právnych okolností“ (25).
(82)
Čiastočná účasť banky NBG sa v skutočnosti nemôže použiť ako dôkaz o koexistencii medzi štátom a súkromným akcionárom, pretože banka NBG bola spoločnosti Larco vystavená nielen ako akcionár, ale aj ako jej veriteľ. Jej rozhodnutie zúčastniť sa čiastočne na zvýšení kapitálu teda predstavovala spôsob, ako si ochrániť nielen hodnotu svojich investícií, ale aj svoje postavenie veriteľa.
(83)
Okrem toho štát už spoločnosti Larco v roku 2008 poskytol štátnu záruku. Preto, ako je stanovené v príslušnej judikatúre, poskytnutie štátnej účasti na zvýšení kapitálu v roku 2009 nemožno vnímať izolovane, ale musí sa zvážiť v kontexte ďalších opatrení pomoci (26).
(84)
Zápisnice zo schôdzí akcionárov neposkytujú oporu tvrdeniu gréckych orgánov, že zámerom spoločnosti PPC bolo umožniť štátu získať veľký majoritný podiel. Spoločnosť PPC namiesto toho len vyhlásila, že sa nezúčastní na zvýšení akciového kapitálu.
(85)
Preto sa Komisia domnieva, že rozvážny trhový investor by sa za týchto podmienok nezúčastnil na zvýšení akciového kapitálu spoločnosti Larco. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že štátna účasť na zvýšení kapitálu z roku 2009 poskytla príjemcovi selektívnu výhodu.
(86)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(87)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 3 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Keďže sa nespochybňuje, že štát uplatnil svoje plné práva na zvýšenie akciového kapitálu [nejasné], výška hodnoty opatrenia č. 3 je 44 999 999,40 EUR.
(88)
Pokiaľ ide o dátum poskytnutia, zo zápisnice zo schôdze akcionárov zo 14. mája 2009 vyplýva, že grécky štát poskytol sumu 15 000 000 EUR na zvýšenie kapitálu 15. apríla 2009 (27) so zreteľom na celkový príspevok štátu k zvýšeniu akciového kapitálu [nejasné], ktorý sa rovná 44 999 999,40 EUR. Komisia nemá informácie o dátume, kedy bola poskytnutá zvyšná suma štátneho príspevku k zvýšeniu akciového kapitálu spoločnosti.
4.2.4. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(89)
Z rovnakých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 2 je kritérium štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu pre opatrenie č. 4 naplnené, čo grécke orgány nespochybnili.
(90)
Komisia uznáva, že pre akcionárov môže byť poskytovanie záruk v situácii podobnej tomuto prípadu bežnou podnikateľskou praxou. Keďže však aj banka NBG je akcionárom spoločnosti Larco, Komisia sa domnieva, že by bolo pre akcionárov normálne, aby sa riziko vyplývajúce s predmetnej záruky rozdelilo rovnomerne. Namiesto toho štát na seba prevzal celé riziko tým, že poskytol záruku za dlh, keď sa spoločnosť Larco nachádzala v ťažkostiach a jej dlh už vtedy rástol.
(91)
Rovnako ako v prípade opatrenia č. 2 ani pri tomto opatrení nie sú splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách, pretože poplatok vo výške 2 % nemožno považovať za zodpovedajúci riziku platobnej neschopnosti spoločnosti Larco.
(92)
Komisia sa preto domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že príjemcovi poskytlo selektívnu výhodu.
(93)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(94)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 4 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Komisia sa domnieva, že výška pomoci sa rovná garantovanej sume, pretože je zrejmé, že žiaden rozvážny trhový subjekt by nemohol poskytnúť záruku na takúto sumu spoločnosti Larco vzhľadom na jej hospodárske ťažkosti, a to bez ohľadu na podmienky. Komisia sa, inými slovami, domnieva, že spoločnosť Larco získala výhodu, ktorá sa rovná garantovanej sume, pretože bez štátnej záruky by nemohla získať žiadnu záruku z trhu.
(95)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.5. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia dodatočnej dane vopred v roku 2010
(96)
Komisia berie na vedomie vysvetlenia gréckych orgánov, pokiaľ ide o skutkové okolnosti opatrenia č. 5.
(97)
So zreteľom na dôkazy poskytnuté gréckymi orgánmi Komisia súhlasí s tým, že právo nahradiť zaplatenie dodatočnej dane záručnými listinami poskytol spoločnosti Larco súd na základe objektívnych kritérií, ktoré by platili pre každú spoločnosť v podobnej situácii. Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 5 spoločnosti Larco neposkytuje selektívnu výhodu.
4.2.6. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(98)
Komisia berie na vedomie vysvetlenia gréckych orgánov, pokiaľ ide o skutkové okolnosti opatrenia č. 6.
(99)
Komisia nesúhlasí s gréckymi orgánmi, že opatrenie č. 6 sa netýka štátnych zdrojov. Po prvé, ako bolo vysvetlené v súvislosti s opatrením č. 2, štátne záruky vystavujú štátne zdroje riziku, keďže ich realizácia sa hradí z rozpočtu. Navyše každá záruka, ktorá nie je riadne zaplatená trhovou prirážkou, znamená pre štát stratu finančných zdrojov. Okrem toho tvrdenie o neuhradenom dlhu vo výške 60 miliónov EUR v rámci DPH sa zdá v rozpore s pripomienkami poskytnutými v súvislosti s opatrením č. 5, ktorým grécke orgány argumentovali, že legálne a zámerne nevrátili splatnú DPH s cieľom kompenzovať pozastavenie zaplatenia dodatočnej dane vopred.
(100)
Komisia sa preto domnieva, že pri tomto opatrení bolo splnené kritérium týkajúce sa štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu.
(101)
Podobne ako v prípade opatrení č. 2 a 4, ani pri tomto opatrení neboli splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách.
(102)
Komisia sa preto domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že príjemcovi poskytlo selektívnu výhodu.
(103)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(104)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 6 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Rovnako ako v prípade opatrenia č. 2 sa Komisia domnieva, že výška pomoci sa rovná sume zaručených úverov, pretože je nepravdepodobné, aby spoločnosť Larco vzhľadom na svoje hospodárske ťažkosti našla zdroj financovania na trhu bez ohľadu na podmienky.
(105)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.7. Záver o existencii štátnej pomoci
(106)
So zreteľom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že opatrenia č. 1 a 5 nepredstavujú štátnu pomoc, kým opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
(107)
Štátna pomoc vo forme opatrenia č. 2 je teda vo výške 30 000 000 EUR poskytnutých 22. decembra 2008. Štátna pomoc poskytnutá vo forme opatrenia č. 3 je vo výške 44 999 999,40 EUR, grécke orgány však musia objasniť dátum poskytnutia. Štátna pomoc vo forme opatrenia č. 4 je vo výške 10 820 824,95 EUR, poskytnutá bola 10. mája 2010 a celková štátna pomoc vo forme opatrenia č. 6 je vo výške 50 000 000 EUR (súčet 30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) a poskytnutá bola 30. decembra 2011.
4.3. Neoprávnená pomoc
(108)
Opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 predstavujú štátnu pomoc a boli poskytnuté v rozpore s povinnosťou oznamovania a zachovania súčasného stavu ustanovenou v článku 108 ods. 3 zmluvy. Preto tieto opatrenia predstavujú neoprávnenú štátnu pomoc.
4.4. Zlučiteľnosť pomoci
(109)
Vzhľadom na to, že niektoré opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy, ich zlučiteľnosť sa musí posúdiť so zreteľom na výnimky stanovené v odsekoch 2 a 3 uvedeného článku.
(110)
Podľa judikatúry Súdneho dvora je úlohou členských štátov uviesť možné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom a ukázať, že podmienky takejto zlučiteľnosti sú splnené (28).
4.4.1. Zlučiteľnosť opatrení č. 2, 4 a 6 s vnútorným trhom
(111)
V prípade opatrení č. 2 a 4 grécke orgány neuviedli žiadne možné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom, pretože tvrdili, že opatrenia nepredstavovali štátnu pomoc.
(112)
Vzhľadom na to, že opatrenia predstavujú štátnu pomoc, mali by sa posudzovať s ohľadom na ich zlučiteľnosť podľa článku 107 ods. 3 písm. c) zmluvy, a najmä podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, pretože spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach prinajmenej od roku 2008. Podľa bodu 20 týchto usmernení firma v ťažkostiach „sa nemôže považovať za vhodný nástroj na posilnenie iných cieľov verejnej politiky, až kým nie je zaistená jej životaschopnosť. Preto sa Komisia domnieva, že pomoc firmám v ťažkostiach môže prispieť k rozvoju hospodárskych aktivít bez negatívneho dosahu na obchod v rozsahu, ktorý by odporoval záujmu Spoločenstva, len v prípade, ak sú splnené podmienky stanovené v týchto usmerneniach.“
(113)
Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (bod 3.1) však v tomto prípade neboli splnené. Platnosť záruk nebola ukončená po 6 mesiacoch a grécke orgány neoznámili plán reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť spoločnosti, a súčasne sa nerealizovali kompenzačné opatrenia s cieľom zmierniť následky narušenia hospodárskej súťaže. Napokon, neexistuje žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci. Orgány neposkytli plán likvidácie.
(114)
Pokiaľ ide o opatrenie č. 6, grécke orgány tvrdili, že toto opatrenie bolo v súlade s dočasným rámcom a dočasným režimom záruky a v každom prípade ju treba posudzovať ako pomoc na záchranu.
(115)
Komisia s tvrdeniami gréckych orgánov nesúhlasí. Domnieva sa, že podmienky dočasného rámca a dočasného režimu záruky neboli splnené, keďže spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach. Celková suma oboch záruk presiahla ročný objem miezd spoločnosti Larco, záruka presiahla úroveň 90 % úveru a 1 % ročne nemožno považovať za trhovú prirážku zodpovedajúcu riziku nesplatenia zaručenej sumy.
(116)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že opatrenie predstavovalo pomoc na záchranu, napriek tomu, že Komisia viedla diskusie s gréckymi orgánmi o spoločnosti Larco od roku 2011, orgány nikdy nespomenuli, že záruky z roku 2011 by sa mali považovať za pomoc na záchranu a toto opatrenie nikdy neoznámili ako pomoc na záchranu. Grécke orgány v skutočnosti vo svojej odpovedi na dotazník zo 16. marca 2012 doslovne vyhlásili, že spoločnosť nebola v posledných 10 rokoch príjemcom pomoci na záchranu ani pomoci na reštrukturalizáciu.
(117)
Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu však v tomto prípade rozhodne neboli splnené. Platnosť záruk z roku 2011 nebola ukončená po 6 mesiacoch a grécke orgány neoznámili plán reštrukturalizácie ani plán likvidácie. Obchodný plán odôvodňujúci potrebu 30 miliónov EUR na investície nemôže tvoriť základ plánu reštrukturalizácie zlučiteľného s účelmi usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Je to tak preto, že plán nebol zameraný na obnovu životaschopnosti spoločnosti a nepočíta sa v ňom so žiadnymi kompenzačnými opatreniami na zmiernenie následkov narušenia hospodárskej súťaže, ani sa takéto opatrenia nerealizovali. Napokon, neexistoval žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci. Orgány neposkytli ani plán likvidácie.
(118)
Komisia nezistila žiadne ďalšie možné dôvody na zlučiteľnosť opatrení č. 2, 4 a 6 s vnútorným trhom.
(119)
Komisia so zreteľom na uvedené skutočnosti považuje opatrenia č. 2, 4 a 6 za nezlučiteľné s vnútorným trhom.
4.4.2. Zlučiteľnosť opatrenia č. 3 s vnútorným trhom
(120)
Grécke orgány neuviedli žiadne možné dôvody na zlučiteľnosť opatrenia č. 3 s vnútorným trhom, pretože tvrdili, že opatrenie nepredstavovalo štátnu pomoc.
(121)
Vzhľadom na to, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc, malo by sa z dôvodov stanovených v odôvodnení 112 vyššie posudzovať aj s ohľadom na jeho zlučiteľnosť s vnútorným trhom podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu však ani v tomto prípade neboli splnené. Grécke orgány nikdy neoznámili plán reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť spoločnosti, a nerealizovali sa žiadne kompenzačné opatrenia na zmiernenie následkov narušenia hospodárskej súťaže. Napokon, neexistuje žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci.
(122)
Komisia nezistila žiadne ďalšie možné dôvody na zlučiteľnosť tohto opatrenia s vnútorným trhom.
(123)
Komisia za týchto okolností považuje opatrenie č. 3 za nezlučiteľné s vnútorným trhom.
4.5. Vymáhanie pomoci
(124)
Podľa zmluvy a ustálenej judikatúry Súdneho dvora je Komisia oprávnená rozhodnúť, že príslušný členský štát musí zrušiť alebo zmeniť pomoc, keď sa zistí, že je nezlučiteľná s vnútorným trhom (29). Súdny dvor takisto dôsledne trvá na tom, že povinnosť členského štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je určená na obnovenie predtým existujúcej situácie (30). V tejto súvislosti Súdny dvor potvrdil, že cieľ je dosiahnutý vtedy, keď príjemca vráti sumy poskytnuté v podobe neoprávnenej pomoci, a tým stratí výhodu, ktorú mal v porovnaní so svojimi konkurentmi na trhu, a obnoví sa situácia spred vyplatenia pomoci (31).
(125)
V súlade s touto judikatúrou sa v článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (32) uvádza, že „kde sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch protiprávnej pomoci, Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu […]“.
(126)
Vzhľadom na to, že žiadne z predmetných opatrení nebolo v rozpore s článkom 108 zmluvy oznámené Komisii, a tak sa všetky považujú za neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc, musí sa vymôcť všetka pomoc s cieľom obnoviť situáciu, ktorá na trhu existovala pred jej poskytnutím. Vymáhanie pomoci by sa malo vzťahovať na obdobie od poskytnutia výhody príjemcovi, čiže odkedy príjemca dostal pomoc k dispozícii, až do skutočného vymoženia pomoci a splácané sumy by sa mali úročiť až do skutočného vymoženia.
5. ZÁVER
(127)
Opatrenia č. 1 a 5 nepredstavujú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
(128)
Grécko neoprávnene realizovalo opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy.
(129)
Najmä opatrenia č. 2, 4 a 6 (štátne záruky z rokov 2008, 2010 a 2011) v prospech spoločnosti Larco predstavovali štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy a sú nezlučiteľné s vnútorným trhom, pretože neboli splnené príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu a nezistili sa žiadne iné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom.
(130)
Opatrenie č. 3 (účasť štátu na zvýšení kapitálu spoločnosti Larco v roku 2009) tiež predstavovalo štátnu pomoc a bolo nezlučiteľné so zmluvou, pretože neboli splnené príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu a nezistili sa žiadne iné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom.
(131)
Komisia uvádza, že Grécko súhlasilo s prijatím tohto rozhodnutia v anglickom jazyku,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií a predloženie záručných listín namiesto zaplatenia dodatočnej dane vopred v roku 2010, ktoré Grécko realizovalo v prospech spoločnosti Larco, nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
Článok 2
Štátna pomoc vo výške 135 820 824,35 EUR poskytnutá spoločnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. formou štátnych záruk v rokoch 2008, 2010 a 2011 a účasti štátu na zvýšení kapitálu spoločnosti v roku 2009, ktorú Grécko v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy neoprávnene poskytlo, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 3
1. Grécko vymôže od príjemcu pomoc uvedenú v článku 2, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
2. Vymáhané sumy sa úročia od dátumu, keď ich príjemca dostal k dispozícii, až do ich skutočného vymoženia.
3. Úroky sa vypočítajú na základe zloženej úrokovej sadzby podľa kapitoly V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (33) v znení zmien.
4. Pokiaľ ide o opatrenie č. 3, Grécko poskytne presné dátumy poskytnutia svojho príspevku na zvýšenie akciového kapitálu v roku 2009.
5. Grécko s účinnosťou od dátumu prijatia tohto rozhodnutia zruší všetky neuhradené platby pomoci spomínané v článku 2.
Článok 4
1. Vymáhanie pomoci uvedenej v článku 2 je okamžité a účinné.
2. Grécko zaistí vykonanie tohto rozhodnutia do štyroch mesiacov od dátumu oznámenia rozhodnutia.
Článok 5
1. Grécko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia predloží Komisii tieto informácie:
a)
celková suma (istina a úroky z vymáhania), ktorá sa má od príjemcu vymôcť;
b)
podrobný opis opatrení, ktoré už boli prijaté alebo sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia;
c)
dokumenty dokazujúce, že príjemcovi bolo nariadené vrátenie pomoci.
2. Grécko bude informovať Komisiu o priebehu vnútroštátnych opatrení na vykonanie tohto rozhodnutia až do vrátenia pomoci uvedenej v článku 2. Grécko na požiadanie Komisie bezodkladne predloží informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali alebo ktoré sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia. Okrem toho poskytne podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch z vymáhania, ktoré už príjemca vrátil.
Článok 6
Toto rozhodnutie je určené Helénskej republike.
V Bruseli 27. marca 2014