NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 254/2014
ze dne 26. února 2014
o víceletém programu pro spotřebitele na období 2014-2020 a o zrušení rozhodnutí č. 1926/2006/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 169 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) vyzývá, aby občané měli právo plně se účastnit vnitřního trhu, k čemuž je nutné zvýšit jejich možnosti a důvěru, pokud jde o přeshraniční nakupování zboží a služeb, zejména prostřednictvím internetu.
(2)
Unie přispívá k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a k tomu, aby se spotřebitelé stali ústředním bodem vnitřního trhu, a to podporou a doplňováním politik členských států ve snaze zajistit, aby občané mohli plně požívat výhod vnitřního trhu a aby při tom byla prostřednictvím konkrétních akcí zajištěna řádná ochrana jejich bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů.
(3)
Víceletý program Spotřebitelé na období 2014-2020 (dále jen „program“) by měl pomoci zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a plně podpořit ambice strategie Evropa 2020 v oblasti růstu a konkurenceschopnosti prostřednictvím začlenění konkrétních témat určených ve strategii Evropa 2020, pokud jde o digitální agendu pro Evropu, s cílem zajistit, aby digitalizace skutečně vedla ke zlepšení podmínek pro spotřebitele, udržitelný růst, kterého má být dosaženo přechodem k udržitelnějším způsobům spotřeby, sociální začleňování, které má být zajištěno zohledněním zvláštní situace zranitelných spotřebitelů a potřeb stárnoucího obyvatelstva, a o inteligentní regulaci, která má být prováděna mimo jiné sledováním spotřebitelských trhů s cílem napomoci tvorbě inteligentních a správně zacílených právních předpisů.
(4)
Sdělení Komise ze dne 22. května 2012 nazvané „Evropský program pro spotřebitele - zvýšení důvěry a podpora růstu“ (dále jen „Program pro spotřebitele“) stanoví strategický rámec pro spotřebitelskou politiku Unie pro nadcházející období, který spočívá v prosazování zájmů spotřebitelů ve všech politikách na úrovni Unie. Cílem programu pro spotřebitele je vytvořit strategii, jejímž prostřednictvím budou politická opatření účinně a efektivně podporovat spotřebitele po celou dobu jejich života, a to zajištěním bezpečnosti výrobků a služeb, které jsou jim poskytovány, informováním a vzděláváním spotřebitelů, podporou subjektů, které spotřebitele zastupují, posílením práv spotřebitelů, umožněním jejich přístupu ke spravedlnosti a k nápravě a zajištěním vymáhání právních předpisů týkajících se ochrany spotřebitele.
(5)
Nedávný hospodářský pokles odhalil řadu nedostatků a nesrovnalostí v rámci vnitřního trhu, jež mají nepříznivé dopady na důvěru spotřebitelů i občanů. Ačkoli je třeba uznat, že fungování Unie v současnosti podléhá rozpočtovým omezením, Unie by přesto měla poskytnout přiměřené finanční prostředky s cílem umožnit dosažení cílů programu, a podpořit tak strategii Evropa 2020.
(6)
Pro dokončení vnitřního trhu je nezbytné odstranit zbývající neopodstatněné a nepřiměřené překážky bránící jeho řádnému fungování a zvýšit důvěru občanů v tento systém, zejména při přeshraničních nákupech. Unie by měla usilovat o vytvoření náležitých podmínek s cílem posílit postavení spotřebitelů tím, že jim poskytne dostatečné nástroje, znalosti a dovednosti, které jim umožní činit uvážená rozhodnutí založená na informacích, a zvýší jejich informovanost.
(7)
Toto nařízení bere v úvahu ekonomické, sociální a technické prostředí a nově se objevující průvodní jevy. Akce financované v rámci programu budou usilovat zejména o řešení otázek spojených s globalizací, digitalizací, stále složitějšími rozhodnutími, která musí spotřebitelé činit, nezbytností přejít k udržitelnějším způsobům spotřeby, stárnutím obyvatelstva, sociálním vyloučením a s problémem zranitelných spotřebitelů. Jednou z hlavních priorit je začlenění zájmů spotřebitelů do všech unijních politik v souladu s článkem 12 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Koordinace s dalšími politikami a programy Unie plní zásadní úlohu při zajišťování plného zohlednění zájmů spotřebitelů v dalších politikách. Aby se podpořila součinnost a zamezilo se duplicitě, měly by další fondy a programy Unie poskytovat finanční podporu na začleňování zájmů spotřebitelů do svých příslušných oblastí.
(8)
Program by měl zajistit vysokou úroveň ochrany všech spotřebitelů a věnovat při tom zvláštní pozornost zranitelným spotřebitelům za účelem zohlednění jejich zvláštních potřeb a posílení jejich pravomocí, jak požaduje usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2012 o strategii k posílení práv zranitelných spotřebitelů (4). Tento program by měl zranitelným spotřebitelům zajistit zejména přístup k informacím o zboží a službách, aby měli rovnocenné příležitosti a mohli činit svobodná rozhodnutí založená na informacích, a to především proto, že zranitelní spotřebitelé mohou mít problémy s přístupem k informacím pro spotřebitele a s porozuměním těmto informacím, a být tak vystaveni riziku, že budou uvedeni v omyl.
(9)
Program by měl brát v potaz zejména děti, a to i prostřednictvím spolupráce se zúčastněnými stranami s cílem zajistit, aby se zavázaly k šíření odpovědné reklamy určené nezletilým osobám, zejména proto, aby se bojovalo proti zavádějící reklamě na internetu.
(10)
Uvedené akce by měly být stanoveny v tomto programu, který poskytne rámec pro jejich financování. V souladu s článkem 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), má toto nařízení poskytnout právní základ pro činnost a pro provádění programu. Toto nařízení navazuje na akce financované podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES (6) a dále v nich pokračuje.
(11)
Je důležité zlepšit ochranu spotřebitele. K dosažení tohoto obecného cíle by měly být stanoveny specifické cíle, pokud jde o bezpečnost, informovanost a vzdělávání spotřebitelů, podporu poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie, jakož i práva a nápravu a vymáhání práv spotřebitelů. Hodnota a dopad opatření přijatých v rámci programu by měly být pravidelně sledovány a vyhodnocovány s cílem usnadnit tvorbu inteligentnější politiky v zájmu spotřebitelů. S cílem ohodnotit spotřebitelské politiky, a zejména přesného dopadu přijatých opatření, je potřeba vypracovat ukazatele, jejichž hodnota by se však měla posuzovat v širším kontextu.
(12)
Je důležité zvýšit důvěru spotřebitelů. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, je nezbytné rozšířit rozsah činnosti, zejména náležitou finanční podporou poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a evropským spotřebitelským centrům, a to s přihlédnutím k zásadní úloze, kterou uvedené subjekty plní při poskytování informací a pomoci spotřebitelům ohledně jejich práv, při podpoře spotřebitelů v rámci spotřebitelských sporů, zejména pokud jde o přístup k vhodným mechanismům řešení sporů, a při prosazování zájmů spotřebitelů v rámci řádného fungování vnitřního trhu. Tyto organizace a centra by měly být schopny zlepšit ochranu spotřebitelů a zvýšit jejich důvěru působením přímo na místě a poskytováním pomoci, informací a vzdělávání přizpůsobených potřebám jednotlivých osob.
(13)
Je nezbytné stanovit způsobilé akce, kterými má být uvedených cílů dosaženo.
(14)
Je zapotřebí vymezit kategorie potenciálních příjemců způsobilých získat granty.
(15)
Finanční referenční částka vyhrazená pro program ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7) je uvedena v tomto nařízení, aniž by tím byly dotčeny rozpočtové pravomoci Evropského parlamentu a Rady stanovené ve Smlouvě o fungování EU.
(16)
Při provádění programu v duchu zásad řádného finančního řízení, transparentnosti a flexibility by další činnost výkonné agentury měla být přípustná v případě splnění všech požadavků stanovených nařízením Rady (ES) č. 58/2003 (8).
(17)
Výdaje Unie a finanční prostředky členských států vynakládané v oblasti bezpečnosti spotřebitelů, jejich vzdělávání, jejich práv a vymáhání těchto práv by měly být lépe koordinovány, aby byla zajištěna doplňkovost, vyšší účinnost a viditelnost a aby bylo dosaženo lepší rozpočtové součinnosti.
(18)
Dohoda o Evropském hospodářském prostoru stanoví pro oblast ochrany spotřebitele spolupráci mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a zeměmi Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, na straně druhé. Je rovněž třeba stanovit možnost, aby se programu účastnily další země, zejména země sousedící s Unií a země, které žádají o členství v Evropské unii, kandidátské země nebo země, které k Unii přistupují.
(19)
V souvislosti s prováděním programu a vzhledem ke globalizaci výrobního řetězce a stále větší vzájemné provázanosti trhů by měla být podporována spolupráce se třetími zeměmi, které se programu neúčastní, a to s přihlédnutím k jakýmkoliv relevantním dohodám mezi těmito zeměmi a Unií.
(20)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o přizpůsobení ukazatelů stanovených v příloze II za účelem zohlednění změn legislativního rámce v oblasti ochrany spotřebitele a pokud jde o změny přílohy I spočívající ve vyjmutí dotčených konkrétních akcí za účelem zohlednění výsledků hodnotící zprávy vypracované Komisí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání ročních pracovních programů. Uvedené pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Vzhledem k tomu, že program nestanoví kritéria pro bezpečnost výrobků, ale je zaměřen na poskytování finanční podpory nástrojům na provádění politiky v oblasti bezpečnosti výrobků, a vzhledem k poměrně nízké dotčené částce je vhodné uplatnit poradní postup.
(22)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v rámci celého výdajového cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(23)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu nadnárodní povahy příslušných otázek, ale spíše jich z důvodu větších možností opatření Unie může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES by mělo být zrušeno.
(25)
Je vhodné zajistit přechod mezi akčním programem Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) zavedeným rozhodnutím č. 1926/2006/ES a tímto programem, a to zejména pokud jde o pokračování víceletých opatření, jakož i o hodnocení úspěchů předchozího programu a oblastí v jeho rámci, jež vyžadují větší pozornost. Dále je třeba sladit trvání tohoto programu s trváním víceletého finančního rámce na roky 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č.1311/2013 (10). Tento program by se měl proto použít od 1. ledna 2014. Od 1. ledna 2021 by měly prostředky na technickou a administrativní pomoc v případě potřeby pokrývat výdaje týkající se řízení akcí, které nebudou dokončeny do konce roku 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Víceletý program pro spotřebitele
Tímto nařízením se zavádí víceletý program pro spotřebitele na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 (dále jen „program“).
Článek 2
Obecný cíl
Obecným cílem tohoto programu je v rámci celkové strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů, posílit jejich postavení a učinit je ústředním prvkem vnitřního trhu. Program to zajistí tím, že přispěje k ochraně zdraví, bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k prosazování jejich práva na informace, vzdělávání a organizování se za účelem ochrany svých zájmů, a současně podpoří začlenění zájmů spotřebitelů do dalších oblastí politiky. Program doplňuje, podporuje a sleduje politiky členských států.
Článek 3
Specifické cíle a ukazatele
1. Obecného cíle podle článku 2 se dosáhne prostřednictvím těchto specifických cílů:
a)
Cíl I - Bezpečnost: upevnit a zvýšit bezpečnost výrobků prostřednictvím účinného dozoru nad trhem v rámci celé Unie.
Tento cíl bude měřen zejména podle činnosti a efektivity systému EU pro rychlou výměnu informací o nebezpečných spotřebních výrobcích (RAPEX).
b)
Cíl II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím: zlepšit vzdělávání a informovanost spotřebitelů a povědomí spotřebitelů o jejich právech, rozvíjet soubor poznatků pro účely spotřebitelské politiky, poskytovat podporu spotřebitelským organizacím a zohledňovat současně také specifické potřeby zranitelných spotřebitelů.
c)
Cíl III - Práva a náprava: rozvíjet a posilovat práva spotřebitelů zejména prostřednictvím inteligentní regulace a zlepšením přístupu k jednoduché, účinné a účelné nápravě s nízkými náklady, včetně alternativního řešení sporů.
Tento cíl bude měřen zejména podle využívání alternativního řešení sporů k řešení přeshraničních sporů a podle činnosti celounijního systému řešení sporů on-line a rovněž podle procentního podílu spotřebitelů, kteří v reakci na zjištěný problém učiní příslušné kroky k jeho řešení.
d)
Cíl IV - Vymáhání práva: podporovat vymáhání práv spotřebitelů prostřednictvím posilování spolupráce mezi vnitrostátními donucovacími orgány a podporou spotřebitelů formou poradenství.
Tento cíl bude měřen zejména podle úrovně toku informací a efektivity spolupráce v rámci sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, podle činnosti evropských spotřebitelských center a podle toho, do jaké míry jsou spotřebitelé s těmito centry obeznámeni.
Poskytování vysoce kvalitních informací spotřebitelům a jejich zapojení představují meziodvětvovou prioritu, a proto tyto požadavky musí být pokud možno výslovně zahrnuty do všech odvětvových cílů a akcí financovaných v rámci programu.
2. Popis ukazatelů je stanoven v příloze II.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 za účelem přizpůsobení ukazatelů uvedených v příloze II.
Článek 4
Způsobilé akce
Specifických cílů uvedených v článku 3 se dosahuje prostřednictvím způsobilých akcí stanovených v tomto seznamu:
a)
v rámci cíle I - Bezpečnost:
1)
vědecké poradenství a analýza rizik týkající se zdraví a bezpečnosti spotřebitelů, pokud jde o nepotravinářské výrobky a služby, včetně podpory úkolů nezávislých vědeckých výborů zřízených rozhodnutím Komise 2008/721/ES (11);
2)
koordinace opatření zaměřených na dozor nad trhem a na vymáhání práva v oblasti bezpečnosti výrobků s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2001/95/ES (12) a akce zaměřené na zlepšení bezpečnosti spotřebitelských služeb;
3)
správa a další vývoj databází kosmetických přípravků;
b)
v rámci cíle II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím:
4)
budování souboru poznatků pro tvorbu politik v oblastech, které se dotýkají spotřebitelů, pro tvorbu inteligentních a správně zacílených právních předpisů a pro zjišťování případných selhání trhu či změn potřeb spotřebitelů, jenž slouží jako podklad pro rozvoj spotřebitelské politiky, pro vymezení oblastí, které jsou z hlediska spotřebitele nejproblematičtější, a pro začlenění zájmů spotřebitelů do ostatních politik Unie, a zlepšení přístupnosti uvedeného souboru poznatků;
5)
podpora zvyšování transparentnosti a zintenzivnění výměn osvědčených postupů a odborných znalostí prostřednictvím financování poskytovaného spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a prostřednictvím budování kapacit spotřebitelských organizací na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni;
6)
zvyšování transparentnosti spotřebitelských trhů a informací pro spotřebitele, zajištění toho, aby spotřebitelé měli k dispozici porovnatelné, spolehlivé a snadno dostupné údaje, a to i v případě přeshraničního obchodování, s cílem pomoci jim porovnávat nejen ceny, ale i kvalitu a udržitelnost zboží a služeb;
7)
zlepšování vzdělávání spotřebitelů jako celoživotního procesu se zvláštním zaměřením na zranitelné spotřebitele;
c)
v rámci cíle III - Práva a náprava:
8)
příprava právních předpisů o ochraně spotřebitele a jiných regulačních iniciativ Komisí, sledování jejich provádění členskými státy, následné hodnocení jejich dopadu a podpora společných regulačních a samoregulačních iniciativ a sledování skutečného dopadu těchto iniciativ na spotřebitelské trhy;
9)
usnadnění přístupu k mechanismům řešení sporů určeným spotřebitelům, zejména k systémům alternativního řešení sporů, a to i prostřednictvím celounijního on-line systému a vytváření sítí vnitrostátních subjektů alternativního řešení sporů, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost odpovídajícím opatřením týkajícím se potřeb a práv zranitelných spotřebitelů; sledování fungování a účinnosti mechanismů řešení sporů určených spotřebitelům, včetně vytváření a správy příslušných nástrojů informačních technologií a výměny stávajících osvědčených postupů a zkušeností v členských státech;
d)
v rámci cíle IV - Vymáhání práva:
10)
koordinace opatření zaměřených na dozor a na vymáhání práva s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (13);
11)
finanční příspěvky na společné akce s veřejnými nebo neziskovými subjekty tvořícími sítě na úrovni Unie, které poskytují informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů, včetně systémů mimosoudního řešení sporů on-line (síť evropských spotřebitelských center).
Způsobilé akce stanovené v prvním pododstavci tohoto článku jsou případně dále upřesněny v příloze I tím, že je v jejich rámci uveden výčet příslušných konkrétních akcí.
Článek 5
Příjemci způsobilí získat granty
1. Granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie mohou být poskytnuty evropským spotřebitelským organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů v Unii;
b)
nejméně v polovině členských států jsou pověřeny zastupováním zájmů spotřebitelů na úrovni Unie organizace, které zastupují spotřebitele v souladu s vnitrostátními předpisy nebo postupy a působí na regionální nebo celostátní úrovni.
2. Granty na fungování mezinárodních subjektů, které prosazují zásady a politiky, jež přispívají k cílům programu, mohou být poskytnuty organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů;
b)
vykonávají všechny tyto činnosti: zajišťují pro zástupce spotřebitelů z Unie a třetích zemí formální mechanismus umožňující přispívat k politickým diskusím a k politikám, pořádají setkání s politickými činiteli a regulačními orgány s cílem podporovat a prosazovat zájmy spotřebitelů u veřejných orgánů, identifikují společné spotřebitelské záležitosti a problémy, prosazují názory spotřebitelů v rámci dvoustranných vztahů mezi Unií a třetími zeměmi, přispívají k výměně a šíření odborných znalostí a vědomostí ohledně spotřebitelských záležitostí v Unii a v třetích zemích a vypracovávají politická doporučení.
3. Granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků mohou být poskytnuty subjektům uznaným za tímto účelem právními předpisy Unie.
4. Granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobku mohou být poskytnuty subjektům, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové a nezávislé na průmyslových, obchodních, podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a mezi jejich hlavní cíle a náplň patří prosazování a ochrana zájmů spotřebitelů;
b)
působí alespoň v polovině členských států.
5. Granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie mohou být poskytnuty vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem.
6. Granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a na akce odpovídajících orgánů třetích zemí mohou být poskytnuty orgánům oznámeným členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 2006/2004 či směrnicí 2001/95/ES nebo mohou být poskytnuty neziskovým subjektům výslovně určeným uvedenými orgány k tomuto účelu.
7. Granty pro úředníky působící v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí mohou být poskytnuty úředníkům z orgánů oznámených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2001/95/ES.
8. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektu určenému členským státem či třetí zemí uvedenou v článku 7, který je neziskovým subjektem vybraným transparentním postupem nebo veřejným subjektem. Určený subjekt musí být součástí některé unijní sítě, která poskytuje informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů (síť evropských spotřebitelských center). Je možné navázat rámcové partnerství jakožto mechanismus dlouhodobé spolupráce mezi Komisí a sítí evropských spotřebitelských center nebo subjekty, jež tuto síť tvoří.
9. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektům zabývajícím se stížnostmi, které jsou zřízeny a působí v členských státech Unie a v zemích Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, a které jsou odpovědné za shromažďování stížností spotřebitelů, vyvíjení snah o vyřešení stížností, poskytování poradenství nebo za podávání informací spotřebitelům o stížnostech nebo dotazech a které v rámci stížností nebo dotazů spotřebitele na obchodníka jednají jako třetí strana. Nezahrnují mechanismy zabývající se stížnostmi spotřebitelů provozované obchodníky, v jejichž rámci se dotazy a stížnosti vyřizují přímo se spotřebitelem, ani mechanismy, které poskytují služby zabývající se stížnostmi, provozované obchodníkem nebo v jeho zastoupení.
Článek 6
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 188 829 000 EUR v běžných cenách.
2. Roční prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 7
Účast třetích zemí v programu
Účast v programu je otevřena:
a)
zemím Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru;
b)
třetím zemím, zejména přistupujícím a kandidátským zemím i potenciálním kandidátským zemím a zemím, na které se vztahuje evropská politika sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro jejich účast v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách.
Článek 8
Typy podpůrných opatření a maximální úroveň spolufinancování
1. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 mohou mít finanční příspěvky Unie podobu grantů nebo veřejných zakázek nebo jakýchkoliv jiných opatření potřebných k dosažení cílů uvedených v článcích 2 a 3 tohoto nařízení.
2. Granty Unie a jejich odpovídající maximální výše se stanovují takto:
a)
granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie, vymezené v čl. 5 odst. 1, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
b)
granty na fungování mezinárodních subjektů, které podporují zásady a politiky přispívající k cílům programu, vymezené v čl. 5 odst. 2, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
c)
granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků a uznaných za tímto účelem právními předpisy Unie, vymezené v čl. 5 odst. 3, nepřesahující 95 % způsobilých nákladů;
d)
granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobků, vymezené v čl. 5 odst. 4, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
e)
granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie poskytované vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
f)
granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a akce odpovídajících orgánů ve třetích zemích účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 6, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů, kromě akcí výjimečné užitečnosti, u nichž příspěvek Unie na způsobilé náklady nesmí překročit 70 %;
g)
granty na výměny úředníků působících v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 7, pokrývající příspěvky na cestu a pobyt;
h)
granty na akce subjektů určených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7, vymezené v čl. 5 odst. 8, nepřesahující 70 % způsobilých nákladů;
i)
granty na akce vnitrostátních subjektů zabývajících se stížnostmi spotřebitelů, vymezené v čl. 5 odst. 9, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů.
3. Akce se považují za akce výjimečné užitečnosti ve smyslu odst. 2 písm. f), jestliže:
a)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům a oznámené Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004, podílí se na nich alespoň šest členských států nebo se týkají porušení právních předpisů, jež způsobují nebo pravděpodobně způsobí škodu ve dvou nebo více členských státech;
b)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům odpovědným za bezpečnost spotřebních výrobků, podílí se na nich alespoň deset členských států zapojených do evropské sítě orgánů členských států příslušných pro bezpečnost výrobků podle článku 10 směrnice 2001/95/ES nebo přispívají k provádění činností dozoru nad trhem v oblasti bezpečnosti spotřebních výrobků, jež byly stanoveny v právním aktu Unie.
Článek 9
Administrativní a technická pomoc
1. Finanční příspěvek na program může rovněž pokrývat výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením nezbytnými k řízení programu a plnění jeho cílů, mimo jiné výdaje související s horizontální komunikací týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, spolu s veškerými dalšími výdaji na technickou a administrativní pomoc, jež Komisi při řízení programu vzniknou.
2. Celková částka přidělená na pokrytí výdajů souvisejících s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, jakož i výdajů na technickou a administrativní pomoc, které jsou uvedeny v odstavci 1, nesmí překročit 12 % finančního krytí přiděleného pro program.
Článek 10
Způsoby provádění
Komise provádí program prostřednictvím způsobů řízení uvedených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 11
Soudržnost a doplňkovost s dalšími politikami
Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkovou soudržnost a doplňkovost mezi programem a dalšími příslušnými politikami, nástroji a akcemi Unie, zejména v rámci víceletého programu „Práva, rovnost a občanství“ na období 2014-2020 (14).
Článek 12
Roční pracovní programy
Komise provádí program prostřednictvím ročních pracovních programů. Roční pracovní programy jednotným způsobem provádějí cíle stanovené v článcích 2 a 3 a akce stanovené v článku 4 a dále upřesněné v příloze I.
Komise přijme roční pracovní programy formou prováděcích aktů v souladu s poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení. V těchto prováděcích aktech musí být uvedeny prvky stanovené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to zejména:
a)
provádění akcí v souladu s článkem 4 a přílohou I tohoto nařízení a orientační přidělení finančních zdrojů;
b)
harmonogram plánovaných výzev k předkládání nabídek a výzev k předkládání návrhů.
Článek 13
Hodnocení a šíření informací
1. Členské státy poskytnou Komise na její žádost informace o provádění a dopadu tohoto programu.
2. Komise:
a)
do 30. září 2017:
i)
přezkoumá plnění cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), aktuální stav provádění způsobilých akcí stanovených v článku 4 a konkrétních akcí uvedených v příloze I, přidělení finančních prostředků příjemcům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 5, účinnost využívání zdrojů a jeho evropskou přidanou hodnotu a současně zohlední vývoj v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na rozhodnutí o obnovení, úpravě nebo pozastavení opatření,
ii)
předloží hodnotící zprávu o provedeném přezkumu Evropskému parlamentu a Radě;
b)
do 31. prosince 2017 případně předloží legislativní návrh nebo s výhradou odstavce 3 přijme akt v přenesené pravomoci.
Hodnotící zpráva se dále zabývá možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností programu, pokračující relevantností všech cílů a příspěvkem opatření k prioritám Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Uvedená zpráva zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejícího programu.
Hodnocení dlouhodobějších dopadů a udržitelnosti účinků programu slouží jako podklad pro rozhodnutí o případném obnovení, úpravě nebo pozastavení následujícího programu.
3. Za účelem zohlednění situace, při níž hodnotící zpráva podle odstavce 2 dospěje k závěru, že konkrétní akce stanovené v příloze I nebyly provedeny do 31. prosince 2016 a nelze je provést do konce programového období včetně případů, kdy tyto konkrétní akce již nejsou pro splnění cílů stanovených v článcích 2 a 3 relevantní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem změnit přílohu I vyjmutím dotčených konkrétních akcí.
4. Komise zveřejní výsledky akcí uskutečněných podle tohoto nařízení.
Článek 14
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, a to účinnými kontrolami a, jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Evropský účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Evropský účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Článek 6 rozhodnutí č. 1926/2006/ES se nadále použije na akce upravené uvedeným rozhodnutím, které nebyly dokončeny do 31. prosince 2013. Z finančních prostředků přidělených na program lze hradit rovněž výdaje na technickou a administrativní pomoc nezbytnou k zajištění přechodu mezi opatřeními přijatými podle rozhodnutí č. 1926/2006/ES a programem.
2. S cílem umožnit řízení akcí, které nebudou dokončeny do 31. prosince 2020, mohou být v případě potřeby do rozpočtu po 31. prosinci 2020 zapsány prostředky na krytí výdajů stanovených v článku 9.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 254/2014
z 26. februára 2014
o viacročnom programe Spotrebitelia na roky 2014 - 2020, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1926/2006/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 169,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V oznámení Komisie z 3. marca 2010 s názvom Európa 2020 - stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu (ďalej len „stratégia Európa 2020“) sa vyzýva na posilnenie postavenia občanov, aby v plnom rozsahu zohrávali svoju úlohu na vnútornom trhu, čo si vyžaduje posilnenie ich schopnosti a dôvery, pokiaľ ide o cezhraničné nakupovanie tovarov a služieb, najmä nakupovanie online.
(2)
Únia prispieva k zabezpečovaniu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa a k tomu, aby sa spotrebitelia stali stredobodom vnútorného trhu, tak, že podporuje a dopĺňa politiky členských štátov v snahe zaručiť, aby občania mohli naplno využívať výhody vnútorného trhu a aby boli pritom ich bezpečnosť a právne a hospodárske záujmy riadne chránené prostredníctvom konkrétnych opatrení.
(3)
Viacročný program Spotrebitelia na roky 2014 - 2020 (ďalej len „program“) by mal pomôcť zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov a v plnom rozsahu podporovať ciele stratégie Európa 2020, pokiaľ ide o rast a konkurencieschopnosť, a to tým, že zahrnie špecifické otázky identifikované v stratégii Európa 2020 v súvislosti s Digitálnou agendou pre Európu s cieľom zabezpečiť, aby digitalizácia skutočne priniesla lepšie podmienky pre spotrebiteľov v súvislosti s trvalo udržateľným rastom prostredníctvom prechodu k udržateľnejším modelom spotreby, v súvislosti so sociálnym začlenením tým, že sa zohľadní osobitná situácia zraniteľných spotrebiteľov a potreby starnúceho obyvateľstva, ako aj v súvislosti s inteligentnou reguláciou, a to okrem iného na základe monitorovania spotrebiteľského trhu s cieľom pomôcť navrhnúť inteligentné a cielené právne predpisy.
(4)
V oznámení Komisie z 22. mája 2012 s názvom Európsky program pre spotrebiteľov - podpora dôvery a rastu (ďalej len „program pre spotrebiteľov“) sa stanovuje strategický rámec spotrebiteľskej politiky Únie na nasledujúce roky, pričom záujmy spotrebiteľov sa budú podporovať vo všetkých oblastiach politiky Únie. Cieľom programu pre spotrebiteľov je vytvoriť stratégiu, prostredníctvom ktorej budú politické opatrenia efektívne a účinne podporovať spotrebiteľov počas celého ich života, a to zaručením bezpečnosti výrobkov a služieb, ktoré majú k dispozícii, informovaním a osvetou spotrebiteľov, podporou orgánov, ktoré ich zastupujú, posilnením práv spotrebiteľov, poskytnutím im prístupu k spravodlivosti a náprave a zabezpečením toho, že sa bude presadzovať dodržiavanie právnych predpisov týkajúcich sa spotrebiteľov.
(5)
Nedávny hospodársky pokles odhalil celý rad nedostatkov a nezrovnalostí na vnútornom trhu, ktoré majú nepriaznivý vplyv na dôveru spotrebiteľov a občanov. Treba síce uznať, že fungovanie Únie v súčasnosti podlieha rozpočtovým obmedzeniam, no Únia by napriek tomu mala poskytnúť primerané finančné prostriedky, aby bolo možné dosiahnuť ciele programu, a preto by mala podporiť stratégiu Európa 2000.
(6)
Pre dobudovanie vnútorného trhu je nevyhnutné odstrániť zvyšné neodôvodnené a neprimerané prekážky riadneho fungovania vnútorného trhu a zlepšiť dôveru občanov v tento systém, obzvlášť pri cezhraničných nákupoch. Únia by sa mala usilovať o vytvorenie správnych podmienok na posilnenie postavenia spotrebiteľov tak, že im poskytne dostatočné nástroje, znalosti a kompetencie, ktoré im umožnia prijímať uvážené a informované rozhodnutia, a tak, že zvýši ich informovanosť.
(7)
V tomto nariadení sa zohľadňuje hospodárske, sociálne a technické prostredie a objavujúce sa sprievodné problémy. Opatrenia financované v rámci programu budú mať predovšetkým za cieľ riešiť problémy súvisiace s globalizáciou, digitalizáciou, čoraz zložitejšími rozhodnutiami, ktoré musia spotrebitelia prijímať, potrebou prejsť k udržateľnejším modelom spotreby, so starnutím obyvateľstva, sociálnym vylúčením a s otázkou zraniteľných spotrebiteľov. Vysokú prioritu má začlenenie záujmov spotrebiteľov do všetkých politík Únie v súlade s článkom 12 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Kľúčovou súčasťou zabezpečenia úplného zohľadnenia záujmov spotrebiteľov v iných politikách má koordinácia s ďalšími politikami a programami Únie. Aby sa podporili synergie a predišlo sa duplicite, iné fondy a programy Únie by mali poskytovať finančnú podporu začleneniu záujmov spotrebiteľov v ich príslušných oblastiach.
(8)
Programom by sa mala zabezpečiť vysoká miera ochrany pre všetkých spotrebiteľov, pričom pozornosť by sa mala predovšetkým zamerať na zraniteľných spotrebiteľov s cieľom zohľadniť ich osobitné potreby a posilniť ich schopnosti, na čo sa vyzýva v uznesení Európskeho parlamentu z 22. mája 2012 o stratégii posilňovania práv zraniteľných spotrebiteľov (4). Programom by sa mal zabezpečiť najmä prístup k informáciám o tovaroch a službách pre zraniteľných spotrebiteľov s cieľom poskytnúť im rovnaké príležitosti pre slobodné a informované rozhodnutia, a to najmä preto, že títo spotrebitelia môžu mať problémy s prístupom k informáciám pre spotrebiteľov a ich porozumením, v dôsledku čoho im hrozí, že budú mylne informovaní.
(9)
Program by mal zohľadniť predovšetkým deti, a to aj spoluprácou so zainteresovanými stranami s cieľom zabezpečiť ich záväzok zodpovednej reklamy určenej neplnoletým osobám, a to najmä bojovať proti zavádzajúcej online reklame.
(10)
V programe by sa mali ustanoviť opatrenia, čím sa poskytne rámec Únie na ich financovanie. V súlade s článkom 54 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (5) má toto nariadenie poskytnúť právny základ pre uvedené opatrenia a pre vykonávanie programu. Toto nariadenie vychádza z opatrení financovaných v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES (6) a pokračuje v nich.
(11)
Je dôležité zlepšiť ochranu spotrebiteľa. Na dosiahnutie uvedeného všeobecného cieľa by sa mali stanoviť osobitné ciele v súvislosti s bezpečnosťou, informovanosťou a osvetou spotrebiteľa a podporou spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie, právami a nápravou, ako aj presadzovaním práv spotrebiteľa. Malo by sa vykonávať pravidelné monitorovanie a hodnotenie významu a vplyvu opatrení prijatých v rámci programu s cieľom uľahčiť navrhovanie inteligentnejšej politiky v záujme spotrebiteľov. Na účely hodnotenia spotrebiteľskej politiky, a predovšetkým presného vplyvu prijatých opatrení by sa mali vypracovať ukazovatele, ktorých hodnota by sa však mala posudzovať v širšom kontexte.
(12)
Je dôležité zlepšiť dôveru spotrebiteľa. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebné rozšíriť rozsah pôsobenia opatrení najmä prostredníctvom vhodnej finančnej podpory spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie a európskych spotrebiteľských centier, pričom je potrebné zohľadniť ich zásadnú úlohu pri poskytovaní informácií a pomoci spotrebiteľom v súvislosti s ich právami a pri ich podpore v spotrebiteľských sporoch, najmä pokiaľ ide o prístup k vhodným mechanizmom riešenia sporov, a podporou záujmov spotrebiteľa pri riadnom fungovaní vnútorného trhu. Tieto organizácie a centrá by mali mať schopnosť zlepšovať ochranu a dôveru spotrebiteľa prijímaním opatrení v teréne a prispôsobovaním pomoci, informácií a osvety so zreteľom na jednotlivcov.
(13)
Je potrebné stanoviť oprávnené opatrenia, prostredníctvom ktorých sa majú uvedené ciele dosahovať.
(14)
Je potrebné vymedziť kategórie potenciálnych príjemcov oprávnených na udelenie grantov.
(15)
V tomto nariadení je v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (7) zahrnutá referenčná suma pre program, a to bez toho, aby tým boli dotknuté rozpočtové právomoci Európskeho parlamentu a Rady uvedené v ZFEÚ.
(16)
Pri vykonávaní programu v duchu zásad riadneho finančného hospodárenia, transparentnosti a flexibility by ďalšia existencia výkonnej agentúry mala byť prípustná, ak sa splnia všetky požiadavky stanovené v nariadení Rady (ES) č. 58/2003 (8).
(17)
Výdavky Únie a finančné prostriedky členských štátov v oblasti bezpečnosti, osvety a práv spotrebiteľov a presadzovania ich práv by mali byť lepšie koordinované, aby sa zabezpečila komplementárnosť, lepšia účinnosť a viditeľnosť a aby sa dosiahla lepšia rozpočtová synergia.
(18)
V Dohode o Európskom hospodárskom priestore sa ustanovuje spolupráca v oblasti ochrany spotrebiteľa medzi Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a krajinami Európskeho združenia voľného obchodu, ktoré sú zapojené do Európskeho hospodárskeho priestoru, na strane druhej. Malo by sa tiež ustanoviť, že do programu sa môžu zapojiť aj iné krajiny, najmä krajiny, ktoré susedia s Úniou, a krajiny, ktoré sa uchádzajú o členstvo v Únii, kandidátske krajiny alebo krajiny pristupujúce k Únii.
(19)
Pri vykonávaní programu a vzhľadom na globalizáciu výrobného reťazca a zvyšujúcu sa vzájomnú závislosť trhov by sa mala podporovať spolupráca s tretími krajinami, ktoré do programu nie sú zapojené, pričom sa zohľadnia všetky príslušné dohody medzi týmito krajinami a Úniou.
(20)
Na Komisiu by sa mala delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o úpravu ukazovateľov stanovených v prílohe II s cieľom zohľadniť zmeny legislatívneho rámca v oblasti ochrany spotrebiteľa a pokiaľ ide o zmenu prílohy I vyňatím osobitných dotknutých opatrení s cieľom zohľadniť výsledky hodnotiacej správy vypracovanej Komisiou. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(21)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o prijímanie ročných pracovných programov. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (9). Vzhľadom na to, že v programe sa nestanovujú kritériá bezpečnosti výrobkov, ale program sa zameriava na poskytovanie finančnej podpory na nástroje zamerané na realizáciu politiky bezpečnosti výrobkov, a vzhľadom na pomerne malú výšku dotknutej sumy je vhodné uplatniť konzultačný postup.
(22)
Finančné záujmy Únie by sa počas celého výdavkového cyklu mali chrániť primeranými opatreniami vrátane predchádzania nezrovnalostiam, ich odhaľovania a vyšetrovania, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov a tam, kde je to vhodné, prostredníctvom správnych a peňažných sankcií v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
(23)
Keďže ciele tohto nariadenia nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov vzhľadom na cezhraničnú povahu obsiahnutej problematiky, ale z dôvodu väčšieho potenciálu opatrenia Únie ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(24)
Rozhodnutie č. 1926/2006/ES by sa malo zrušiť.
(25)
Je vhodné zabezpečiť hladký prechod od akčného programu Spoločenstva v oblasti spotrebiteľskej politiky (2007 - 2013) ustanoveného rozhodnutím č. 1926/2006/ES k tomuto programu bez akéhokoľvek prerušenia, najmä pokiaľ ide o pokračovanie viacročných opatrení a hodnotenie úspechov dosiahnutých v rámci predchádzajúceho programu a oblastí, ktoré si vyžadujú väčšiu pozornosť. Ďalej je vhodné zosúladiť trvanie tohto programu s trvaním viacročného finančného rámca na roky 2014 - 2020 ustanoveného v nariadení Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (10). Preto by sa mal tento program uplatňovať od 1. januára 2014. Od 1. januára 2021 by sa náklady súvisiace s riadením opatrení, ktoré sa neukončia do konca roka 2020, mali v prípade potreby pokrývať z rozpočtových prostriedkov na technickú a administratívnu pomoc,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Viacročný program Spotrebitelia
Týmto nariadením sa ustanovuje viacročný program Spotrebitelia na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 (ďalej len „program“).
Článok 2
Všeobecný cieľ
Všeobecným cieľom programu je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa, posilniť postavenie spotrebiteľov a umiestniť spotrebiteľa do stredobodu vnútorného trhu v rámci celkovej stratégie na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu. Program to dosiahne tým, že prispeje k ochrane zdravia, bezpečnosti a právnych a ekonomických záujmov spotrebiteľov, ako aj k presadzovaniu ich práv na informácie, osvetu a združovanie sa na účely ochrany svojich záujmov, pričom sa podporí začlenenie záujmov spotrebiteľa aj do iných oblastí politiky. Programom sa dopĺňajú, podporujú a monitorujú politiky členských štátov.
Článok 3
Osobitné ciele a ukazovatele
1. Všeobecný cieľ uvedený v článku 2 sa dosiahne prostredníctvom týchto osobitných cieľov:
a)
Cieľ I - Bezpečnosť: upevniť a posilniť bezpečnosť výrobkov prostredníctvom účinného dohľadu nad trhom v celej Únii.
Tento cieľ sa bude merať najmä prostredníctvom činnosti a efektívnosti systému včasného varovania EÚ pred nebezpečnými spotrebiteľskými výrobkami (RAPEX).
b)
Cieľ II - Informovanosť a osveta spotrebiteľa a podpora spotrebiteľských organizácií: zlepšiť osvetu medzi spotrebiteľmi, informovanosť a povedomie o ich právach, vytvoriť informačnú základňu na účely spotrebiteľskej politiky a poskytovať podporu spotrebiteľským organizáciám, pričom sa zohľadnia aj osobitné potreby zraniteľných spotrebiteľov.
c)
Cieľ III - Práva a náprava: rozvíjať a upevňovať práva spotrebiteľa predovšetkým prostredníctvom inteligentných regulačných opatrení a zlepšenia prístupu k jednoduchej, účinnej a účelnej náprave s nízkymi nákladmi vrátane alternatívneho riešenia sporov.
Tento cieľ sa bude merať najmä na základe využívania alternatívneho riešenia sporov s cieľom riešiť cezhraničné spory a na základe činnosti systému riešenia sporov online v rámci celej Únie a podľa percentuálneho podielu spotrebiteľov, ktorí začnú konať v dôsledku problému, ktorý sa vyskytol.
d)
Cieľ IV - Presadzovanie: podporovať presadzovanie práv spotrebiteľa posilnením spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi presadzovania práva a podporou spotrebiteľov formou poradenstva.
Tento cieľ sa bude merať najmä podľa úrovne toku informácií a účinnosti spolupráce v rámci siete spolupráce v oblasti ochrany spotrebiteľa, podľa činnosti európskych spotrebiteľských centier a podľa toho, ako dobre ich spotrebitelia poznajú.
Kvalitná informovanosť a účasť spotrebiteľa je prioritou naprieč rôznymi sektormi, a preto sa vždy, keď je to možné, výslovne zahrnie do všetkých odvetvových cieľov a opatrení financovaných v rámci programu.
2. Ukazovatele sú stanovené v prílohe II.
3. Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 15 prijímať delegované akty s cieľom upraviť ukazovatele stanovené v prílohe II.
Článok 4
Oprávnené opatrenia
Osobitné ciele uvedené v článku 3 sa dosiahnu prostredníctvom oprávnených opatrení stanovených v tomto zozname:
a)
v rámci cieľa I - Bezpečnosť:
1.
vedecké poradenstvo a analýza rizík týkajúcich sa zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov, pokiaľ ide o nepotravinové výrobky a služby, vrátane podpory plnenia úloh nezávislých vedeckých výborov zriadených na základe rozhodnutia Komisie 2008/721/ES (11);
2.
koordinácia dohľadu nad trhom a opatrení v oblasti presadzovania práva týkajúcich sa bezpečnosti výrobkov so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES (12), a opatrenia na zlepšenie bezpečnosti služieb pre spotrebiteľov;
3.
správa a ďalší rozvoj databáz kozmetických výrobkov;
b)
v rámci cieľa II - Informovanosť a osveta spotrebiteľa a podpora spotrebiteľských organizácií:
4.
budovanie a zlepšenie prístupnosti informačnej základne na účely tvorby politiky v oblastiach ovplyvňujúcich spotrebiteľov, navrhovania inteligentných a cielených právnych predpisov a odhaľovania akýchkoľvek zlyhaní trhu alebo meniacich sa potrieb spotrebiteľov, ktoré poskytujú základ pre rozvoj spotrebiteľskej politiky, pre identifikáciu oblastí, ktoré sú z hľadiska spotrebiteľov najproblematickejšie, a pre začlenenie záujmov spotrebiteľa do ostatných politík Únie;
5.
podpora prostredníctvom financovania spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie a budovania kapacít spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie, na národnej a regionálnej úrovni, zvýšenia transparentnosti, ako aj zintenzívnenia výmeny najlepších postupov a odborných znalostí;
6.
zvyšovanie transparentnosti spotrebiteľských trhov a informovanosti spotrebiteľa, zabezpečovanie porovnateľných, spoľahlivých a ľahko dostupných údajov pre spotrebiteľov vrátane cezhraničných prípadov s cieľom umožniť im porovnávať nielen ceny, ale aj kvalitu a udržateľnosť tovaru a služieb;
7.
zlepšovanie celoživotnej osvety spotrebiteľa s osobitným zameraním na zraniteľných spotrebiteľov;
c)
v rámci cieľa III - Práva a náprava:
8.
príprava právnych predpisov a iných regulačných iniciatív v oblasti ochrany spotrebiteľa zo strany Komisie, monitorovanie transpozície zo strany členských štátov a následné hodnotenie vplyvu a podpora koregulačných a samoregulačných iniciatív, ako aj monitorovanie skutočného vplyvu týchto iniciatív na spotrebiteľské trhy;
9.
uľahčovanie prístupu k mechanizmom riešenia sporov pre spotrebiteľov, najmä k systémom alternatívneho riešenia sporov, a to aj prostredníctvom online systému v rámci celej Únie a vytvárania siete vnútroštátnych subjektov alternatívneho riešenia sporov s mimoriadnym ohľadom na vhodné opatrenia na ochranu potrieb a práv zraniteľných spotrebiteľov; monitorovanie fungovania a účinnosti mechanizmov riešenia sporov pre spotrebiteľov vrátane vyvíjania a spravovania príslušných nástrojov informačných technológií, ako aj výmenou súčasných najlepších postupov a skúseností v členských štátoch;
d)
v rámci cieľa IV - Presadzovanie:
10.
koordinácia dohľadu a opatrení v oblasti presadzovania práva so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (13);
11.
finančné príspevky na spoločné opatrenia s verejnými alebo neziskovými subjektmi, ktoré vytvárajú siete Únie poskytujúce informácie a pomoc spotrebiteľom s cieľom pomôcť im pri uplatňovaní ich práv a získaní prístupu k náležitému riešeniu sporov vrátane mimosúdnych systémov riešenia sporov online (sieť európskych spotrebiteľských centier).
Oprávnené opatrenia stanovené v prvom odseku tohto článku sa prípadne bližšie špecifikujú v prílohe I tak, že sa v rámci nich vymenujú osobitné opatrenia.
Článok 5
Príjemcovia oprávnení na udelenie grantov
1. Granty na fungovanie spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie sa môžu udeliť európskym spotrebiteľským organizáciám, ktoré spĺňajú všetky tieto podmienky:
a)
sú mimovládne, neziskové, nezávislé od priemyselných, obchodných a podnikateľských alebo iných konfliktných záujmov a medzi ich prvoradé ciele a činnosti patrí podpora a ochrana zdravia, bezpečnosti a ekonomických a právnych záujmov spotrebiteľov v Únii;
b)
majú poverenie zastupovať záujmy spotrebiteľov na úrovni Únie organizáciami aspoň v polovici členských štátov, ktoré v súlade s vnútroštátnymi pravidlami alebo praxou zastupujú spotrebiteľov a vyvíjajú činnosť na regionálnej alebo národnej úrovni.
2. Granty na fungovanie medzinárodných orgánov, ktoré presadzujú zásady a politiky prispievajúce k cieľom programu, sa môžu udeliť organizáciám, ktoré spĺňajú všetky tieto podmienky:
a)
sú mimovládne, neziskové, nezávislé od priemyselných, obchodných a podnikateľských alebo iných konfliktných záujmov a medzi ich prvoradé ciele a činnosti patrí podpora a ochrana zdravia, bezpečnosti a ekonomických a právnych záujmov spotrebiteľov;
b)
vykonávajú všetky tieto činnosti: poskytujú zástupcom spotrebiteľov z Únie a tretích krajín formálny mechanizmus na prispievanie do politických diskusií a politík, organizujú stretnutia s politikmi a regulačnými orgánmi s cieľom podporovať a obhajovať záujmy spotrebiteľa u orgánov verejnej moci, identifikujú spoločné problémy a výzvy spotrebiteľov, presadzujú názory spotrebiteľov v rámci dvojstranných vzťahov medzi Úniou a tretími krajinami, prispievajú k výmene a šíreniu odborných znalostí a znalostí v súvislosti so spotrebiteľskou problematikou v Únii a v tretích krajinách a vypracúvajú politické odporúčania.
3. Granty na fungovanie orgánov na úrovni Únie zriadených na účely koordinácie opatrení na presadzovanie práva v oblasti bezpečnosti výrobkov sa môžu udeliť orgánom uznaným na tento účel v právnych predpisoch Únie.
4. Granty na opatrenia orgánov s pôsobnosťou v celej Únii na účely vypracovania kódexov správania, najlepších postupov a usmernení na porovnávanie ceny, kvality a udržateľnosti výrobkov sa môžu udeliť orgánom, ktoré spĺňajú všetky tieto podmienky:
a)
sú mimovládne, neziskové, nezávislé od priemyselných, obchodných a podnikateľských alebo iných konfliktných záujmov a medzi ich prvoradé ciele a činnosti patrí podpora a ochrana záujmov spotrebiteľa;
b)
pôsobia aspoň v polovici členských štátov.
5. Granty na organizovanie podujatí predsedníctva týkajúcich sa spotrebiteľskej politiky Únie sa môžu udeliť vnútroštátnym orgánom členského štátu, ktorý predsedá zloženiam Rady s výnimkou zloženia Rady pre zahraničné veci, alebo orgánom, ktoré určí tento členský štát.
6. Granty na opatrenia orgánov členských štátov zodpovedných za spotrebiteľské záležitosti a zodpovedajúcich orgánov tretích krajín sa môžu udeliť orgánom, ktoré oznámil členský štát alebo tretia krajina uvedená v článku 7 tohto nariadenia Komisii v súlade s nariadením (ES) č. 2006/2004 alebo smernicou 2001/95/ES, alebo neziskovým subjektom, ktoré na tento účel výslovne určia uvedené orgány.
7. Granty pre úradníkov v oblasti presadzovania práva z členských štátov a tretích krajín sa môžu udeliť úradníkom orgánov, ktoré oznámil členský štát alebo tretia krajina uvedená v článku 7 tohto nariadenia Komisii na účely nariadenia (ES) č. 2006/2004 a smernice 2001/95/ES.
8. Granty na opatrenia sa môžu udeliť orgánu určenému členským štátom alebo treťou krajinou uvedenou v článku 7, ktorý je neziskovým subjektom vybraným na základe transparentného konania alebo verejným orgánom. Určený orgán je členom siete Únie, ktorá poskytuje informácie a pomoc spotrebiteľom s cieľom pomôcť im pri uplatňovaní ich práv a získavaní prístupu k náležitému riešeniu sporov (sieť európskych spotrebiteľských centier). Ako mechanizmus dlhodobej spolupráce medzi Komisiou, sieťou európskych spotrebiteľských centier a/alebo subjektov, ktoré ju tvoria, sa môže ustanoviť rámcové partnerstvo.
9. Granty na opatrenia sa môžu udeľovať orgánom vybavujúcim sťažnosti, zriadeným a pôsobiacim v členských štátoch Únie a v krajinách Európskeho združenia voľného obchodu, ktoré sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru, zodpovedajúcim za zhromažďovanie sťažností od spotrebiteľov alebo vyvíjajúcim snahu o riešenie sťažností alebo poskytujúcim poradenstvo alebo informácie spotrebiteľom o sťažnostiach alebo otázkach, a ktoré sú zároveň treťou stranou sťažnosti spotrebiteľa na obchodníka alebo otázky spotrebiteľa o obchodníkovi. Nezahŕňajú mechanizmy vybavovania sťažností spotrebiteľov, ktoré uplatňujú obchodníci a v rámci ktorých sa otázky a sťažnosti riešia priamo so spotrebiteľom, ani mechanizmy poskytovania služieb spojených s vybavovaním sťažností, ktoré uplatňuje obchodník alebo sa uplatňujú v jeho mene.
Článok 6
Finančný rámec
1. Finančné krytie na vykonávanie programu na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 je 188 829 000 EUR v bežných cenách.
2. Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlament a Rada v medziach viacročného finančného rámca.
Článok 7
Zapojenie tretích krajín do programu
Program je otvorený pre zapojenie:
a)
krajín Európskeho združenia voľného obchodu, ktoré sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru, v súlade s podmienkami ustanovenými v Dohode o Európskom hospodárskom priestore;
b)
tretích krajín, predovšetkým pristupujúcich a kandidátskych krajín, ako aj potenciálnych kandidátskych krajín a krajín, na ktoré sa uplatňuje európska susedská politika, v súlade so všeobecnými zásadami a všeobecnými podmienkami ich účasti na programoch Únie ustanovených v príslušných rámcových dohodách, rozhodnutiach asociačnej rady alebo v podobných dohodách.
Článok 8
Druhy intervencií a maximálna výška spolufinancovania
1. V súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 môžu mať finančné príspevky Únie formu grantov alebo verejného obstarávania, alebo akejkoľvek inej intervencie potrebnej na dosiahnutie cieľov uvedených v článkoch 2 a 3 tohto nariadenia.
2. Granty Únie a ich zodpovedajúce maximálne výšky sa stanovujú takto:
a)
granty na fungovanie spotrebiteľských organizácií na úrovni Únie, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 1, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov;
b)
granty na fungovanie medzinárodných orgánov, ktoré presadzujú zásady a politiky prispievajúce k cieľom programu, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 2, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov;
c)
granty na fungovanie orgánov na úrovni Únie zriadených na účely koordinácie opatrení na presadzovanie práva v oblasti bezpečnosti výrobkov a uznaných na tento účel v právnych predpisoch Únie, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 3, ktoré neprekročia 95 % oprávnených nákladov;
d)
granty na opatrenia orgánov s pôsobnosťou v celej Únii na účely vypracovania kódexov správania, najlepších postupov, usmernení na porovnávanie cien, kvality a udržateľnosti výrobkov, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 4, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov;
e)
granty na organizovanie podujatí predsedníctva týkajúcich sa spotrebiteľskej politiky Únie vnútroštátnym orgánom členského štátu, ktorý predsedá zloženiam Rady s výnimkou zloženia Rady pre zahraničné veci, alebo orgánom určeným týmto členským štátom, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov;
f)
granty na opatrenia orgánov členských štátov zodpovedných za spotrebiteľské záležitosti a zodpovedajúcich orgánov tretích krajín zapojených do programu v súlade s článkom 7, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 6, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov, s výnimkou opatrení výnimočnej užitočnosti, v prípade ktorých príspevok Únie na oprávnené náklady nesmie prekročiť 70 %;
g)
granty na výmenu úradníkov v oblasti presadzovania práva z členských štátov a tretích krajín zapojených do programu v súlade s článkom 7, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 7, ktoré zahŕňajú cestovné výdavky a diéty;
h)
granty na opatrenia orgánov, ktoré určil členský štát alebo tretia krajina uvedená v článku 7, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 8, ktoré neprekročia 70 % oprávnených nákladov;
i)
granty na opatrenia vnútroštátnych orgánov zodpovedných za vybavovanie sťažností spotrebiteľov, ako sa vymedzuje v článku 5 ods. 9, ktoré neprekročia 50 % oprávnených nákladov.
3. Opatrenia sa považujú za výnimočne užitočné v zmysle odseku 2 písm. f), ak:
a)
pokiaľ ide o granty udelené orgánom a oznámené Komisii na účely nariadenia (ES) č. 2006/2004, zahŕňajú aspoň šesť členských štátov alebo sa týkajú porušení, ktoré spôsobujú alebo môžu spôsobiť škodu v dvoch alebo vo viacerých členských štátoch;
b)
pokiaľ ide o granty udelené orgánom zodpovedným za bezpečnosť spotrebiteľských výrobkov, zahŕňajú aspoň desať členských štátov zapojených do európskej siete orgánov členských štátov, ktoré sú zodpovedné za bezpečnosť výrobkov, ako sa uvádza v článku 10 smernice 2001/95/ES, alebo prispievajú k vykonávaniu opatrení dohľadu nad trhom v oblasti bezpečnosti spotrebiteľských výrobkov, ktoré boli ustanovené v právnom akte Únie.
Článok 9
Administratívna a technická pomoc
1. Finančné prostriedky pridelené na program môžu pokrývať aj náklady na činnosti súvisiace s prípravou, monitorovaním, kontrolou, auditom a hodnotením, ktoré sú potrebné na riadenie programu a dosiahnutie jeho cieľov, okrem iného aj na korporátnu komunikáciu týkajúcu sa politických priorít Únie, pokiaľ súvisia so všeobecným cieľom tohto nariadenia, spolu so všetkými ostatnými výdavkami na technickú a administratívnu pomoc, ktoré vznikli Komisii v súvislosti s riadením programu.
2. Celková suma určená na pokrytie výdavkov spojených s činnosťami súvisiacimi s prípravou, monitorovaním, kontrolou, auditom a hodnotením, ako aj s technickou a administratívnou pomocou uvedenými v odseku 1 neprekročí 12 % finančného krytia prideleného na program.
Článok 10
Spôsoby vykonávania
Komisia vykonáva program prostredníctvom spôsobov riadenia uvedených v článku 58 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
Článok 11
Súlad a komplementárnosť s inými politikami
Komisia zabezpečuje v spolupráci s členskými štátmi celkový súlad a komplementárnosť programu s inými príslušnými politikami, nástrojmi a opatreniami Únie, a to najmä v rámci viacročného programu Práva, rovnosť a občianstvo na obdobie rokov 2014 - 2020 (14).
Článok 12
Ročné pracovné programy
Komisia vykonáva program prostredníctvom ročných pracovných programov. Ročnými pracovnými programami sa jednotným spôsobom realizujú ciele stanovené v článkoch 2 a 3 a opatrenia stanovené v článku 4 a ďalej spresnené v prílohe I.
Komisia prijme ročné pracovné programy vo forme vykonávacích aktov v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 16 ods. 2 tohto nariadenia. Uvedené vykonávacie akty stanovia prvky ustanovené v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012, a to konkrétne:
a)
vykonávanie opatrení v súlade s článkom 4 tohto nariadenia a jeho prílohou I, ako aj orientačné pridelenie finančných prostriedkov;
b)
časový harmonogram plánovaných výzev na predkladanie ponúk a výzev na predkladanie návrhov.
Článok 13
Hodnotenie a šírenie
1. Členské štáty poskytujú Komisii na jej žiadosť informácie o vykonávaní a vplyve programu.
2. Komisia:
a)
do 30. septembra 2017:
i)
preskúma dosiahnutie cieľov všetkých opatrení (na úrovni výsledkov a vplyvov), súčasný stav v súvislosti s vykonávaním oprávnených opatrení stanovených v článku 4 a osobitných opatrení uvedených v prílohe I, prideľovanie finančných prostriedkov príjemcom v súlade s podmienkami stanovenými v článku 5, účinnosť využívania zdrojov a jeho európsku pridanú hodnotu, pričom zohľadní vývoj v oblasti ochrany spotrebiteľa so zreteľom na rozhodnutie o obnovení, úprave alebo pozastavení opatrení;
ii)
predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu týkajúcu sa vykonaného preskúmania;
b)
do 31. decembra 2017, ak je to vhodné, predloží legislatívny návrh alebo za podmienok stanovených v odseku 3 prijme delegovaný akt.
Hodnotiaca správa sa okrem toho zameria na možnosti zjednodušenia, vnútornú a vonkajšiu koherentnosť, ďalšiu opodstatnenosť všetkých cieľov a na príspevok opatrení k prioritám Únie, pokiaľ ide o inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast. Takisto sa v nej zohľadnia výsledky hodnotenia dlhodobého vplyvu predchádzajúceho programu.
Zhodnotenie dlhodobejších vplyvov a udržateľnosti účinkov programu slúži ako základ rozhodnutia o možnom obnovení, úprave alebo pozastavení následného programu.
3. S cieľom zohľadniť situáciu, keď sa v hodnotiacej správe podľa odseku 2 dospeje k záveru, že osobitné opatrenia stanovené v prílohe I sa nevykonali do 31. decembra 2016 a nemožno ich vykonať do konca programu vrátane prípadu, keď uvedené osobitné opatrenia už nie sú relevantné pre dosiahnutie cieľov stanovených v článkoch 2 a 3, je Komisia splnomocnená v súlade s článkom 15 prijímať delegované akty, ktorými zmení prílohu I vyňatím dotknutých osobitných opatrení.
4. Komisia zverejňuje výsledky opatrení vykonaných na základe tohto nariadenia.
Článok 14
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa pri vykonávaní opatrení financovaných na základe tohto nariadenia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodov, korupcie a iného protiprávneho konania, účinnými kontrolami a v prípade, že sa zistia nezrovnalosti, vymáhaním neoprávnene vyplatených súm, prípadne prostredníctvom účinných, primeraných a odrádzajúcich správnych a peňažných sankcií.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Európsky dvor audítorov majú právomoc vykonávať audit dokladov a kontroly na mieste u všetkých príjemcov grantov, zmluvných dodávateľov a subdodávateľov, ktorí dostali finančné prostriedky Únie podľa tohto nariadenia.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste v súlade s postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16) na účely zistenia, či v súvislosti s dohodou o grante alebo rozhodnutím o grante, alebo zmluvou financovanou podľa tohto nariadenia nedošlo k podvodu, korupcii ani akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu poškodzujúcemu finančné záujmy Únie.
4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3, dohody o spolupráci s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante, ktoré sú výsledkom vykonávania tohto nariadenia, obsahujú ustanovenia, ktorými sa Komisia, Európsky dvor audítorov a OLAF výslovne splnomocňujú na vykonávanie takýchto auditov a vyšetrovaní v súlade s ich príslušnými právomocami.
Článok 15
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 3 ods. 3 a v článku 13 ods. 3 sa Komisii udeľuje na obdobie trvania programu.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 3 ods. 3 a v článku 13 ods. 3 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 3 ods. 3 a článku 13 ods. 3 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 16
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 17
Prechodné opatrenia
1. Článok 6 rozhodnutia č. 1926/2006/ES sa naďalej uplatňuje na opatrenia, na ktoré sa vzťahuje uvedené rozhodnutie a ktoré neboli ukončené do 31. decembra 2013. Preto môžu finančné prostriedky pridelené programu pokrývať aj výdavky súvisiace s technickou a administratívnou pomocou potrebnou na zabezpečenie prechodu medzi opatreniami prijatými na základe rozhodnutia č. 1926/2006/ES a programom.
2. V prípade potreby sa do rozpočtu na obdobie po 31. decembri 2020 môžu začleniť rozpočtové prostriedky na pokrytie výdavkov stanovených v článku 9 s cieľom umožniť riadenie opatrení, ktoré sa neukončia do 31. decembra 2020.
Článok 18
Zrušenie
Rozhodnutie č. 1926/2006/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
Článok 19
Nadobudnutie účinnosti a dátum uplatňovania
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 26. februára 2014