NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 230/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj přispívající ke stabilitě a míru
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden z nástrojů, které přímo podporují vnější politiky Unie, a navazuje na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 (2), jehož platnost skončila dne 31. prosince 2013.
(2)
Zachovávání míru, předcházení konfliktům, posilování mezinárodní bezpečnosti a pomoc obyvatelstvu, zemím a regionům, které čelí přírodním nebo člověkem způsobeným katastrofám, patří mezi hlavní cíle vnější činnosti Unie, jak jsou stanoveny mimo jiné v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). Krize a konflikty postihující země a regiony a další faktory, jako jsou terorismus, organizovaná trestná činnost, násilí na základě pohlaví, změna klimatu, problémy v oblasti kybernetické bezpečnosti a bezpečnostní hrozby související s přírodními katastrofami, ohrožují stabilitu a bezpečnost. K účinnému a včasnému řešení těchto otázek je zapotřebí specifických finančních zdrojů a nástrojů financování, jejichž působení může doplňovat humanitární pomoc a nástroje dlouhodobé spolupráce.
(3)
Evropská rada v závěrech ze zasedání konaného ve dnech 15. a 16. června 2001 potvrdila program Unie pro předcházení násilným konfliktům, zdůraznila politický závazek Unie usilovat o předcházení konfliktům jakožto jeden z hlavních cílů vnějších vztahů Unie a uznala, že k dosažení tohoto cíle mohou přispět nástroje rozvojové spolupráce. Závěry Rady ze dne 20. června 2011 o předcházení konfliktům znovu upozornily na hodnotu tohoto programu jakožto platného základu politiky pro další činnost Unie v oblasti předcházení konfliktům. V závěrech ze dne 17. listopadu 2009 potvrdila Rada „koncepci posílení kapacit EU pro mediaci a dialog“.
(4)
V závěrech Rady ze dne 19. listopadu 2007 o reakci EU na nestabilní situace a v závěrech Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě rovněž ze dne 19. listopadu 2007 o bezpečnosti a rozvoji bylo zdůrazněno, že propojení mezi rozvojem a bezpečností by mělo být východiskem pro strategie a politiky Unie, aby se tak přispělo k soudržnosti politik v zájmu rozvoje v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a obecně k soudržnosti vnější činnosti Unie. Konkrétněji Rada dospěla k závěru, že by budoucí činnost v oblasti bezpečnosti a rozvoje měla zahrnovat důsledky, které má pro bezpečnost a rozvoj změna klimatu, otázky týkající se životního prostředí a řízení přírodních zdrojů a migrace.
(5)
Dne 12. prosince 2003 schválila Evropská rada Evropskou bezpečnostní strategii a dne 11. prosince 2008 společnou analýzu zprávy o jejím provádění. Ve sdělení nazvaném „Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie: pět kroků směrem k bezpečnější Evropě“ Komise rovněž upozornila na význam spolupráce se třetími zeměmi a regionálními organizacemi, zvláště pro účely potírání nejrůznějších hrozeb, jako jsou obchod s lidmi, obchod s drogami a terorismus.
(6)
Ve sdělení nazvaném „Úvahy o postupu EU v nestabilních situacích - činnost ve složitém prostředí pro trvale udržitelný rozvoj, stabilitu a mír“ Komise uznala, že Unie zásadním způsobem přispívá k prosazování míru a stability tím, že řeší projevy násilí a počáteční příčiny nedostatečné bezpečnosti a násilných konfliktů. Toto nařízení by mělo přispívat k dosažení uvedených cílů.
(7)
Dne 8. prosince 2008 schválila Rada komplexní přístup k provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, míru a bezpečnosti ze strany Unie, přičemž uznala úzké propojení otázek míru, bezpečnosti, rozvoje a rovnosti žen a mužů. Unie soustavně požaduje plné uplatňování programu pro ženy, mír a bezpečnost, který byl stanoven v příslušných rezolucích Rady bezpečnosti OSN, a to především pokud jde o nutnost bojovat proti násilí páchanému na ženách během konfliktů a podporovat účast žen na budování míru.
(8)
Strategický rámec a akční plán EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, požaduje vypracování operativních pokynů s cílem zajistit, aby byla lidská práva zohledňována při navrhování a provádění opatření zaměřených na pomoc v boji proti terorismu, a zdůrazňuje, že prioritou Unie při uplatňování lidských práv je vymýcení mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení a dodržování požadavků na řádné soudní řízení (včetně presumpce neviny, práva na spravedlivý proces a práva na obhajobu).
(9)
Demokracie a lidská práva jsou ve vztazích Unie se třetími zeměmi na předním místě, a měly by tudíž být v rámci tohoto nařízení považovány za zásadní principy.
(10)
V prohlášení Evropské rady ze dne 25. března 2004 o boji proti terorismu se požaduje, aby byly cíle týkající se boje proti terorismu začleněny do programů vnější pomoci. Strategie Evropské unie pro boj proti terorismu, přijatá Radou dne 30. listopadu 2005, požadovala posílení spolupráce v boji proti terorismu se třetími zeměmi a OSN. V závěrech Rady ze dne 23. května 2011 o posílení vazeb mezi vnitřními a vnějšími aspekty boje proti terorismu se požadovalo posílení kapacit příslušných orgánů zapojených do boje proti terorismu ve třetích zemích v rámci strategického programování nástroje stability, který byl zřízen nařízením (ES) č. 1717/2006.
(11)
Nařízení (ES) č. 1717/2006 bylo přijato s cílem umožnit Unii uplatňovat soustavnou a integrovanou reakci na krizové situace a na nově vznikající krize, řešit specifické globální a transregionální bezpečnostní hrozby a posílit připravenost na krize. Cílem tohoto nařízení je zavést revidovaný nástroj a vycházet přitom ze zkušeností s nařízením (ES) č. 1717/2006 s cílem zvýšit účinnost a soudržnost činností Unie v oblasti reakce na krize, předcházení konfliktům, budování míru a připravenosti na krize a při řešení bezpečnostních hrozeb a výzev.
(12)
Opatření přijatá podle tohoto nařízení by měla sledovat cíle podle článku 21 Smlouvy o EU a článků 208 a 212 Smlouvy o fungování EU. Mohou doplňovat opatření, která Unie přijala v zájmu dosahování cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky v rámci hlavy V Smlouvy o EU, a opatření přijatá v rámci části V Smlouvy o fungování EU a měla by být s těmito opatřeními v souladu. Rada a Komise by měly v rámci svých pravomocí spolupracovat za účelem zajištění této soustavnosti.
(13)
Toto nařízení by mělo být v souladu s ustanoveními o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“), která byla zřízena rozhodnutím Rady 2010/427/EU (3). V prohlášení vysoké představitelky o politické odpovědnosti z roku 2010 byly potvrzeny zásady dialogu a konzultací s Evropským parlamentem a poskytování informací a podávání zpráv Evropskému parlamentu.
(14)
Komise a případně ESVČ by si měly pravidelně a často vyměňovat názory a informace s Evropským parlamentem. Kromě toho by v souladu s příslušnými interinstitucionálními dohodami o této otázce měl být Evropskému parlamentu poskytnut přístup k dokumentům, aby mohly být na základě odpovídajících informací vykonávány kontrolní pravomoci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).
(15)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (5).
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o programování a prováděcí opatření. Prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.
(17)
Tyto prováděcí akty by s ohledem na svou povahu, zejména na své politické zaměření a rozpočtové dopady, měly být přijímány přezkumným postupem, s výjimkou opatření malého finančního rozsahu.
(18)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, v nichž je nutná rychlá reakce Unie, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(19)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nástrojem, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených v rámci nástrojů pro financování vnější činnosti.
(20)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků činnosti, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (6).
(22)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (7). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a cíle
1. Toto nařízení zřizuje nástroj (nástroj přispívající ke stabilitě a míru), který na období let 2014 až 2020 poskytuje přímou podporu pro vnější politiky Unie tím, že zvyšuje účinnost a soudržnost činností Unie v oblastech reakce na krize, předcházení konfliktům, budování míru a připravenosti na krize a při řešení globálních a nadregionálních hrozeb.
2. Unie přijímá opatření pro rozvojovou spolupráci a opatření pro finanční, hospodářskou a technickou spolupráci se třetími zeměmi, regionálními a mezinárodními organizacemi a dalšími státními subjekty i subjekty z řad občanské společnosti podle podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Pro účely tohoto nařízení zahrnuje pojem „subjekty občanské společnosti“ nevládní organizace, organizace zastupující původní obyvatelstvo, místní sdružení občanů a podnikatelů, družstva, odbory, organizace zastupující hospodářské a sociální zájmy, místní organizace (včetně sítí) podílející se na decentralizované regionální spolupráci a integraci, spotřebitelské organizace, ženské a mládežnické organizace, vzdělávací, kulturní, výzkumné a vědecké organizace, univerzity, církve a náboženská sdružení a společenství, sdělovací prostředky a veškerá nevládní sdružení a soukromé a veřejné nadace, které mohou přispívat k rozvoji vnitřních politik nebo jejich vnějšímu rozměru. Je-li to nutné k dosažení cílů tohoto nařízení, mohou být financovány i jiné organizace nebo subjekty, které nejsou v tomto odstavci uvedeny.
4. Toto nařízení má tyto specifické cíle:
a)
v krizových situacích nebo v případě vznikajících krizí urychleně přispívat k nastolení stability účinnou reakcí, která má pomoci zachovat, vytvořit nebo obnovit podmínky potřebné k řádnému provádění vnějších politik a činností Unie podle článku 21 Smlouvy o EU;
b)
přispívat k předcházení konfliktům a zajišťování kapacity a připravenosti k řešení situací před krizí a po ní a budování míru; a
c)
řešit specifické globální a nadregionální hrozby ohrožující mír, mezinárodní bezpečnost a stabilitu.
Článek 2
Soulad a doplňkovost pomoci Unie
1. Komise zajistí, aby opatření přijatá podle tohoto nařízení byla v souladu s celkovým strategickým rámcem politiky Unie pro dané partnerské země, zejména s cíli opatření uvedených v odstavci 2, i s jinými příslušnými opatřeními Unie.
2. Opatření přijatá podle tohoto nařízení mohou doplňovat opatření přijatá podle hlavy V Smlouvy o EU a části páté Smlouvy o fungování EU a musí být s nimi v souladu. Opatření přijatá podle tohoto nařízení řádně zohledňují stanoviska Evropského parlamentu.
3. Pomoc Unie poskytovaná podle tohoto nařízení doplňuje pomoc poskytovanou na základě nástrojů Unie pro vnější pomoc, je poskytována pouze tehdy, jestliže odpovídající a účinnou reakci nelze poskytnout na základě uvedených nástrojů, a je plánována a prováděna tak, aby byla v případě potřeby zajištěna kontinuita činností v rámci těchto nástrojů.
4. V rámci možností jsou zahrnuty tyto průřezové otázky, a to i ve fázi programování:
a)
podpora demokracie a řádné správy věcí veřejných,
b)
lidská práva a humanitární právo včetně práv dětí a práv původního obyvatelstva,
c)
nediskriminace,
d)
rovnost žen a mužů a posílení postavení žen,
e)
předcházení konfliktům a
f)
změna klimatu.
5. Činnosti, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (8) a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1313/2013/EU (9) a které jsou způsobilé pro financování podle uvedených aktů, nejsou financovány podle tohoto nařízení.
6. Pro zvýšení účinnosti a doplňkovosti opatření v oblasti pomoci poskytované Unií a členskými státy a s cílem zabránit dvojímu financování podporuje Komise úzkou koordinaci činností Unie a činností členských států, a to jak na úrovni rozhodování, tak v praxi. Za tímto účelem provozují členské státy a Komise systém výměny informací. Komise může dávat podněty na podporu takové koordinace. Komise kromě toho zajišťuje koordinaci a spolupráci s mnohostrannými, regionálními a subregionálními organizacemi a dalšími dárci.
HLAVA II
DRUHY POMOCI UNIE
Článek 3
Pomoc v reakci na krizovou situaci nebo vznikající krizi s cílem předejít konfliktům
1. Unie poskytne technickou a finanční pomoc v zájmu dosažení specifických cílů stanovených v čl. 1 odst. 4 písm. a) v reakci na tyto výjimečné a nepředvídané situace:
a)
naléhavá situace, krize nebo vznikající krize,
b)
situace, která představuje hrozbu pro demokracii, veřejný pořádek, ochranu lidských práv a základních svobod nebo ochranu a bezpečnost osob, zejména těch, které jsou v nestabilních situacích vystaveny násilí páchanému na základě pohlaví, nebo
c)
situace, u které hrozí, že by mohla vyústit v ozbrojený konflikt nebo by mohla vážně destabilizovat dotyčnou třetí zemi nebo země.
Tato pomoc může rovněž řešit situace, kdy se Unie dovolává základních ustanovení mezinárodních dohod s cílem částečně či úplně pozastavit spolupráci se třetími zeměmi.
2. Technická a finanční pomoc podle odstavce 1 se může vztahovat na:
a)
podporu uskutečňovanou poskytováním technické a logistické pomoci, která se zaměřuje na úsilí mezinárodních a regionálních organizací a státních subjektů a subjektů občanské společnosti o podporu budování důvěry, zprostředkování, dialog a usmíření;
b)
podporu provádění rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů o ženách, míru a bezpečnosti, zejména v zemích v nestabilní situaci, zasažených konflikty nebo po skončení konfliktů;
c)
podporu zřízení a fungování prozatímních správ ustavených v souladu s mezinárodním právem;
d)
podporu rozvoje demokratických státních institucí fungujících na principu plurality, včetně opatření na podporu úlohy žen v těchto institucích, podporu účinné civilní správy a civilního dohledu nad bezpečnostním systémem, jakož i opatření k posílení kapacity donucovacích a justičních orgánů zapojených do boje proti terorismu, organizované trestné činnosti a všem formám nezákonného obchodování;
e)
podporu mezinárodních trestních tribunálů a ad hoc vnitrostátních tribunálů, komisí pro pravdu a usmíření a mechanismů pro právní řešení nároků v oblasti lidských práv a uplatňování majetkových práv a rozhodování o nich, zřízených v souladu s mezinárodními standardy v oblasti lidských práv a právního státu;
f)
podporu opatření nezbytných k zahájení obnovy a rekonstrukce základní infrastruktury, bydlení, veřejných budov a hospodářského majetku a základní výrobní kapacity a rovněž opatření k obnovení hospodářské činnosti, vytváření pracovních míst a nastolení minimálních podmínek nutných pro udržitelný sociální rozvoj;
g)
podporu civilních opatření týkajících se demobilizace a opětovného začlenění bývalých bojovníků a jejich rodin do občanské společnosti a v případě potřeby jejich návratu do vlasti a rovněž opatření zaměřených na řešení situace dětských vojáků a bojovnic;
h)
podporu opatření na zmírnění sociálních následků restrukturalizace ozbrojených sil;
i)
podporu opatření, která v rámci politik spolupráce Unie a jejich cílů řeší socioekonomické dopady, jež pro civilní obyvatelstvo vyplývají z přítomnosti protipěchotních min, nevybuchlé munice nebo výbušných zbytků válečné munice. Činnosti financované na základě tohoto nařízení mohou mimo jiné zahrnovat informování o rizicích, odhalování min a odminování a s tím spojenou likvidaci zásob;
j)
podporu opatření, která se v rámci politik spolupráce Unie a jejich cílů přijímají za účelem boje proti nedovolenému používání palných, ručních palných a lehkých zbraní a k zabránění přístupu k nim;
k)
podporu opatření, která zajistí, že budou odpovídajícím způsobem uspokojeny zvláštní potřeby žen a dětí v krizových situacích a konfliktech, včetně situací, kdy jsou vystaveny násilí na základě pohlaví;
l)
podporu rehabilitace obětí ozbrojených konfliktů a jejich opětovného začleňování do společnosti, včetně opatření, která řeší zvláštní potřeby žen a dětí;
m)
podporu opatření, jejichž cílem je prosazovat a hájit úctu k lidským právům a základním svobodám, demokracii a právnímu státu a příslušné mezinárodní nástroje;
n)
podporu socioekonomických opatření, která prosazují spravedlivý přístup k přírodním zdrojům v krizové situaci nebo v případě vznikající krize a jejich transparentní řízení, včetně budování míru;
o)
podporu opatření, která řeší možný dopad náhlých přesunů obyvatelstva významných z hlediska politické a bezpečnostní situace, včetně opatření, která řeší potřeby hostitelských komunit v krizové situaci nebo při vznikající krizi, včetně budování míru;
p)
podporu opatření, která podporují rozvoj a organizovanost občanské společnosti a její účast na politickém procesu, včetně opatření, která mají podpořit úlohu žen v těchto procesech, a opatření na podporu nezávislých, pluralitních a profesionálních sdělovacích prostředků;
q)
podporu opatření, jejichž cílem je reakce na přírodní nebo člověkem způsobené katastrofy, které ohrožují stabilitu, a na ohrožení veřejného zdraví související s pandemiemi, která buď zastoupí, nebo doplní humanitární pomoc Unie a pomoc v oblasti civilní ochrany.
3. V situacích uvedených v odstavci 1 tohoto článku může Unie poskytnout také technickou a finanční pomoc, která není výslovně zahrnuta v odstavci 2 tohoto článku. Tato pomoc se omezuje na mimořádná opatření pomoci podle čl. 7 odst. 2, která splňují všechny tyto podmínky:
a)
spadají do obecné oblasti působnosti tohoto nařízení i specifických cílů stanovených v čl. 1 odst. 4 písm. a);
b)
jsou časově omezena na období stanovené v čl. 7 odst. 2;
c)
za obvyklé situace by byla způsobilá podle jiných nástrojů Unie pro poskytování vnější pomoci nebo jiných složek tohoto nařízení, avšak vzhledem k nutnosti reagovat na danou situaci urychleně by měla být řešena prostřednictvím opatření pro případ krize nebo vznikající krize.
Článek 4
Pomoc určená pro předcházení konfliktům, budování míru a připravenost na krize
1. Unie poskytuje technickou a finanční pomoc v zájmu dosažení specifických cílů stanovených v čl. 1 odst. 4 písm. b). Tato pomoc zahrnuje podporu opatření, jejichž cílem je budování a posilování kapacity Unie a jejích partnerů v oblasti předcházení konfliktům, budování míru a řešení potřeb před krizí a po ní v úzké koordinaci s OSN a dalšími mezinárodními, regionálními a subregionálními organizacemi a státními subjekty a subjekty občanské společnosti v souvislosti s úsilím o:
a)
podporu včasného varování a začlenění analýzy rizik spojených s konfliktem do tvorby a provádění politik;
b)
zprostředkování a budování kapacity pro účely budování důvěry, vyjednávání, dialogu a usmíření, zejména v souvislosti se vznikajícím napětím mezi společenstvími;
c)
posilování kapacit pro účast a nasazování v civilních stabilizačních misích;
d)
zlepšování obnovy po skončení konfliktu, jakož i obnovy po katastrofě v souvislosti s politickou a bezpečnostní situací;
e)
potlačování praxe spočívající ve využívání přírodních zdrojů k financování konfliktů a podporu dodržování pravidel iniciativ, jako je Kimberleyský systém certifikace, zúčastněnými stranami, zejména v souvislosti s prováděním účinných vnitrostátních kontrol těžby přírodních zdrojů a obchodování s nimi.
2. Opatření podle tohoto článku:
a)
zahrnují předávání know-how, výměnu informací a osvědčených postupů, posuzování, zkoumání a analýzu rizik nebo hrozeb, systémy včasného varování, odbornou přípravu a poskytování služeb;
b)
přispívají k dalšímu rozvoji strukturálního dialogu o otázkách budování míru;
c)
mohou zahrnovat technickou a finanční pomoc při provádění podpůrných činností zaměřených na budování míru a státu.
Článek 5
Pomoc při řešení globálních a nadregionálních hrozeb a vznikajících hrozeb
1. Unie poskytuje technickou a finanční pomoc v zájmu dosažení specifických cílů stanovených v čl. 1 odst. 4 písm. c) v těchto oblastech:
a)
ohrožení veřejného pořádku, ochrany a bezpečnosti osob, kritické infrastruktury a veřejného zdraví;
b)
zmírňování rizik, ať již vzniklých záměrně, náhodně nebo z přírodních příčin, spojených s chemickými, biologickými, radiologickými nebo jadernými materiály či látkami, a připravenost na tato rizika.
2. Pomoc v oblastech uvedených v odst. 1 písm. a) zahrnuje podporu opatření, jejichž cílem je:
a)
posílení kapacity donucovacích, justičních a civilních orgánů, které jsou zapojeny do boje proti terorismu, organizované trestné činnosti včetně počítačové trestné činnosti a všem formám nezákonného obchodování a provádějí účinnou kontrolu nezákonného obchodu a tranzitu;
b)
řešení hrozeb pro kritickou infrastrukturu, která může zahrnovat mezinárodní dopravu, včetně osobní a nákladní dopravy, energetické operace a distribuci energie a elektronické informační a komunikační sítě. Taková opatření musí klást důraz zejména na nadregionální spolupráci a uplatňování mezinárodních standardů v oblastech informování o rizicích, analýzy ohroženosti, připravenosti na mimořádné situace, varování a zvládání důsledků;
c)
zajištění přiměřené reakce na závažná ohrožení veřejného zdraví, včetně náhlých epidemií s potenciálním nadnárodním dopadem;
d)
řešení globálních a nadregionálních důsledků změny klimatu s potenciálně destabilizačním dopadem na mír a bezpečnost.
3. Pokud jde o opatření uvedená v odst. 2 písm. a):
a)
prioritou je nadregionální spolupráce se zapojením dvou nebo více třetích zemí, které projevily jednoznačnou politickou vůli vznikající problémy řešit. Spolupráce v boji proti terorismu může rovněž probíhat s jednotlivými zeměmi, regiony nebo mezinárodními, regionálními a subregionálními organizacemi;
b)
kladou důraz zejména na řádnou správu věcí veřejných a musí být v souladu s mezinárodním právem;
c)
pokud jde o pomoc orgánům zapojeným do boje proti terorismu, je prioritou podpora opatření, která se týkají vypracovávání a posilování právních předpisů pro boj proti terorismu, provádění a uplatňování právních předpisů ve finanční, celní a imigrační oblasti, vypracovávání donucovacích postupů, které jsou v souladu s nejpřísnějšími mezinárodními normami a mezinárodním právem, posílení demokratické kontroly a mechanismů institucionálního dohledu a předcházení násilnému radikalismu;
d)
pokud jde o pomoc v souvislosti s problematikou drog, je třeba věnovat náležitou pozornost mezinárodní spolupráci s cílem šířit osvědčené postupy vedoucí ke snižování poptávky, výroby a napáchaných škod.
4. Pomoc v oblastech uvedených v odst. 1 písm. b) zahrnuje podporu opatření, jejichž cílem je:
a)
podpora civilních výzkumných činností jako alternativy k obrannému výzkumu;
b)
zlepšení bezpečnostních postupů týkajících se civilních objektů, v nichž jsou uloženy citlivé chemické, biologické, radiologické nebo jaderné materiály či látky nebo v nichž se s těmito materiály nebo látkami nakládá v rámci civilních výzkumných programů;
c)
podpora - poskytovaná v rámci politik spolupráce Unie a jejich cílů - vytvoření civilní infrastruktury a příslušných civilních studií nutných k demontáži, dekontaminaci nebo přebudování těch zařízení a lokalit sloužících k výrobě nebo skladování zbraní, které byly prohlášeny za vyňaté z obranného programu;
d)
posílení kapacity příslušných civilních orgánů zapojených do vytváření a vykonávání účinné kontroly nedovoleného obchodu s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály nebo látkami (včetně vybavení pro jejich výrobu nebo nosiče);
e)
vytváření právního rámce a institucionálních kapacit pro zavedení a prosazování účinných kontrol vývozu zboží dvojího užití, včetně opatření v oblasti regionální spolupráce;
f)
vypracování účinných opatření v oblasti civilní připravenosti na katastrofy, plánování pro případ mimořádných situací, reakce na krizi a kapacit pro sanační opatření.
HLAVA III
PROGRAMOVÁNÍ A PROVÁDĚNÍ
Článek 6
Obecný rámec
Pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 a prostřednictvím:
a)
mimořádných opatření pomoci a programů prozatímní reakce uvedených v článku 7;
b)
tematických strategických dokumentů a víceletých orientačních programů uvedených v článku 8;
c)
ročních akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření;
d)
podpůrných opatření.
Článek 7
Mimořádná opatření pomoci a programy prozatímní reakce
1. Pomoc Unie podle článku 3 se poskytuje prostřednictvím mimořádných opatření pomoci a programů prozatímní reakce.
2. V situacích uvedených v čl. 3 odst. 1 může Komise přijmout mimořádná opatření pomoci, která splňují podmínky stanovené v čl. 3 odst. 3. Takové mimořádné opatření pomoci může trvat až 18 měsíců a v případě objektivních a nepředvídatelných překážek bránících jeho provedení může být dvakrát prodlouženo o další období až šesti měsíců, nejvýše na celkovou dobu 30 měsíců, jestliže nedojde ke zvýšení finanční částky určené pro dané opatření.
V případě vleklých krizí a konfliktů může Komise přijmout druhé mimořádné opatření pomoci trvající až 18 měsíců.
Doba trvání mimořádného opatření pomoci podle prvního pododstavce v kombinaci s dobou trvání mimořádného opatření pomoci podle druhého pododstavce nesmí přesáhnout 36 měsíců.
3. Pokud náklady na mimořádné opatření pomoci převyšují částku 20 000 000 EUR, přijímá se přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014.
4. Před přijetím nebo prodloužením mimořádného opatření pomoci, jež vyžaduje náklady do výše 20 000 000 EUR, informuje Komise Radu o jeho povaze a cílech a předpokládaných finančních částkách. Komise rovněž informuje Radu dříve, než přistoupí k zásadním změnám mimořádných opatření pomoci, která již byla přijata. V zájmu soudržnosti vnější činnosti Unie zohlední Komise přístup přijatý Radou v rámci příslušné politiky, a to jak při plánování, tak při následném provádění těchto opatření.
5. Co nejdříve po přijetí mimořádného opatření pomoci a v každém případě do tří měsíců od jeho přijetí Komise informuje Evropský parlament a Radu tím, že jim předloží přehled o povaze opatření, souvislostech a důvodech pro jejich přijetí a rovněž o doplňkovosti těchto opatření k probíhající a plánované reakci Unie.
6. Komise může přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 přijmout programy prozatímní reakce za účelem vytvoření nebo obnovení základních podmínek nezbytných pro účinné provádění politik Unie v oblasti vnější spolupráce.
Programy prozatímní reakce navazují na mimořádná opatření pomoci.
7. Komise včas řádně informuje Evropský parlament o plánování a provádění pomoci Unie podle článku 3, mimo jiné o plánovaných finančních částkách, a rovněž informuje Evropský parlament o případných zásadních změnách nebo prodlouženích této pomoci.
Článek 8
Tematické strategické dokumenty a víceleté orientační programy
1. Tematické strategické dokumenty představují obecný základ pro provádění pomoci podle článků 4 a 5. Tematické strategické dokumenty jsou rámcem pro spolupráci mezi Unií a dotčenými partnerskými zeměmi nebo regiony.
2. Při přípravě a provádění tematických strategických dokumentů jsou dodržovány zásady účinnosti pomoci, jako je partnerství, koordinace a případně harmonizace. Za tímto účelem musí být tematické strategické dokumenty v souladu s programovými dokumenty schválenými nebo přijatými v rámci jiných nástrojů Unie pro vnější pomoc a bránit jejich zdvojování.
Tematické strategické dokumenty jsou v zásadě založeny na dialogu Unie nebo případně příslušných členských států s dotčenými partnerskými zeměmi nebo regiony, do něhož jsou zapojeny občanská společnost a regionální a místní orgány, s cílem zajistit, aby se dotčené země nebo regiony s programovacím procesem dostatečně ztotožnily.
V zájmu podpory jednotnosti a doplňkovosti svých činností v oblasti spolupráce vedou Unie a členské státy v počáteční fázi programovacího procesu vzájemné konzultace.
3. Každý tematický strategický dokument musí být doplněn o víceletý orientační program shrnující prioritní oblasti vybrané pro financování Unie, specifické cíle, očekávané výsledky, výkonnostní ukazatele a harmonogram pomoci Unie.
Víceletý orientační program stanoví orientační finanční částky pro jednotlivé programy s přihlédnutím k potřebám a konkrétním obtížím dotčených partnerských zemí či regionů. Je-li to nezbytné, mohou být tyto finanční příděly vyjádřeny v podobě rozpětí.
4. Tematické strategické dokumenty schvaluje a víceleté orientační programy přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Uvedený postup se použije také na podstatné přezkumy, v jejichž důsledku se tematické strategické dokumenty nebo víceleté orientační programy výrazně změní.
5. Přezkumný postup podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 se nepoužije v případě méně podstatných změn nebo technických úprav tematických strategických dokumentů a víceletých orientačních programů spočívajících v přesunu prostředků v rámci orientačních finančních částek na jednotlivé prioritní oblasti nebo ve zvýšení či snížení původně přiděleného orientačního finančního příspěvku nejvýše o 20 %, přičemž částka nesmí přesáhnout 10 000 000 EUR, pokud tyto změny nebo technické úpravy nemají vliv na prioritní oblasti a cíle vytyčené v uvedených dokumentech.
V takovém případě je třeba o změnách a technických úpravách neprodleně informovat Evropský parlament a zástupce členských států ve výboru podle článku 11.
6. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, pokud jde o potřebu rychlé reakce Unie, může Komise změnit tematické strategické dokumenty a víceleté orientační programy postupem podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
7. Při veškerém plánování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 se zohlední výsledky, zjištění a závěry obsažené v této zprávě.
Článek 9
Občanská společnost
Pokud je to možné a vhodné, probíhají příprava, programování, provádění a sledování opatření podle tohoto nařízení v konzultaci s občanskou společností.
Článek 10
Lidská práva
1. Komise zajistí, aby opatření týkající se boje proti terorismu a organizované trestné činnosti přijatá podle tohoto nařízení byla prováděna v souladu s mezinárodním právem, včetně mezinárodního humanitárního práva.
2. V souladu se strategickým rámcem a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii Komise vypracuje operativní pokyny s cílem zajistit zohledňování lidských práv při navrhování a provádění opatření uvedených v odstavci 1, zejména pokud jde o předcházení mučení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení a dodržování požadavků na řádné soudní řízení včetně presumpce neviny, práva na spravedlivý proces a práva na obhajobu. Hledisko lidských práv musí být pevně zakotveno i v opatřeních zaměřených na kybernetickou bezpečnost a boj proti počítačové trestné činnosti.
3. Komise důkladně sleduje provádění opatření uvedených v odstavci 1 za účelem zajištění souladu s povinnostmi v oblasti lidských práv. Komise začlení informace v tomto ohledu do svých pravidelných zpráv.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
Komisi je nápomocen výbor („Výbor pro nástroj stability a míru“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU, a zejména s jeho článkem 9.
Článek 13
Finanční krytí
1. Celková finanční částka na provádění tohoto nařízení v období 2014-2020 činí 2 338 719 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. V období 2014-2020:
a)
se alespoň 70 procentních bodů celkového finančního krytí vyčlení na opatření spadající do působnosti článku 3 a
b)
devět procentních bodů celkového finančního krytí se vyčlení na opatření spadající do působnosti článku 4.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 230/2014
z 11. marca 2014,
ktorým sa ustanovuje nástroj na podporu stability a mieru
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Týmto nariadením sa ustanovuje jeden z nástrojov poskytovania priamej pomoci pre vonkajšie politiky Únie a nahrádza sa ním nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 (2), ktorého platnosť uplynula 31. decembra 2013.
(2)
Medzi hlavné ciele vonkajšej činnosti Únie, ako sa stanovujú okrem iného v článku 21 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ), patrí zachovanie mieru, predchádzanie konfliktom, posilnenie medzinárodnej bezpečnosti a pomoc obyvateľom, krajinám a regiónom postihnutým prírodnými katastrofami alebo katastrofami spôsobenými ľudskou činnosťou. Krízy a konflikty ohrozujúce krajiny a regióny spolu s ďalšími javmi, ako sú napríklad terorizmus, organizovaná trestná činnosť, rodovo motivované násilie, zmena klímy, výzvy v oblasti kybernetickej bezpečnosti a bezpečnostné hrozby vyvolávané prírodnými katastrofami predstavujú riziko pre stabilitu a bezpečnosť. V záujme účinného a včasného riešenia uvedených problémov sú potrebné osobitné finančné zdroje a finančné nástroje, ktoré môžu doplniť fungovanie humanitárnej pomoci a nástrojov dlhodobej spolupráce.
(3)
Európska rada vo svojich záveroch z 15. a 16. júna 2001 schválila program Únie na predchádzanie násilným konfliktom, v ktorom sa zdôrazňuje politický záväzok Únie pokračovať v predchádzaní konfliktom ako jeden z hlavných cieľov vonkajších vzťahov Únie, a uznáva, že nástroje rozvojovej spolupráce môžu prispievať k dosiahnutiu uvedeného cieľa. V záveroch Rady z 20. júna 2011 o predchádzaní konfliktom sa znovu potvrdila platnosť uvedeného programu ako platného politického základu pre ďalšiu činnosť Únie v oblasti predchádzania konfliktom. Rada vo svojich záveroch zo 17. novembra 2009 schválila „koncepciu posilňovania kapacít EÚ v oblasti mediácie a dialógu“.
(4)
V záveroch Rady z 19. novembra 2007 o reakcii EÚ na nestabilné situácie a záveroch Rady a zástupcov vlád členských štátov zasadajúcich v rámci Rady tiež 19. novembra 2007, o bezpečnosti a rozvoji sa zdôraznilo, že vzťah medzi rozvojom a bezpečnosťou by mal predstavovať zdroj informácií pre stratégie a politiky Únie s cieľom prispieť k súdržnosti politík v rámci rozvoja v súlade s článkom 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a k súdržnosti vonkajšej činnosti Únie vo všeobecnosti. Rada konkrétne dospela k záveru, že do budúcej činnosti v oblasti bezpečnosti a rozvoja by sa mali zahrnúť bezpečnostné a rozvojové dôsledky zmeny klímy, otázky životného prostredia a riadenia prírodných zdrojov a migrácia.
(5)
Európska rada schválila 12. decembra 2003 európsku bezpečnostnú stratégiu a 11. decembra 2008 spoločnú analýzu správy o jej plnení. Komisia vo svojom oznámení s názvom Stratégia vnútornej bezpečnosti EÚ: Päť krokov k bezpečnejšej Európe tiež zdôraznila význam spolupráce s tretími krajinami a regionálnymi organizáciami, najmä na účely boja proti viacnásobným hrozbám, akými sú napríklad obchodovanie s ľuďmi, obchodovanie s drogami a terorizmus.
(6)
Komisia vo svojom oznámení s názvom K odpovedi EÚ na citlivé situácie - angažovanie sa v náročných podmienkach v záujme trvalo udržateľného rozvoja, stability a mieru uznala zásadný prínos Únie k podpore mieru a stability riešením prejavov násilia a pôvodných príčin nedostatočnej bezpečnosti a násilných konfliktov. Toto nariadenie by malo prispieť k dosiahnutiu uvedených cieľov.
(7)
Rada 8. decembra 2008 schválila komplexný prístup k vykonávaniu rezolúcií Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, mieri a bezpečnosti zo strany Únie a uznala tak úzke prepojenie medzi otázkami mieru, bezpečnosti, rozvoja a rodovej rovnosti. Únia sa neustále zasadzuje o úplné vykonávanie programu, ktorý sa pre problematiku žien, mieru a bezpečnosti stanovuje v príslušných rezolúciách Bezpečnostnej rady OSN, pričom zdôrazňuje najmä potrebu bojovať proti násiliu voči ženám počas konfliktov a podporovať účasť žien na budovaní mieru.
(8)
V strategickom rámci a akčnom pláne EÚ pre ľudské práva a demokraciu, ktoré prijala Rada 25. júna 2012, sa vyzýva na vypracovanie operačných usmernení s cieľom zabezpečiť zohľadnenie ľudských práv pri navrhovaní a vykonávaní opatrení na podporu boja proti terorizmu a zdôrazňuje, že zamedzenie mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu a dodržiavanie zásad riadneho procesu (vrátane prezumpcie neviny, práva na spravodlivý súdny proces a práva na obhajobu) sú prioritami Únie v súvislosti s presadzovaním ľudských práv.
(9)
Demokracia a ľudské práva zaujímajú vo vzťahoch Únie s tretími krajinami popredné miesto, a mali by sa preto považovať za zásady v rámci tohto nariadenia.
(10)
Vo vyhlásení Európskej rady z 25. marca 2004 o boji proti terorizmu sa vyzvalo na začlenenie cieľov boja proti terorizmu do programov vonkajšej pomoci. V stratégii Európskej únie na boj proti terorizmu, ktorú Rada prijala 30. novembra 2005, sa požaduje, aby sa v rámci boja proti terorizmu rozšírila spolupráca s tretími krajinami a OSN. V záveroch Rady z 23. mája 2011 o posilnení prepojení medzi vnútornými a vonkajšími aspektmi boja proti terorizmu sa požadovalo posilnenie kapacít príslušných orgánov zapojených do boja proti terorizmu v tretích krajinách pri strategickom programovaní nástroja stability, ktorý bol zriadený nariadením (ES) č. 1717/2006.
(11)
Nariadenie (ES) č. 1717/2006 sa prijalo s cieľom umožniť Únii konzistentne a integrovane reagovať na krízové situácie a situácie vznikajúcej krízy, riešiť konkrétne globálne a nadregionálne bezpečnostné hrozby a zlepšiť pripravenosť na krízy. Cieľom tohto nariadenia je zaviesť zrevidovaný nástroj, vychádzajúc zo skúseností s nariadením (ES) č. 1717/2006, s cieľom zvýšiť účinnosť a súdržnosť činnosti Únie v oblasti reakcie na krízu, predchádzania konfliktom, budovania mieru a pripravenosti na krízy pri riešení bezpečnostných hrozieb a výziev.
(12)
Opatrenia prijaté podľa tohto nariadenia by sa mali usilovať o dosiahnutie cieľov stanovených v článku 21 Zmluvy o EÚ a článkoch 208 a 212 ZFEÚ. Uvedené opatrenia môžu dopĺňať opatrenia prijaté Úniou v rámci cieľov spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky v zmysle hlavy V Zmluvy o EÚ a opatrenia prijaté v rámci piatej časti ZFEÚ, pričom by s nimi mali byť v súlade. Rada a Komisia by mali spolupracovať pri zabezpečení takéhoto súladu, a to každá v rámci svojich príslušných právomocí.
(13)
Toto nariadenie by malo byť v súlade s ustanoveniami týkajúcimi sa organizácie a fungovania Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ďalej len „ESVČ“) ustanovenej rozhodnutím Rady 2010/427/EÚ (3). Vo vyhlásení vysokej predstaviteľky o politickej zodpovednosti z roku 2010 sa potvrdili zásady dialógu, konzultácie, poskytovania informácií a podávania správ vo vzťahu k Európskemu parlamentu.
(14)
Komisia a ESVČ by si podľa potreby mali pravidelne a často vymieňať názory a informácie s Európskym parlamentom. Okrem toho v súlade s príslušnými medziinštitucionálnymi dohodami týkajúcimi sa tejto záležitosti má Európsky parlament získať prístup k dokumentom, aby bol možný výkon kontrolnej právomoci podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (4) informovaným spôsobom.
(15)
Spoločné pravidlá a postupy pre vykonávanie nástrojov Únie pre financovanie vonkajšej činnosti sú stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 (5).
(16)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci, pokiaľ ide o programovanie a vykonávanie opatrení. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením (EÚ) č 182/2011.
(17)
Vzhľadom na povahu takých vykonávacích aktov, najmä ich politicky orientovanú povahu a vplyv na rozpočet, by sa mal v zásade pri ich prijímaní uplatňovať postup preskúmania, s výnimkou prípadu opatrení s malým finančným rozsahom.
(18)
Komisia by mala bezodkladne prijať uplatniteľné vykonávacie akty vtedy, keď si to vyžadujú vážne a naliehavé dôvody v riadne odôvodnených prípadoch týkajúcich sa potreby rýchlej reakcie Únie.
(19)
Únia by sa mala usilovať o čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov v snahe optimalizovať vplyv svojej vonkajšej činnosti. Malo by sa to dosiahnuť súdržnosťou a komplementárnosťou medzi nástrojmi Únie pre vonkajšiu činnosť, ako aj vytvorením synergií medzi týmto nástrojom, ďalšími nástrojmi Únie pre financovanie vonkajšej činnosti a ďalšími politikami Únie. Malo by to ďalej viesť k vzájomnému posilňovaniu programov vytvorených v rámci nástrojov pre financovanie vonkajšej činnosti.
(20)
Keďže ciele tohto nariadenia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(21)
Týmto nariadením sa na celú dobu jeho platnosti stanovuje finančné krytie, ktoré má predstavovať hlavnú referenčnú hodnotu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (6) pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu.
(22)
Je vhodné zosúladiť dobu platnosti tohto nariadenia s dobou platnosti nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (7). Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy a ciele
1. Týmto nariadením sa ustanovuje nástroj (ďalej len „nástroj na podporu stability a mieru“), ktorým sa v období rokov 2014 až 2020 poskytuje priama podpora vonkajším politikám Únie zvýšením účinnosti a súdržnosti opatrení Únie v oblasti reakcie na krízu, predchádzania konfliktom, budovania mieru a pripravenosti na krízy, a pri riešení globálnych a nadregionálnych hrozieb.
2. Únia prijíma opatrenia v oblasti rozvojovej spolupráce, ako aj opatrenia v oblasti finančnej, hospodárskej a technickej spolupráce s tretími krajinami, regionálnymi a medzinárodnými organizáciami a ďalšími štátnymi aktérmi a aktérmi občianskej spoločnosti na základe podmienok stanovených v tomto nariadení.
3. Na účely tohto nariadenia pojem „aktéri občianskej spoločnosti“ zahŕňa mimovládne organizácie, organizácie zastupujúce domorodé obyvateľstvo, miestne občianske skupiny a profesijné združenia, družstvá, odborové zväzy, organizácie zastupujúce hospodárske a sociálne záujmy, miestne organizácie (vrátane sietí), ktoré pôsobia v oblasti decentralizovanej regionálnej spolupráce a integrácie, organizácie spotrebiteľov, organizácie žien a mládeže, školiace, kultúrne, výskumné a vedecké organizácie, univerzity, cirkvi a náboženské združenia a komunity, médiá a všetky mimovládne združenia a súkromné a verejné nadácie, pri ktorých existuje predpoklad, že prispejú k rozvoju alebo vonkajšiemu rozmeru vnútorných politík. Ak je to nevyhnutné na dosiahnutie cieľov tohto nariadenia, môžu sa financovať aj iné orgány alebo aktéri neuvedení v tomto odseku.
4. Osobitnými cieľmi tohto nariadenia sú:
a)
rýchlo prispievať k stabilite v krízovej situácii alebo v situácii vznikajúcej krízy prostredníctvom efektívnej reakcie navrhnutej s cieľom prispieť k zachovaniu, vytvoreniu alebo obnoveniu podmienok potrebných na riadne vykonávanie vonkajších politík a akcií Únie v súlade s článkom 21 Zmluvy o EÚ;
b)
prispievať k predchádzaniu konfliktom a zabezpečovaniu kapacity a pripravenosti na riešenie situácie pred vypuknutím krízy a po jej ukončení a budovanie mieru; a
c)
reagovať na osobitné globálne a nadregionálne hrozby pre mier, medzinárodnú bezpečnosť a stabilitu.
Článok 2
Zosúladenie a komplementárnosť pomoci poskytovanej Úniou
1. Komisia zabezpečí, aby opatrenia prijaté podľa tohto nariadenia boli v súlade s celkovým strategickým politickým rámcom Únie pre partnerské krajiny a predovšetkým s cieľmi opatrení uvedených v odseku 2, ako aj s ďalšími príslušnými opatreniami Únie.
2. Opatreniami prijatými podľa tohto nariadenia sa môžu dopĺňať opatrenia prijaté podľa hlavy V Zmluvy o EÚ a piatej časti ZFEÚ. Opatrenia prijaté podľa tohto nariadenia musia náležite zohľadňovať stanoviská Európskeho parlamentu.
3. Pomoc Únie poskytovaná podľa tohto nariadenia dopĺňa pomoc poskytovanú na základe nástrojov vonkajšej pomoci Únie, poskytuje sa len vtedy, ak sa uvedenými nástrojmi nemôže zabezpečiť primeraná a účinná reakcia, pričom sa plánuje a realizuje tak, aby bola podľa potreby zaistená kontinuita činností na základe uvedených nástrojov.
4. Podľa možnosti sa zahrnú tieto prierezové témy, a to aj do programovania:
a)
podpora demokracie a dobrej správy;
b)
ľudské práva a humanitárne právo vrátane práv detí a práv domorodých obyvateľov;
c)
nediskriminácia;
d)
rodová rovnosť a posilnenie postavenia žien;
e)
predchádzanie konfliktom; a
f)
zmena klímy.
5. Činnosti spadajúce do pôsobnosti nariadenia Rady (ES) č. 1257/96 (8) a rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1313/2013/EÚ (9), ktoré sú oprávnené na financovanie podľa uvedených aktov, sa nesmú financovať podľa tohto nariadenia.
6. Komisia s cieľom posilniť účinnosť a komplementárnosť opatrení pomoci Únie a vnútroštátnych opatrení pomoci a v záujme predchádzania dvojitému financovaniu podporuje úzku koordináciu medzi činnosťami Únie a činnosťami členských štátov, a to na úrovni rozhodovania, ako aj na mieste ich vykonávania. Na tento účel členské štáty a Komisia využívajú systém výmeny informácií. Komisia môže prijímať iniciatívy na podporu takejto koordinácie. Okrem toho Komisia zabezpečuje koordináciu a spoluprácu s multilaterálnymi, regionálnymi a subregionálnymi organizáciami a ďalšími darcami.
HLAVA II
TYPY POMOCI ÚNIE
Článok 3
Pomoc pri reakcii na krízové situácie alebo na situácie vznikajúcej krízy v záujme predchádzania konfliktom
1. Únia poskytuje technickú a finančnú pomoc na dosiahnutie osobitných cieľov stanovených v článku 1 ods. 4 písm. a) v reakcii na tieto výnimočné a nepredvídané situácie:
a)
naliehavé situácie, krízové situácie alebo situácie vznikajúcej krízy;
b)
situácie predstavujúce hrozbu pre demokraciu, verejný poriadok, ochranu ľudských práv a základných slobôd, či bezpečnosť a ochranu osôb, osobitne osôb vystavených rodovo motivovanému násiliu v nestabilných situáciách; alebo
c)
situácie, ktoré by mohli prerásť do ozbrojeného konfliktu alebo vážne destabilizovať danú tretiu krajinu alebo krajiny.
Takáto pomoc môže tiež riešiť situácie, keď Únia využila doložku o podstatných prvkoch medzinárodných dohôd s cieľom čiastočne alebo úplne pozastaviť spoluprácu s tretími krajinami.
2. Technická a finančná pomoc uvedená v odseku 1 sa môže vzťahovať na:
a)
podporu úsilia medzinárodných a regionálnych organizácií, štátnych aktérov a aktérov občianskej spoločnosti pri vytváraní dôvery, sprostredkovaní, dialógu a zmierení prostredníctvom poskytovania technickej a logistickej pomoci;
b)
podporu vykonávania rezolúcií Bezpečnostnej rady OSN o ženách, mieri a bezpečnosti, a to najmä v nestabilných a konfliktných krajinách a v krajinách po skončení konfliktu;
c)
podporu vytvárania a fungovania dočasných správ stanovených v súlade s medzinárodným právom;
d)
podporu rozvoja demokratických, pluralitných štátnych inštitúcií vrátane opatrení na posilnenie úlohy žien v takýchto inštitúciách, účinnej civilnej správy a civilného dohľadu nad bezpečnostným systémom, ako aj opatrení na posilnenie kapacity orgánov presadzovania práva a justičných orgánov zapojených do boja proti terorizmu, organizovanej trestnej činnosti a všetkým formám nezákonného obchodovania;
e)
podporu medzinárodných trestných súdov a vnútroštátnych súdov ad hoc, komisií pre pravdu a zmierenie a mechanizmov na právne urovnanie žalôb týkajúcich sa ľudských práv a na presadzovanie a rozhodovanie o majetkových právach stanovených v súlade s medzinárodnými normami pre oblasť ľudských práv a právny štát;
f)
podporu opatrení potrebných na začatie obnovy a rekonštrukcie kľúčovej infraštruktúry, obydlí, verejných budov a hospodárskych aktív a základných výrobných kapacít a ďalších opatrení na obnovenie hospodárskej činnosti, tvorbu pracovných miest a vytvorenie minimálnych podmienok potrebných pre udržateľný sociálny rozvoj;
g)
podporu civilných opatrení týkajúcich sa demobilizácie a reintegrácie bývalých účastníkov bojov a ich rodín do občianskej spoločnosti, a prípadne aj ich repatriácie, ako aj opatrení na riešenie situácie detských vojakov a žien zúčastňujúcich sa na bojoch;
h)
podporu opatrení na zmiernenie sociálneho vplyvu reštrukturalizácie ozbrojených síl;
i)
podporu opatrení, v rámci politík spolupráce Únie a ich cieľov, zameraných na riešenie sociálno-ekonomických dôsledkov nášľapných mín, nevybuchnutej munície alebo pozostatkov výbušného vojenského materiálu z vojny na civilné obyvateľstvo; činnosti financované na základe tohto nariadenia môžu okrem iného zahŕňať školenia o rizikách, detekciu a zneškodňovanie mín a s tým spojenú likvidáciu zásob;
j)
podporu opatrení, v rámci politík spolupráce Únie a ich cieľov, zameraných na boj proti nezákonnému používaniu a prístupu k strelným zbraniam, ručným a ľahkým zbraniam;
k)
podporu opatrení na zabezpečenie primeraného splnenia osobitných potrieb žien a detí v krízových situáciách a počas konfliktov vrátane ich vystavenia rodovo motivovanému násiliu;
l)
podporu rehabilitácie a opätovného začlenenia obetí ozbrojených konfliktov vrátane opatrení na riešenie osobitných potrieb žien a detí;
m)
podporu opatrení na podporu a ochranu dodržiavania ľudských práv a základných slobôd, demokracie a právneho štátu a príslušných medzinárodných nástrojov;
n)
podporu sociálno-ekonomických opatrení v záujme presadzovania rovnoprávneho prístupu k prírodným zdrojom v krízovej situácii alebo v situácii vznikajúcej krízy vrátane budovania mieru a k ich transparentnému riadeniu;
o)
podporu opatrení na riešenie možných dôsledkov náhleho presunu obyvateľstva s významom pre politickú a bezpečnostnú situáciu vrátane opatrení na riešenie potrieb komunít hostiteľskej krajiny v krízovej situácii alebo v situácii vznikajúcej krízy vrátane budovania mieru;
p)
podporu opatrení v záujme propagácie rozvoja a organizácie občianskej spoločnosti a jej účasti na politickom procese vrátane opatrení na posilnenie úlohy žien v tomto procese a opatrení na podporu nezávislých, pluralitných a profesionálnych médií;
q)
podporu opatrení pri reakcii na prírodné katastrofy alebo katastrofy spôsobené ľudskou činnosťou, ktoré ohrozujú stabilitu, a na hrozby pre verejné zdravie spojené s pandémiami v prípade absencie alebo ako doplnok humanitárnej pomoci Únie a pomoci v oblasti civilnej ochrany.
3. V situáciách uvedených v odseku 1 tohto článku môže Únia poskytnúť aj technickú a finančnú pomoc, ktorá nie je výslovne zahrnutá v odseku 2 tohto článku. Takáto pomoc sa obmedzuje na opatrenia výnimočnej pomoci uvedené v článku 7 ods. 2, ktoré spĺňajú všetky tieto podmienky:
a)
spadajú do všeobecného rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia a osobitných cieľov stanovených v článku 1 ods. 4 písm. a);
b)
majú obmedzenú dĺžku trvania na obdobie stanovené v článku 7 ods. 2;
c)
za normálnych okolností by boli oprávnené v rámci iných nástrojov Únie na vonkajšiu pomoc alebo ďalších zložiek tohto nariadenia, ale kvôli potrebe rýchlej reakcie na situáciu by mali byť riešené v rámci opatrení pre krízové situácie alebo situácie vznikajúcej krízy.
Článok 4
Pomoc na účely predchádzania konfliktom, budovania mieru a pripravenosti na krízy
1. Únia poskytuje technickú a finančnú pomoc na dosiahnutie osobitných cieľov stanovených v článku 1 ods. 4 písm. b). Takáto pomoc zahŕňa podporu opatrení zameraných na budovanie a posilnenie schopnosti Únie a jej partnerov predchádzať konfliktom, budovať mier a riešiť predkrízové potreby a potreby po skončení krízy v úzkej koordinácii s OSN a ďalšími medzinárodnými, regionálnymi a subregionálnymi organizáciami a štátnymi aktérmi a aktérmi občianskej spoločnosti pri ich úsilí o:
a)
podporu včasného varovania a analýzy rizík konfliktu pri tvorbe politík a vykonávaní politík;
b)
uľahčenie a budovanie kapacít v oblasti budovania dôvery, mediácie, dialógu a zmierovania s osobitným zreteľom na vznikajúce napätia medzi komunitami;
c)
posilnenie kapacít v záujme účasti na civilných stabilizačných misiách a ich nasadzovania;
d)
zlepšenie obnovy po skončení konfliktov a po katastrofách s významom pre politickú a bezpečnostnú situáciu;
e)
obmedzovanie využívania prírodných zdrojov na financovanie konfliktov a podporu dodržiavania podmienok iniciatív ako je certifikačná schéma Kimberleyského procesu, najmä pokiaľ ide o zavádzanie účinných domácich kontrol produkcie a obchodu s prírodnými zdrojmi, zainteresovanými stranami.
2. Opatrenia podľa tohto článku:
a)
zahŕňajú prenos know-how, výmenu informácií a najlepších postupov, posúdenie rizík alebo hrozieb, výskum a analýzu, systémy včasného varovania, odborné školenia a poskytovanie služieb;
b)
prispievajú k ďalšiemu rozvoju štruktúrovaného dialógu o otázkach budovania mieru;
c)
môžu zahŕňať technickú a finančnú pomoc na vykonávanie činností na podporu budovania mieru a štátu.
Článok 5
Pomoc pri riešení globálnych a nadregionálnych hrozieb a vznikajúcich hrozieb
1. Únia poskytuje technickú a finančnú pomoc na dosiahnutie osobitných cieľov stanovených v článku 1 ods. 4 písm. c) v týchto oblastiach:
a)
ohrozenie verejného poriadku, bezpečnosti a ochrany jednotlivcov, kritickej infraštruktúry a verejného zdravia;
b)
zmiernenie rizík a pripravenosť na ne, či už ide o riziká úmyselného, náhodného alebo prírodného pôvodu, týkajúce sa chemických, biologických, rádiologických a jadrových materiálov alebo látok.
2. Pomoc, pokiaľ ide o oblasti uvedené v odseku 1 písm. a), pokrýva podporu pre opatrenia zamerané na:
a)
posilnenie kapacity orgánov presadzovania práva a justičných a civilných orgánov zapojených do boja proti terorizmu, boja proti organizovanej trestnej činnosti vrátane počítačovej kriminality a všetkým formám nezákonného obchodovania, ako aj do účinnej kontroly nezákonného obchodu a tranzitu;
b)
riešenie hrozieb týkajúcich sa kritickej infraštruktúry, ktorá môže zahŕňať medzinárodnú dopravu vrátane osobnej a nákladnej dopravy, energetických operácií a distribúcie energie a elektronických informácií a komunikačných sietí. Takéto opatrenia kladú osobitný dôraz na nadregionálnu spoluprácu a uplatňovanie medzinárodných noriem v oblastiach informovanosti o rizikách, analýzy zraniteľnosti, pripravenosti na núdzové situácie, výstrahy a zvládania následkov;
c)
zaistenie primeranej reakcie na závažné hrozby pre verejné zdravie vrátane náhlych epidémií s možným nadnárodným dosahom;
d)
riešenie globálnych a nadregionálnych účinkov zmeny klímy s možným destabilizujúcim vplyvom na mier a bezpečnosť.
3. Pokiaľ ide o opatrenia uvedené v odseku 2 písm. a):
a)
prioritou je nadregionálna spolupráca zahŕňajúca dve alebo viac tretích krajín, ktoré prejavili jasnú politickú vôľu riešiť vznikajúce problémy. Spolupráca v boji proti terorizmu sa môže uskutočňovať taktiež s jednotlivými krajinami, regiónmi alebo medzinárodnými, regionálnymi a subregionálnymi organizáciami;
b)
dôraz kladú predovšetkým na dobrú správu vecí verejných a sú v súlade s medzinárodným právom;
c)
v súvislosti s pomocou orgánom zapojeným do boja proti terorizmu, prioritou sú podporné opatrenia v oblasti rozvoja a posilnenia právnych predpisov týkajúcich sa boja proti terorizmu, vykonávanie a prax v oblasti finančného práva, colných predpisov a imigračného práva, rozvoj postupov presadzovania práva, ktoré spĺňajú najprísnejšie medzinárodné normy a sú v súlade s medzinárodným právom, posilnenie demokratickej kontroly a mechanizmov inštitucionálneho dohľadu a prevencia násilného radikalizmu;
d)
v súvislosti s pomocou týkajúcou sa problematiky drog, osobitná pozornosť sa venuje medzinárodnej spolupráci, ktorej cieľom je podporiť najlepšie postupy týkajúce sa zníženia dopytu, výroby a spôsobených škôd.
4. Pomoc v oblastiach uvedených v odseku 1 písm. b) pokrýva podporu pre opatrenia zamerané na:
a)
podporu civilných výskumných činností ako alternatívy k výskumu v oblasti obrany;
b)
posilnenie bezpečnostných postupov týkajúcich sa civilných zariadení, kde sa skladujú citlivé chemické, biologické, rádiologické a jadrové materiály alebo látky, alebo kde sa takéto materiály alebo látky používajú v rámci civilných výskumných programov;
c)
podporu, v rámci politík spolupráce Únie a ich cieľov, vybudovania civilnej infraštruktúry a vypracovania príslušných civilných štúdií, ktoré sú potrebné pre demontáž, obnovu alebo zmenu spôsobu využívania zbrojných zariadení a lokalít, ak sa o nich vyhlásilo, že už nepatria do obranného programu;
d)
posilnenie kapacity príslušných civilných orgánov, ktoré sa zúčastňujú na rozvoji a výkone účinnej kontroly nezákonného obchodovania s chemickými, biologickými, rádiologickými a jadrovými materiálmi alebo látkami (vrátane vybavenia na ich výrobu alebo dodanie);
e)
vytváranie právneho rámca a inštitucionálnych kapacít na zavedenie a výkon účinných kontrol vývozu položiek s dvojakým použitím vrátane opatrení regionálnej spolupráce;
f)
vypracovanie účinných opatrení v oblasti civilnej pripravenosti na katastrofy, núdzového plánovania, reakcie na krízu a kapacít pre nápravné opatrenia.
HLAVA III
PROGRAMOVANIE A VYKONÁVANIE
Článok 6
Všeobecný rámec
Pomoc Únie sa vykonáva v súlade s nariadením (EÚ) č. 236/2014 prostredníctvom:
a)
opatrení výnimočnej pomoci a programov dočasnej reakcie uvedených v článku 7;
b)
tematických strategických dokumentov a viacročných orientačných programov uvedených v článku 8;
c)
ročných akčných programov, jednotlivých opatrení a osobitných opatrení;
d)
podporných opatrení.
Článok 7
Opatrenia výnimočnej pomoci a programy dočasnej reakcie
1. Pomoc Únie podľa článku 3 sa poskytuje prostredníctvom opatrení výnimočnej pomoci a programov dočasnej reakcie.
2. V situáciách uvedených v článku 3 ods. 1 Komisia môže prijať opatrenia výnimočnej pomoci, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v článku 3 ods. 3. Takéto opatrenie výnimočnej pomoci môže trvať najviac 18 mesiacov a v prípade objektívnych a nepredvídaných prekážok pri jeho vykonávaní sa môže predĺžiť dvakrát o ďalších najviac šesť mesiacov, a to celkovo maximálne na 30 mesiacov pod podmienkou, že sa nezvýši finančná suma opatrenia.
V prípade dlhodobých krízových situácií a konfliktov môže Komisia prijať druhé opatrenie výnimočnej pomoci s dĺžkou trvania až 18 mesiacov.
Dĺžka trvania opatrenia výnimočnej pomoci uvedeného v prvom pododseku v kombinácii s dĺžkou trvania opatrenia uvedeného v druhom pododseku nesmie prekročiť 36 mesiacov.
3. Ak sú náklady na opatrenie výnimočnej pomoci vyššie ako 20 000 000 EUR, opatrenie sa prijme v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
4. Pred prijatím alebo predĺžením opatrenia výnimočnej pomoci s nákladmi do výšky 20 000 000 EUR Komisia informuje Radu o jeho povahe a cieľoch a plánovaných finančných sumách. Komisia taktiež informuje Radu pred uskutočnením významných a podstatných zmien týkajúcich sa už prijatých opatrení výnimočnej pomoci. Komisia pri plánovaní a následnom vykonávaní týchto opatrení zohľadňuje príslušný politický prístup Rady v záujme súladu vonkajšej činnosti Únie.
5. Čo najskôr po prijatí opatrenia výnimočnej pomoci a v každom prípade do troch mesiacov od jeho prijatia podá Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej poskytne prehľad o povahe, kontexte a zdôvodnení prijatého opatrenia vrátane komplementárnosti uvedeného opatrenia s prebiehajúcimi a plánovanými reakciami Únie.
6. Komisia môže v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 prijať programy dočasnej reakcie na účely vytvorenia alebo obnovenia základných podmienok potrebných na účinné vykonávanie politík Únie v oblasti vonkajšej spolupráce.
Programy dočasnej reakcie vychádzajú z opatrení výnimočnej pomoci.
7. Komisia riadne a včas informuje Európsky parlament o jej plánoch a vykonávaní pomoci Únie podľa článku 3 vrátane plánovaných finančných súm a tiež informuje Európsky parlament v prípade uskutočnenia podstatných zmien alebo predĺžení uvedenej pomoci.
Článok 8
Tematické strategické dokumenty a viacročné orientačné programy
1. Tematické strategické dokumenty tvoria všeobecný základ vykonávania pomoci podľa článkov 4 a 5. Tematické strategické dokumenty vytvárajú rámec spolupráce medzi Úniou a príslušnými partnerskými krajinami či regiónmi.
2. Pri príprave a vykonávaní tematických strategických dokumentov sa dodržiavajú zásady účinnosti pomoci, ako sú partnerstvo, koordinácia a v prípade potreby harmonizácia. Preto sú tematické strategické dokumenty v súlade s programovacími dokumentmi, ktoré boli schválené alebo prijaté v rámci iných nástrojov vonkajšej pomoci Únie, pričom ich neduplikujú.
Tematické strategické dokumenty v zásade vychádzajú z dialógu Únie alebo v prípade potreby aj príslušných členských štátov s dotknutými partnerskými krajinami alebo regiónmi, do ktorých sa zapojí aj občianska spoločnosť a regionálne a miestne orgány, aby sa zabezpečilo, že príslušné krajiny alebo regióny sa dostatočne stotožnia s procesom programovania.
Únia a členské štáty sa budú navzájom radiť v ranej fáze programovacieho postupu v záujme posilnenia súladu a komplementárnosti ich činností spolupráce.
3. Každý tematický strategický dokument je doplnený viacročným orientačným programom, v ktorom sú zhrnuté prioritné oblasti vybrané na financovanie zo strany Únie, osobitné ciele, očakávané výsledky, ukazovatele výkonnosti a harmonogram pomoci Únie.
Vo viacročnom orientačnom programe sa určia orientačné finančné prostriedky vyčlenené pre každý program, ktorý je v ňom zahrnutý, pričom sa zohľadnia potreby a konkrétne problémy dotknutých partnerských krajín alebo regiónov. Ak je to nutné, vyčlenené finančné prostriedky sa môžu uviesť vo forme rozsahu.
4. Komisia schvaľuje tematické strategické dokumenty a prijíma viacročné orientačné programy v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014. Tento postup sa uplatňuje taktiež pri zásadných revíziách, v dôsledku ktorých sa tematické strategické dokumenty alebo viacročné orientačné programy výrazne zmenia.
5. Postup preskúmania uvedený v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 sa neuplatňuje pri nepodstatných zmenách alebo technických úpravách tematických strategických dokumentov a viacročných orientačných programov, podľa ktorých sa prerozdelia finančné zdroje v rámci orientačných finančných prostriedkov vyčlenených na prioritnú oblasť, ani pri zvyšovaní či znižovaní sumy počiatočných vyčlenených orientačných finančných prostriedkov o najviac 20 %, ale nie viac ako je suma 10 000 000 EUR, a to pod podmienkou, že takéto zmeny alebo technické úpravy neovplyvnia prioritné oblasti a ciele stanovené v uvedených dokumentoch.
V takýchto prípadoch sa zmeny alebo technické úpravy bezodkladne oznámia Európskemu parlamentu a zástupcom členských štátov vo výbore uvedenom v článku 11.
6. Z riadne odôvodnených vážnych a naliehavých dôvodov súvisiacich s potrebou rýchlej reakcie Únie môže Komisia zmeniť tematické strategické dokumenty a viacročné orientačné programy v súlade s postupom uvedeným v článku 16 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
7. Pri akomkoľvek programovaní alebo preskúmaní programov, ktoré sa uskutoční po uverejnení správy o preskúmaní v polovici trvania uvedenej v článku 17 nariadenia (EÚ) č. 236/2014, sa zohľadnia výsledky, zistenia a závery uvedenej správy.
Článok 9
Občianska spoločnosť
Vypracovanie, programovanie, vykonávanie a monitorovanie opatrení podľa tohto nariadenia sa vykonáva, ak je to možné a vhodné, v konzultácii s občianskou spoločnosťou.
Článok 10
Ľudské práva
1. Komisia zabezpečí, aby sa opatrenia prijaté podľa tohto nariadenia, ktoré sa týkajú boja proti terorizmu a organizovanej trestnej činnosti, vykonávali v súlade s medzinárodným právom vrátane medzinárodného humanitárneho práva.
2. V súlade so strategickým rámcom a akčným plánom EÚ pre ľudské práva a demokraciu Komisia vypracúva operačné usmernenia s cieľom zabezpečiť zohľadnenie ľudských práv pri navrhovaní a vykonávaní opatrení uvedených v odseku 1, najmä pokiaľ ide o zamedzenie mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu a dodržiavanie zásad riadneho procesu vrátane prezumpcie neviny, práva na spravodlivý proces a práva na obhajobu. Jasný ľudskoprávny rozmer obsahujú aj opatrenia zamerané na počítačovú bezpečnosť a boj proti počítačovej kriminalite.
3. Komisia starostlivo monitoruje vykonávanie opatrení uvedených v odseku 1 s cieľom zabezpečiť dodržiavanie povinností v oblasti ľudských práv. Komisia zapracuje informácie v tomto ohľade do svojich pravidelne podávaných správ.
HLAVA IV
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 11
Výbor
Komisii pomáha výbor (ďalej len „Výbor pre nástroj stability a mieru“). Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 12
Európska služba pre vonkajšiu činnosť
Toto nariadenie sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím 2010/427/EÚ, najmä jeho článkom 9.
Článok 13
Finančné krytie
1. Finančné krytie na vykonávanie tohto nariadenia na obdobie rokov 2014 až 2020 je 2 338 719 000 EUR.
2. Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlament a Rada v medziach viacročného finančného rámca.
3. Na obdobie rokov 2014 až 2020:
a)
minimálne 70 percentuálnych bodov finančného krytia sa vyčlení na opatrenia, ktoré patria pod článok 3; a
b)
deväť percentuálnych bodov finančného krytia sa vyčlení na opatrenia, ktoré patria pod článok 4.
Článok 14
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2014