ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. září 2013
o vyrovnáních podle vyhlášky o statkových hnojivech K 75/98 (ex NN 45/98) provedené Belgií (regionem Flandry)
(oznámeno pod číslem C(2013) 5818)
(Pouze nizozemské a francouzské znění je závazné)
(2013/530/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po výzvě pro zainteresované strany, aby předložily své připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po přijetí stížnosti, že vlámská vláda vyplácí zemědělcům nezákonnou podporu v souvislosti s používáním hnojiv a statkových hnojiv (dále jen „opatření“), požádaly útvary Evropské komise dopisem ze dne 4. února 1998 belgické orgány, aby poskytly informace o provedení rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům za povinnosti podle právních předpisů o hnojivech (dále jen „vyhláška o statkových hnojivech“).
(2)
Komise obdržela tyto informace v dopise od vlámského ministerstva životního prostředí a zaměstnanosti ze dne 18. března 1998 a v dopise od stálého zastoupení Belgie ze dne 31. března 1998.
(3)
Dne 15. dubna 1998 se konalo jednání mezi zástupci příslušných belgických orgánů a útvarů Evropské komise.
(4)
Telexem ze dne 10. července 1998 Komise požádala belgické orgány o doplňující informace, které obdržela v odpovědi belgických orgánů v dopise ze dne 7. srpna 1998, zaevidovaném dne 10. srpna 1998.
(5)
Podle informací od belgických orgánů byly platby prováděny v roce 1996. Opatření však nebylo oznámeno Komisi v souladu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU). Z tohoto důvodu byl spis zaevidován v registru neoznámených podpor pod číslem NN 45/98. Avšak ačkoli byl režim v platnosti v letech 1996 a 1997, Komise zaznamenala závazek belgických orgánů v jejich dopise ze dne 7. srpna 1998 nevyplatit podporu za rok 1997, dokud Komise nepřijme rozhodnutí o slučitelnosti podpory se společným trhem. Belgické úřady informovaly Komisi, že záměrem vlámské vlády bylo začlenit tento režim vyrovnání do vlámského programu podpory podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (2).
(6)
Dopisem ze dne 21. ledna 1999 Komise informovala Belgii, že se ve věci opatření rozhodla zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU.
(7)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno dne 17. dubna 1999 v Úředním věstníku (3).
(8)
Komise vyzvala zainteresované strany k předložení jejich připomínek k opatření.
(9)
Komise neobdržela od zainteresovaných stran žádné připomínky.
(10)
Oznámení týkající se jiných vlámských případů ve věci statkových hnojiv (C12/1999, N105/1999, N311/99) byla belgickými orgány stažena.
(11)
Dne 6. března 2012 Komise obdržela stížnost od zemědělce na platbu vyrovnání za rok 1996 v souladu s vyhláškou o statkových hnojivech. Na jednání zástupců belgických (vlámských) orgánů a útvarů Evropské komise dne 16. dubna 2012 Komise požádala belgické orgány o předložení jejich stanovisek ke stížnosti.
(12)
Dne 9. listopadu 2012 požádala Evropská komise o další informace. Belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 14. ledna 2013.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
1. NÁZEV
(13)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech
2. ROZPOČET
(14)
Celkový rozpočet na opatření na rok 1996 činil 427 511 868 BEF (belgických franků) rozdělených takto:
(a)
vyrovnání sníženého výnosu
-
travní porost 250 279 282 BEF
-
kukuřice 50 102 650 BEF
(b)
vyrovnání nákladů na likvidaci statkových hnojiv 65 486 397 BEF
(c)
vyrovnání nákladů na uskladnění statkových hnojiv 34 276 829 BEF
(d)
vyrovnání nákupu dalšího hnojiva 27 366 710 BEF
(15)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech byla vyplacena za rok 1996.
(16)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech je vyrovnání splatné zemědělcům, jejichž zemědělský podnik leží zcela nebo zčásti v oblasti vodní plochy nebo toku nebo v přírodní oblasti. Týká se 7,502 z celkových 40,673 zemědělských podniků s ornou půdou nebo hospodářskými zvířaty ve Flandrech (18,5 %). Z hlediska plochy spadá z celkových 649,223 ha v rámci orné půdy nebo hospodářských zvířat 47,948 ha (7,5 %) do oblastí vodních ploch a toků a 21,919 ha (3 %) spadá do přírodních oblastí.
(17)
Cílem režimu podpory je umožnit zemědělcům s půdou v environmentálně citlivých oblastech, aby byli schopni přizpůsobit se přísnějším normám v oblasti používání statkových hnojiv, a vyrovnat těmto zemědělcům ekonomickou ztrátu, kterou utrpí. Podpora se vypočítá na základě ušlých příjmů s ohledem na běžné zemědělské postupy mimo tyto citlivé oblasti. Podle belgických orgánů bylo vyrovnání nezbytné také proto, aby se předešlo sociálním nepokojům.
(18)
Podpora je poskytována zemědělcům v těchto citlivých oblastech s cílem vyrovnat jim:
(a)
pokles produkce způsobený menší mírou hnojení a používání statkových hnojiv;
(b)
další náklady na likvidaci statkových hnojiv;
(c)
další náklady na uskladnění statkových hnojiv;
(d)
další nákup chemických hnojiv.
(19)
Podle informací, které poskytly belgické orgány, vycházejí platby pro zemědělce, mající za cíl vyrovnat povinnosti dané právními předpisy o hnojivech, ze čtyř právních předpisů:
(a)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům v souvislosti s povinnostmi podle právních předpisů o hnojivech;
(b)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy;
(c)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 19. března 1996, kterým se stanovují pravidla pro další povinnosti s ohledem na likvidaci a pomoc s dalšími přebytky statkových hnojiv v oblastech, kde se uplatňují přísnější normy pro rozmetání statkových hnojiv;
(d)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 15. července 1997, kterým se upravuje rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy.
(20)
Ani jeden z těchto právních předpisů nebyl oznámen Komisi v souladu s článkem 93 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(21)
Podle belgických orgánů se politika týkající se statkových hnojiv ve Flandrech opírá o vyhlášku ze dne 20. prosince 1995, kterou se mění vyhláška ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním hnojivy. Cílem této vyhlášky je zmírnění environmentálních problémů způsobených obohacováním povrchových a podzemních vod a vyplavováním fosfátů a dusičnanů do půdy s rizikem proniknutí do podzemních a povrchových vod. Podle zprávy o životním prostředí a přírodě ve Flandrech stojí zemědělství za 56 % čistého zatížení životního prostředí dusíkem a fosforem. Úniky amoniaku ze stájí hospodářských zvířat a rozmetání močůvky představují 21 % znečišťujících emisí ve Flandrech.
(22)
Vyhláška o statkových hnojivech vytyčuje cíle týkající se dosažení a/nebo zachování požadovaných kvalitativních norem pro půdu, vodu (povrchovou a podzemní) a ovzduší. Stanovuje postupné zpřísňování omezení používání statkových hnojiv. Umožňuje tak úpravy během přechodného období. Normy upravující používání hnojiv se budou postupně zpřísňovat, s výjimkou obzvláště ohrožených oblastí, konkrétně v oblastech vodních ploch nebo toků nebo v přírodních oblastech, kde přísnější pravidla vstoupila v platnost okamžitě.
(23)
Vyhláška také stanovuje zmrazení produkce statkových hnojiv a počtu hospodářských zvířat ve Flandrech na úrovni z roku 1992. Za tímto účelem se zavádí politika místních povolení. Současně se pro větší zemědělské podniky povolené objemy/počty při obnově povolení sníží až o 25 %. Živočišná výroba dostala čas (do roku 2002) na to, aby nalezla způsoby, jak omezit přebytky statkových hnojiv a jejich dopad.
(24)
Přísnější omezení vstoupila v účinnost okamžitě dne 1. ledna 1996 v těchto oblastech:
(a)
povodí a chráněná území;
(b)
přírodní rezervace, chráněné přírodní oblasti, lesní půda;
(c)
oblasti podle směrnice o ochraně ptáků;
(d)
údolí a ekologicky hodnotná zemědělská půda;
(e)
půda citlivá na dusičnany;
(f)
půda znečištěná fosfáty.
(25)
Podle belgických orgánů byly při určování těchto citlivých oblastí zohledněny požadavky směrnice Rady 91/676/EHS (4) o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů a směrnice Rady 79/409/EHS (5) o ochraně volně žijících ptáků.
(26)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech se v období od 1. ledna 1996 do 31. prosince 1998 v celých Flandrech, s výjimkou oblastí vodních ploch a toků a přírodních oblastí, uplatňovaly následující všeobecná omezení používání hnojiv a statkových hnojiv. Tato omezení byla vyjádřena v kilogramech oxidu fosforečného, v kilogramech dusíku z chemických hnojiv a v kilogramech celkového ročního povoleného množství dusíku, jak ukazuje níže uvedená tabulka.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
170
250
450
Kukuřice
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (6)
125
125
170
Ostatní plodiny
150
225
325
(27)
Belgické orgány také jako ukazatel toho, jaké cíle chtějí plnit od roku 2003, zveřejnily následující omezení.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík z hospodářských zvířat, statkových hnojiv a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
125
250
250
450
Kukuřice
100
130
225
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (7)
100
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
200
275
(28)
Kromě těchto kvantitativních omezení je na běžné zemědělské půdě zakázáno rozmetávat statková hnojiva nebo jiná biohnojiva během následujících období: od 21. září do 21. ledna, o všech nedělích a státních svátcích, o všech sobotách, kromě sobot v době od 1. února do 15. května, v noci (mezi 22:00 hod a 7:00 hod), když je země zaplavená, zmrzlá nebo pokrytá sněhem.
(29)
Přísnější normy se uplatňují v oblastech vodních ploch a toků, a to s ohledem na produkci pitné vody nebo z toho důvodu, že tyto oblasti jsou obzvláště citlivé na vyplavování dusičnanů. Výraz „oblast vodních ploch a toků“ představuje:
(a)
povodí a ochranná pásma typu II a III pro podzemní vody, vymezená podle vyhlášky ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami;
(b)
citlivé oblasti určené vlámskou vládou jako oblasti vyžadující přísnější normy v povodích povrchových vod určených k výrobě pitné vody, vymezených podle zákona ze dne 26. března 1971 o ochraně povrchových vod před znečištěním;
(c)
oblasti s půdou citlivou na dusičnany, kde jsou vyžadovány přísnější normy, stanovené vlámskou vládou a vymezené vyhláškou ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami.
(30)
Následující tabulka uvádí normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro oblasti vodních ploch a toků. Tato pravidla vycházejí z obvyklých výnosů pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík ze statkových hnojiv hospodářských zvířat a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
200
350
Kukuřice
100
150
170
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
170
275
(31)
V oblastech vodních ploch a toků je rozmetávání statkových hnojiv zakázáno v době od 1. září do 21. ledna včetně, s výjimkou pásem A a B v oblastech využívaných k zachytávání povrchových vod, kde se zákaz prodlužuje do 15. února včetně.
(32)
Výraz „přírodní oblast“ představuje:
(a)
údolní oblasti a ekologicky hodnotnou zemědělskou půdu vyznačenou na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje;
(b)
zvláštní ochranné zóny vymezené rozhodnutím vlámské vlády ze dne 17. října 1988;
(c)
specifická stanoviště a přilehlé nárazníkové zóny;
(d)
lesní oblasti, přírodní rezervace, oblasti rozvoje přírody nebo chráněné přírodní oblasti, vyznačené na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje, s přechodným opatřením použitelným do 31. prosince 1997.
(33)
Níže uvedená tabulka obsahuje normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro přírodní oblasti. Tato pravidla vycházejí z výnosových norem pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
400
Kukuřice
100
150
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
Ostatní plodiny
100
150
275
(34)
V přírodních oblastech je rozmetání statkových hnojiv zakázáno v období od 1. září do 21. ledna včetně a na travním porostu důležitém pro ochranu ptáků lze hnojení statkovými hnojivy zakázat také od 1. dubna do 30. června. Dále je zakázáno používat jakýkoli druh hnojiva v lesních oblastech, přírodních rezervacích, oblastech rozvoje přírody nebo chráněných přírodních oblastech v období od 1. ledna 1998, s výjimkou trusu hospodářských zvířat pasoucích se na dané půdě, přičemž maximální povolená hustota ustájení činí dvě velké dobytčí jednotky na hektar měřené ročně. Rodinná hospodářství mohou získat přechodné osvobození od tohoto zákazu.
(35)
Podle vyhlášky o statkových hnojivech se vyrovnání vyplácí automaticky pouze v případě travního porostu a kukuřice. U ostatních plodin se předpokládá, že snížené míry používání hnojiv nebudou mít za následek pokles produkce. Avšak i v tomto případě může zemědělec získat vyrovnání, pokud je schopen ztráty doložit.
(36)
Vyrovnání změny výnosu na travním porostu se vypočítá na základě rozdílu mezi povolenou normou pro hnojiva v oblastech mimo citlivé zóny a povolenými normami v citlivých zónách s tím, že se rozlišuje mezi oblastmi, které se nacházejí v oblastech vodních ploch a toků, a oblastmi, které se nacházejí v přírodních oblastech. Cílem podpory je vyrovnat ztrátu výnosu a ziskovosti způsobenou těmito omezeními.
(37)
Výchozím bodem pro výpočet podpory jsou průměrná upravená hrubá zisková rozpětí (semi-gross margins, SGM) v BEF/ha za poslední tři roky předcházející poskytnutí vyrovnání podle zákona o dani z příjmu. Rozlišuje se mezi půdou, která se využívá pro chov na mléko, a jiným travním porostem. Pro účely výpočtu upraveného hrubého ziskového rozpětí jsou Flandry rozděleny na třináct oblastí v závislosti na agronomických charakteristikách dotčené oblasti.
(38)
V případě travních porostů využívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v oblasti Kempenlandu v provincii Antverpy (55 700 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (33 167 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 44 160 BEF/ha. V případě travních porostů nevyužívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v písčitém/hlinitopísčitém regionu Západních Flander (36 100 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (24 633 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 31 941 BEF/ha.
(39)
U oblastí vodních ploch a toků vychází vyrovnání ze skutečnosti, že maximální povolená míra používání dusíku je stanovena na 350 kg/ha, zatímco v normálních oblastech činí 450 kg/ha. To odpovídá snížení o 22 %. Podle zákona o klesající návratnosti belgické orgány počítají, že výsledkem toho bude pokles výnosů o 15 %. Vliv na ziskovost zemědělského podniku však bude větší. Belgické orgány počítají s tím, že v průměru činí upravené hrubé ziskové rozpětí po odpočtu fixních nákladů 40 % celkového výnosu. Pokles výnosu o 15 % tak bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 37,5 % (15 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v dotčené oblasti je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 37,5 %. Současně s tím jsou zemědělci v oblastech vodních ploch a toků povinni používat o 50 kg/ha méně chemických hnojiv. To představuje úsporu ve výši 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Tato částka se tudíž odečítá od splatné podpory.
(40)
V případě přírodních oblastí vychází vyrovnání ze stejných zásad. V přírodních oblastech činí maximální povolená míra používání dusíku 400 kg/ha v porovnání se 450 kg/ha v normálních oblastech, což odpovídá poklesu o 11 %. Belgické orgány počítají, že výsledkem bude snížení výnosů o 7 %. Snížení výnosu o 7 % bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 17,5 % (7 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v přírodních oblastech je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 17,5 %. Navíc je provedeno stejné snížení podpory o 800 BEF (viz bod 39 výše) s ohledem na úspory z omezeného používání hnojiv.
(41)
Níže uvedená tabulka shrnuje nejvyšší, nejnižší a průměrné sazby splatné podpory.
Travní porosty využívané k produkci mléka
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0001.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0002.xml.jpg
Kempenland v provincii Antverpy
55 700
20 088
8 948
Duny
33 167
11 638
5 004
Průměr
44 160
15 760
9 928
Ostatní travní porosty
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0003.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0004.xml.jpg
Západní Flandry- písčitý/hlinitopísčitý region
36 100
12 738
5 518
Duny
24 633
8 437
3 511
Průměr
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgické orgány zdůrazňují, že se jedná o maximální sazby vyrovnání na hektar. Celková plocha travního porostu způsobilého k vyrovnání činí 31 003 ha, z toho je 17 468 ha v oblastech vodních ploch a toků a 13 535 ha v přírodních oblastech. Maximální teoretické vyrovnání, které mohlo být vyplaceno, činí 202 822 411 BEF v oblastech vodních ploch a toků a 65 900 155 BEF v přírodních oblastech. Avšak vzhledem k nižším sazbám podpory pro travní porosty nepoužívané k produkci mléka činilo skutečné vyrovnání poskytnuté na travní porosty 250 275 012 BEF za rok, z čehož částka 186 505 640 BEF byla poskytnuta v oblastech vodních ploch a toků a částka 63 769 372 BEF v přírodních oblastech. Podle belgických orgánů je tento rozdíl mezi maximálními teoretickými sazbami podpory a sazbami skutečně vyplacené podpory způsoben celou řadou faktorů, zejména skutečností, že vyrovnání bylo vyplaceno pouze pro plochy travního porostu, který týž zemědělský podnik využíval jako travní porost již v roce 1994.
(43)
U kukuřice se uplatňuje paušální podpora při ztrátě produkce ve výši 3 600 BEF/ha za předpokladu, že se kukuřice stále pěstuje na témže pozemku a není vyseta na původně travním porostu, který byl zorán. Tato podpora vychází z odhadů, že průměrná produkce sušiny u kukuřice činí 14 500 kg/ha a průměrná ztráta výnosu v důsledku přísnějších norem je 900 kg/ha. Na základě odhadované nákladové ceny 4 BEF/kg sušiny je výsledkem ušlý příjem ve výši 3 600 BEF.
(44)
Mimoto jsou zemědělci vybízeni k tomu, aby po kukuřici seli trávu, čímž omezí odvádění dusičnanů z půdy a vyplavování dusičnanů. Na to byla poskytnuta další podpora ve výši 3 600 BEF/ha. Podle belgických orgánů tato podpora pokrývá pouze náklady na travní semeno.
(45)
Podpora je poskytována zemědělským podnikům v oblastech vodních ploch a toků a v přírodních oblastech s cílem pokrýt další náklady na likvidaci přebytků statkových hnojiv, které vyplývají z nižších limitů pro používání těchto hnojiv.
(46)
Podpora je poskytována, pokud má zemědělský podnik další přebytky statkových hnojiv, které se nahromadily následkem přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. Pro účely výpočtu podpory se rozlišuje mezi:
(a)
rodinnými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty a jinými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty, které v letech 1993 až 1996 nezískaly další ornou půdu; při výpočtu možností likvidace statkových hnojiv je brána v úvahu plocha orné půdy podle registru z roku 1996;
(b)
zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty jiného než rodinného typu, které v letech 1993 až 1996 získaly další půdu; plocha, která se bere v úvahu při určování možností likvidace statkových hnojiv, vychází z orné půdy evidované v roce 1994 (situace v zemědělském podniku v roce 1993).
(47)
Pro účely výpočtu podpory se používá vážený průměr na základě výpočtu počtu zvířat jednotlivých druhů (skot, prasata, drůbež, jiné) ve Flandrech a typické minerální složení statkových hnojiv od každého druhu z hlediska obsahu minerálů.
(48)
Na tomto základě se odhaduje, že každá tuna statkových hnojiv obsahuje 6,6 kg dusíku a 4,2 kg oxidu fosforečného.
(49)
Podpora se vyplácí za jednotku minerálů (na kilogram oxidu fosforečného (P2O5) a za kilogram dusíku (N)) způsobilých k vyrovnání. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby. Splatná podpora činí:
(a)
13 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „bílé“ obci s revidovanou produkcí 75 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „šedé“ obci s revidovanou produkcí 75 až 125 kg P2O5/ha;
(c)
27 BEF / jednotku: pro jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha.
(50)
Částky podpory jsou vyšší v obcích s vyšší revidovanou produkcí, protože statková hnojiva se musí převážet na delší vzdálenosti.
(51)
Kromě toho se podpora platí také jako vyrovnání zemědělcům, kteří již nemohou využívat dohody se sousedními zemědělskými podniky o rozmetávání přebytečných statkových hnojiv na půdě těchto podniků. Aby zemědělský podnik měl nárok na podporu, musel uzavřít dohodu o likvidaci přebytečných statkových hnojiv v roce 1995 s uživatelem, který má pozemky v oblasti, kde se uplatňují přísnější normy, a musí mít sídlo v obci s revidovanou produkcí nad 100 kg P2O5/ha. Vyrovnání se platí za jednotku minerálů, tj. za množství v kg P2O5 a za kg N, o něž bylo těmto uživatelům poskytnuto méně. Maximální množství, které může být způsobilé k vyrovnání, odpovídá rozdílu v možnostech likvidace mezi obvyklými normami upravujícími používání statkových hnojiv a normami, které se uplatňují v oblastech s přísnějšími pravidly. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby, která činí:
(a)
27 BEF / jednotku: jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku pro všechny ostatní zemědělské podniky.
(52)
Rodinné zemědělské podniky s hospodářskými zvířaty s přebytky statkových hnojiv na pozemcích v dílčím kluizenském povodí pro zachycování povrchových vod nebo na půdě citlivé na dusičnany na březích řeky Mázy (Maas) mohou využít povinnosti skladu statkových hnojiv přijímat další přebytky těchto hnojiv v důsledku přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. V tomto případě se vyrovnání likvidace a uskladnění statkových hnojiv snižuje v poměru k množství minerálů, v souvislosti s nimiž byla využita pomoc skladu statkových hnojiv.
(53)
Jelikož rozmetání statkových hnojiv v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech bylo zakázáno v období od 1. září, a nikoli od 21. září jako na ostatních územích, dostali se někteří zemědělci do potíží, protože statková hnojiva jsou v mnoha zemědělských podnicích rozmetávána po sklizni a řada plodin je sklízena až po (každoročním) datu začátku zákazu. To již v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech nebylo možné. Belgické úřady odhadují, že v důsledku toho by tyto podniky požadovaly další zařízení pro uskladnění statkových hnojiv na tři měsíce.
(54)
Rozdíl v normách upravujících používání statkových hnojiv v běžných oblastech a v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech odpovídá zhruba 50 kg P2O5/ha. Jelikož jedna tuna statkových hnojiv obsahuje v průměru 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha odpovídá přibližně 10 tunám požadované skladovací kapacity na hektar.
(55)
Na základě odhadu, že náklady na stavbu skladovacího zařízení o objemu 500 m3 činí 1 263 120 BEF, belgické orgány předpokládají, že poskytnutí nezbytné skladovací kapacity zahrnuje investici zhruba 2 500 BEF na tunu skladovací kapacity, která bude amortizována za 20 let, a odpovídá tudíž ekvivalentu 125 BEF/t/rok. Roční vyrovnání ve výši 1 250 BEF/ha je proto splatné zemědělcům produkujícím statková hnojiva od hospodářských zvířat s ornou půdou v oblastech, kde se uplatňují přísnější pravidla pro používání a rozmetání statkových hnojiv.
(56)
Zemědělci, kteří v roce 1996 obdrželi toto vyrovnání uskladnění statkových hnojiv podle vyhlášky o statkových hnojivech, nemohou v témže roce z Vlámského zemědělského investičního fondu získat dotace na úroky nebo kapitálové příplatky na vybudování zařízení pro uskladnění statkových hnojiv od hospodářských zvířat.
(57)
Jelikož zemědělci s pozemky v oblastech vodních ploch a toků nemohou plně pokrýt povolené množství dusíku na hektar používáním živočišných statkových hnojiv, belgické úřady předpokládají, že zemědělci v těchto oblastech se budou snažit zachovat úroveň produkce pomocí dalšího chemického hnojiva, a to zejména na „ostatní plodiny“ a na kukuřici.
(58)
Předpokládá se, že tyto zemědělské podniky použijí dalších 60 kg N/ha za cenu 16 BEF/kg. Splatná podpora tudíž činí 960 BEF (60 × 16), přičemž tato částka byla zaokrouhlena na paušální sazbu ve výši 1 000 BEF/ha.
(59)
Zemědělci, kteří měli v roce 1994 ornou půdu nacházející se v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech, mohou požádat sklad statkových hnojiv, který odpovídá za správu režimu podpory, o vyrovnání za tyto oblasti. Na mapách a plánech musí vyznačit své jednotlivé pozemky s ornou půdou a s osevním plánem pro rok 1994 a pro rok žádosti. Nachází-li se orná půda v několika oblastech nebo zónách, vyrovnání se vypočítá na základě nejpřísnějších norem pro používání a rozmetání statkových hnojiv. Sklad statkových hnojiv žádosti přezkoumá a dotčené osoby informuje o tom, jaké vyrovnání bude vyplaceno, a to na základě veškerých informací, které má k dispozici. Vyrovnání se neplatí, pokud jeho výše nedosahuje částky 1 000 BEF. Žadatelé mají právo odvolat se k vlámskému ministerstvu životního prostředí, které musí rozhodnout do šesti měsíců, jinak se odvolání považuje za přijaté.
(60)
Sklad statkových hnojiv, policie a úředníci oddělení inspekce životního prostředí úřadu pro správu životního prostředí, přírody, pozemků a vody a jiní úředníci jsou oprávněni kontrolovat, zda zemědělci plní své povinnosti podle vyhlášky o statkových hnojivech. Pokud jsou zjištěna porušení povinností, mohou být zemědělci požádáni o vrácení podpory. Podpora nesmí být podle vyhlášky o statkových hnojivech poskytnuta na půdu, která je vyňata z produkce.
III. POSOUZENÍ PODPORY
(61)
Opatření popsaná výše představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vyrovnání pochází ze státních zdrojů a vyplácí se určitým kategoriím zemědělců, tj. těm, kteří sídlí v oblastech vodních ploch a toků nebo přírodních oblastech. Tato podpora narušuje hospodářskou soutěž nebo hrozí jejím narušením a ovlivňuje obchod mezi členskými státy, protože zlepšuje konkurenční postavení zemědělců, kteří dostávají vyrovnání, v porovnání se zemědělci v jiných částech Belgie nebo v jiných členských státech, kteří podporu nedostávají. Kromě toho pokud jsou produkty vyprodukované těmito zemědělci předmětem obchodu uvnitř EU, zdá se pravděpodobné, že opatření budou mít vliv na obchod mezi členskými státy.
(62)
Ve svých písemných připomínkách belgické orgány zdůraznily environmentální cíle režimu podpory a v této souvislosti citovaly ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o metodách zemědělské výroby slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachování přírodního prostředí (dále jen nařízení (EHS) č. 2078/92) (8) a pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (9). Bod 2.1 pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí uvádí, že v zemědělském odvětví se pokyny netýkají oblasti, na kterou se vztahuje nařízení (EHS) č. 2078/92. Je tudíž vhodné začít úvahou o použití nařízení (EHS) č. 2078/92 na dotčená opatření.
(63)
Belgické orgány vysvětlují, že na vyrovnání pro zemědělce poskytnuté jako součást opatření v přírodních oblastech a v oblastech vodních ploch a toků by se mělo pohlížet jako na provedení nařízení (EHS) č. 2078/92.
(64)
Nařízení (EHS) č. 2078/92 stanovuje režim podpory Společenství, který je určen mimo jiné k podpoře dobrovolného uplatňování zemědělských postupů, jež zmírňují znečišťující vlivy zemědělství, a to na základě závazků zemědělce (čl. 2 odst. 1). Členské státy určí podmínky pro poskytnutí podpory a výši podpory, která má být vyplacena, na základě závazku příjemce a ušlého příjmu, jakož i potřeby poskytnout pobídku (čl. 5 odst. 1 písm. a) a b)). Kromě toho může Společenství za podmínek stanovených Komisí také přispět k určitým prémiím poskytnutým členskými státy za účelem vyrovnání příjmů ušlých v důsledku povinného uplatňování omezení podle článku 2 v souvislosti s opatřeními zavedenými v těchto členských státech v souladu s ustanoveními Společenství (čl. 4 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2078/92).
(65)
Dále podle čl. 10 odst. 1 mají členské státy možnost zavést režimy pro další opatření financované na vnitrostátní úrovni, jejichž podmínky pro udělení podpory se liší od požadavků nařízení nebo jejichž výše překračuje omezení stanovená v nařízení. Tyto režimy musí být v souladu s cíli nařízení a pravidly státní podpory.
(66)
Sporný režim nemá poskytovat vyrovnání ztrát spojených s plněním dobrovolně přijatých závazků zemědělců. Nezahrnuje ani spolufinancování vyrovnání ze strany Společenství v souvislosti s opatřeními, která Belgie zavedla za podmínek určených Komisí. Režim se spíše týká (výhradně) vnitrostátního financování vyrovnání ztrát pramenících z plnění povinností podle vnitrostátních právních předpisů o hnojivech.
(67)
Z těchto důvodů podpora nespadá do oblasti působnosti nařízení a musí být zkoumána podle platných pravidel státní podpory.
IV. UPLATŇOVÁNÍ POKYNŮ SPOLEČENSTVÍ KE STÁTNÍ PODPOŘE NA OCHRANU ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ
(68)
Je nezbytné zvážit, zda lze opatření považovat za slučitelné s pokyny Komise z roku 1994 ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (10) (dále jen „pokyny“), které platily v době opatření (11).
(69)
V této souvislosti je nezbytné poznamenat, že opatření ve formě podpory na vyrovnání sníženého výnosu na travním porostu nebo u kukuřice, podpory na likvidaci přebytků statkových hnojiv a vyrovnání dalších nákladů na používání umělých hnojiv představují provozní podporu. V odpovědi na otázku útvarů Komise belgické orgány vysvětlily, že náklady na uskladnění statkových hnojiv nejsou na rozdíl od nákladů na investice do dalšího uskladnění statkových hnojiv ve skutečnosti přímo spojeny se skutečnými investicemi. Vzhledem k těmto vysvětlením se Komise domnívá, že toto opatření by mělo být také považováno za provozní podporu.
(70)
Komise se obecně domnívá, že vyplácení provozních podpor zemědělskému odvětví pravděpodobně neposkytne trvalý přínos k rozvoji odvětví a může představovat narušení podmínek hospodářské soutěže, jež znevýhodňuje zemědělce, kteří takové podpory nedostávají. Komise tudíž takové podpory posuzuje přísně.
(71)
Vyplácením provozní podpory na opatření v oblasti ochrany životního prostředí se zabývá bod 3.4 pokynů. Ten zní:
„V souladu s dlouholetou politikou Komise zpravidla neschvaluje provozní podporu, která firmám snižuje náklady vyplývající ze znečištění nebo ulevuje od nepříjemností, které způsobují. Za určitých dobře definovaných okolností však Komise může stanovit z této zásady výjimku. Doposud tak učinila v oblasti odpadového hospodářství a slev na ekologických daních. Komise bude i nadále posuzovat takové případy podle jejich opodstatněnosti a ve světle přísných kritérií, která vypracovala v těchto dvou právě zmíněných oblastech. Podle těchto kritérií musí podpora nahrazovat pouze výrobní vícenáklady na základě porovnání s tradičními náklady a měla by být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku ke snižování znečištění nebo rychlejšímu zavedení účinnějšího způsobu využití zdrojů. Podpora dále nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES, a zejména s ustanoveními, která se týkají volného pohybu zboží a služeb.
V oblasti odpadového hospodářství může veřejné financování dalších nákladů na tříděný sběr, využití a zpracování komunálního odpadu ve prospěch podniků i spotřebitelů zahrnovat státní podporu, ale v takovém případě je lze povolit za předpokladu, že podnikům jsou náklady účtovány v poměru k míře, v jaké systém využívají, nebo k množství odpadu, který ve svém provozu vyprodukují. Podpora sběru, využití a zpracování průmyslového a zemědělského odpadu se bude posuzovat případ od případu.
Dočasné slevy na nových ekologických daních lze povolit tehdy, pokud je nezbytné vyrovnat ztráty konkurenceschopnosti, zejména na mezinárodní úrovni. Dalším faktorem, který je třeba vzít v úvahu, je, co naopak musí udělat firmy, aby omezily znečišťování, které způsobují. Toto ustanovení se vztahuje i na slevy na daních zavedených podle právních předpisů Evropského společenství, kdy členské státy samy rozhodují o slevě na dani nebo její výši.“
(72)
Co se týká podpor na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv, Komise se domnívá, že přebytečná statková hnojiva lze považovat za formu zemědělského odpadu. V souladu s pokyny citovanými výše je zapotřebí podporu na likvidaci takového odpadu zvažovat případ od případu podle kritérií bodu 3.4 pokynů.
(73)
Komise konstatuje, že současné opatření bylo dočasné, jelikož se uplatňovalo pouze v letech 1996 a 1997. Dále Komise konstatuje, že belgické orgány neoznámily pokračování plateb přímé podpory na uskladnění nebo likvidaci statkových hnojiv, ačkoli dohody o sběru statkových hnojiv od některých zemědělců skladem statkových hnojiv zůstávají nezměněny.
(74)
Komise musí vzít v úvahu též skutečnost, že opatření ve formě podpory nejsou degresivní, jelikož po oba dotčené roky je poskytována stejná výše podpory (srov. body 38-40, 49-51).
(75)
Na základě informací, které poskytly belgické orgány, je také zjevné, že záměrem opatření je vyrovnat plné náklady na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv vzniklých v důsledku omezení uložených v citlivých zónách. Zemědělci by tak byli osvobozeni od poplatků za likvidaci odpadu. Zdá se také, že od zemědělců v citlivých zónách není požadováno, aby podnikli nějaké kroky ke snížení své produkce statkových hnojiv. Neexistuje tak žádné protiplnění ze strany zemědělců za příjem podpory, která jim jednoduše vyrovnává plnění přísnějších norem pro používání statkových hnojiv stanovených v citlivých zónách. V důsledku toho opatření nepředstavuje pobídku ke snižování produkce statkových hnojiv.
(76)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, že opatření nejsou v souladu s pokyny a neplní cíle nařízení (EHS) č. 2078/92. Komise tudíž zastává názor, že nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(77)
Pokud jde o podpory, které zemědělcům vyrovnávají ztráty produkce v důsledku omezení používání živočišných statkových hnojiv, včetně podpory vyrovnávající další náklady na umělá hnojiva, Komise konstatuje, že podpory vyrovnávající úbytek produkce nejsou v pokynech výslovně uvedeny. Nicméně jelikož omezení používání statkových hnojiv má za následek snížené výnosy, zvyšuje pravděpodobně výrobní náklady zemědělců na zbývající plodiny. Podle zásad stanovených v pokynech uvedených výše by se zdálo, že takové podpory lze odůvodnit pouze v případě, že budou splněny následující podmínky (12):
(a)
podpora by měla být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku k snižování znečištění nebo k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů;
(b)
podpora musí pouze vyrovnávat výrobní vícenáklady v porovnání s tradičními metodami;
(c)
podpora nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES.
Kromě toho z článku 10 nařízení (EHS) č. 2078/92 vyplývá, že podpora poskytnutá mimo rámec nařízení, ale s cílem dosáhnout jednoho z omezení stanovených v jeho článku 2, musí být v souladu s cíli nařízení.
(78)
Jelikož se podpora uplatňovala pouze po dobu dvou let, zdálo by se, že byla dočasná. Při podání informací ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány potvrdily, že opatření byla v roce 1998 přerušena.
(79)
Avšak po dobu, po kterou se opatření uplatňovalo, nebyla podpora degresivní (srov. body 38-40, 49-50), v důsledku čehož nebyla vytvořena pobídka k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů.
(80)
Jak je uvedeno výše, vyrovnání ztráty produkce na travním porostu se vypočítá podle celkového používání umělých hnojiv povoleného v oblastech, které nejsou citlivé, konkrétně 450 kg N/ha pro travní porost a 325 kg N/ha pro kukuřici. Podle belgických orgánů byly tyto údaje vypočítány na vědeckém základě s cílem zajistit, aby koncentrace dusičnanů v podzemních a povrchových vodách nepřesáhla 50 mg NO3-N/l nebo 11,3 mg NO3-N/l, s přihlédnutím k průměrné přípustné ztrátě 70 kg NO3-N/l na hektar ročně. Jejich cílem je zkombinovat optimální produkci s minimálním vyplavováním. Omezení pro přírodní oblasti a oblasti vodních ploch a toků byla vypočítána stejně s přihlédnutím ke skutečnosti, že jejich status z hlediska dusičnanů je citlivější než v ostatních oblastech.
(81)
Ve svém dopise ze dne 7. srpna 1998 belgické orgány vysvětlily, že bylo rozhodnuto vypočítat vyrovnání rozdílu v normě na základě celkového množství dusíku, které lze použít v souladu se zákonem, včetně dusíku z umělých hnojiv i dusíku z živočišných statkových hnojiv. Podle belgických orgánů byl tento přístup použit z toho důvodu, že bylo pokládáno za nezbytné zajistit rovné zacházení se zemědělci v jednom regionu, aby zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech, pro které platí přísnější místní normy, nebyli poškozeni v porovnání se zemědělci, jejichž půda takovými normami nebyla dotčena. Pokud by normy byly stejné pro všechny zemědělce ve všech oblastech, bylo by toto konkurenční zvýhodnění zrušeno a nebylo by nutné platit žádné vyrovnání. Pokud zemědělci vynaloží úsilí o překročení základní normy kvality životního prostředí, je v této situaci možné vypočítat platbu vyrovnání na základě rozdílu mezi tím, čeho je dosaženo, a kvalitativní normou.
(82)
Na základě této zásady rovnosti v rámci téhož regionu se belgické orgány domnívaly, že platná pravidla nepředstavují nadměrné vyrovnání pro zemědělce a/nebo vyrovnání za upuštění od zemědělských postupů, které jsou v rozporu s nařízeními EU. V souladu s tímto argumentem bude konkurenční znevýhodnění nebo zvýhodnění v rámci jednoho zemědělského regionu výraznější v tomto regionu než v EU jako celku. Proto byla v rámci Flander vyrovnána celá ztráta, kterou utrpěli zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech s přísnějšími místními normami (tedy skutečná utrpěná ztráta výnosu).
(83)
Belgické orgány dále poukázaly na to, že vlámský region uložil přísnější místní normy již v letech 1996 a 1997, zatímco směrnice o dusičnanech toto vyžadovala až po 20. prosinci 1998. V citlivých oblastech vodních ploch a toků bylo uloženo omezení 200 kg N/ha u travních porostů, zatímco pro kukuřici a jiné plodiny to bylo 170 kg N/ha. Podle belgických orgánů tak bylo povolené množství živočišných statkových hnojiv již od roku 1996 nižší, než bylo stanoveno v rámci prvního akčního programu podle směrnice 91/676/EHS, a u určitých plodin bylo omezeno na úroveň stanovenou ve druhém akčním programu.
(84)
Dne 14. ledna 2013 belgické orgány poskytly podrobné informace o metodě výpočtu, aby ukázaly, že byla v souladu se zemědělskou praxí a s právními ustanoveními EU platnými v době opatření.
(85)
Avšak na základě dostupných informací ustanovení v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech zjevně výrazně nepřekračují rámec povinností stanovených ve směrnici 91/676/EHS. V této souvislosti Komise konstatuje, že samy belgické orgány ve svých písemných připomínkách uvedly, že označily oblasti vodních ploch a toků a přírodní oblasti za oblasti obzvláště citlivé na znečištění dusičnany, a že tudíž usoudily, že k dosažení cílových 50 mg/l dusičnanů v povrchových sladkých vodách, především vodách používaných pro získávání pitné vody, a v podzemních vodách jsou nezbytné nižší limity. To byla úroveň, která byla podle směrnice 91/676/EHS povinná na konci roku 1995.
(86)
Pokud jde o metodu výpočtu vyrovnání, Komise požádala belgické orgány, aby poskytly ověřené studie, s jejichž pomocí by prokázaly přesnost předpokladů použitých při výpočtu. Belgické orgány byly především požádány, aby poskytly výsledky studií prokazující, že snížení celkového používání hnojiv ze 450 kg N/ha na 350 kg N/ha skutečně vede ke snížení výnosu o 15 % a že snížení ze 450 kg N/ha na 400 kg N/ha má za následek snížení výnosu o 7 %. Belgické orgány prokázaly přesnost základních předpokladů použitých při výpočtu ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(87)
Belgické orgány byly také požádány, aby pomocí řady hypotéz předložily doplňující informace o předpokladech použitých při výpočtu účinků této ztráty produkce na celkovou ziskovost zemědělského podniku, včetně produkce čistě na orné půdě a smíšené produkce na orné půdě a z hospodářských zvířat. Komise zejména požádala belgické orgány, aby podrobně vysvětlily, proč předpokládají, že 15 % ztráta produkce travin ve smíšeném zemědělském podniku s ornou půdou a hospodářskými zvířaty představuje 40 % ztrátu ziskovosti zemědělského podniku s přihlédnutí k různým typům živočišné výroby. Tyto informace belgické orgány poskytly ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(88)
Belgické orgány byly také požádány, aby předložily výpočty na základě alternativních metod poskytování vyrovnání, například nákladů na nákup náhradního krmiva jako náhrady za ztrátu produkce. Ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány trvaly na tom, že vzhledem k tomu, že takové výpočty nebyly provedeny v době opatření, již je nelze provést.
(89)
Podle názoru Komise proto belgické orgány neprokázaly, že podpora byla omezena pouze na výrobní vícenáklady. Kromě toho, jak je uvedeno výše (bod 79), podpora nebyla degresivní.
(90)
Poskytnutí podpory na ztrátu produkce tak nesplňuje podmínky pokynů. Z těchto důvodů se Komise domnívá, že tato opatření podpory nejsou slučitelná se Smlouvou.
V. ZÁVĚR
(91)
Komise má za to, že Belgie zavedla vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(92)
Opatření nespadají do oblasti působnosti nařízení (EHS) č. 2078/92.
(93)
Opatření týkající se vyrovnání na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv a ztrátu produkce představují provozní podporu, kterou lze za slučitelnou prohlásit pouze výjimečně. V této souvislosti přísný přístup pokynů předpokládá, že podpora na uskladnění a likvidaci může být prohlášena za slučitelnou, pokud je dočasná a degresivní a pokud vyžaduje protiplnění od zemědělce. V případě podpory na ztrátu produkce by měla být podpora dočasná a degresivní a měla by kompenzovat pouze výrobní vícenáklady. Jak bylo analyzováno výše, tyto podmínky nebyly splněny.
(94)
Vzhledem k tomu, že za příjem podpory nebylo vyžadováno žádné protiplnění příjemců a že opatření podpory zjevně neobsahují žádné pobídky pro příjemce, aby podnikli další kroky směřující ke zlepšení ochrany životního prostředí, nepřispívá podle Komise toto opatření podpory k rozvoji určitých hospodářských činností ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(95)
Vyhláška o statkových hnojivech byla zrušena v roce 1998 a veškerá opatření byla zastavena.
(96)
Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že během doby svého uplatňování v letech 1996 a 1997 opatření představovalo nezákonnou a neslučitelnou podporu, která v zásadě musí být vrácena.
(97)
Vzhledem ke skutečnosti, že na pravomoc Komise získat zpět neslučitelnou podporu se vztahuje promlčecí doba v délce deseti let (13), nelze tuto neslučitelnou podporu získat zpět.
(98)
Jakákoli individuální podpora, která v době poskytnutí splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora poskytnutá jako vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech, nezákonně zavedená Belgií v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Individuální podpora poskytnutá v rámci režimu podle článku 1, která v době, kdy byla poskytována, splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 16. září 2013.
ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 16. septembra 2013
o kompenzáciách podľa vyhlášky o hnojivách C 75/98 (ex NN 45/98), ktorú vykonáva Belgicko (Flámsko)
[oznámené pod číslom C(2013) 5818]
(Iba francúzske a holandské znenie je autentické)
(2013/530/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili svoje pripomienky (1),
keďže:
I. POSTUP
(1)
Útvary Európskej komisie po tom, ako im bola doručená sťažnosť, že flámska vláda vypláca nelegálnu pomoc poľnohospodárom na používanie priemyselných a prírodných hnojív (ďalej len „opatrenie“), listom zo 4. februára 1998 požiadali belgické orgány, aby poskytli informácie o vykonávaní rozhodnutia flámskej vlády z 20. decembra 1995 o kompenzácii splatnej poľnohospodárom za povinnosti podľa právnych predpisov o priemyselných hnojivách (ďalej len „vyhláška o hnojivách“).
(2)
Komisia dostala tieto informácie prostredníctvom listu flámskeho ministra životného prostredia a zamestnanosti z 18. marca 1998 a listu stáleho zastúpenia Belgicka z 31. marca 1998.
(3)
Stretnutie zástupcov príslušných belgických orgánov a útvarov Európskej komisie sa uskutočnilo 15. apríla 1998.
(4)
Komisia telexom z 10. júla 1998 požiadala belgické orgány o dodatočné informácie, pričom odpoveď belgických orgánov na túto žiadosť bola doručená listom zo 7. augusta 1998 a zaregistrovaná 10. augusta 1998.
(5)
Podľa informácií belgických orgánov sa platby realizovali v roku 1996. Jednako, opatrenie nebolo oznámené Komisii v súlade s článkom 93 ods. 3 Zmluvy o ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ). Z tohto dôvodu sa spis zaradil do registra neoznámenej pomoci pod číslom NN 45/98. Hoci sa schéma uplatňovala v rokoch 1996 a 1997 Komisia vzala na vedomie záväzok belgických orgánov v liste zo 7. augusta 1998 nevyplatiť pomoc na rok 1997, kým Komisia nedospeje k rozhodnutiu o zlučiteľnosti predmetnej pomoci so spoločným trhom. Belgické orgány informovali Komisiu, že zámerom flámskej vlády bolo začleniť túto kompenzačnú schému do flámskeho programu pomoci v rámci nariadenia Rady (EHS) č. 2078/92 (2).
(6)
Listom z 21. januára 1999 Komisia informovala Belgicko o svojom rozhodnutí, že v súvislosti s predmetným opatrením začne konanie v zmysle článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“).
(7)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania sa uverejnilo 17. apríla 1999 v úradnom vestníku (3).
(8)
Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniu.
(9)
Komisia nedostala od zainteresovaných strán žiadne pripomienky.
(10)
Belgické orgány stiahli oznámenia týkajúce sa iných vecí hnojív vo Flámsku (C12/1999, N105/1999, N311/99).
(11)
Komisii bola 6. marca 2012 doručená sťažnosť od istého poľnohospodára týkajúca vyplatenia kompenzácie za rok 1996 podľa vyhlášky o hnojivách. Na stretnutí zástupcov belgických (flámskych) orgánov a útvarov Európskej komisie 16. apríla 2012 Komisia požiadala belgické orgány, aby poskytli svoje stanovisko k sťažnosti.
(12)
Európska komisia 9. novembra 2012 požiadala o dodatočné informácie. Belgické orgány odpovedali listom zo 14. januára 2013.
II. PODROBNÝ OPIS POMOCI
1. NÁZOV
(13)
Kompenzácia podľa vyhlášky o hnojivách
2. ROZPOČET
(14)
Celkový rozpočet opatrenia na rok 1996 bol 427 511 868 BEF (belgických frankov) rozčlenený na tieto položky:
a)
kompenzácie za znížený výnos
-
trávny porast 250 279 282 BEF,
-
kukurica 50 102 650 BEF;
b)
kompenzácia nákladov na zneškodnenie prírodného hnojiva 65 486 397 BEF;
c)
kompenzácia nákladov na skladovanie prírodného hnojiva 34 276 829 BEF;
d)
kompenzácia za zakúpenie dodatočného priemyselného hnojiva 27 366 710 BEF.
(15)
Kompenzácia podľa vyhlášky o hnojivách sa vyplatila za rok 1996.
(16)
V súlade s vyhláškou o hnojive je kompenzácia splatná poľnohospodárom, ktorých celý podnik alebo jeho časť sa nachádza vo vodnej alebo prírodnej zóne. Týka sa to 7,502 (z celkového počtu 40,673) podnikov s ornou pôdou alebo chovom dobytka vo Flámsku (18,5 %). Z hľadiska rozlohy, z celkovej rozlohy 649,223 ha ornej pôdy alebo oblastí chovu dobytka 47,948 ha (7,5 %) pripadá na vodnú zónu a 21,919 ha (3 %) pripadá na prírodnú zónu.
(17)
Cieľom schémy pomoci je umožniť poľnohospodárom s pozemkami v environmentálne citlivej oblasti prispôsobiť sa prísnejším normám používania prírodného hnojiva a kompenzovať hospodárske straty, ktoré týmto poľnohospodárom vznikajú. Pomoc sa počíta na základe straty príjmu, pričom sa zohľadňujú bežné poľnohospodárske praktiky mimo týchto citlivých zón. Podľa belgických orgánov bola kompenzácia potrebná aj na to, aby sa predišlo sociálnym nepokojom.
(18)
Pomoc sa poskytuje na kompenzáciu poľnohospodárov v citlivých zónach za:
a)
zníženie produkcie v dôsledku zníženého využívania priemyselných a prírodných hnojív;
b)
dodatočné náklady na zneškodnenie prírodného hnojiva;
c)
dodatočné náklady na skladovanie prírodného hnojiva;
d)
dodatočné zakúpenie priemyselného hnojiva.
(19)
Podľa informácií, ktoré poskytli belgické orgány, boli platby poľnohospodárom s cieľom kompenzovať povinnosti vyplývajúce z právnych predpisov o priemyselných hnojivách založené na štyroch právnych textoch:
a)
rozhodnutí flámskej vlády z 20. decembra 1995 o kompenzácii splatnej poľnohospodárom za povinnosti podľa právnych predpisov o priemyselných hnojivách,
b)
rozhodnutí flámskej vlády z 20. decembra 1995, ktorým sa stanovili kompenzácie na roky 1996 a 1997 podľa článku 15 ods. 9 vyhlášky z 23. januára 1991 o ochrane životného prostredia pred znečistením hnojivom,
c)
rozhodnutí flámskej vlády z 19. marca 1996, ktorým sa stanovujú pravidlá dodatočných povinností vzhľadom na zneškodnenie prírodných hnojív a pomoc s dodatočným nadbytkom hnojiva v oblastiach, kde sa uplatňujú prísnejšie normy rozmetávania hnojiva,
d)
rozhodnutí flámskej vlády z 15. júla 1997, ktorým sa zmenilo rozhodnutie flámskej vlády z 20. decembra 1995, ktorým stanovili kompenzácie na roky 1996 a 1997 podľa článku 15 ods. 9 vyhlášky z 23. januára 1991 o ochrane životného prostredia pred znečistením hnojivom.
(20)
Žiaden z týchto právnych textov nebol oznámený Komisii v súlade s článkom 93 Zmluvy o ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ).
(21)
Podľa belgických orgánov je politika hnojenia prírodným hnojivom vo Flámsku založená na vyhláške z 20. decembra 1995, ktorou sa zmenila vyhláška z 23. januára 1991 o ochrane životného prostredia pred znečistením priemyselnými hnojivami. Účelom tejto vyhlášky je redukovať environmentálne problémy spôsobené obohacovaním povrchovej a podzemnej vody a vylúhovaním fosfátov a nitrátov do pôdy, pričom existuje riziko ich preniknutia do povrchovej a podzemnej vody. Podľa správy o životnom prostredí a prírode vo Flámsku pochádza 56 % čistého zaťaženia životného prostredia dusíkom a fosfátmi z poľnohospodárstva. Vo Flámsku tvoria 21 % znečisťujúcich emisií čpavok vypúšťaný z chovu dobytka a rozstrekovanie močovky.
(22)
Vo vyhláške o hnojivách sa vytýčil cieľ dosiahnuť a/alebo udržať požadovanú štandardnú kvalitu pôdy, vody (povrchovej i podzemnej) a ovzdušia. Stanovuje sa v nej postupné sprísňovanie obmedzení používania prírodného hnojiva. To znamená, že povoľuje prispôsobenia počas prechodného obdobia. Normy regulujúce používanie priemyselného hnojiva sa majú sprísňovať postupne, výnimkou sú mimoriadne citlivé oblasti, konkrétne vodné a prírodné zóny, kde prísnejšie pravidlá začali platiť okamžite.
(23)
Ďalej sa vo vyhláške stanovuje zmrazenie produkcie prírodného hnojiva a počtu dobytka vo Flámsku na úrovni z roku 1992. Na tento účel sa zavádza postup miestnych povolení. Zároveň sa v prípade väčších podnikov povolenie pri jeho obnovení redukuje až do miery 25 %. Sektoru chovu dobytka sa poskytol časový rámec (do roku 2002) na to, aby našiel spôsoby, ako znížiť nadbytočné množstvá prírodného hnojiva a ich vplyv.
(24)
Prísnejšie obmedzenia začali platiť okamžite 1. januára 1996 v týchto oblastiach:
a)
v povodiach a chránených vodných oblastiach,
b)
prírodných oblastiach, prírodných rezerváciách, lesoch,
c)
oblastiach chránených na základe smernice o vtákoch,
d)
v údoliach, na ekologicky hodnotnej poľnohospodárskej pôde,
e)
na pôdach citlivých na nitráty,
f)
na pôdach znečistených fosfátmi.
(25)
Podľa belgických orgánov sa pri určovaní týchto citlivých oblastí zohľadnili požiadavky smernice Rady 91/676/EHS (4) o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, ako aj smernica Rady 79/409/EHS (5) o ochrane voľne žijúceho vtáctva.
(26)
V súlade s vyhláškou o hnojivách platili na celom území Flámska s výnimkou vodných a prírodných zón od 1. januára 1996 do 31. decembra 1998 všeobecné hraničné hodnoty aplikovania priemyselných a prírodných hnojív uvedené v tejto časti. Tieto hraničné hodnoty boli vyjadrené v kg oxidu fosforečného, v kg dusíka z chemických hnojív a v kg celkového množstva dusíka povoleného na rok, ako sa uvádza v tabuľke.
Skupina plodín
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojív
Celkový obsah dusíka
Trávne porasty
170
250
450
Kukurica
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Plodiny s malou potrebou dusíka (6)
125
125
170
Iné plodiny
150
225
325
(27)
Navyše belgické orgány uverejnili aj tieto hraničné hodnoty, ako orientačné ciele, ktoré chceli dosiahnuť po roku 2003:
Skupina plodín
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojív
Dusík z chovu dobytka, prírodného hnojiva a priemyselných hnojív
Celkový obsah dusíka
Trávne porasty
125
250
250
450
Kukurica
100
130
225
275
Plodiny s malou potrebou dusíka (7)
100
70
125
125
Iné plodiny
100
150
200
275
(28)
Dodatočne k týmto kvantitatívnym hraničným hodnotám je na bežnej poľnohospodárskej pôde zakázané rozmetávať prírodné hnojivo alebo iné organické hnojivá v týchto obdobiach: od 21. septembra do 21. januára, všetky nedele a štátne sviatky, soboty s výnimkou sobôt medzi 1. februárom a 15. májom, v noci (medzi 22.00 hodinou a 7.00 hodinou) a keď je pôda zaplavená, zmrznutá alebo zasnežená.
(29)
Vo vodných zónach platia prísnejšie normy vzhľadom na to, že sa využívajú ako zdroje pitnej vody, alebo sú mimoriadne citlivé na vylúhovanie dusíka. Pojem „vodná zóna“ znamená:
a)
povodia a chránené zóny typov II a III pre podzemnú vodu vymedzené podľa vyhlášky z 24. januára 1984, v ktorej sa stanovujú opatrenia na spravovanie podzemnej vody,
b)
citlivé oblasti, ktoré flámska vláda určila ako oblasti, ktoré si vyžadujú prísnejšie normy v rámci subhydrografických rezervoárov povrchovej vody určenej na výrobu pitnej vody vymedzené v súlade so zákonom z 26. marca 1971 o ochrane povrchovej vody pred znečistením,
c)
oblasti s pôdami citlivými na nitráty, ktoré si vyžadujú prísnejšie normy, ako ich určila flámska vláda a ako sú vymedzené podľa vyhlášky z 24. januára 1984, v ktorej sa stanovujú opatrenia na spravovanie podzemnej vody.
(30)
V ďalšej tabuľke sa uvádzajú normy regulujúce používanie prírodného hnojiva, ktoré sa na vodné zóny vzťahujú od 1. januára 1996. Tieto pravidlá sú založené na obvyklých výnosoch uvedených skupín plodín a environmentálne prijateľných stratách v týchto zónach. Množstvá sú vyjadrené v kg P2O5 a v kg dusíka na hektár za rok.
Skupina plodín
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojív
Dusík z chovu dobytka, prírodného hnojiva a priemyselných hnojív
Celkový obsah dusíka
Trávne porasty
120
200
200
350
Kukurica
100
150
170
275
Plodiny s malou potrebou dusíka
80
70
125
125
Iné plodiny
100
150
170
275
(31)
Vo vodných zónach je rozmetávanie hnoja zakázané v období od 1. septembra do 21. januára vrátane, výnimkou sú zóny A a B oblastí využívaných na získavanie povrchovej vody, kde zákaz platí do 15. februára vrátane.
(32)
Pojem „prírodná zóna“ znamená:
a)
údolia a ekologicky hodnotná poľnohospodárska pôda vyznačené na mapách rozvoja vidieka v zákone z 29. marca 1962 o organizácii územného a mestského plánovania,
b)
osobitné chránené zóny vymedzené v rozhodnutí flámskej vlády zo 17. októbra 1988,
c)
osobitné biotopy a susediace nárazníkové zóny,
d)
lesy, prírodné oblasti, oblasti rozvoja prírody alebo prírodné rezervácie vyznačené na mapách rozvoja vidieka v zákone z 29. marca 1962 o organizácii územného a mestského plánovania, s prechodným opatrením platným do 31. decembra 1997.
(33)
V nasledujúcej tabuľke sa uvádzajú normy regulujúce používanie prírodného hnojiva, ktoré sa na prírodné zóny vzťahujú od 1. januára 1996. Tieto pravidlá sú založené na obvyklých výnosoch uvedených skupín plodín a environmentálne prijateľných stratách v týchto zónach. Množstvá sú vyjadrené v kg P2O5 a v kg dusíka na hektár za rok.
Skupina plodín
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojív
Celkový obsah dusíka
Trávne porasty
120
200
400
Kukurica
100
150
275
Plodiny s malou potrebou dusíka
80
70
125
Iné plodiny
100
150
275
(34)
V prírodných zónach je rozmetávanie prírodného hnojiva zakázané v období od 1. septembra do 21. januára vrátane, na trávnych plochách dôležitých z hľadiska ochrany vtáctva ho možno zakázať aj od 1. apríla do 30. júna. Ďalej je od 1. januára 1998 zakázané aplikovať akékoľvek priemyselné hnojivo v lesoch, prírodných oblastiach, oblastiach rozvoja prírody alebo prírodných rezerváciách, výnimkou sú exkrementy dobytka na paši, pričom je povolená maximálna zaťaženosť pôdy dvoma dobytčími jednotkami na ha, počítané na rok. Rodinným poľnohospodárskym podnikom môžno udeliť dočasné výnimky z tohto zákazu.
(35)
Podľa vyhlášky o hnojivách sa kompenzácie vyplácajú automaticky len vzhľadom na trávne porasty a kukuricu. V prípade iných plodín sa vychádza z predpokladu, že znížená miera používania priemyselných hnojív nemá za následok zníženie produkcie. V tom prípade však poľnohospodár môže získať kompenzáciu, ak je schopný (schopná) predložiť dôkazy o stratách.
(36)
Kompenzácie za zmeny vo výnose trávnych porastov sa počítajú na základe rozdielu medzi normou povoleného používania priemyselných hnojív v oblastiach mimo citlivých zón a normou povolenou v citlivých zónach, pričom sa rozlišuje medzi oblasťami vo vodných zónach a oblasťami v prírodných zónach. Cieľom tejto pomoci je kompenzovať stratu výnosu a ziskovosti v dôsledku predmetného zníženia.
(37)
Východiskom výpočtu pomoci je priemerný polovičný hrubý zisk (semi-gross margin - SGM) v BEF/ha za posledné tri roky pred udelením kompenzácie podľa zákona o dani z príjmov. Rozlišuje sa medzi pôdou využívanou na účely výroby mlieka a inými trávnymi porastmi. Na účely výpočtu SGM je Flámsko rozdelené na 13 oblastí v závislosti od agronomických vlastností predmetnej oblasti.
(38)
V prípade trávnych porastov využívaných na účely výroby mlieka je najvyšší SGM v oblasti Antwerp Kempenland (55 700 BEF/ha), najnižší v oblasti Dunes (33 167 BEF/ha), priemerná hodnota celého Flámska je 44 160 BEF/ha. V prípade trávnych porastov využívaných na iné účely než výroba mlieka je najvyšší SGM v piesčitom/ílovitom pásme v oblasti West Vlaanderen (36 100 BEF/ha), najnižší v oblasti Dunes (24 633 BEF/ha), priemerná hodnota celého Flámska je 31 941 BEF/ha.
(39)
Vo vodných zónach je kompenzácia založená na skutočnosti, že maximálna povolená úroveň používania dusíka je 350 kg/ha oproti 450 kg/ha v bežných zónach, čo zodpovedá zníženiu o 22 %. Podľa zákona o klesajúcich výnosoch belgické orgány vypočítali vyplývajúce zníženie výnosu o 15 %. Vplyv na ziskovosť podniku však bude väčší. Po odpočítaní fixných nákladov belgické orgány vypočítali, že SGM v priemere dosahuje 40 % celkového výnosu. To znamená, že zníženie výnosu o 15 % bude mať za následok 37,5 % zníženie SGM (15 % × 100/40). Základ vyplatenia kompenzácie za znížený výnos v dotknutej oblasti je teda SGM × 37,5 %. Zároveň sú poľnohospodári povinní vo vodných zónach používať o 50 kg/ha menej chemických hnojív. To predstavuje úsporu 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Preto sa táto suma odpočítava od pomoci, ktorá sa má vyplatiť.
(40)
V prípade prírodných zón je kompenzácia založená na rovnakých zásadách. V prírodných zónach je maximálna povolená úroveň používania dusíka 400 kg/ha oproti 450 kg/ha v bežných zónach, čo zodpovedá zníženiu o 11 %. Belgické orgány vypočítali vyplývajúce zníženie výnosu o 7 %. Zníženie výnosu o 7 % bude mať za následok 17,5 % zníženie SGM (7 % × 100/40). Základ vyplatenia kompenzácie za znížený výnos v prírodnej zóne je teda SGM × 17,5 %. Dodatočne sa dosahuje rovnaká úspora pomoci vo výške 800 BEF (pozri ods. 39) vzhľadom na úspory dosiahnuté pri znížení miery používania priemyselného hnojiva.
(41)
V tabuľke sú zhrnuté najvyššie, najnižšie a priemerné sadzby pomoci, ktorá sa má vyplatiť.
Trávne plochy využívané na účely výroby mlieka
SGM
Sadzba pomoci vo vodných zónach
FOR-L_2013285SK.01000801.notes.0001.xml.jpg
Sadzba pomoci v prírodných zónach
FOR-L_2013285SK.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerp Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dunes
33 167
11 638
5 004
Priemer
44 160
15 760
9 928
Iné trávne porasty
SGM
Sadzba pomoci vo vodných zónach
FOR-L_2013285SK.01000801.notes.0003.xml.jpg
Sadzba pomoci v prírodných zónach
FOR-L_2013285SK.01000801.notes.0004.xml.jpg
West Vlaanderen piesčité/ílovité pásmo
36 100
12 738
5 518
Dunes
24 633
8 437
3 511
Priemer
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgické orgány zdôraznili, že ide o maximálne miery kompenzácie na hektár. Celková oblasť trávneho porastu, na ktorú možno vyplatiť kompenzáciu je 31 003 ha, z čoho 17 468 ha je vo vodných zónach a 13 535 ha v prírodných zónach. Maximálna teoretická kompenzácia, ktorú bolo možné vyplatiť, je 202 822 411 BEF vo vodných zónach a 65 900 155 BEF v prírodných zónach. Vzhľadom na nižšie miery pomoci na trávne porasty využívané na iné účely než výrobu mlieka však skutočná kompenzácia udelená na trávne porasty predstavovala 250 275 012 BEF ročne, z čoho 186 505 640 BEF išlo na vodné zóny, 63 769 372 BEF na prírodné zóny. Podľa belgických orgánov je tento rozdiel medzi maximálnou teoretickou mierou pomoci a mierou skutočne vyplatenej pomoci spôsobený celým radom faktorov, predovšetkým skutočnosťou, že kompenzácia sa vyplácala len na trávne porasty, ktoré daný poľnohospodársky podnik využíval ako trávny porast už v roku 1994.
(43)
Pri kukurici sa uplatňuje paušálna miera pomoci za stratu produkcie vo výške 3 600 BEF/ha za predpokladu, že táto kukurica sa stále pestuje na rovnakej parcele a nevysiala sa na preoranom trávnatom poraste. Táto pomoc je založená na odhadoch, že priemerná produkcia sušiny pri kukurici je 14 500 kg/ha a priemerná strata výnosu vyplývajúca z prísnejších noriem je 900 kg/ha. Na základe odhadovaného nákladu na výrobu 4 BEF/kg sušiny vyplýva strata príjmu vo výške 3 600 BEF.
(44)
Navyše sa poľnohospodárom odporúča po kukurici vysiať trávu, čím sa zníži vyplavovanie nitrátov z pôdy a ich vylúhovanie. Na tento účel sa poskytla dodatočná pomoc vo výške 3 600 BEF. Podľa belgických orgánov sa táto pomoc vzťahuje len na náklady na trávne osivo.
(45)
Pomoc sa poskytuje poľnohospodárskym podnikom vo vodných a prírodných zónach na pokrytie dodatočných nákladov na zneškodnenie nadbytočného prírodného hnojiva, ktoré je výsledkom nižších hraničných hodnôt aplikovania prírodného hnojiva.
(46)
Pomoc sa poskytuje, ak poľnohospodársky podnik má dodatočné nadbytky prírodného hnojiva, ktoré sa nazhromaždili v dôsledku prísnejších noriem regulujúcich jeho aplikovanie. Na výpočet pomoci sa rozlišuje medzi:
a)
rodinnými podnikmi s chovom dobytka a inými poľnohospodárskymi podnikmi s chovom dobytka, ktoré nenadobudli dodatočnú ornú pôdu v rokoch 1993 až 1996; na výpočet možností zneškodenia prírodného hnojiva sa zohľadňuje rozloha ornej pôdy uvedená v registri v roku 1996,
b)
inými než rodinnými podnikmi s chovom dobytka, ktoré nadobudli dodatočnú pôdu v rokoch 1993 až 1996; plocha, ktorú treba zohľadniť na zistenie možností zneškodnenia prírodného hnojiva, je založená na rozlohe ornej pôdy zaznamenanej v roku 1994 (situácia podniku v roku 1993).
(47)
Na účely výpočtu pomoci sa používa vážený priemer založený na určení počtu zvierat každého druhu (hovädzí dobytok, ošípané, hydina, iné) vo Flámsku a typickom minerálnom zložení hnojiva od každého druhu z hľadiska obsahu minerálov.
(48)
Na tomto základe sa odhaduje, že každá tona hnojiva obsahuje 6,6 kg dusíka a 4,2 kg oxidu fosforečného.
(49)
Pomoc sa vypláca na jednotku minerálu [na kg oxidu fosforečného (P2O5) a na kg dusíka (N)], na ktorý možno poskytnúť kompenzáciu. Lokalita podniku je rozhodujúca pre výšku platby. Suma, ktorá sa má vyplatiť, je:
a)
13 BEF/jednotku pre podniky v „bielych“ obciach s revidovanou produkciou 75 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/jednotku pre podniky v „sivých“ obciach s revidovanou produkciou 75 až 125 kg P2O5/ha,
c)
27 BEF/jednotku pre jeden podnik v obci s revidovanou produkciou 125 kg P2O5/ha.
(50)
Sumy pomoci sú vyššie pre obce s vyššou revidovanou produkciou pretože hnojivo treba prevážať na väčšie vzdialenosti.
(51)
Navyše sa pomoc má vyplatiť aj ako kompenzácia pre poľnohospodárov, ktorí už nemôžu využívať zmluvné úpravy so susednými poľnohospodárskymi podnikmi a rozmetávať svoj nadbytočný hnoj v týchto podnikoch. Na to, aby bol podnik oprávnený, musí mať uzavretú dohodu o zneškodnení nadbytočného prírodného hnojiva z roku 1995 s používateľom s pôdou v oblasti, kde platia prísnejšie normy, a musí mať sídlo v obci s revidovanou produkciou vyše 100 kg P2O5/ha. Kompenzácia sa vypláca za jednotku minerálov, teda za kg P2O5 a za kg N, ktoré sa u týchto používateľov zneškodní menej. Maximálne množstvo, na ktoré možno poskytnúť kompenzáciu, je rozdiel možností zneškodnenia medzi bežnými normami regulujúcimi aplikáciu prírodného hnojiva a normami platnými v oblastiach s prísnejšími pravidlami. Lokalita podniku je rozhodujúca pre splatnú sumu, ktorá predstavuje:
a)
27 BEF/jednotku pre jeden podnik v obci s revidovanou produkciou 125 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/jednotku pre všetky ostatné podniky.
(52)
Rodinné podniky s chovom dobytka s nadbytočným prírodným hnojivom na parcelách pôdy v subhydrografickej panve na získavanie povrchovej vody Kluizen alebo pôdy citlivej na nitráty na brehoch rieky Maas môžu využiť záväzok skladu prírodného hnojiva prijať nadbytok prírodného hnojiva vzniknutý v dôsledku prísnejších noriem regulujúcich aplikovanie prírodného hnojiva. V takom prípade sa kompenzácia za zneškodnenie a skladovanie prírodného hnojiva znižuje proporcionálne k množstvu minerálov, na ktoré sklad prírodného hnojiva poskytol pomoc.
(53)
Keďže rozmetávanie prírodného hnojiva vo vodných a prírodných zónach sa zakázalo v období začínajúcom 1. septembrom, a nie 21. septembrom ako v iných zónach, niektorí poľnohospodári zaznamenali ťažkosti, pretože v mnohých poľnohospodárskych podnikoch sa prírodné hnojivo rozmetáva po žatve a žatva mnohých plodín prebieha po (každoročnom) dátume začiatku platnosti zákazu. Vo vodných a prírodných zónach už nebolo možné hnojiť. Belgické orgány odhadujú, že v dôsledku toho by dotknuté podniky potrebovali dodatočné možnosti na skladovanie hnoja na tri mesiace.
(54)
Rozdiely v normách regulujúcich aplikovanie prírodného hnojiva medzi bežnými oblasťami a vodnými a prírodnými zónami zodpovedajú približne 50 kg P2O5/ha. Keďže jedna tona prírodného hnojiva obsahuje priemerne 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha zodpovedá potrebe skladovacej kapacity na ha približne 10 ton.
(55)
Na základe odhadu, že náklady na vybudovanie skladovacieho zariadenia s kapacitou 500 m3 sa pohybujú vo výške 1 260 120 BEF, belgické orgány odhadujú, že zabezpečenie potrebnej skladovacej kapacity by znamenalo investície vo výške približne 2 500 BEF na tonu skladovacej kapacity, ktoré by sa amortizovali počas 20 rokov, čo teda zodpovedá 125 BEF/t/rok. Ročná kompenzácia vo výške 1 250 BEF/ha je teda splatná poľnohospodárom produkujúcim prírodné hnojivo pochádzajúce od dobytka s ornou pôdou v oblastiach, kde platia prísnejšie pravidlá aplikovania a rozmetávania prírodného hnojiva.
(56)
Poľnohospodári, ktorí v roku 1996 dostali túto kompenzáciu za skladovanie prírodného hnojiva podľa vyhlášky o hnojivách, nemôžu v rovnakom roku získať úrokové dotácie alebo investičné dotácie na vybudovanie skladovacieho zariadenia pre prírodné hnojivo pochádzajúce od dobytka v rámci flámskeho Poľnohospodárskeho investičného fondu (VLF).
(57)
Keďže poľnohospodári s pozemkami vo vodných zónach nemôžu úplne dosiahnuť povolené množstvá dusíka na hektár len prostredníctvom aplikovania prírodného hnojiva, belgické orgány vychádzajú z predpokladu, že poľnohospodári v predmetných oblastiach sa budú usilovať udržať hladinu produkcie pomocou chemických hnojív, predovšetkým pri „iných plodinách“ a kukurici.
(58)
Predpokladá sa, že takéto podniky použijú dodatočných 60 kg N/ha za 16 BEF/kg. Pomoc, ktorá sa má vyplatiť, teda dosahuje výšku 960 BEF (60 × 60), ktorá sa zaokrúhľuje na paušálnu sadzbu 1 000 BEF/ha.
(59)
Poľnohospodári, ktorí mali v roku 1994 ornú pôdu vo vodnej alebo prírodnej zóne, môžu o kompenzácie vzťahujúce sa na tieto oblasti požiadať sklad prírodného hnojiva, ktorý je zodpovedný za správu schémy. Sú povinní na mapách a plánoch vyznačiť každú parcelu svojej ornej pôdy a predložiť plán plodín na rok 1994 a na rok, keď podávajú žiadosť. Ak sa orná pôda nachádza vo viacerých oblastiach alebo zónach, kompenzácia sa počíta na základe najprísnejšej normy aplikovania a rozmetávania prírodného hnojiva. Sklad prírodného hnojiva preskúma žiadosti a informuje dotknutých poľnohospodárov, aké kompenzácie na základe dostupných informácií vyplatí. Kompenzácie sa nevyplácajú, ak suma nedosahuje 1 000 BEF. Žiadatelia majú právo odvolať sa k flámskemu ministrovi životného prostredia, ktorý je povinný do šiestich mesiacov vydať rozhodnutie, v opačnom prípade sa vychádza z toho, že odvolaniu sa vyhovelo.
(60)
Sklad prírodného hnojiva, polícia a pracovníci oddelenia inšpekcií životného prostredia riadiaceho orgánu pre životné prostredie, prírodu, krajinu a vodu, ako aj iní štátni úradníci sú oprávnení kontrolovať, či poľnohospodári dodržiavajú svoje povinnosti vyplývajúce z vyhlášky o hnojivách. Ak sa zistia porušenia, poľnohospodárom sa môže uložiť povinnosť pomoc vrátiť. Na základe vyhlášky o hnojivách nemožno poskytnúť pomoc na pôdu vyňatú z produkcie.
III. POSÚDENIE POMOCI
(61)
Opísané opatrenia sú štátnou pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Kompenzácia sa vypláca zo štátnych zdrojov, a to určitým kategóriám poľnohospodárov, konkrétne poľnohospodárom s podnikmi vo vodných a prírodných zónach. Táto podpora narúša hospodársku súťaž alebo predstavuje riziko jej narušenia a má vplyv na obchod medzi členskými štátmi, pretože zlepšuje konkurenčné postavenie poľnohospodárov, ktorí dostávajú kompenzácie, v porovnaní s poľnohospodármi v iných častiach Belgicka alebo iných členských štátoch, ktorým sa pomoc neposkytuje. Okrem toho, keďže produkty predmetných poľnohospodárov sú predmetom vnútorného obchodu EÚ, dané opatrenia pravdepodobne ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi.
(62)
Belgické orgány vo svojich písomných objasneniach zdôraznili environmentálne ciele schémy pomoci a v tejto súvislosti sa odvolali na ustanovenia v nariadení Rady (EHS) č. 2078/92 z 30. júna 1992 o produkčných metódach poľnohospodárstva, ktoré sú kompatibilné s požiadavkami na ochranu životného prostredia a zachovanie krajiny (ďalej len nariadenie (EHS) č. 2078/92) (8) a na usmernenia Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (9). V bode 2.1 usmernení týkajúcich sa pomoci na životné prostredie sa uvádza, že v sektore poľnohospodárstva sa usmernenia nevzťahujú na oblasť, na ktorú sa vzťahuje nariadenie (EHS) č. 2078/92. Preto je vhodné začať posúdením uplatňovania nariadenia (EHS) č. 2078/92 na dotknuté opatrenia.
(63)
Belgické orgány vysvetlili, že kompenzácie poľnohospodárom poskytované ako časť opatrení v prírodných a vodných zónach by sa mali vnímať ako spôsob vykonávania ustanovení nariadenia (EHS) č. 2078/92.
(64)
Nariadením (EHS) č. 2078/92 sa zriaďuje schéma pomoci Spoločenstva, ktorej účelom je okrem iného podporovať dobrovoľné používanie poľnohospodárskych praktík, ktoré pomáhajú znižovať nepriaznivé pôsobenie poľnohospodárstva na životné prostredie, a to na základe záväzkov poľnohospodárov (článok 2 ods. 1). Členské štáty určujú podmienky poskytovania pomoci a sumu, ktorá sa má vyplatiť, na základe záväzku príjemcu a straty príjmu, ako aj potreby poskytnúť stimul (článok 5 ods. 1 písm. a), b)). Navyše môže Spoločenstvo podľa podmienok určených Komisiou takisto prispieť k určitým prémiám, ktoré poskytujú členské štáty ako kompenzáciu za straty príjmu v dôsledku povinného uplatňovania obmedzení uvedených v článku 2 v súvislosti s opatreniami vykonávanými v daných členských štátoch podľa ustanovení Spoločenstva (článok 4 ods. 5 nariadenia (EHS) č. 2078/92).
(65)
Navyše podľa článku 10 ods. 1 majú členské štáty možnosť zaviesť štátom financované schémy pre dodatočné opatrenia, pri ktorých sa podmienky poskytnutia pomoci líšia od požiadaviek nariadenia alebo pri ktorých sumy presahujú hraničné hodnoty stanovené v nariadení. Tieto schémy musia spĺňať ciele nariadenia a dodržiavať pravidlá štátnej pomoci.
(66)
Predmetná schéma nie je zameraná na poskytovanie kompenzácie za straty spojené s dodržiavaním dobrovoľných záväzkov poľnohospodárov. Nezahŕňa ani spolufinancovanie kompenzácií zo strany Spoločenstva v súvislosti s opatreniami, ktoré vykonáva Belgicko podľa podmienok, ktoré určila Komisia. Schéma sa naopak týka financovania kompenzácií za straty z (výlučne) vnútroštátnych zdrojov, pričom dané straty sú dôsledkom spĺňania povinností vyplývajúcich z vnútroštátnych právnych predpisov o priemyselných hnojivách.
(67)
Preto pomoc nespadá do rozsahu uplatňovania nariadenia a musí sa preskúmať na základe uplatniteľných pravidiel štátnej pomoci.
IV. UPLATŇOVANIE USMERNENÍ SPOLOČENSTVA O ŠTÁTNEJ POMOCI NA OCHRANU ŽIVOTNÉHO PROSTREDIA
(68)
Je potrebné zvážiť, či možno opatrenia vnímať ako zlučiteľné s usmerneniami, ktoré v roku 1994 stanovila Komisia vzhľadom na štátnu pomoc na ochranu životného prostredia (10) (ďalej len „usmernenia“), ktoré platili v čase vykonávania opatrenia (11).
(69)
V tejto súvislosti treba poznamenať, že opatrenia pomoci na kompenzáciu za znížený výnos trávnych porastov alebo kukurice, pomoc na zneškodnenie nadbytku prírodného hnojiva a kompenzácie dodatočných nákladov na používanie priemyselného hnojiva predstavujú prevádzkovú pomoc. Belgické orgány v odpovedi na otázku útvarov Komisie vysvetlili, že náklady na skladovanie prírodného hnojiva sú síce porovnateľné s nákladmi na investície do dodatočných skladovacích zariadení, ale v podstate nie sú priamo spojené so žiadnymi skutočnými investíciami. Komisia na základe týchto vysvetlení dospela k názoru, že aj toto opatrenie by sa malo považovať za prevádzkovú pomoc.
(70)
Vo všeobecnosti Komisia zastáva názor, že vyplácanie prevádzkovej pomoci sektoru poľnohospodárstva len s malou pravdepodobnosťou zabezpečí trvalý prínos pre rozvoj sektora a môže spôsobiť narušenie podmienok hospodárskej súťaže, čo znevýhodní poľnohospodárov, ktorí takúto pomoc nedostávajú. Preto k posudzovaniu takejto pomoci pristupuje veľmi prísne.
(71)
Vyplácanie prevádzkovej pomoci na opatrenia na ochranu životného prostredia je predmetom bodu 3.4 usmernení, ktorý znie:
„Komisia v súlade s dlhoročnou politikou za bežných okolností neschvaľuje prevádzkovú pomoc, ktorá oslobodzuje podniky od nákladov súvisiacich so znečistením alebo zaťažením životného prostredia, ktoré spôsobujú. Za určitých dôkladne vymedzených okolností však Komisia môže urobiť výnimku z tejto zásady. Urobila tak doteraz v oblasti nakladania s odpadom a oslobodením od environmentálnych daní. Komisia bude naďalej posudzovať takéto prípady na základe ich prínosu, ako aj prísnych kritérií, ktoré vypracovala v uvedených dvoch oblastiach. Podľa týchto kritérií pomoc musí byť kompenzáciou jedine za dodatočné náklady na produkciu v porovnaní s bežnými nákladmi, mala by byť dočasná a zo zásady degresívna, aby sa tak poskytol stimul na zníženie znečisťovania alebo na rýchlejšie zavedenie efektívnejších spôsobov využívania zdrojov. Ďalej nesmie byť v protiklade k iným ustanoveniam Zmluvy o ES, a predovšetkým k ustanoveniam týkajúcim sa voľného pohybu tovaru a služieb.
V oblasti nakladania s odpadom verejné financovanie dodatočných nákladov selektívneho zberu, zhodnocovania odpadu a nakladania s komunálnym odpadom v prospech podnikov, ako aj spotrebiteľov, môže zahŕňať štátnu pomoc, ale v takom prípade môže byť schválené za predpokladu, že podniky musia platiť pomerný podiel za to, že systém využívajú, alebo za množstvo odpadu, ktoré vyprodukujú. Pomoc na zber, zhodnocovanie priemyselného a poľnohospodárskeho odpadu a nakladanie s ním sa posudzuje v každom prípade jednotlivo.
Dočasné oslobodenie od nových environmentálnych daní možno povoliť, ak je to potrebné na kompenzáciu straty konkurencieschopnosti, najmä na medzinárodnej úrovni. Ďalší faktor, ktorý je potrebné zohľadniť, je to, čo na druhej strane musia vykonať podniky, aby znížili mieru znečistenia životného prostredia. Toto ustanovenie sa vzťahuje aj na oslobodenie od daní zavedené na základe právnych predpisov ES, pri ktorých môžu členské štáty rozhodnúť o oslobodení alebo jeho výške.“
(72)
Pokiaľ ide o pomoc na skladovanie a zneškodnenie nadbytočného prírodného hnojiva, Komisia sa domnieva, že nadbytočné prírodné hnojivo možno považovať za podobu poľnohospodárskeho odpadu. V súlade s citovanými usmerneniami je potrebné pomoc na zneškodnenie tohto odpadu posudzovať v každom prípade jednotlivo na základe kritérií v ich bode 3.4.
(73)
Komisia konštatuje, že predmetné opatrenie bolo dočasné, pretože sa uplatňovalo len v rokoch 1996 a 1997. Ďalej konštatuje, že belgické orgány neoznámili pokračovanie vyplácania priamej pomoci na skladovanie alebo zneškodnenie prírodného hnojiva, hoci sa úpravy zberu prírodného hnojiva od určitých poľnohospodárov zo strany skladu prírodného hnojiva nezmenili.
(74)
Komisia musí takisto zohľadniť skutočnosť, že opatrenia pomoci nie sú degresívne, pretože v oboch predmetných rokoch sa poskytovali rovnaké hladiny pomoci (porov. odôvodnenia 38 - 40, 49 - 51).
(75)
Ďalej na základe informácií, ktoré poskytli belgické orgány, možno usudzovať, že opatrenia boli určené na kompenzáciu úplných nákladov skladovania a zneškodnenia nadbytočného množstva prírodného hnojiva, ktoré je výsledkom obmedzení uložených v citlivých zónach. Tým by boli poľnohospodári oslobodení od poplatkov za zneškodňovanie odpadu. Podľa všetkého sa na poľnohospodárov v citlivých oblastiach nevzťahuje ani žiadna požiadavka, aby znižovali objem vyprodukovaného prírodného hnojiva. Poľnohospodári teda neposkytujú žiadnu protihodnotu za pomoc, ktorú dostávajú a ktorá je jednoducho kompenzáciou za to, že dodržiavajú prísnejšie normy používania prírodného hnojiva platné v citlivých zónach. V dôsledku toho opatrenie nevytvára stimul na zníženie produkcie prírodného hnojiva.
(76)
Z týchto dôvodov sa Komisia domnieva, že predmetné opatrenia nedodržiavajú usmernenia a nie sú v súlade s cieľmi nariadenia (EHS) č. 2078/92. Preto Komisia dospela k záveru, že nie sú zlučiteľné s vnútorným trhom.
(77)
Pokiaľ ide o pomoc ako kompenzáciu poľnohospodárom za stratu produkcie v dôsledku obmedzení používania prírodného hnojiva vrátane pomoci ako kompenzácie za dodatočné náklady na priemyselné hnojivá, Komisia konštatuje, že pomoc za stratu produkcie nie je v usmerneniach konkrétnym spôsobom uvedená. Bez ohľadu na to je pravdepodobné, že do tej miery, do akej obmedzenia používania prírodného hnojiva budú mať za následok znížený výnos, rovnako zvýšia aj produkčné náklady poľnohospodárov pri ostatných plodinách. Na základe zásad stanovených v uvedených usmerneniach by sa dalo dospieť k záveru, že takúto pomoc možno opodstatniť len vtedy, ak sú splnené tieto podmienky (12):
a)
pomoc by mala byť dočasná a zo zásady degresívna, aby sa tak poskytol stimul na zníženie znečisťovania alebo na rýchlejšie zavedenie efektívnejších spôsobov využívania zdrojov;
b)
pomoc musí byť kompenzáciou len za dodatočné produkčné náklady v porovnaní s tradičnými metódami;
c)
pomoc nesmie byť v rozpore s inými ustanoveniami Zmluvy o ES.
Navyše z článku 10 nariadenia (EHS) č. 2078/92 vyplýva, že pomoc poskytnutá mimo rozsahu daného nariadenia, ale s cieľom dosiahnuť jedno z obmedzení stanovených v jeho článku 2 musí byť v súlade s cieľmi daného nariadenia.
(78)
Keďže pomoc sa uplatňovala len počas obdobia dvoch rokov, bola podľa všetkého dočasná. Belgické orgány v informáciách, ktoré poskytli 14. januára 2013, potvrdili, že opatrenie sa prestalo uplatňovať v roku 1998.
(79)
V čase, keď sa opatrenie uplatňovalo, však pomoc nebola degresívna (porov. odôvodnenia 38 - 40, 49 - 51), a teda nevytvorila stimul rýchlejšie zaviesť efektívnejšie spôsoby využívania zdrojov.
(80)
Ako sa uviedlo, kompenzácia za stratu produkcie na trávnych porastoch sa počíta na základe celkového používania priemyselných hnojív povoleného v necitlivých zónach, konkrétne 450 kg N/ha pri trávnych porastoch a 325 kg N/ha pri kukurici. Podľa belgických orgánov sa tieto údaje vypočítali na vedeckom základe s cieľom zaručiť, aby koncentrácie nitrátov v podzemnej a povrchovej vode nepresahovali 50 mg NO3-N/l, resp. 11,3 mg NO3-N/l, pričom sa zohľadnila priemerná prípustná strata 70 kg NO3-N/l na hektár za rok. Ich cieľom je spojiť optimálnu produkciu s minimálnou mierou vylúhovania. Obmedzenia pre prírodné a vodné zóny sa vypočítali rovnakým spôsobom, pričom sa zohľadnila skutočnosť, že sú citlivejšie na nitráty než iné zóny.
(81)
Belgické orgány vo svojom liste zo 7. augusta 1998 vysvetlili, že sa rozhodlo počítať kompenzáciu za rozdiel pri normách na základe celkového množstva dusíka, ktoré možno legálne aplikovať, pochádzajúceho ako z priemyselných, tak z prírodných hnojív. Podľa belgických orgánov sa postupovalo podľa tejto koncepcie, pretože sa považovalo za potrebné zabezpečiť rovnocenné zaobchádzanie s poľnohospodármi v jednom regióne, aby poľnohospodári, ktorých pozemky sa nachádzajú v oblastiach, kde platia prísnejšie miestne normy, neboli znevýhodnení oproti poľnohospodárom s pozemkami, na ktoré sa takéto normy nevzťahovali. Ak by normy boli rovnaké pre všetkých poľnohospodárov vo všetkých oblastiach, táto konkurenčná výhoda by neexistovala a nebolo by potrebné vyplácať žiadnu kompenzáciu. Ak by sa poľnohospodár v tejto situácii usiloval prekonať základné normy kvality životného prostredia, je možné vypočítať kompenzáciu na základe rozdielu medzi dosiahnutým výsledkom a normou kvality.
(82)
Belgické orgány na základe tejto zásady rovnocennosti v rámci jedného regiónu zastávali názor, že uplatniteľné pravidlá nepredstavujú nadmernú kompenzáciu pre poľnohospodárov a/alebo kompenzáciu za ukončenie využívania poľnohospodárskych praktík, ktoré sú v rozpore s predpismi EÚ. Argumentujú, že konkurenčné znevýhodnenie alebo naopak výhody v jednom poľnohospodárskom regióne by boli výraznejšie v rámci daného regiónu než v rámci EÚ ako celku. Preto sa vo Flámsku kompenzovala celá strata poľnohospodárov s pozemkami v oblastiach s prísnejšími miestnymi normami (za skutočnú stratu výnosu).
(83)
Ďalej belgické orgány zdôraznili, že flámske regióny uložili prísnejšie miestne normy už v rokoch 1996 a 1997, pričom podľa smernice o nitrátoch to bolo povinnosťou až od 20. decembra 1998. V citlivých vodných zónach sa určilo obmedzenie 200 kg N/ha pre trávne porasty a 170 kg N/ha pre kukuricu a iné plodiny. Podľa belgických orgánov teda povolené množstvo prírodného hnojiva bolo už od roku 1996 nižšie, než sa vyžadovalo v rámci prvého akčného programu podľa smernice 91/676/EHS a pri určitých plodinách bolo obmedzené na hladinu stanovenú v druhom akčnom programe.
(84)
Belgické orgány 14. januára 2013 poskytli podrobné informácie o metóde výpočtu s cieľom preukázať jej súlad s poľnohospodárskou praxou a právnymi ustanoveniami EÚ platnými v čase opatrenia.
(85)
Podľa dostupných informácií však ustanovenia týkajúce vodných a prírodných zón podľa všetkého nejdú výrazným spôsobom nad rámec povinností stanovených v smernici 91/676/EHS. Komisia v tejto súvislosti konštatuje, že belgické orgány samotné vo svojich písomných objasneniach uviedli, že určili vodné a prírodné zóny mimoriadne citlivé na nitráty, a preto zvážili zníženie hraničných hodnôt potrebných na zaručenie dosiahnutia cieľovej hodnoty 50 mg/l nitrátov v povrchovej vode, predovšetkým tej, ktorá sa využíva na získanie pitnej vody, ako aj v podzemnej vode. Ide o hodnotu, ktorá bola povinnou hodnotou na konci roka 1995 podľa smernice 91/676/EHS.
(86)
Ďalej, pokiaľ ide o metódu výpočtu kompenzácie, Komisia požiadala belgické orgány, aby poskytli overené štúdie a preukázali tak presnosť predpokladov použitých pri výpočtoch. Konkrétne im adresovala žiadosť poskytnúť výsledky štúdií, ktoré by dokázali, že zníženie celkového používania priemyselného hnojiva zo 450 kg N/ha na 350 kg N/ha má skutočne za následok zníženie výnosu o 15 % a že zníženie zo 450 kg/ha na 400 kg N/ha má za následok zníženie o 7 %. Belgické orgány preukázali presnosť základného predpokladu použitého pri výpočte vo svojej odpovedi zo 14. januára 2013.
(87)
Rovnako sa im adresovala žiadosť poskytnúť dodatočné informácie o predpokladoch použitých pri výpočte vplyvov tejto straty produkcie na celkovú ziskovosť podniku, pričom mali vychádzať z celého radu hypotéz vrátane čisto rastlinnej výroby a zmiešanej rastlinnej a živočíšnej výroby. Komisia ich konkrétne požiadala, aby poskytli podrobné vysvetlenie otázky, prečo sa 15 % strata produkcie z trávnych porastov v zmiešanej rastlinnej a živočíšnej výrobe považuje za 40 % stratu ziskovosti podniku, ak sa zohľadnia rôzne typy chovu dobytka. Belgické orgány poskytli tieto informácie vo svojej odpovedi zo 14. januára 2013.
(88)
V neposlednom rade sa belgickým orgánom adresovala žiadosť o poskytnutie výpočtov založených na alternatívnych metódach poskytnutia kompenzácie, napríklad ak sa faktor straty produkcie nahradí faktorom nákladov na nákup náhradného krmiva. Belgické orgány vo svojej odpovedi zo 14. januára 2013 zastávali názor, že takéto výpočty nie je v súčasnosti možné vykonať, pretože sa nevykonali v čase platnosti opatrenia.
(89)
Preto podľa názoru Komisie belgické orgány nepreukázali, že pomoc bola obmedzená len na dodatočné náklady na produkciu. Navyše, ako sa uviedlo v odôvodnení 79, pomoc nebola degresívna.
(90)
Poskytnutie pomoci za stratu produkcie teda nespĺňa podmienky usmernení. Z uvedených dôvodov Komisia považuje toto opatrenie pomoci za nezlučiteľné so zmluvou.
V. ZÁVER
(91)
Komisia konštatuje, že Belgicko nezákonne poskytovalo kompenzácie podľa vyhlášky o hnojivách a porušilo tak článok 93 ods. 3 Zmluvy o ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ).
(92)
Opatrenia nespadajú do rozsahu nariadenia (EHS) č. 2078/92.
(93)
Opatrenia na kompenzáciu skladovania a zneškodňovania nadbytočného prírodného hnojiva a kompenzáciu za stratu produkcie predstavujú prevádzkovú pomoc, ktorú možno za zlučiteľnú s vnútorným trhom vyhlásiť len vo výnimočných prípadoch. Na tento účel sa podľa prísnej koncepcie v usmerneniach stanovilo, že pomoc na skladovanie a zneškodňovanie možno vyhlásiť za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak je dočasná, degresívna a spojená s povinnosťou poľnohospodára poskytnúť protihodnotu. Pomoc za stratu produkcie by mala byť dočasná, degresívna a predstavovať len kompenzáciu dodatočných nákladov na produkciu. Z uvedenej analýzy vyplýva, že tieto podmienky neboli splnené.
(94)
Bez povinnosti príjemcov za pomoc poskytnúť protihodnotu a keďže opatrenia pomoci podľa všetkého nezahŕňali žiadne stimuly, aby príjemcovia vykonali ďalšie kroky smerom k zlepšeniu ochrany životného prostredia, Komisia zastáva názor, že toto opatrenie pomoci nepredstavuje prínos pre rozvoj určitých hospodárskych aktivít v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.
(95)
Vyhláška o hnojivách bola zrušená v roku 1998 a všetky opatrenia sa skončili.
(96)
Z uvedených dôvodov Komisia konštatuje, že opatrenie počas jeho uplatňovania v rokoch 1996 a 1997 predstavovalo nezákonnú pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom, ktorá by sa zásadne mala vymáhať späť.
(97)
Z dôvodu skutočnosti, že právomoci Komisie vymáhať pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom sú obmedzené na desaťročné obdobie (13), danú pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom nie je možné vymáhať.
(98)
Individuálna pomoc, ktorá v čase, keď bola poskytnutá, spĺňala podmienky skupinovej výnimky alebo schválenej schémy, je zlučiteľná s vnútorným trhom až po maximálne intenzity pomoci uplatniteľné na daný typ pomoci.
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Štátna pomoc poskytnutá ako kompenzácia na základe vyhlášky o hnojivách, ktorú Belgicko nezákonne zaviedlo, pričom porušilo článok 93 ods. 3 Zmluvy o ES, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 2
Individuálna pomoc poskytnutá v rámci schémy uvedenej v článku 1, ktorá v čase, keď bola poskytnutá, spĺňala podmienky skupinovej výnimky alebo schválenej schémy, je zlučiteľná s vnútorným trhom až po maximálne intenzity pomoci uplatniteľné na daný typ pomoci.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Belgickému kráľovstvu.
V Bruseli 16. septembra 2013