NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1052/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. d) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K posílení výměny informací a operativní spolupráce mezi vnitrostátními orgány členských států, jakož i s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2) (dále jen „agentura“), je nezbytné zřídit Evropský systém ostrahy hranic (dále jen „EUROSUR“). EUROSUR poskytne těmto orgánům a agentuře infrastrukturu a nástroje potřebné ke zlepšení jejich situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
(2)
Praxe cestování na malých plavidlech nezpůsobilých k plavbě na moři dramaticky zvýšila počet migrantů utonulých v oblasti jižních námořních vnějších hranic. EUROSUR by měl podstatně zlepšit operační a technickou schopnost agentury a členských států odhalovat tato malá plavidla, jakož i schopnost reakce členských států, což přispěje ke snížení počtu úmrtí migrantů.
(3)
V tomto nařízení se uznává, že se po migračních trasách pohybují i osoby, které potřebují mezinárodní ochranu.
(4)
Členské státy by měly zřídit národní koordinační centra, aby se mezi nimi navzájem a mezi nimi a agenturou zlepšila výměna informací a spolupráce pro účely ostrahy hranic. Pro náležité fungování EUROSURu je nezbytné, aby všechny vnitrostátní orgány příslušné podle vnitrostátního práva pro ostrahu vnějších hranic spolupracovaly prostřednictvím národních koordinačních center.
(5)
Toto nařízení by nemělo členským státům bránit v tom, aby svým národním koordinačním centrům svěřily také působnost ke koordinaci výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy vzdušných hranic a ke kontrolám na hraničních přechodech.
(6)
Agentura by měla zdokonalit výměnu informací a spolupráci s dalšími institucemi a subjekty Unie, jako jsou Evropská agentura pro námořní bezpečnost a satelitní středisko Evropské unie, s cílem zajistit co nejlepší využití stávajících informací, kapacit a systémů, které již jsou na evropské úrovni dostupné, jako je například Evropský program monitorování Země.
(7)
Toto nařízení je součástí evropského modelu integrovaného řízení vnějších hranic a strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie. EUROSUR přispěje rovněž k rozvoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) pro účely ostrahy v námořní oblasti Unie, neboť poskytuje širší rámec pro situační orientaci v námořní oblasti prostřednictvím výměny informací mezi veřejnými orgány v rámci různých odvětví v Unii.
(8)
K zajištění toho, aby informace obsažené v EUROSURu byly co nejúplnější a nejaktuálnější, zejména s ohledem na situaci ve třetích zemích, by měla agentura spolupracovat s Evropskou službou pro vnější činnost. Delegace a úřady Unie by za tímto účelem měly poskytnout veškeré informace, které mohou být pro EUROSUR relevantní.
(9)
Agentura by měla poskytnout nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování EUROSURu a případně při rozvíjení CISE, včetně zajišťování interoperability systémů, zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu.
(10)
Agentuře by měly být poskytnuty vhodné finanční a lidské zdroje potřebné k náležitému plnění dodatečných úkolů, které jsou jí uloženy tímto nařízením.
(11)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v článcích 2 a 6 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU)“a v Listině základních práv Evropské unie, zejména respektování lidské důstojnosti, právo na život, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, zákaz obchodování s lidmi, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních údajů, právo na přístup k dokumentům, právo na azyl a právo na ochranu proti vystěhování a vyhoštění, zákaz navracení, zákaz diskriminace a práva dítěte. Členské státy a agentura by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s uvedenými právy a zásadami.
(12)
V souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 by úředník pro otázky základních práv a poradní fórum zřízené uvedeným nařízením měli mít přístup ke všem informacím týkajícím se dodržování lidských práv v souvislosti se všemi činnostmi agentury v rámci EUROSURu.
(13)
Osobní údaje by měly být v evropském situačním obraze a společném předhraničním zpravodajském obraze vyměňovány jen výjimečně. Mělo by se tak dít na základě stávajícího vnitrostátního práva a práva Unie a při respektování jeho specifických požadavků na ochranu údajů. Kde specifičtější nástroje, jako je nařízení (ES) č. 2007/2004, nestanoví plný režim ochrany údajů, použijí se směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4) a rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (5).
(14)
K postupnému zavedení EUROSURu v jednotlivých zeměpisných oblastech by měla být povinnost zřídit a provozovat národní koordinační centra uplatněna ve dvou na sebe navazujících etapách: nejprve by se měla vztahovat na členské státy, které se nacházejí na jižních a východních vnějších hranicích, a ve druhé etapě na zbývající členské státy.
(15)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o spolupráci se sousedními třetími zeměmi, protože dobře strukturovaná a trvalá výměna informací a spolupráce s těmito zeměmi, zejména v oblasti Středomoří, jsou klíčovými faktory pro dosažení cílů EUROSURu. Je nezbytné, aby jakákoli výměna informací a jakákoli spolupráce mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi probíhala v plném souladu se základními právy, a zejména se zásadou zákazu navracení.
(16)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o možnosti úzké spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím, která mohou přispět k lepšímu plnění cílů EUROSURu.
(17)
Při provádění tohoto nařízení by agentura a členské státy měly co nejlépe využívat stávající kapacity z hlediska lidských zdrojů a technického vybavení, a to jak na úrovni Unie, tak i na vnitrostátní úrovni.
(18)
Komise by měla pravidelně posuzovat výsledky provádění tohoto nařízení s cílem určit, nakolik jsou plněny cíle EUROSURu.
(19)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska,připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(20)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (6); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(21)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (7); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(22)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9). Norsko by mělo zřídit národní koordinační centrum podle tohoto nařízení ode dne 2. prosince 2013.
(23)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(24)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (12), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (13).
(25)
Prováděním tohoto nařízení není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy ani závazky členských států podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o pátrání a záchraně na moři, Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu a jejího protokolu proti pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky, Úmluvy o právním postavení uprchlíků, Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a dalších příslušných mezinárodních nástrojů.
(26)
Prováděním tohoto nařízení nejsou dotčeny nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (14) ani pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v rámci operativní spolupráce koordinované agenturou.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zřízení EUROSURu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro výměnu informací a spolupráci mezi členskými státy a agenturou s cílem zlepšit situační orientaci a posílit schopnost reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů (dále jen „EUROSUR“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ostrahu vnějších pozemních a námořních hranic, včetně monitorování, odhalování, identifikace a sledování nedovoleného překračování hranic a jeho předcházení a zadržování osob nedovoleně překračujících hranice, pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
2. Toto nařízení se může vztahovat i na ostrahu vzdušných hranic a na kontroly na hraničních přechodech, pokud tyto informace členské státy dobrovolně poskytnou EUROSURu.
3. Toto nařízení se nevztahuje na žádná právní ani správní opatření přijatá poté, co příslušné orgány členského státu zaznamenají přeshraniční trestné činnosti nebo nedovolené překročení vnějších hranic osobami.
4. Při provádění tohoto nařízení dodržují členské státy a agentura základní práva, zejména zásady zákazu navracení a respektování lidské důstojnosti a požadavky na ochranu údajů. Přednostně se zaměřují na zvláštní potřeby dětí, nezletilých osob bez doprovodu, obětí obchodování s lidmi, osob, které naléhavě potřebují lékařskou pomoc, osob, které potřebují mezinárodní ochranu, osob v tísni na moři a dalších osob ve zvláště zranitelném postavení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„agenturou“ Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízená nařízením (ES) č. 2007/2004;
b)
„situační orientací“ schopnost monitorovat, odhalovat, identifikovat a sledovat nelegální přeshraniční činnosti a těmto činnostem porozumět s cílem nalézt dostatečné důvody pro reakci na základě kompilace nových informací a stávajících poznatků a zlepšit schopnost omezovat ztráty na životech migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic či v jejich blízkosti;
c)
„schopností reakce“ schopnost činit kroky zaměřené na boj proti nelegálním přeshraničním činnostem na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, včetně prostředků a harmonogramů pro přiměřenou reakci;
d)
„situačním obrazem“ grafické rozhraní, které umožňuje prezentovat v téměř reálném čase údaje a informace získané od různých orgánů, ze senzorů, platforem a jiných zdrojů a které je prostřednictvím komunikačních a informačních kanálů sdíleno s dalšími orgány s cílem zajistit situační orientaci a podpořit schopnost reakce na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti;
e)
„přeshraniční trestnou činností“ jakákoli závažná trestná činnost s přeshraničním rozměrem páchaná na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti;
f)
„úsekem vnějších hranic“ celá vnější pozemní nebo námořní hranice členského státu nebo její část vymezená vnitrostátním právem nebo určená národním koordinačním centrem či jiným příslušným vnitrostátním orgánem;
g)
„předhraniční oblastí“ zeměpisná oblast za vnějšími hranicemi;
h)
„krizovou situací“ jakákoli přírodní nebo člověkem způsobená pohroma, nehoda, humanitární nebo politická krize nebo jiná závažná situace, k níž došlo na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti a která může mít významný dopad na ochranu vnějších hranic;
i)
„incidentem“ situace spojená s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností nebo s ohrožením životů migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti.
HLAVA II
RÁMEC
KAPITOLA I
Složky
Článek 4
Rámec EUROSURu
1. Pro účely výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy hranic a s ohledem na stávající mechanismy výměny informací a spolupráce používají členské státy a agentura rámec EUROSURu, jenž sestává z těchto složek:
a)
národní koordinační centra;
b)
vnitrostátní situační obrazy;
c)
komunikační síť;
d)
evropský situační obraz;
e)
společný předhraniční zpravodajský obraz;
f)
společné využívání nástrojů ostrahy.
2. Národní koordinační centra poskytují agentuře prostřednictvím komunikační sítě informace ze svých vnitrostátních situačních obrazů, jež jsou potřebné k vytvoření a zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. K evropskému situačnímu obrazu a ke společnému předhraničnímu zpravodajskému obrazu poskytuje agentura národním koordinačním centrům neomezený přístup prostřednictvím komunikační sítě.
4. Složky uvedené v odstavci 1 jsou vytvářeny a jejich funkčnost je zajišťována v souladu se zásadami uvedenými v příloze.
Článek 5
Národní koordinační centrum
1. Každý členský stát určí, provozuje a spravuje národní koordinační centrum, jež zajišťuje koordinaci a výměnu informací mezi všemi orgány příslušnými na vnitrostátní úrovni pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s ostatními národními koordinačními centry a agenturou. Každý členský stát oznámí zřízení svého národního koordinačního centra Komisi, která o tom neprodleně uvědomí ostatní členské státy a agenturu.
2. V rámci EUROSURu a aniž je dotčen článek 17, představuje národní koordinační centrum jediné kontaktní místo pro výměnu informací a spolupráci s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. Národní koordinační centrum:
a)
zajišťuje včasnou výměnu informací a včasnou spolupráci mezi všemi vnitrostátními orgány příslušnými pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s jinými národními koordinačními centry a agenturou;
b)
zajišťuje včasnou výměnu informací s orgány činnými při pátrání a záchraně osob a s donucovacími, azylovými a imigračními orgány na vnitrostátní úrovni;
c)
přispívá k účelnému a účinnému řízení zdrojů a personálu;
d)
vytváří vnitrostátní situační obraz podle článku 9 a zajišťuje jeho funkčnost;
e)
podporuje plánování a provádění činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni;
f)
koordinuje vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
g)
přispívá k pravidelnému měření účinnosti činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni pro účely tohoto nařízení;
h)
koordinuje operativní opatření s jinými členskými státy, aniž jsou dotčeny pravomoci agentury a členských států.
4. Národní koordinační centrum je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 6
Agentura
1. Agentura:
a)
zřizuje komunikační síť EUROSURu podle článku 7 a zajišťuje její funkčnost;
b)
vytváří evropský situační obraz podle článku 10 a zajišťuje jeho funkčnost;
c)
vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz podle článku 11 a zajišťuje jeho funkčnost;
d)
koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy podle článku 12.
2. Pro účely odstavce 1 je agentura v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 7
Komunikační síť
1. Agentura vytvoří komunikační síť a zajišťuje její funkčnost s cílem poskytovat komunikační a analytické nástroje a umožnit výměnu neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací jak s národními koordinačními centry, tak mezi nimi navzájem, a to zabezpečeným způsobem a v téměř reálném čase. Tato síť je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu a umožňuje:
a)
dvoustrannou a mnohostrannou výměnu informací v téměř reálném čase;
b)
pořádání audiokonferencí a videokonferencí;
c)
zabezpečené nakládání s neutajovanými citlivými informacemi, jejich ukládání, přenos a zpracování;
d)
zabezpečené nakládání s utajovanými informacemi EU až do stupně utajení RESTREINT UE / EU RESTRICTED či do rovnocenné úrovně podle vnitrostátních klasifikací, jakož i zabezpečené ukládání, přenos a zpracování těchto informací, při zajištění toho, aby pro nakládání s utajovanými informacemi a jejich ukládání, přenos a zpracování byla vyhrazena samostatná a řádně akreditovaná část komunikační sítě.
2. Agentura poskytuje technickou podporu a zajišťuje, aby byla komunikační síť interoperabilní se všemi dalšími příslušnými komunikačními a informačními systémy, které agentura řídí.
3. Agentura provádí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s článkem 11d nařízení (ES) č. 2007/2004.
4. Národní koordinační centra provádějí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s pravidly a normami, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám stanoveným v jednacím řádu Komise (15).
5. Orgány, agentury a další subjekty členských států, které komunikační síť používají, zajistí, aby byly při nakládání s utajovanými informacemi dodržovány bezpečnostní pravidla a normy, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
KAPITOLA II
Situační orientace
Článek 8
Situační obrazy
1. Vnitrostátní situační obrazy, evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz jsou vytvářeny shromažďováním, hodnocením, ověřováním, analýzou, interpretací, generováním, vizualizací a šířením informací.
2. Obrazy uvedené v odstavci 1 se skládají z těchto vrstev:
a)
vrstva týkající se událostí;
b)
operační vrstva;
c)
analytická vrstva.
Článek 9
Vnitrostátní situační obraz
1. Národní koordinační centrum vytváří vnitrostátní situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat všem orgánům příslušným na vnitrostátní úrovni pro ochranu, a zejména pro ostrahu vnějších hranic, účelné, přesné a včasné informace.
2. Vnitrostátní situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
b)
stacionární a mobilní senzory, jež používají vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic;
c)
hlídky v rámci ostrahy hranic a další kontrolní mise;
d)
místní, regionální a další koordinační centra;
e)
jiné příslušné vnitrostátní orgány a systémy, včetně styčných úředníků, operačních center a kontaktních míst;
f)
agentura;
g)
národní koordinační centra v jiných členských státech;
h)
orgány třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20;
i)
systémy hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
j)
jiné příslušné evropské a mezinárodní organizace;
k)
další zdroje.
3. Vrstva vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o nedovoleném překračování hranic zahrnující informace, které má národní koordinační centrum k dispozici a které se týkají incidentů spojených s ohrožením životů migrantů;
b)
dílčí vrstva údajů o přeshraniční trestné činnosti;
c)
dílčí vrstva údajů o krizových situacích;
d)
dílčí vrstva údajů o jiných událostech, která obsahuje informace o neidentifikovaných a podezřelých vozidlech, plavidlech a jiných dopravních prostředcích a osobách nacházejících se na vnějších hranicích dotčeného členského státu, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, jakož i o dalších událostech, které mohou mít významný dopad na ochranu vnějších hranic.
4. Národní koordinační centrum přiřadí každému incidentu ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí jedinou orientační úroveň dopadu v rozmezí od „nízké“ přes „střední“ až po „vysokou“. Všechny incidenty se oznamují agentuře.
5. Operační vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, včetně vojenských prostředků na podporu mise k prosazování práva, a operačních oblastech, která obsahuje informace o poloze, stavu a typu vlastních prostředků a o zapojených orgánech. Pokud jde o vojenské prostředky na podporu mise k prosazování práva, může národní koordinační centrum na žádost vnitrostátního orgánu příslušného pro tyto prostředky omezit přístup k těmto informacím podle zásady „vědět jen to nejnutnější“;
b)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která obsahuje nebo zpřístupňuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích dotčeného členského státu.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
informační dílčí vrstva, která obsahuje údaje o hlavním vývoji a ukazatele, jež jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
b)
analytická dílčí vrstva, která zahrnuje analytické zprávy, trendy v hodnocení rizik, regionální monitoringy a informační sdělení, které jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
c)
zpravodajská dílčí vrstva, která obsahuje analyzované informace relevantní pro účely tohoto nařízení, a zejména pro přiřazení úrovní dopadu k jednotlivým úsekům vnějších hranic;
d)
dílčí vrstva snímků a geodat, která zahrnuje referenční snímky, podkladové mapy, potvrzení platnosti analyzovaných informací a analýzy změn (snímky z pozorování Země), jakož i údaje o detekci změn, georeferenční údaje a mapy propustnosti vnějších hranic.
8. Informace v analytické vrstvě a informace o prostředí v operační vrstvě vnitrostátního situačního obrazu mohou vycházet z informací, jež jsou obsaženy v evropském situačním obraze a ve společném předhraničním zpravodajském obraze.
9. Národní koordinační centra sousedních členských států vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílejí situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se:
a)
incidentů a dalších významných událostí, jež jsou obsaženy ve vrstvě týkající se událostí;
b)
zpráv obsahujících taktickou analýzu rizik, jež jsou uvedeny v analytické vrstvě.
10. Národní koordinační centra sousedních členských států mohou vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílet situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se polohy, stavu a typu vlastních prostředků působících v sousedících úsecích vnějších hranic, jak jsou uvedeny v operační vrstvě.
Článek 10
Evropský situační obraz
1. Agentura vytváří evropský situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzy.
2. Evropský situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
z vnitrostátních situačních obrazů v rozsahu stanoveném tímto článkem,
b)
od agentury;
c)
od Komise, poskytující strategické informace o ochraně hranic, včetně informací o nedostatcích v zajišťování ochrany vnějších hranic;
d)
od delegací a úřadů Unie;
e)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
f)
z dalších zdrojů.
3. Vrstva evropského situačního obrazu týkající se událostí obsahuje informace o:
a)
incidentech a dalších událostech obsažených ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí;
b)
incidentech a dalších událostech obsažených ve společném předhraničním zpravodajském obrazu;
c)
incidentech v operačním prostoru společné operace, pilotního projektu nebo zásahu rychlé reakce koordinovaných agenturou.
4. V evropském situačním obraze agentura zohlední úroveň dopadu, jakou danému incidentu přiřadilo národní koordinační centrum ve vnitrostátním situačním obraze.
5. Operační vrstva evropského situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, která obsahuje informace o poloze, času, stavu a typu prostředků, jež se účastní společných operací, pilotních projektů a zásahů rychlé reakce agentury, nebo jsou agentuře k dispozici, a dále informace o plánu nasazení, včetně operační oblasti, rozpisu hlídek a komunikačních kódů;
b)
dílčí vrstva údajů o operacích, která obsahuje informace o společných operacích, pilotních projektech a zásazích rychlé reakce koordinovaných agenturou, včetně informací o mandátu mise, jejím umístění, stavu a trvání, dále informace o členských státech a jiných aktérech, denní a týdenní situační zprávy, statistické údaje a soubory informací pro sdělovací prostředky;
c)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která zahrnuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě evropského situačního obrazu podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva evropského situačního obrazu je uspořádána stejným způsobem jako ve vnitrostátním situačním obraze uvedeném v čl. 9 odst. 7.
Článek 11
Společný předhraniční zpravodajský obraz
1. Agentura vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzu týkající se předhraniční oblasti.
2. Společný předhraniční zpravodajský obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
od národních koordinačních center, včetně informací a zpráv získaných od styčných úředníků členských států prostřednictvím příslušných vnitrostátních orgánů;
b)
od delegací a úřadů Unie;
c)
od agentury, včetně informací a zpráv poskytovaných jejími styčnými úředníky;
d)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
e)
od orgánů třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20, prostřednictvím národních koordinačních center;
f)
z dalších zdrojů.
3. Společný předhraniční zpravodajský obraz může obsahovat informace, které jsou relevantní pro ostrahu vzdušných hranic a pro kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích.
4. Vrstva týkající se událostí a operační a analytická vrstva společného předhraničního zpravodajského obrazu jsou uspořádány stejným způsobem jako v evropském situačním obraze uvedeném v článku 10.
5. Každému incidentu ve vrstvě společného zpravodajského předhraničního obrazu týkajícího se událostí přiřadí agentura jedinou orientační úroveň dopadu. Agentura informuje národní koordinační centra o veškerých incidentech v předhraniční oblasti.
Článek 12
Společné využívání nástrojů ostrahy
1. Agentura koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy s cílem pravidelně, spolehlivě a nákladově efektivním způsobem zajišťovat národním koordinačním centrům i pro svou potřebu informace o ostraze na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti.
2. Agentura poskytne národnímu koordinačnímu centru na požádání informace o vnějších hranicích žádajícího členského státu a o předhraniční oblasti, jež mohou být získány:
a)
ze selektivního monitorování určených přístavů a úseků pobřeží třetí země, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako místa, která slouží k naloďování na plavidla nebo k nástupu do jiných dopravních prostředků, které jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti, nebo jako místa tranzitu těchto plavidel a dopravních prostředků;
b)
ze sledování plavidel nebo jiných dopravních prostředků pohybujících se na volném moři, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
c)
z monitorování určených oblastí v námořním prostoru s cílem odhalit, identifikovat a sledovat plavidla a jiné dopravní prostředky, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
d)
z hodnocení prostředí v určených oblastech v námořním prostoru a na vnějších pozemních hranicích za účelem optimalizace monitorování a hlídkování;
e)
ze selektivního monitorování určených předhraničních oblastí na vnějších hranicích, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako potenciální výchozí nebo tranzitní oblasti pro nedovolené přistěhovalectví či přeshraniční trestnou činnost.
3. Za účelem poskytování informací podle odstavce 1 agentura kompiluje a analyzuje údaje, které mohou být získány z těchto systémů, senzorů a platforem:
a)
ze systémů hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
b)
ze satelitních snímků;
c)
ze senzorů instalovaných na vozidlech, plavidlech nebo jiných dopravních prostředcích.
4. Agentura může zamítnout žádost národního koordinačního centra z technických, finančních nebo provozních důvodů. O důvodech takového zamítnutí agentura národní koordinační centrum včas uvědomí.
5. Nástroje ostrahy podle odstavce 2 může agentura použít z vlastního podnětu ke shromažďování informací, které jsou relevantní pro společný zpravodajský předhraniční obraz.
Článek 13
Zpracování osobních údajů
1. Zpracování osobních údajů za použití vnitrostátního situačního obrazu se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
2. Evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz smějí být použity pouze pro zpracování osobních údajů týkajících se registračních čísel lodí.
Tyto údaje se zpracovávají v souladu s článkem 11ca nařízení (ES) č. 2007/2004. Zpracovávají se pouze pro účely odhalování, identifikace a sledování plavidel, jakož i pro účely uvedené v čl. 11c odst. 3 uvedeného nařízení. Po uplynutí sedmi dnů od obdržení agenturou, nebo je-li pro sledování plavidla třeba dodatečné doby, po uplynutí dvou měsíců od obdržení agenturou se tyto údaje automaticky vymažou.
KAPITOLA III
Schopnost reakce
Článek 14
Určení úseků vnějších hranic
Pro účely tohoto nařízení rozdělí každý členský stát své vnější pozemní a námořní hranice na hraniční úseky a oznámí je agentuře.
Článek 15
Přiřazení úrovní dopadů jednotlivým úsekům vnějších hranic
1. Na základě vlastní analýzy rizik a po dohodě s dotčeným členským státem agentura přiřadí každému z úseků vnějších pozemních a námořních hranic členských států některou z níže uvedených úrovní dopadu nebo změní jeho úroveň dopadu:
a)
nízkou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic nevýznamný dopad;
b)
střední úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic mírný dopad;
c)
vysokou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic významný dopad.
2. Národní koordinační centrum na základě informací obsažených ve vnitrostátním situačním obraze pravidelně vyhodnocuje, zda je úroveň dopadu u některého z hraničních úseků třeba změnit.
3. Úrovně dopadu přiřazené vnějším hranicím agentura vyznačí v evropském situačním obraze.
Článek 16
Reakce odpovídající jednotlivým úrovním dopadu
1. Členské státy zajistí, aby ostraha na úsecích vnějších hranic odpovídala přiřazeným úrovním dopadu takto:
a)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena nízká úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic zajistí pravidelnou ostrahu na základě analýzy rizik a zabezpečí, aby byl v příhraniční oblasti udržován v pohotovosti dostatečný počet personálu a zdrojů pro účely sledování, identifikace a zadržení;
b)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena střední úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic vedle opatření přijatých podle písmene a) zajistí, aby na tomto úseku hranice byla v oblasti ostrahy přijata vhodná opatření. Přijetí těchto opatření v oblasti ostrahy se oznamuje národnímu koordinačnímu centru. Národní koordinační centrum koordinuje veškerou podporu poskytovanou v souladu s čl. 5 odst. 3;
c)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena vysoká úroveň dopadu, dotčený členský stát vedle opatření přijatých podle písmene b) zajistí prostřednictvím národního koordinačního centra, aby byla vnitrostátním orgánům působícím na tomto úseku vnějších hranic poskytnuta nezbytná podpora a aby byla v oblasti ostrahy přijata zesílená opatření. Uvedený členský stát může agenturu požádat o podporu v souladu s podmínkami pro zahájení společných operací nebo zásahů rychlé reakce stanovenými v nařízení (ES) č. 2007/2004.
2. O opatřeních přijatých na vnitrostátní úrovni podle odst. 1 písm. c) národní koordinační centrum pravidelně informuje agenturu.
3. Je-li úseku vnějších hranic, který přiléhá k hraničnímu úseku jiného členského státu nebo jiné země, se kterou byly uzavřeny dohody nebo zavedeny regionální sítě podle článků 19 a 20, přiřazena střední nebo vysoká úroveň dopadu, národní koordinační centrum kontaktuje národní koordinační centrum tohoto sousedního členského státu nebo příslušný orgán sousední země a vynasnaží se koordinovat nezbytná přeshraniční opatření.
4. V reakci na žádost podanou členským státem podle odst. 1 písm. c) ho může agentura podpořit především:
a)
přednostním zacházením při společném používání nástrojů ostrahy;
b)
koordinací nasazení evropských jednotek pohraniční stráže v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
c)
zajištěním nasazení technického vybavení, které má agentura k dispozici, v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
d)
koordinací případné další podpory, kterou nabídnou jiné členské státy.
5. Přiřazení úrovně dopadu a odpovídající opatření přijatá na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie vyhodnocuje agentura spolu s dotčeným členským státem ve svých zprávách o analýze rizik.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Přidělení úkolů dalším orgánům v členských státech
1. Členské státy mohou pověřit regionální, místní, věcně specializované nebo jiné orgány, které mohou přijímat operativní rozhodnutí, aby v rámci své působnosti zajišťovaly situační orientaci a schopnost reakce, včetně úkolů a pravomocí podle čl. 5 odst. 3 písm. c), e) a f).
2. Rozhodnutí členských států přidělit úkoly podle odstavce 1 nesmí mít vliv na schopnost národního koordinačního centra spolupracovat a vyměňovat si informace s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. V předem vymezených případech stanovených na vnitrostátní úrovni může národní koordinační centrum pověřit orgán uvedený v odstavci 1 předáváním a výměnou informací s regionálními orgány nebo národním koordinačním centrem jiného členského státu nebo s příslušnými orgány třetí země za předpokladu, že o tomto předávání a výměně informací bude pravidelně informovat vlastní národní koordinační centrum.
Článek 18
Spolupráce agentury se třetími stranami
1. Agentura využívá v mezích svých příslušných právních rámců existující informace, kapacity a systémy, jež mají k dispozici jiné orgány, instituce a subjekty Unie a mezinárodní organizace.
2. V souladu s odstavcem 1 agentura spolupracuje zejména s těmito orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi:
a)
s Evropským policejním úřadem (Europol) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu;
b)
se satelitním střediskem Evropské unie, Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost a Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu při zajišťování společného využívání nástrojů ostrahy;
c)
s Komisí, Evropskou službou pro vnější činnost a institucemi a jinými subjekty Unie včetně Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného zpravodajského předhraničního obrazu;
d)
s mezinárodními organizacemi, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajištění funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. V souladu s odstavcem 1 může agentura spolupracovat s Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics (Centrum pro námořní analýzu a operace - narkotika, MAOC-N) a Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée (Centrum pro boj proti obchodování s narkotiky ve Středomoří, CeCLAD-M) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu.
4. Výměna informací mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se uskutečňuje prostřednictvím komunikační sítě podle článku 7 nebo jiných komunikačních sítí, které splňují kritéria dostupnosti, důvěrnosti a integrity.
5. Spolupráce mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se řídí pracovními ujednáními v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 a příslušným právním základem dotčené instituce nebo subjektu Unie či mezinárodní organizace. Pokud jde o nakládání s utajovanými informacemi, tato ujednání stanoví, že dotčená instituce nebo subjekt Unie či mezinárodní organizace dodržuje bezpečnostní pravidla a normy rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
6. Instituce a jiné subjekty Unie a mezinárodní organizace uvedené v odstavcích 2 a 3 využívají informace získané v souvislosti s EUROSURem pouze v mezích svých právních rámců a v souladu se základními právy, včetně požadavků na ochranu údajů.
Článek 19
Spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím
1. Pro účely tohoto nařízení může výměna informací a spolupráce s Irskem a se Spojeným královstvím probíhat na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod mezi Irskem nebo Spojeným královstvím a jedním či více sousedními členskými státy nebo prostřednictvím regionálních sítí založených na těchto dohodách. Kontaktními místy pro výměnu informací s odpovídajícími orgány Irska a Spojeného království v EUROSURu jsou národní koordinační centra členských států. Tyto dohody se po uzavření oznámí Komisi.
2. Dohody uvedené v odstavci 1 se omezí na následující výměnu informací mezi národním koordinačním centrem členského státu a odpovídajícím orgánem Irska nebo Spojeného království:
a)
informace obsažené ve vnitrostátním situačním obraze členského státu v rozsahu, v jakém jsou předávány agentuře pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
b)
informace shromážděné Irskem a Spojeným královstvím, které jsou relevantní pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
c)
informace podle čl. 9 odst. 9.
3. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet s Irskem nebo Spojeným královstvím bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s Irskem nebo Spojeným královstvím respektovat.
4. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
5. Dohody uvedené v odstavci 1 musí obsahovat ustanovení o finančních nákladech vzniklých v souvislosti s účastí Irska a Spojeného království na provádění uvedených dohod.
Článek 20
Spolupráce se sousedními třetími zeměmi
1. Pro účely tohoto nařízení mohou členské státy vyměňovat informace a spolupracovat s jednou nebo více sousedními třetími zeměmi. Tato výměna informací a tato spolupráce probíhají na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo prostřednictvím regionálních sítí zřízených na základě uvedených dohod. Kontaktními místy pro výměnu informací se sousedními třetími zeměmi jsou národní koordinační centra členských států.
2. Každou dohodu uvedenou v odstavci 1 oznámí dotčený členský stát před jejím uzavřením Komisi, která ověří, zda jsou ustanovení této dohody, která se týkají EUROSURu, slučitelná s tímto nařízením. Po uzavření této dohody ji členské státy oznámí Komisi, která o tom uvědomí Evropský parlament, Radu a agenturu.
3. Dohody uvedené v odstavci 1 musí být v souladu s příslušným právem v oblasti základních práv a mezinárodní ochrany na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni, včetně Listiny základních práv Evropské unie a Úmluvy o právním postavení uprchlíků, zejména pokud jde o zásadu zákazu navracení.
4. Výměna osobních údajů se třetími zeměmi v rámci EUROSURu je přísně omezena na úroveň, která je naprosto nezbytná pro účely tohoto nařízení. Probíhá v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
5. Výměna informací podle odstavce 1, jejímž prostřednictvím jsou třetí zemi poskytovány informace, které by mohly být využity k identifikaci osob nebo skupin osob, jejichž žádost o přístup k mezinárodní ochraně se v daném okamžiku posuzuje nebo které čelí vážnému riziku mučení, nelidského nebo ponižujícího zacházení či trestu nebo dalšího porušování základních práv, je zakázána.
6. Výměna informací podle odstavce 1 musí probíhat v souladu s podmínkami dvoustranných a mnohostranných dohod uzavřených se sousedními třetími zeměmi.
7. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet se třetí zemí podle takové dohody bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s dotčenou třetí zemí respektovat.
8. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
9. Pokud byly informace získány prostřednictvím společného využívání nástrojů ostrahy, vztahují se na jejich výměnu se třetími zeměmi právní předpisy a pravidla pro tyto nástroje, jakož i příslušná ustanovení směrnice 95/46/ES, nařízení (ES) č. 45/2001 a rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Článek 21
Příručka
1. Komise v úzké spolupráci se členskými státy, agenturou a jinými příslušnými institucemi a subjekty Unie vypracuje praktickou příručku pro uplatňování a řízení EUROSURu (dále jen „příručka“). Příručka obsahuje technické a operativní pokyny, doporučení a osvědčené postupy týkající se mimo jiné spolupráce se třetími zeměmi. Komise příručku přijme ve formě doporučení.
2. Komise může po konzultaci se členskými státy a agenturou rozhodnout, že v souladu s pravidly stanovenými v jednacím řádu Komise některé části příručky podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
Článek 22
Sledování a hodnocení
1. Agentura a členské státy pro účely tohoto nařízení zajistí, aby byly zavedeny postupy pro monitorování technických a operačních funkcí EUROSURu z hlediska cílů, které spočívají v dosažení náležité situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích, jakož i pro monitorování dodržování základních práv včetně zásady zákazu navracení.
2. Zprávu o fungování EUROSURu předloží agentura Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2015 a poté každé dva roky.
3. Celkové hodnocení EUROSURu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2016 a poté každé čtyři roky. Toto hodnocení bude zahrnovat posouzení dosažených výsledků v porovnání s vytyčenými cíli, posouzení toho, zda nadále platí základní odůvodnění, posouzení uplatňování tohoto nařízení členskými státy a agenturou, posouzení dodržování základních práv a posouzení dopadu tohoto nařízení na tato práva. Zahrne i hodnocení z hlediska nákladů a přínosů. Uvedené hodnocení bude případně doplněno vhodnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
4. Členské státy poskytnou agentuře informace nezbytné k vypracování zprávy podle odstavce 2.
Agentura poskytne Komisi informace nezbytné k vypracování hodnocení podle odstavce 3.
Článek 23
Změny nařízení (ES) č. 2007/2004
Nařízení (ES) č. 2007/2004 se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 1 se písmeno i) nahrazuje tímto:
„i)
poskytuje nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování Evropského systému ostrahy hranic, případně při vytváření společného prostředí pro sdílení informací, včetně zajišťování interoperability systémů, a to zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 (16)
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11ca
Zpracování osobních údajů v rámci EUROSURu
Agentura může zpracovávat osobní údaje v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1052/2013, který se použije v souladu s opatřeními uvedenými v článku 11a tohoto nařízení. Při zpracovávání těchto údajů jsou zejména dodržovány zásady nezbytnosti a přiměřenosti a osobní údaje zpracovávané agenturou nesmějí být předány ani sděleny třetím zemím.“
Článek 24
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije ode dne 2. prosince 2013.
3. Bulharsko, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko a Finsko zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 2. prosince 2013.
Ostatní členské státy zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 1. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1052/2013
z 22. októbra 2013,
ktorým sa zriaďuje európsky systém hraničného dozoru (EUROSUR)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. d),
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Zriadenie Európskeho systému hraničného dozoru (ďalej len „systém EUROSUR“) je nevyhnutné na posilnenie výmeny informácií a operačnej spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi členských štátov, ako aj s Európskou agentúrou pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie, ktorá bola zriadená nariadením Rady (ES) č. 2007/2004 (2) (ďalej len „agentúra“). Systém EUROSUR bude týmto orgánom a agentúre poskytovať infraštruktúru a nástroje potrebné na zlepšenie ich situačnej informovanosti a reakčnej spôsobilosti na vonkajších hraniciach členských štátov Únie (ďalej len „vonkajšie hranice“) na účely odhaľovania, prevencie a potláčania nelegálneho prisťahovalectva a cezhraničnej trestnej činnosti a prispievania k zabezpečovaniu ochrany životov migrantov a ich zachraňovaniu.
(2)
Cestovanie v malých plavidlách nevhodných na more dramaticky zvýšilo počet migrantov utopených na južných námorných vonkajších hraniciach. Systém EUROSUR by mal významne zvýšiť operačné a technické schopnosti agentúry a členských štátov odhaľovať takéto malé plavidlá a zlepšiť schopnosť reakcie členských štátov, a prispieť tak k zníženiu počtu úmrtí migrantov.
(3)
V tomto nariadení sa uznáva, že migračné trasy sú využívané aj osobami, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu.
(4)
Členské štáty by mali na účely zlepšenia výmeny informácií a vzájomnej spolupráce v oblasti hraničného dozoru, ako aj takejto výmeny informácií a spolupráce s agentúrou, zriadiť národné koordinačné centrá. Pre riadne fungovanie systému EUROSUR je zásadné, aby všetky vnútroštátne orgány zodpovedné za dozor na vonkajších hraniciach podľa vnútroštátnych právnych predpisov spolupracovali prostredníctvom národných koordinačných centier.
(5)
Toto nariadenie by členským štátom nemalo brániť v tom, aby svoje národné koordinačné centrá poverili aj zodpovednosťou za koordináciu výmeny informácií a za spoluprácu pri dozore nad vzdušnými hranicami a za kontroly na hraničných priechodoch.
(6)
Agentúra by mala zlepšovať výmenu informácií a spoluprácu s ostatnými orgánmi, úradmi a agentúrami Únie, ako sú Európska námorná bezpečnostná agentúra a Satelitné stredisko Európskej únie, s cieľom čo najlepšie využívať informácie, spôsobilosti a systémy, ktoré už sú dostupné na európskej úrovni, ako napríklad Európsky program monitorovania Zeme.
(7)
Toto nariadenie je súčasťou európskeho modelu integrovaného riadenia vonkajších hraníc a stratégie vnútornej bezpečnosti Európskej únie. Systém EUROSUR tiež prispeje k rozvoju Spoločného prostredia na výmenu informácií (Common Information Sharing Environment - CISE) pre dozor nad námornou oblasťou Únie, ktoré poskytuje širší rámec pre námornú situačnú informovanosť prostredníctvom výmeny informácií medzi rozličnými sektorovými orgánmi verejnej moci v Únii.
(8)
S cieľom zabezpečiť, aby informácie obsiahnuté v systéme EUROSUR boli čo najkompletnejšie a najaktuálnejšie, najmä v súvislosti so situáciou v tretích krajinách, by agentúra mala spolupracovať s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť. Na tieto účely by delegácie a úrady Únie mali poskytovať všetky informácie s významom pre systém EUROSUR.
(9)
Agentúra by mala poskytovať potrebnú pomoc pri vývoji a prevádzke systému EUROSUR a prípadne pri rozvoji CISE, a to vrátane interoperability systémov, najmä prostredníctvom vytvorenia, spravovania a koordinácie rámca systému EUROSUR.
(10)
Agentúre by sa mali poskytovať primerané finančné prostriedky a ľudské zdroje, aby zodpovedajúcim spôsobom plnila ďalšie úlohy, ktoré jej boli podľa tohto nariadenia pridelené.
(11)
V tomto nariadení sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané v článkoch 2 a 6 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“) a v Charte základných práv Európskej únie, najmä rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, právo na život, zákaz mučenia a neľudského či ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, zákaz obchodovania s ľuďmi, právo na slobodu a bezpečnosť, právo na ochranu osobných údajov, právo na prístup k dokumentom, právo na azyl a ochranu proti odsunu alebo vyhosteniu, zákaz vyhostenia alebo vrátenia, zákaz diskriminácie a práva dieťaťa. Členské štáty a agentúra by mali toto nariadenie uplatňovať v súlade s týmito právami a zásadami.
(12)
V súlade s nariadením (ES) č. 2007/2004 by dôstojník pre základné práva a konzultačné fórum zriadené uvedeným nariadením mali mať prístup ku všetkým informáciám o dodržiavaní základných práv, pokiaľ ide o všetky činnosti agentúry v rámci systému EUROSUR.
(13)
Akákoľvek zmena osobných údajov v európskom situačnom prehľade a spoločnom súbore predhraničných spravodajských informácií by mala predstavovať výnimku. Mala by sa vykonávať na základe existujúceho vnútroštátneho práva a práva Únie a rešpektovať ich špecifické požiadavky na ochranu údajov. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (3), nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4) a rámcové rozhodnutie Rady 2008/977/SVV (5) sa uplatňujú v prípadoch, v ktorých špecifickejšie nástroje, ako je nariadenie (ES) č. 2007/2004, neposkytujú úplný režim ochrany údajov.
(14)
V záujme postupného geografického spustenia systému EUROSUR by sa povinnosť určiť a prevádzkovať národné koordinačné centrá mala plniť v dvoch po sebe nasledujúcich etapách: v prvej etape by ju mali splniť členské štáty nachádzajúce sa na južnej a východnej vonkajšej hranici a v druhej etape zostávajúce členské štáty.
(15)
Toto nariadenie obsahuje ustanovenia o spolupráci so susednými tretími krajinami, pretože náležite štruktúrovaná a nepretržitá výmena informácií a spolupráca s týmito krajinami, a najmä so stredozemským regiónom, sú kľúčovými faktormi k dosiahnutiu cieľov systému EUROSUR. Je nevyhnutné, aby sa akákoľvek výmena informácií a akákoľvek spolupráca medzi členskými štátmi a susednými tretími krajinami uskutočňovala v plnom súlade so základnými právami a najmä zásadou zákazu vyhostenia alebo vrátenia.
(16)
Toto nariadenie obsahuje ustanovenia o možnosti úzkej spolupráce s Írskom a Spojeným kráľovstvom, ktoré môžu pomáhať pri lepšom dosahovaní cieľov systému EUROSUR.
(17)
Agentúra a členské štáty by pri vykonávaní tohto nariadenia mali čo najlepšie využívať existujúce kapacity z hľadiska ľudských zdrojov, ako aj technického vybavenia, a to na úrovni Únie i na vnútroštátnej úrovni.
(18)
Komisia by mala pravidelne posudzovať výsledky vykonávania tohto nariadenia, aby určila mieru, do akej sa ciele systému EUROSUR splnili.
(19)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto nariadenia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto nariadenie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto nariadení, či ho vykoná vo svojom vnútroštátnom práve.
(20)
Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (6); Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(21)
Toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (7); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(22)
Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis (8), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia Rady 1999/437/ES (9). Nórsko by malo zriadiť národné koordinačné centrum v súlade s týmto nariadením od 2. decembra 2013.
(23)
Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (10), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (11).
(24)
Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (12), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2011/350/EÚ (13).
(25)
Vykonávanie tohto nariadenia nemá vplyv na rozdelenie právomocí medzi Úniou a členskými štátmi ani na povinnosti členských štátov podľa Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve, Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori, Medzinárodného dohovoru o pátraní a záchrane na mori, Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu a jeho Protokolu proti pašovaniu migrantov po súši, po mori a letecky, Dohovoru o právnom postavení utečencov, Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a ďalších relevantných medzinárodných nástrojov.
(26)
Vykonávanie tohto nariadenia nemá vplyv na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (14) ani na pravidlá dozoru nad námornými vonkajšími hranicami v rámci operačnej spolupráce koordinovanej agentúrou.
(27)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zriadenie systému EUROSUR, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa v záujme zlepšenia situačnej informovanosti a zvýšenia reakčnej spôsobilosti na vonkajších hraniciach členských štátov Únie (ďalej len „vonkajšie hranice“) zriaďuje spoločný rámec na výmenu informácií a spoluprácu medzi členskými štátmi a agentúrou na účely odhaľovania, prevencie a potláčania nelegálneho prisťahovalectva a cezhraničnej trestnej činnosti a prispievania k zabezpečeniu ochrany životov migrantov a ich zachraňovaniu(ďalej len „systém EUROSUR“).
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie sa vzťahuje na dozor nad vonkajšími pozemnými a námornými hranicami vrátane monitorovania, odhaľovania, identifikácie, sledovania, predchádzania a zachytávania neoprávneného prekračovania hraníc na účely odhaľovania, prevencie a potláčania nelegálneho prisťahovalectva a cezhraničnej trestnej činnosti a prispievania k zabezpečeniu ochrany životov migrantov a ich zachraňovaniu.
2. Toto nariadenie sa môže vzťahovať aj na dozor nad vzdušnými hranicami, ako aj na kontroly na hraničných priechodoch, ak členské štáty dobrovoľne poskytnú tieto informácie do systému EUROSUR.
3. Toto nariadenie sa nevzťahuje na žiadne právne ani administratívne opatrenie prijaté po tom, ako príslušné orgány členského štátu zachytili cezhraničnú trestnú činnosť alebo neoprávnené prekročenie vonkajšej hranice osobami.
4. Členské štáty a agentúra dodržiavajú pri uplatňovaní tohto nariadenia základné práva, najmä zásady zákazu vyhostenia alebo vrátenia a rešpektovania ľudskej dôstojnosti a požiadavky na ochranu údajov. Prednosť dávajú osobitným potrebám detí, maloletých bez sprievodu, obetí obchodovania s ľuďmi, osôb vyžadujúcich bezodkladnú lekársku pomoc, osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, osôb v tiesni na mori, ako aj ďalších osôb v obzvlášť zraniteľnom postavení.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„agentúra“ je Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie zriadená nariadením (ES) č. 2007/2004;
b)
„situačná informovanosť“ je schopnosť monitorovať, odhaľovať, identifikovať, sledovať a pochopiť nelegálne cezhraničné aktivity s cieľom nájsť opodstatnené dôvody na reakčné opatrenia na základe kombinácie nových informácií s existujúcimi poznatkami a nadobudnúť lepšiu schopnosť predchádzať úmrtiam migrantov na vonkajších hraniciach, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti;
c)
„reakčná spôsobilosť“ je schopnosť uskutočniť opatrenia zamerané na potláčanie nelegálnych cezhraničných aktivít na vonkajších hraniciach, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti vrátane prostriedkov a času na náležitú reakciu;
d)
„situačný prehľad“ je grafické rozhranie na zobrazovanie údajov a informácií v takmer reálnom čase prijatých od rôznych orgánov, z rôznych snímačov, platforiem a ďalších zdrojov, ktoré sú spoločne využívané v rámci komunikačných a informačných kanálov s inými orgánmi, aby sa dosiahla situačná informovanosť a podporila reakčná spôsobilosť na vonkajších hraniciach a v predhraničnej oblasti;
e)
„cezhraničná trestná činnosť“ je akákoľvek závažná trestná činnosť s cezhraničným rozmerom, páchaná na vonkajších hraniciach, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti;
f)
„úsek vonkajších hraníc“ je celá alebo čiastočná vonkajšia pozemná alebo námorná hranica členského štátu podľa vymedzenia vnútroštátnym právom alebo podľa určenia národným koordinačným centrom alebo akýmkoľvek iným zodpovedným vnútroštátnym orgánom;
g)
„predhraničná oblasť“ je geografická oblasť nachádzajúca sa za vonkajšími hranicami;
h)
„krízová situácia“ je akákoľvek prírodná alebo človekom spôsobená katastrofa, nehoda, humanitárna alebo politická kríza alebo akákoľvek ďalšia závažná situácia, ku ktorej dochádza na vonkajších hraniciach, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti, a ktorá môže mať významný vplyv na kontrolu vonkajších hraníc;
i)
„mimoriadna udalosť“ je situácia súvisiaca s nelegálnym prisťahovalectvom, cezhraničnou trestnou činnosťou alebo rizikom pre životy migrantov na vonkajších hraniciach, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti.
HLAVA II
RÁMEC
KAPITOLA I
Zložky
Článok 4
Rámec systému EUROSUR
1. Berúc do úvahy existujúce mechanizmy výmeny informácií a spolupráce, členské štáty a agentúra na výmenu informácií a spoluprácu v oblasti hraničného dozoru využívajú rámec systému EUROSUR, ktorý tvoria tieto zložky:
a)
národné koordinačné centrá;
b)
národné situačné prehľady;
c)
komunikačná sieť;
d)
európsky situačný prehľad;
e)
spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií;
f)
spoločné uplatňovanie nástrojov dozoru.
2. Národné koordinačné centrá poskytujú agentúre prostredníctvom komunikačnej siete informácie zo svojich národných situačných prehľadov, ktoré sú potrebné na zriadenie a vedenie európskeho situačného prehľadu a spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií.
3. Agentúra poskytuje národným koordinačným centrám prostredníctvom komunikačnej siete neobmedzený prístup k európskemu situačnému prehľadu a spoločnému súboru predhraničných spravodajských informácií.
4. Zložky uvedené v odseku 1 sa vytvárajú a vedú v súlade so zásadami uvedenými v prílohe.
Článok 5
Národné koordinačné centrum
1. Každý členský štát určí, prevádzkuje a spravuje národné koordinačné centrum, ktoré koordinuje a vymieňa informácie medzi všetkými orgánmi zodpovednými za dozor na vonkajších hraniciach na vnútroštátnej úrovni, ako aj s ostatnými národnými koordinačnými centrami a agentúrou. Každý členský štát oznámi zriadenie svojho národného koordinačného centra Komisii, ktorá o tom bezodkladne informuje ostatné členské štáty a agentúru.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 17, a v rámci systému EUROSUR je národné koordinačné centrum jediným kontaktným miestom na výmenu informácií a na spoluprácu s ostatnými národnými koordinačnými centrami a agentúrou.
3. Národné koordinačné centrum:
a)
zabezpečuje včasnú výmenu informácií a včasnú spoluprácu medzi všetkými vnútroštátnymi orgánmi zodpovednými za dozor na vonkajších hraniciach, ako aj s ostatnými národnými koordinačnými centrami a agentúrou;
b)
zabezpečuje včasnú výmenu informácií s orgánmi zodpovednými za pátranie a záchranu, presadzovanie práva, azyl a prisťahovalectvo na vnútroštátnej úrovni;
c)
prispieva k účinnému a efektívnemu riadeniu zdrojov a personálu;
d)
vytvára a vedie národný situačný prehľad v súlade s článkom 9;
e)
podporuje plánovanie a vykonávanie vnútroštátnych činností hraničného dozoru;
f)
koordinuje vnútroštátny systém hraničného dozoru v súlade s vnútroštátnym právom;
g)
na účely tohto nariadenia prispieva k pravidelnému meraniu účinkov vnútroštátnych činností hraničného dozoru;
h)
koordinuje operačné opatrenia s ostatnými členskými štátmi bez toho, aby boli dotknuté právomoci agentúry a členských štátov.
4. Národné koordinačné centrum pracuje dvadsaťštyri hodín denne a sedem dní v týždni.
Článok 6
Agentúra
1. Agentúra:
a)
vytvára a spravuje komunikačnú sieť pre systém EUROSUR v súlade s článkom 7;
b)
vytvára a vedie európsky situačný prehľad v súlade s článkom 10;
c)
vytvára a vedie spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií v súlade s článkom 11;
d)
koordinuje spoločné uplatňovanie nástrojov dozoru v súlade s článkom 12.
2. Agentúra pracuje na účely odseku 1 dvadsaťštyri hodín denne a sedem dní v týždni.
Článok 7
Komunikačná sieť
1. Agentúra vytvorí a spravuje komunikačnú sieť na účely poskytovania komunikačných a analytických nástrojov a umožnenia výmeny neutajovaných citlivých a utajovaných skutočností bezpečným spôsobom a v takmer reálnom čase s národnými koordinačnými centrami a medzi nimi. Táto sieť je v prevádzke dvadsaťštyri hodín denne a sedem dní v týždni a umožňuje:
a)
dvojstrannú a viacstrannú výmenu informácií v takmer reálnom čase;
b)
audiokonferencie a videokonferencie;
c)
bezpečné zaobchádzanie s neutajovanými citlivými skutočnosťami, ich bezpečné uchovávanie, prenos a spracúvanie;
d)
bezpečné zaobchádzanie s utajovanými skutočnosťami EÚ až po stupeň utajenia RESTREINT UE/EU RESTRICTED alebo rovnocenné vnútroštátne klasifikačné stupne, ich bezpečné uchovávanie, prenos a spracovanie, zaisťujúc pritom, aby sa s utajovanými skutočnosťami nakladalo v samostatnej a riadne akreditovanej časti komunikačnej siete a tiež aby sa uchovávali, prenášali a spracúvali v tejto samostatnej a riadne akreditovanej časti komunikačnej siete.
2. Agentúra poskytuje technickú podporu a zabezpečuje, aby bola komunikačná sieť interoperabilná s akýmkoľvek iným relevantným komunikačným a informačným systémom spravovaným agentúrou.
3. Agentúra si v súlade s článkom 11d nariadenia (ES) č. 2007/2004 vymieňa, spracúva a ukladá neutajované citlivé a utajované skutočnosti v komunikačnej sieti.
4. Národné koordinačné centrá si vymieňajú, spracúvajú a ukladajú neutajované citlivé a utajované skutočnosti v komunikačnej sieti v súlade s pravidlami a normami, ktoré sú rovnocenné s tými, ktoré sú stanovené v rokovacom poriadku Komisie (15).
5. Orgány, agentúry a ďalšie subjekty členských štátov, ktoré využívajú komunikačnú sieť, zabezpečia, aby sa pri zaobchádzaní s utajovanými skutočnosťami dodržiavali bezpečnostné pravidlá a normy rovnocenné tým, ktoré uplatňuje agentúra.
KAPITOLA II
Situačná informovanosť
Článok 8
Situačné prehľady
1. Národné situačné prehľady, európsky situačný prehľad a spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií sa vytvárajú prostredníctvom zberu, hodnotenia, porovnávania, analýzy, výkladu, generovania, vizualizácie a šírenia informácií.
2. Prehľady uvedené v odseku 1 sa skladajú z týchto vrstiev:
a)
vrstva udalostí;
b)
operačná vrstva;
c)
analytická vrstva.
Článok 9
Národný situačný prehľad
1. Národné koordinačné centrum vytvára a vedie národný situačný prehľad s cieľom poskytnúť všetkým orgánom zodpovedným za kontrolu a predovšetkým dozor na vonkajších hraniciach na vnútroštátnej úrovni účinné, presné a včasné informácie.
2. Národný situačný prehľad sa skladá z informácií zozbieraných z týchto zdrojov:
a)
vnútroštátny systém hraničného dozoru, v súlade s vnútroštátnym právom;
b)
stacionárne a mobilné technické prostriedky prevádzkované vnútroštátnymi orgánmi, ktoré sú zodpovedné za dozor na vonkajších hraniciach;
c)
hliadky hraničného dozoru a iné monitorovacie misie;
d)
miestne, regionálne a iné koordinačné centrá;
e)
ďalšie relevantné vnútroštátne orgány a systémy vrátane styčných dôstojníkov, operačných centier a kontaktných miest;
f)
agentúra;
g)
národné koordinačné centrá v iných členských štátoch;
h)
orgány tretích krajín na základe dvojstranných alebo viacstranných dohôd a regionálne siete, ako sa uvádza v článku 20;
i)
systémy hlásenia lodí v súlade so svojimi príslušnými právnymi základmi;
j)
ďalšie relevantné európske a medzinárodné organizácie;
k)
iné zdroje.
3. Vrstva udalostí národného situačného prehľadu pozostáva z týchto podvrstiev:
a)
podvrstva týkajúca sa neoprávneného prekračovania hraníc vrátane informácií, ktoré má k dispozícii národné koordinačné centrum o mimoriadnych udalostiach súvisiacich s rizikom pre životy migrantov;
b)
podvrstva týkajúca sa cezhraničnej trestnej činnosti;
c)
podvrstva týkajúca sa krízových situácií;
d)
podvrstva týkajúca sa iných udalostí, ktorá obsahuje informácie o neidentifikovaných a podozrivých vozidlách, plavidlách a iných strojoch a osobách prítomných na vonkajších hraniciach dotknutého členského štátu, pozdĺž nich alebo v ich blízkosti, rovnako ako o akejkoľvek inej udalosti, ktorá by mohla mať významný vplyv na kontrolu vonkajších hraníc.
4. Národné koordinačné centrum prisúdi každej mimoriadnej udalosti v rámci vrstvy udalostí národného situačného prehľadu jediný orientačný stupeň vplyvu v rozsahu od „nízky“ a „stredný“ po „vysoký“. Všetky mimoriadne udalosti sa oznámia aj agentúre.
5. Operačná vrstva národného situačného prehľadu pozostáva z týchto podvrstiev:
a)
podvrstva týkajúca sa vlastných prostriedkov vrátane vojenských prostriedkov na pomoc misii na presadzovanie práva, ako aj operačných oblastí, ktorá obsahuje informácie o polohe, stave a type vlastných prostriedkov a o príslušných orgánoch. V súvislosti s vojenskými prostriedkami na pomoc misii na presadzovanie práva môže národné koordinačné centrum na žiadosť vnútroštátneho orgánu, ktorý zodpovedá za takéto prostriedky, rozhodnúť obmedziť prístup k takýmto informáciám na „potrebu poznať“;
b)
podvrstva environmentálnych informácií, ktorá obsahuje alebo poskytuje prístup k informáciám o teréne a poveternostných podmienkach na vonkajších hraniciach dotknutého členského štátu.
6. Informácie o vlastných prostriedkoch v operačnej vrstve sú utajené stupňom RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva národného situačného prehľadu pozostáva z týchto podvrstiev:
a)
informačná podvrstva, ktorá obsahuje najdôležitejšie udalosti a ukazovatele, ktoré sú relevantné na účely tohto nariadenia;
b)
analytická podvrstva, ktorá zahŕňa analytické správy, trendy v oblasti posudzovania rizík, regionálne monitory a informačné poznámky, ktoré sú relevantné na účely tohto nariadenia;
c)
spravodajská podvrstva, ktorá obsahuje analyzované informácie, ktoré sú relevantné na účely tohto nariadenia, a najmä na prisudzovanie stupňa vplyvu úsekom vonkajších hraníc;
d)
podvrstva snímok a zemepisných údajov, ktorá zahŕňa referenčné snímky, podkladové mapy, overovanie analyzovaných informácií a analýzu zmien (snímky z pozorovania Zeme), ako aj odhaľovanie zmien, georeferencované údaje a mapy priepustnosti vonkajších hraníc.
8. Informácie obsiahnuté v analytickej vrstve a environmentálne informácie v operačnej vrstve národného situačného prehľadu môžu vychádzať z informácií poskytnutých v európskom situačnom prehľade a spoločnom súbore predhraničných spravodajských informácií.
9. Národné koordinačné centrá susedných členských štátov priamo a v takmer reálnom čase vzájomne využívajú situačný prehľad susedných úsekov vonkajších hraníc týkajúci sa:
a)
mimoriadnych udalostí a iných významných udalostí obsiahnutých vo vrstve udalostí;
b)
správ taktickej analýzy rizík obsiahnutých v analytickej vrstve.
10. Národné koordinačné centrá susedných členských štátov môžu priamo a v takmer reálnom čase vzájomne využívať situačný prehľad susedných úsekov vonkajších hraníc týkajúci sa polohy, stavu a typu vlastných prostriedkov prevádzkovaných v susedných úsekoch vonkajších hraníc, ktoré sa nachádzajú v operačnej vrstve.
Článok 10
Európsky situačný prehľad
1. Agentúra vytvára a vedie európsky situačný prehľad s cieľom poskytovať národným koordinačným centrám účinné, presné a včasné informácie a analýzu.
2. Európsky situačný prehľad sa skladá z informácií zozbieraných z týchto zdrojov:
a)
národné situačné prehľady v rozsahu vyžadovanom týmto článkom;
b)
agentúra;
c)
Komisia, ktorá poskytuje strategické informácie o hraničnej kontrole vrátane nedostatkov vo vykonávaní kontroly vonkajších hraníc;
d)
delegácie a úrady Únie;
e)
ďalšie relevantné orgány, úrady a agentúry Únie a medzinárodné organizácie uvedené v článku 18;
f)
iné zdroje.
3. Vrstva udalostí európskeho situačného prehľadu zahŕňa informácie týkajúce sa:
a)
mimoriadnych udalostí a iných udalostí, ktoré obsahuje vrstva udalostí národného situačného prehľadu;
b)
mimoriadnych udalostí a iných udalostí, ktoré obsahuje spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií;
c)
mimoriadnych udalostí v operačnej oblasti spoločnej operácie, pilotného projektu alebo rýchleho zásahu koordinovaného agentúrou.
4. Agentúra v európskom situačnom prehľade zohľadňuje stupeň vplyvu, ktorý národné koordinačné centrum prisúdilo v národnom situačnom prehľade konkrétnej mimoriadnej udalosti.
5. Operačná vrstva európskeho situačného prehľadu pozostáva z týchto podvrstiev:
a)
podvrstva vlastných prostriedkov, ktorá obsahuje informácie o polohe, čase, stave a type prostriedkov, ktoré sa zúčastňujú na spoločných operáciách, pilotných projektoch a rýchlych zásahoch agentúry alebo sú agentúre k dispozícii, a informácie o pláne nasadenia vrátane operačnej oblasti, harmonogramu hliadok a komunikačných kódov;
b)
podvrstva operácií, ktorá obsahuje informácie o spoločných operáciách, pilotných projektoch a rýchlych zásahoch koordinovaných agentúrou vrátane mandátu, miesta, stavu a doby trvania misie, ako aj informácie o členských štátoch a ďalších zapojených aktéroch, denné a týždenné situačné hlásenia, štatistické údaje a informačné balíky pre médiá;
c)
podvrstva environmentálnych informácií, ktorá obsahuje informácie o teréne a poveternostných podmienkach na vonkajších hraniciach.
6. Informácie o vlastných prostriedkoch v operačnej vrstve európskeho situačného prehľadu sú utajené stupňom RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva európskeho situačného prehľadu má rovnakú štruktúru ako analytická vrstva národného situačného prehľadu stanovená v článku 9 ods. 7.
Článok 11
Spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií
1. Agentúra vytvára a vedie spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií s cieľom poskytovať národným koordinačným centrám účinné, presné a včasné informácie a analýzu, ktoré sa týkajú predhraničnej oblasti.
2. Spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií sa skladá z informácií zozbieraných z týchto zdrojov:
a)
národné koordinačné centrá vrátane informácií a správ získaných od styčných dôstojníkov členských štátov prostredníctvom príslušných vnútroštátnych orgánov;
b)
delegácie a úrady Únie;
c)
agentúra vrátane informácií a správ získaných od jej styčných dôstojníkov;
d)
ďalšie relevantné orgány, úrady a agentúry Únie a medzinárodné organizácie uvedené v článku 18;
e)
orgány tretích krajín na základe dvojstranných alebo viacstranných dohôd a regionálne siete, ako sa uvádza v článku 20, prostredníctvom národných koordinačných centier;
f)
iné zdroje.
3. Spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií môže obsahovať informácie, ktoré sú relevantné z hľadiska dozoru nad vzdušnými hranicami a kontrol na vonkajších hraničných priechodoch.
4. Vrstva udalostí, operačná vrstva a analytická vrstva spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií majú rovnakú štruktúru ako tieto vrstvy v európskom situačnom prehľade, ako sú stanovené v článku 10.
5. Agentúra každej mimoriadnej udalosti vo vrstve udalostí spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií prisúdi jediný indikatívny stupeň vplyvu. Agentúra informuje národné koordinačné centrá o akýchkoľvek mimoriadnych udalostiach v predhraničnej oblasti.
Článok 12
Spoločné uplatňovanie nástrojov dozoru
1. Agentúra koordinuje spoločné uplatňovanie nástrojov dozoru s cieľom pravidelne, spoľahlivo a hospodárne poskytovať národným koordinačným centrám a sebe informácie o dozore na vonkajších hraniciach a v predhraničnej oblasti.
2. Agentúra národnému koordinačnému centru na jeho žiadosť poskytuje informácie o vonkajších hraniciach žiadajúceho členského štátu a o predhraničnej oblasti, ktoré môžu vychádzať zo:
a)
selektívneho monitorovania prístavov a pobrežia určených tretích krajín, ktoré boli prostredníctvom analýzy rizík a informácií identifikované ako miesta nalodenia alebo tranzitu pre plavidlá alebo iné prostriedky používané na nelegálne prisťahovalectvo alebo cezhraničnú trestnú činnosť;
b)
sledovania plavidiel alebo iných prostriedkov na šírom mori, v súvislosti s ktorými existuje podozrenie, že sú používané na nelegálne prisťahovalectvo alebo cezhraničnú trestnú činnosť, alebo v súvislosti s ktorými bolo zistené, že sa na tieto účely používajú;
c)
monitorovania určených oblastí v pôsobnosti námorníctva s cieľom odhaliť, identifikovať a sledovať plavidlá a iné prostriedky používané na nelegálne prisťahovalectvo alebo cezhraničnú trestnú činnosť, alebo v súvislosti s ktorými existuje podozrenie, že sa na tieto účely používajú;
d)
environmentálneho posudzovania určených oblastí v pôsobnosti námorníctva a na vonkajšej pozemnej hranici na účely optimalizácie monitorovacích a hliadkovacích činností;
e)
selektívneho monitorovania určených predhraničných oblastí na vonkajších hraniciach, ktoré boli prostredníctvom analýzy rizík a informácií identifikované ako potenciálne oblasti odchodu alebo tranzitu pre nelegálne prisťahovalectvo alebo cezhraničnú trestnú činnosť.
3. Agentúra poskytuje informácie uvedené v odseku 1 prostredníctvom kombinácie a analýzy údajov, ktoré môžu byť zozbierané z nasledujúcich systémov, zdrojov a platforiem:
a)
systémy hlásenia lodí v súlade so svojimi príslušnými právnymi základmi;
b)
satelitné snímky;
c)
snímače nasadené na akékoľvek vozidlo, plavidlo alebo iné prostriedky.
4. Agentúra môže odmietnuť žiadosť národného koordinačného centra z technických, finančných alebo operačných dôvodov. Agentúra oznámi národnému koordinačnému centru včas dôvody takéhoto odmietnutia.
5. Agentúra môže z vlastného podnetu používať nástroje dozoru uvedené v odseku 2 na zber informácií, ktoré sú relevantné z hľadiska spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií.
Článok 13
Spracúvanie osobných údajov
1. Ak sa národný situačný prehľad používa na spracúvanie osobných údajov, tieto údaje sa spracúvajú v súlade so smernicou 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi v oblasti ochrany údajov.
2. Európsky situačný prehľad a spoločný súbor predhraničných spravodajských informácií sa môžu použiť len na spracúvanie osobných údajov v súvislosti s identifikačnými číslami lodí.
Uvedené údaje sa spracúvajú v súlade s článkom 11ca nariadenia (ES) č. 2007/2004. Spracúvajú sa iba na účely odhaľovania, identifikácie a sledovania plavidiel, ako aj na účely uvedené v článku 11c ods. 3 uvedeného nariadenia. Automaticky sa vymažú do siedmich dní odo dňa prijatia údajov agentúrou, alebo ak je na sledovanie plavidla potrebný dlhší čas, do dvoch mesiacov odo dňa prijatia údajov agentúrou.
KAPITOLA III
Reakčná spôsobilosť
Článok 14
Určenie úsekov vonkajších hraníc
Na účely tohto nariadenia si každý členský štát rozdelí svoje vonkajšie pozemné a námorné hranice na hraničné úseky a oznámi ich agentúre.
Článok 15
Priradenie stupňov vplyvu úsekom vonkajších hraníc
1. Na základe analýzy rizík agentúry a po dohode s dotknutým členským štátom priradí agentúra tieto stupne vplyvu každému úseku vonkajších pozemných a námorných hraníc členských štátov alebo zmení takéto stupne:
a)
nízky stupeň vplyvu v prípade, že mimoriadne udalosti súvisiace s nelegálnym prisťahovalectvom alebo cezhraničnou trestnou činnosťou, vyskytujúce sa na danom hraničnom úseku, majú bezvýznamný vplyv na bezpečnosť hraníc;
b)
stredný stupeň vplyvu v prípade, že mimoriadne udalosti súvisiace s nelegálnym prisťahovalectvom alebo cezhraničnou trestnou činnosťou, vyskytujúce sa na danom hraničnom úseku, majú mierny vplyv na bezpečnosť hraníc;
c)
vysoký stupeň vplyvu v prípade, že mimoriadne udalosti súvisiace s nelegálnym prisťahovalectvom alebo cezhraničnou trestnou činnosťou, vyskytujúce sa na danom hraničnom úseku, majú významný vplyv na bezpečnosť hraníc.
2. Národné koordinačné centrum pravidelne posudzuje, či je na základe zohľadnenia informácií uvedených v národnom situačnom prehľade potrebné zmeniť stupeň vplyvu hraničných úsekov.
3. Agentúra vizualizuje stupne vplyvu priradené vonkajším hraniciam v európskom situačnom prehľade.
Článok 16
Reakcia zodpovedajúca stupňom vplyvu
1. Členské štáty zabezpečia, aby činnosti dozoru vykonávané na úsekoch vonkajších hraníc zodpovedali priradeným stupňom vplyvu takto:
a)
ak je úseku vonkajšej hranice priradený nízky stupeň vplyvu, vnútroštátne orgány zodpovedné za dozor na vonkajšej hranici organizujú pravidelný dozor na základe analýzy rizík a zabezpečia prítomnosť dostatočného počtu personálu a dostatočných zdrojov v pohraničnej oblasti pripravených na sledovanie, identifikáciu a zachytenie;
b)
ak je úseku vonkajšej hranice priradený stredný stupeň vplyvu, vnútroštátne orgány zodpovedné za dozor na vonkajšej hranici zabezpečia, aby sa okrem opatrení prijatých podľa písmena a) na tomto hraničnom úseku prijali aj primerané dozorné opatrenia. Ak sa prijmú tieto dozorné opatrenia, oznámi sa to národnému koordinačnému centru. Národné koordinačné centrum koordinuje akúkoľvek podporu poskytnutú v súlade s článkom 5 ods. 3;
c)
ak je úseku vonkajšej hranice priradený vysoký stupeň vplyvu, dotknutý členský štát okrem opatrení prijatých podľa písmena b) zabezpečí prostredníctvom národného koordinačného centra, aby vnútroštátne orgány, ktoré vykonávajú svoju činnosť na tomto hraničnom úseku, dostali potrebnú podporu a aby sa prijali posilnené dozorné opatrenia. Tento členský štát môže požiadať agentúru o podporu, ak sú splnené podmienky ustanovené v nariadení (ES) č. 2007/2004, ktoré sa týkajú iniciovania spoločných operácií alebo rýchlych zásahov.
2. Národné koordinačné centrum pravidelne informuje agentúru o opatreniach prijatých na vnútroštátnej úrovni podľa odseku 1 písm. c).
3. Keď sa úseku vonkajšej hranice, ktorý susedí s hraničným úsekom iného členského štátu alebo krajiny, s ktorou sú uzavreté dohody alebo fungujú regionálne siete v zmysle článkov 19 a 20, priradí stredný alebo vysoký stupeň vplyvu, národné koordinačné centrum kontaktuje národné koordinačné centrum susedného členského štátu alebo príslušný orgán susednej krajiny a usiluje sa o koordináciu potrebných cezhraničných opatrení.
4. V prípade, že členský štát predloží žiadosť v súlade s odsekom 1 písm. c), agentúra pri odpovedi na túto žiadosť môže podporiť tento členský štát najmä:
a)
prioritným využívaním spoločného uplatňovania nástrojov dozoru;
b)
koordinovaním nasadenia tímov európskej pohraničnej stráže v súlade s nariadením (ES) č. 2007/2004;
c)
zabezpečením nasadenia technického vybavenia, ktoré má agentúra k dispozícii v súlade s nariadením (ES) č. 2007/2004;
d)
koordinovaním akejkoľvek ďalšej podpory ponúkanej inými členskými štátmi.
5. Agentúra spolu s dotknutým členským štátom vyhodnocuje priradenie stupňov vplyvu a zodpovedajúce opatrenia prijaté na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie vo svojich správach o analýze rizík.
HLAVA III
OSOBITNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 17
Pridelenie úloh iným orgánom v členských štátoch
1. Členské štáty môžu poveriť regionálne, miestne, funkčné alebo iné orgány, ktoré sú oprávnené prijímať operačné rozhodnutia, zabezpečovaním situačnej informovanosti a reakčnej spôsobilosti v ich príslušných oblastiach právomocí vrátane úloh a právomocí uvedených v článku 5 ods. 3 písm. c), e) a f).
2. Rozhodnutie členského štátu prideliť úlohy v súlade s odsekom 1 nesmie mať vplyv na schopnosť národného koordinačného centra spolupracovať a vymieňať si informácie s inými národnými koordinačnými centrami a agentúrou.
3. Vo vopred vymedzených prípadoch určených na vnútroštátnej úrovni môže národné koordinačné centrum poveriť orgán uvedený v odseku 1 komunikáciou a výmenou informácií s regionálnymi orgánmi alebo národným koordinačným centrom iného členského štátu alebo príslušnými orgánmi tretej krajiny pod podmienkou, že tento orgán o takejto komunikácii a výmene informácií pravidelne informuje vlastné národné koordinačné centrum.
Článok 18
Spolupráca agentúry s tretími stranami
1. Agentúra využíva existujúce informácie, spôsobilosti a systémy dostupné v iných inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach Únie a v medzinárodných organizáciách v medziach ich príslušných právnych rámcov.
2. Agentúra v súlade s odsekom 1 spolupracuje najmä s týmito inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a medzinárodnými organizáciami:
a)
s Európskym policajným úradom (Europol) s cieľom výmeny informácií o cezhraničnej trestnej činnosti, ktoré sa zahrnú do európskeho situačného prehľadu;
b)
so Satelitným strediskom Európskej únie, s Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou a Európskou agentúrou na kontrolu rybného hospodárstva pri poskytovaní spoločného uplatňovania nástrojov dozoru;
c)
s Komisiou, Európskou službou pre vonkajšiu činnosť a orgánmi, úradmi a agentúrami Únie vrátane Európskeho podporného úradu pre azyl, ktoré môžu agentúre poskytovať informácie, ktoré sú relevantné na aktualizáciu európskeho situačného prehľadu a spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií;
d)
s medzinárodnými organizáciami, ktoré môžu agentúre poskytovať informácie relevantné na účely aktualizácie európskeho situačného prehľadu a spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií.
3. Agentúra môže v súlade s odsekom 1 spolupracovať s Námorným centrom analýz a operácií - narkotiká (Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics (MAOC-N)) a Koordinačným centrom pre boj proti obchodovaniu s drogami v Stredozemí (Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée (CeCLAD-M)) s cieľom výmeny informácií o cezhraničnej trestnej činnosti, ktoré sa zahrnú do európskeho situačného prehľadu.
4. Výmena informácií medzi agentúrou a orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a medzinárodnými organizáciami uvedenými v odsekoch 2 a 3 sa uskutočňuje prostredníctvom komunikačnej siete uvedenej v článku 7 alebo iných komunikačných sietí, ktoré spĺňajú kritériá dostupnosti, dôvernosti a integrity.
5. Spolupráca medzi agentúrou a orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a medzinárodnými organizáciami uvedenými v odsekoch 2 a 3 je upravená v rámci pracovných predpisov v súlade s nariadením (ES) č. 2007/2004 a príslušným právnym základom dotknutého orgánu, úradu alebo agentúry Únie alebo medzinárodnej organizácie. Pokiaľ ide o zaobchádzanie s utajovanými skutočnosťami, v týchto predpisoch sa ustanovuje, že dotknutý orgán, úrad alebo agentúra Únie alebo medzinárodná organizácia spĺňajú bezpečnostné pravidlá a normy, ktoré sú rovnocenné s tými, ktoré uplatňuje agentúra.
6. Orgány, úrady a agentúry Únie a medzinárodné organizácie uvedené v odsekoch 2 a 3 používajú informácie prijaté v kontexte systému EUROSUR len v medziach svojho právneho rámca a v súlade so základnými právami vrátane požiadaviek na ochranu údajov.
Článok 19
Spolupráca s Írskom a Spojeným kráľovstvom
1. Na účely tohto nariadenia môže výmena informácií a spolupráca s Írskom a so Spojeným kráľovstvom prebiehať na základe dvojstranných alebo viacstranných dohôd medzi Írskom alebo Spojeným kráľovstvom a jedným alebo viacerými susednými členskými štátmi alebo prostredníctvom regionálnych sietí založených na týchto dohodách. Kontaktnými miestami pre výmenu informácií so zodpovedajúcimi orgánmi Írska a Spojeného kráľovstva v rámci systému EUROSUR sú národné koordinačné centrá členských štátov. Uzavretie týchto dohôd sa oznámi Komisii.
2. Dohody uvedené v odseku 1 sú obmedzené na výmenu nasledujúcich informácií medzi národným koordinačným centrom členského štátu a zodpovedajúcim orgánom Írska alebo Spojeného kráľovstva:
a)
informácie obsiahnuté v národnom situačnom prehľade členského štátu v rozsahu, v akom sú postupované agentúre na účely európskeho situačného prehľadu a spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií;
b)
informácie zozbierané Írskom a Spojeným kráľovstvom, ktoré sú relevantné na účely európskeho situačného prehľadu a spoločného súboru predhraničných spravodajských informácií;
c)
informácie uvedené v článku 9 ods. 9.
3. Informácie, ktoré v kontexte systému EUROSUR poskytla agentúra alebo členský štát, ktorý nie je stranou dohody v zmysle odseku 1, nemožno poskytnúť Írsku alebo Spojenému kráľovstvu bez predchádzajúceho súhlasu agentúry alebo tohto členského štátu Odmietnutím poskytnutia uvedených informácií Írsku alebo Spojenému kráľovstvu sú členské štáty a agentúra viazané.
4. Následný prenos alebo ďalšie oznamovanie informácií vymenených podľa tohto článku tretím krajinám alebo tretím stranám sa zakazujú.
5. Dohody uvedené v odseku 1 zahŕňajú ustanovenia o finančných nákladoch vyplývajúcich z účasti Írska a Spojeného kráľovstva na vykonávaní týchto dohôd.
Článok 20
Spolupráca so susednými tretími krajinami
1. Na účely tohto nariadenia si môžu členské štáty vymieňať informácie a spolupracovať s jednou alebo viacerými susednými tretími krajinami. Takáto výmena informácií a takáto spolupráca sa uskutočňuje na základe dvojstranných alebo viacstranných dohôd alebo prostredníctvom regionálnych sietí vytvorených na základe takýchto dohôd. Kontaktnými miestami pre výmenu informácií so susednými tretími krajinami sú národné koordinačné centrá členských štátov.
2. Pred uzavretím akejkoľvek dohody uvedenej v odseku 1 dotknuté členské štáty informujú o tejto dohode Komisiu, ktorá overí súlad ustanovení dohody, ktoré sa týkajú systému EUROSUR, s týmto nariadením. Po uzavretí dohody dotknutý členský štát informuje o dohode Komisiu, ktorá o nej informuje Európsky parlament, Radu a agentúru.
3. Dohody uvedené v odseku 1 musia byť v súlade s príslušným právom Únie a medzinárodným právom týkajúcim sa základných práv a medzinárodnej ochrany vrátane Charty základných práv Európskej únie a Dohovoru o právnom postavení utečencov, a najmä so zásadou zákazu vyhostenia alebo vrátenia.
4. Akákoľvek výmena osobných údajov s tretími krajinami v rámci systému EUROSUR sa prísne obmedzí na to, čo je absolútne nevyhnutné na účely tohto nariadenia. Vykonáva sa v súlade so smernicou 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a príslušnými vnútroštátnymi ustanoveniami o ochrane údajov.
5. Zakazuje sa akákoľvek výmena informácií podľa odseku 1, prostredníctvom ktorej sa tretej krajine poskytnú informácie, ktoré by sa mohli použiť na identifikáciu osôb alebo skupín osôb, ktorých žiadosť o prístup k medzinárodnej ochrane sa posudzuje alebo ktorým hrozí vážne riziko mučenia, neľudského a ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania alebo akéhokoľvek iného porušenia základných práv.
6. Akákoľvek výmena informácií podľa odseku 1 sa uskutočňuje v súlade s podmienkami dvojstranných a viacstranných dohôd uzavretých so susednými tretími krajinami.
7. Informácie, ktoré v kontexte systému EUROSUR poskytla agentúra alebo členský štát, ktorý nie je stranou dohody v zmysle odseku 1, nemožno poskytnúť tretej krajine podľa tejto dohody bez predchádzajúceho súhlasu agentúry alebo tohto členského štátu. Odmietnutím poskytnutia uvedených informácií dotknutej tretej krajine sú členské štáty a agentúra viazané.
8. Následný prenos alebo ďalšie oznamovanie informácií vymenených podľa tohto článku iným tretím krajinám alebo tretím stranám sa zakazuje.
9. Akákoľvek výmena informácií s tretími krajinami, ktoré boli získané prostredníctvom spoločného uplatňovania nástrojov dozoru, podlieha právnym predpisom a pravidlám upravujúcim tieto nástroje, ako aj príslušným ustanoveniam smernice 95/46/ES, nariadenia (ES) č. 45/2001 a rámcového rozhodnutia 2008/977/SVV.
Článok 21
Príručka
1. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi, agentúrou a akýmkoľvek iným príslušným orgánom, úradom alebo agentúrou Únie sprístupní praktickú príručku pre vykonávanie a riadenie systému EUROSUR (ďalej len „príručka“). V príručke sa uvedú technické a operačné usmernenia, odporúčania a najlepšie postupy, a to aj v kontexte spolupráce s tretími krajinami. Komisia prijme túto príručku vo forme odporúčania.
2. Komisia môže po porade s členskými štátmi a agentúrou rozhodnúť o utajení častí príručky stupňom RESTREINT UE/EU RESTRICTED v súlade s pravidlami ustanovenými v rokovacom poriadku Komisie.
Článok 22
Monitorovanie a hodnotenie
1. Na účely tohto nariadenia agentúra a členské štáty zabezpečia, aby sa zaviedli postupy na monitorovanie technického a operačného fungovania systému EUROSUR v súlade s cieľmi spočívajúcimi v dosiahnutí primeranej situačnej informovanosti a reakčnej spôsobilosti na vonkajších hraniciach, ako aj na monitorovanie dodržiavania základných práv vrátane zásady zákazu vyhostenia alebo vrátenia.
2. Agentúra predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní systému EUROSUR do 1. decembra 2015 a potom každé dva roky.
3. Komisia poskytne Európskemu parlamentu a Rade celkové hodnotenie systému EUROSUR do 1. decembra 2016 a potom každé štyri roky. Toto hodnotenie zahŕňa posúdenie výsledkov v porovnaní so stanovenými cieľmi, posúdenie pokračujúcej platnosti dôvodov uplatňovania základného odôvodnenia, posúdenie uplatňovania tohto nariadenia v členských štátoch a agentúrou, ako aj posúdenie dodržiavania základných práv a vplyvu na ne. Rovnako zahŕňa hodnotenie efektívnosti nákladov. Toto hodnotenie v prípade potreby sprevádzajú primerané návrhy na zmenu tohto nariadenia.
4. Členské štáty poskytnú agentúre informácie potrebné na vypracovanie správy uvedenej v odseku 2.
Agentúra poskytne Komisii informácie potrebné na vypracovanie hodnotenia uvedeného v odseku 3.
Článok 23
Zmeny nariadenia (ES) č. 2007/2004
Nariadenie (ES) č. 2007/2004 sa týmto mení takto:
1.
v článku 2 ods. 1 sa písmeno i) nahrádza takto:
„i)
poskytuje potrebnú pomoc pri vytváraní a prevádzkovaní európskeho systému hraničného dozoru a prípadne i pri vytváraní spoločného prostredia na využívanie informácií, a to aj pokiaľ ide o interoperabilitu systémov, najmä prostredníctvom vytvorenia, spravovania a koordinácie rámca systému EUROSUR v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1052/2013 (16)
2.
vkladá sa tento článok:
„Článok 11ca
Spracúvanie osobných údajov v rámci systému EUROSUR
Agentúra môže spracúvať osobné údaje v zmysle článku 13 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1052/2013, pričom sa uvedený článok uplatňuje v súlade s opatreniami uvedenými v článku 11a tohto nariadenia. Pri spracúvaní takýchto údajov sa predovšetkým dodržiavajú zásady nevyhnutnosti a proporcionality a zakazuje sa ďalšie postupovanie alebo iné oznamovanie takýchto osobných údajov spracúvaných agentúrou tretím krajinám.“.
Článok 24
Nadobudnutie účinnosti a uplatniteľnosť
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Toto nariadenie sa uplatňuje od 2. decembra 2013.
3. Bulharsko, Estónsko, Grécko, Španielsko, Francúzsko, Chorvátsko, Taliansko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko,, Malta, Poľsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko a Fínsko a zriadia národné koordinačné centrum v súlade s článkom 5 od 2. decembra 2013.
Ostatné členské štáty zriadia národné koordinačné centrum v súlade s článkom 5 od 1. decembra 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Štrasburgu 22. októbra 2013