ROZHODNUTÍ RADY č. 940/2014/EU
ze dne 17. prosince 2014
o režimu tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) v nejvzdálenějších francouzských regionech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení smlouvy, která se týkají nejvzdálenějších regionů Unie, k nimž patří francouzské zámořské departementy, v zásadě nedovolují žádné rozdíly ve zdanění místních produktů a produktů z metropolitní Francie nebo jiných členských států. Podle článku 349 smlouvy však lze pro tyto regiony zavést konkrétní opatření z důvodu trvalého znevýhodnění, které má dopad na jejich sociální a hospodářskou situaci.
(2)
Tato konkrétní opatření musí brát v úvahu zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje i vnitřní trh a společné politiky. Neměnnost a spolupůsobení nepříznivých faktorů (odlehlost, závislost na surovinách a energii, povinnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah místního trhu v kombinaci s málo rozvinutou vývozní činností) na nejvzdálenější regiony Unie uvedené v článku 349 smlouvy se projevují zvýšením nákladů na produkci, a tedy i pořizovací ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud, a to i při zohlednění nákladů na dopravu do zámořských departementů. Tato skutečnost by ztížila zachování místní produkce. Proto je nezbytné zavést konkrétní opatření, která posílí místní průmysl zvýšením jeho konkurenceschopnosti. Rozhodnutí Rady 2004/162/ES (1) povoluje Francii do 31. prosince 2014 v zájmu obnovení konkurenceschopnosti produktů z místní produkce uplatnit osvobození od tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) či její snížení u některých produktů, které pocházejí z místní produkce nejvzdálenějších regionů Guadeloupe, Guyana, Martinik, Réunion a od 1. ledna 2014 též Mayotte. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze zmíněného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 10, 20 nebo 30 procentních bodů.
(3)
Francie požádala, aby i po 1. lednu 2015 byla zachována úprava podobná úpravě zavedené rozhodnutím 2004/162/ES. Francie tvrdí, že výše zmíněná znevýhodnění jsou trvalé povahy, že režim zdanění zavedený rozhodnutím 2004/162/ES umožnil zachovat a v některých případech i rozvinout místní produkci a neznamenal pro přijímající podniky zdroj příjmů, neboť celkově se dovozy produktů podléhajících diferencovanému zdanění nadále zvyšoval.
(4)
Francie oznámila Komisi pro každý z dotčených nejvzdálenějších regionů - Guadeloupe, Guyanu, Martinik, Mayotte a Réunion - pět souborů seznamů produktů, u nichž hodlá uplatňovat diferencované zdanění ve výši 10, 20 nebo 30 procentních bodů podle toho, zda jsou tyto produkty v těchto regionech produkovány, či ne. Opatření se netýká nejvzdálenějšího regionu Saint-Martin.
(5)
Toto rozhodnutí provádí článek 349 smlouvy a povoluje Francii používat diferencované zdanění na produkty, u kterých byla doložena za prvé existence místní produkce, za druhé existence významného dovozu zboží (včetně dovozu z metropolitní Francie i jiných členských států), který může ohrozit zachování místní produkce, a za třetí existence dodatečných nákladů zvyšujících pořizovací cenu produktů z místní produkce oproti produktům pocházejícím odjinud a narušujících konkurenceschopnost produktů z místní produkce. Povolený rozdíl ve zdanění by neměl být vyšší než doložené vícenáklady. Použití těchto zásad umožní provést článek 349 smlouvy v míře nezbytně nutné a bez toho, aby byla místní produkci poskytnuta neodůvodněná výhoda; díky tomu nebude narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, a zejména nebude narušena hospodářská soutěž na vnitřním trhu a politika v oblasti státní podpory.
(6)
V zájmu zjednodušení povinností pro malé podniky by se osvobození od daně či její snížení měla týkat pouze hospodářských subjektů, jejichž roční obrat činí alespoň 300 000 EUR. Hospodářské subjekty, jejichž roční obrat této hranice nedosahuje, by „octroi de mer“ podléhat neměly, ale neměly by moci si tuto daň odečíst na vstupu.
(7)
Stejně tak soudržnost s právem Unie vyžaduje, aby se rozdíl ve zdanění neuplatňoval na potravinové produkty, které využívají podpor stanovených v kapitole III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (2). Cílem uvedeného ustanovení je zabránit tomu, aby dopad finančních zemědělských podpor poskytnutých zvláštním režimem zásobování byl smazán či omezen vyšším zdaněním subvencovaných produktů prostřednictvím „octroi de mer“.
(8)
Cíle podpory sociálního a hospodářského rozvoje francouzských zámořských departementů, které již byly vytyčeny v rozhodnutí 2004/162/ES, jsou potvrzeny díky požadavkům na účel „octroi de mer“. Začlenění příjmů z této daně do zdrojů hospodářského a daňového systému francouzských zámořských departementů a jejich využití v rámci strategie hospodářského a sociálního rozvoje těchto regionů, včetně podpory místních činností, je právní povinností.
(9)
Je nezbytné prodloužit dobu použitelnosti rozhodnutí 2004/162/ES o šest měsíců až do 30. června 2015. Nová lhůta umožní Francii provést toto rozhodnutí ve svém vnitrostátním práva.
(10)
Doba použitelnosti režimu je stanovena na pět let a šest měsíců do 31. prosince 2020, kdy rovněž skončí platnost stávajících pokynů pro regionální státní podpory. Ještě předtím však bude nutné posoudit výsledky uplatňování tohoto režimu. Francie by proto měla předložit Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování ustanovení zavedeného režimu zdanění za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro zachování, podporu či rozvoj místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Zpráva by měla zejména ověřit, zda daňové výhody, jež Francie uděluje místním produktům, nepřekračují nezbytně nutnou míru a zda jsou tyto výhody nadále nezbytné a přiměřené. Navíc by měla obsahovat rozbor dopadu, jejž má zavedený režim na úroveň cen v nejvzdálenějších francouzských regionech. Na základě této zprávy by Komise měla vypracovat svou zprávu pro Radu a případně předložit návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí, aby se zohlednila její zjištění.
(11)
Rozhodnutí je třeba použít od 1. července 2015, aby se zabránilo právnímu vakuu.
(12)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy.
(13)
Cílem tohoto rozhodnutí je stanovit právní rámec pro „octroi de mer“ od 1. ledna 2015. S ohledem na tuto naléhavost je třeba odchýlit se od osmitýdenní lhůty stanovené v článku 4 protokolu č. 1 o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článků 28, 30 a 110 smlouvy se Francii povoluje do 31. prosince 2020 uplatnit osvobození od tzv. „octroi de mer“ (námořní daně) nebo její snížení u produktů, jejichž seznam je uveden v příloze a které pocházejí z místní produkce na Guadeloupu, v Guyaně, na Martiniku, Mayotte a Réunionu jakožto nejvzdálenějších regionech ve smyslu článku 349 smlouvy.
Tato osvobození a snížení musí být součástí strategie hospodářského a sociálního rozvoje dotčených nejvzdálenějších regionů, se zohledněním rámce Unie pro tuto strategii, a přispívat k podpoře místních činností a nesmí měnit podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
2. Uplatnění úplného osvobození od daně či jejího snížení uvedených v odstavci 1 nesmí vést k tomu, že by rozdíly oproti úrovni zdanění použité na podobné produkty, které nepocházejí z dotčených nejvzdálenějších regionů, byly vyšší než:
a)
deset procentních bodů u produktů uvedených v části A přílohy;
b)
dvacet procentních bodů u produktů uvedených v části B přílohy;
c)
třicet procentních bodů u produktů uvedených v části C přílohy.
Francie se zavazuje, že osvobození a snížení použitá na produkty uvedené v příloze nepřekročí procentní podíl, který je nezbytně nutný k zachování, podpoře a rozvoji místních hospodářských činností.
3. Osvobození od daně či její snížení uvedená v odstavcích 1 a 2 uplatní Francie na hospodářské subjekty, jejichž roční obrat činí nejméně 300 000 EUR. Hospodářské subjekty, jejichž roční obrat nedosahuje této hranice, „octroi de mer“ nepodléhají.
Článek 2
Na produkty, pro něž byl využit zvláštní režim zásobování stanovený v kapitole III nařízení (EU) č. 228/2013, uplatní francouzské orgány stejný režim zdanění jako na produkty z místní produkce.
Článek 3
1. Režimy zdanění uvedené v článku 1 Francie Komisi neprodleně oznámí.
2. Francie předloží Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování režimu zdanění uvedeného v článku 1, v níž sdělí, jaký měla přijatá opatření dopad a jaký byl jejich přínos pro zachování, podporu a rozvoj místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony.
Na základě této zprávy vypracuje Komise svou zprávu pro Radu a případně jí předloží návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí.
Článek 4
V čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2004/162/ES se datum „31. prosince 2014“ nahrazuje datem „30. června 2015“.
Článek 5
Články 1 až 3 se použijí ode dne 1. července 2015.
Článek 4 se použije ode dne 1. ledna 2015.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
ROZHODNUTIE RADY č. 940/2014/EÚ
zo 17. decembra 2014
o systéme tzv. octroi de mer (námornej dane) vo francúzskych najvzdialenejších regiónoch
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 349,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
Podľa ustanovení zmluvy, ktoré sa uplatňujú na najvzdialenejšie regióny Únie, ku ktorým patria aj štyri francúzske zámorské departmány, sa v zámorských departmánoch v zásade nepovoľujú žiadne rozdiely v zdaňovaní miestnych výrobkov a výrobkov pochádzajúcich z metropolitnej časti Francúzska alebo iných členských štátov. V článku 349 zmluvy sa však predpokladá možnosť zaviesť osobitné opatrenia v prospech týchto regiónov, keďže existujú pretrvávajúce znevýhodnenia, ktoré majú vplyv na hospodársku a sociálnu situáciu v najvzdialenejších regiónoch.
(2)
Takéto opatrenia musia zohľadniť osobité charakteristiky a obmedzenia uvedených regiónov, a to bez toho, aby sa narušila integrita a súdržnosť právneho poriadku Únie vrátane vnútorného trhu a spoločných politík. Trvalosť a kombinácia znevýhodnení najvzdialenejších regiónov Únie uvedených v článku 349 zmluvy (odľahlosť, závislosť od dodávok surovín a energie, nutnosť vytvárať väčšie zásoby, malý miestny trh v kombinácii s málo rozvinutým vývozom atď.) zvyšujú výrobné náklady, a tým aj výrobnú cenu miestne vyrábaných výrobkov, ktoré by bez osobitných opatrení boli menej konkurencieschopné v porovnaní s výrobkami vyrobenými inde, a to aj po zohľadnení nákladov na dopravu do zámorských departmánov. Z týchto dôvodov by bolo ťažšie zachovať miestnu výrobu. Preto je potrebné prijať osobitné opatrenia s cieľom posilniť miestny priemysel zvýšením jeho konkurencieschopnosti. Na účely oživenia konkurencieschopnosti miestne vyrábaných výrobkov sa rozhodnutím Rady 2004/162/ES (1) Francúzsku do 31. decembra 2014 povoľuje uplatňovať oslobodenia od dane alebo úľavy na dani „octroi de mer“ v prípade určitých výrobkov vyrábaných miestne v týchto najvzdialenejších regiónoch: Guadeloupe, Francúzska Guyana, Martinik, Réunion a od 1. januára 2014 Mayotte. Príloha k uvedenému rozhodnutiu obsahuje zoznam výrobkov, na ktoré sa môže vzťahovať oslobodenie od dane alebo daňová úľava. Rozdiel v zdanení miestne vyrábaných výrobkov a ostatných výrobkov nesmie v závislosti od daného výrobku prekročiť 0, 20 alebo 30 percentuálnych bodov.
(3)
Francúzsko požiadalo, aby sa po 1. januári 2015 zachovala úprava podobná úprave uvedenej v rozhodnutí 2004/162/ES. Francúzsko poukazuje na to, že znevýhodnenia uvedené vyššie majú trvalý charakter, že daňový systém stanovený v rozhodnutí 2004/162/ES umožnil udržať a v niektorých prípadoch rozvinúť miestnu výrobu a nepredstavuje pre prijímajúce podniky výhodu, pretože dovoz výrobkov, na ktoré sa vzťahuje diferencované zdaňovanie, celkovo naďalej rástol.
(4)
Francúzsko predložilo Komisii za každý z dotknutých najvzdialenejších regiónov: Guadeloupe, Francúzska Guyana, Martinik, Mayotte a Réunion päť súborov zoznamov výrobkov, v prípade ktorých tieto regióny plánujú uplatňovať diferencované zdaňovanie s rozdielom v daňovej sadzbe vo výške 10, 20 alebo 30 percentuálnych bodov v závislosti od toho, či sa výrobky vyrábajú, alebo nevyrábajú na miestnej úrovni. Netýka sa to najvzdialenejšieho francúzskeho regiónu Saint Martin.
(5)
Týmto rozhodnutím sa uplatňujú ustanovenia článku 349 zmluvy a povoľuje sa ním Francúzsku, aby uplatňovalo diferencované zdaňovanie na výrobky, v prípade ktorých bola preukázaná po prvé existencia miestnej výroby, po druhé existencia značného dovozu tovaru (vrátane dovozu z metropolitnej časti Francúzska a iných členských štátov), ktorý môže ohroziť zachovanie miestnej výroby, a napokon existencia dodatočných nákladov, ktoré predražujú výrobnú cenu domácej výroby v porovnaní s výrobkami vyrobenými inde a ohrozujú konkurencieschopnosť miestne vyrábaných výrobkov. Povolený rozdiel v zdanení by nemal prekročiť výšku odôvodnených dodatočných nákladov. Uplatňovanie uvedených zásad by umožnilo vykonávať ustanovenia článku 349 zmluvy iba v nevyhnutnej miere a bez toho, aby vznikali neopodstatnené výhody pre miestnu výrobu a aby sa narušila integrita a súdržnosť právneho poriadku Únie vrátane zabezpečenia nenarušenej hospodárskej súťaže na vnútornom trhu a politík v oblasti štátnej pomoci.
(6)
S cieľom zjednodušiť povinnosti malých podnikov by sa oslobodenia od dane alebo daňové úľavy mali týkať všetkých subjektov, ktorých ročný obrat je najmenej 300 000 EUR. Subjekty, ktorých ročný obrat je nižší ako táto prahová hodnota, by nemali byť predmetom dane „octroi de mer“, ale na druhej strane si nemôžu odpočítať daň zaplatenú na vstupe.
(7)
Podobne zachovanie súladu s právnymi predpismi Únie si vyžaduje, aby sa vylúčila možnosť uplatňovať rozdielne zdaňovanie v prípade potravinárskych výrobkov, na ktoré sa poskytuje pomoc stanovená v kapitole III nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 228/2013 (2). Uvedeným ustanovením sa má zabrániť tomu, aby sa účinky poľnohospodárskej finančnej pomoci poskytnutej v rámci osobitného režimu zásobovania zrušili alebo znížili vyšším zdaňovaním dotovaných výrobkov daňou „octroi de mer“.
(8)
Ciele podpory sociálno-hospodárskeho rozvoja francúzskych zámorských departmánov, ktoré boli stanovené už v rozhodnutí 2004/162/ES, sú potvrdené požiadavkami týkajúcimi sa účelu dane „octroi de mer“. Zo zákona je povinné, aby príjmy z dane „octroi de mer“ boli zahrnuté do zdrojov hospodárskeho a daňového systému francúzskych zámorských departmánov a aby boli pridelené na účely stratégie hospodárskeho a sociálneho rozvoja týchto departmánov vrátane pomoci na podporu miestnych činností.
(9)
Je potrebné predĺžiť obdobie uplatňovania rozhodnutia 2004/162/ES o ďalších šesť mesiacov do 30. júna 2015. Týmto predĺžením by sa umožnilo Francúzsku transponovať toto rozhodnutie do vnútroštátnych právnych predpisov.
(10)
Daňový systém sa má uplatňovať počas obdobia piatich rokov a šiestich mesiacov, t. j. do 31. decembra 2020, keď sa súčasne skončí platnosť aktuálnych usmernení o regionálnej štátnej pomoci. Predtým však bude nevyhnutné vyhodnotiť výsledky uplatňovania uvedeného systému. Francúzsko by preto malo do 31. decembra 2017 predložiť Komisii správu o uplatňovaní zavedeného daňového systému s cieľom overiť vplyv prijatých opatrení a ich prínos k zachovaniu, podpore a rozvoju miestnych hospodárskych činností pri zohľadnení znevýhodnení, ktorými najvzdialenejšie regióny trpia. Správa by mala overiť, či daňové výhody, ktoré Francúzsko poskytuje v prospech miestne vyrábaných výrobkov, neprekračujú nevyhnutnú mieru a či sú naďalej potrebné a primerané. Správa by mala takisto zahŕňať analýzu vplyvu zavedeného systému na úroveň cien vo francúzskych najvzdialenejších regiónoch. Na základe uvedenej správy by Komisia mala predložiť Rade svoju správu a v prípade potreby aj návrh na zmenu ustanovení tohto rozhodnutia s cieľom zohľadniť nadobudnuté zistenia.
(11)
Aby sa predišlo právnemu vákuu, je potrebné uplatňovať toto rozhodnutie od 1. júla 2015.
(12)
Týmto rozhodnutím nie je dotknuté prípadné uplatňovanie článkov 107 a 108 zmluvy.
(13)
Účelom tohto rozhodnutia má byť stanovenie právneho rámca pre daň „octroi de mer“ od 1. januára 2015. Vzhľadom na naliehavosť prípadu by sa mala uplatniť výnimka z osemtýždňovej lehoty ustanovená v článku 4 Protokolu 1 o úlohe národných parlamentov v Európskej únii pripojeného k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Odchylne od článkov 28, 30 a 110 zmluvy sa Francúzsku povoľuje uplatňovať do 31. decembra 2020 oslobodenia od dane alebo úľavy na dani„octroi de mer“ v prípade výrobkov uvedených v prílohe, ktoré sa miestne vyrábajú na Guadeloupe, vo Francúzskej Guyane, na Martiniku, Mayotte a Réunione, ktoré sú najvzdialenejšími regiónmi v zmysle článku 349 zmluvy.
Uvedené oslobodenia od dane alebo daňové úľavy musia byť v súlade so stratégiou hospodárskeho a sociálneho rozvoja dotknutých najvzdialenejších regiónov - pri zohľadnení rámca Únie pre túto stratégiu - a musia prispievať k podpore miestnych činností, pričom nesmú nepriaznivo vplývať na podmienky obchodu v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom.
2. V porovnaní so sadzbami dane uplatňovanými na podobné výrobky, ktoré nepochádzajú z najvzdialenejších regiónov, nesmie uplatňovanie úplných alebo čiastočných oslobodení od daní ani daňových úľav uvedených v odseku 1 viesť k rozdielom vyšším ako:
a)
10 percentuálnych bodov v prípade výrobkov uvedených v časti A prílohy;
b)
20 percentuálnych bodov v prípade výrobkov uvedených v časti B prílohy;
c)
30 percentuálnych bodov v prípade výrobkov uvedených v časti C prílohy.
Francúzsko sa zaväzuje, že oslobodenia od dane alebo daňové úľavy uplatňované na výrobky uvedené v prílohe neprekročia percentuálny podiel, ktorý je nevyhnutný na zachovanie, podporu a rozvoj miestnych hospodárskych aktivít.
3. Francúzsko uplatňuje oslobodenia od daní alebo daňové úľavy uvedené v odsekoch 1 a 2 na subjekty, ktorých ročný obrat je najmenej 300 000 EUR. Všetky subjekty, ktorých ročný obrat je nižší ako táto prahová hodnota, dani „octroi de mer“ nepodliehajú.
Článok 2
Francúzske orgány uplatňujú na výrobky, na ktoré sa vzťahuje osobitný režim zásobovania uvedený v kapitole III nariadenia (EÚ) č. 228/2013, ten istý daňový systém ako na miestne vyrábané výrobky.
Článok 3
1. Francúzsko bezodkladne oznámi Komisii daňové systémy uvedené v článku 1.
2. Francúzsko predloží Komisii do 31. decembra 2017 správu o uplatňovaní daňového systému uvedeného v článku 1, pričom uvedie vplyv prijatých opatrení a ich prínos k zachovaniu, podpore a rozvoju miestnych hospodárskych činností pri zohľadnení znevýhodnení, ktorými najvzdialenejšie regióny trpia.
Na základe uvedenej správy Komisia predloží Rade svoju správu a v prípade potreby aj návrh zmeny ustanovení tohto rozhodnutia.
Článok 4
V článku 1 ods. 1 rozhodnutia 2004/162/ES sa dátum „31. decembra 2014“ nahrádza dátumom „30. júna 2015“.
Článok 5
Články 1 až 3 sa uplatňujú od 1. júla 2015.
Článok 4 sa uplatňuje od 1. januára 2015.
Článok 6
Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.
V Bruseli 17. decembra 2014