NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 282/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zavádí třetí program činnosti Unie v oblasti zdraví (2014-2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1350/2007/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 168 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 168 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) je při vymezování a provádění všech politik a činností Unie třeba zajistit vysoký stupeň ochrany lidského zdraví. Unie má doplňovat a podporovat zdravotní politiky členských států, podněcovat spolupráci mezi členskými státy a podporovat koordinaci jejich programů a zároveň plně uznávat odpovědnost členských států za vymezení jejich zdravotních politik a za organizaci a poskytování zdravotních služeb a lékařské péče.
(2)
Pro splnění požadavků stanovených v článku 168 Smlouvy o fungování EU je zapotřebí nepřetržité úsilí. Podpora dobrého zdraví na úrovni Unie je rovněž nedílnou součástí strategie „Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“). Pokud budou lidé déle zdraví a aktivní a bude jim umožněno převzít aktivní úlohu při péči o své zdraví, bude to mít celkově kladné účinky na zdraví, včetně snížení nerovností v oblasti zdraví, i pozitivní vliv na kvalitu života, na produktivitu a na konkurenceschopnost a zároveň se sníží tlak na rozpočty členských států. Podpora a uznávání inovací s dopadem na zdravotnictví pomáhá řešit problematiku udržitelnosti ve zdravotnictví v souvislosti s demografickými změnami a činnost za účelem omezení nerovností v oblasti zdraví je důležitá pro dosažení „růstu podporujícího začlenění“. Z těchto důvodů je vhodné zavést Třetí program činnosti Unie v oblasti zdraví (2014-2020) (dále jen „program“).
(3)
Podle definice Světové zdravotnické organizace (WHO) „je zdraví stavem úplné tělesné, duševní a sociální pohody, a ne pouhou nepřítomností nemoci či vady“. Za účelem zlepšení zdraví obyvatelstva v Unii a snížení nerovností v oblasti zdraví se proto nelze soustředit pouze na fyzické zdraví. Podle WHO se problémy s duševním zdravím podílejí na téměř 40 % let prožitých se zdravotním postižením. Tyto problémy jsou nadto velmi rozmanité a dlouhotrvající, bývají zdrojem diskriminace a významně se podílejí na rozdílné úrovni zdraví. Kromě toho hospodářská krize ovlivňuje faktory, které jsou určující pro duševní zdraví, neboť oslabuje ochranné faktory a zvyšuje ty rizikové.
(4)
Předchozí programy pro činnost Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003-2008) a v oblasti zdraví (2008-2013), přijaté postupně rozhodnutími Evropského parlamentu a Rady č. 1786/2002/ES (4) a č. 1350/2007/ES (5) (dále jen „předchozí programy v oblasti zdraví“), byly hodnoceny kladně, neboť přinesly řadu důležitých vývojových tendencí a zlepšení. Program by měl navázat na úspěchy předchozích programů v oblasti zdraví. Měl by rovněž zohlednit doporučení externích auditů a provedených hodnocení, zejména pak doporučení Účetního dvora z jeho zvláštní zprávy č. 2/2009, podle nějž by pro období po roce 2013 měly Evropský parlament, Rada a Komise znovu zvážit rozsah činností Unie v oblasti veřejného zdraví a způsob financování této oblasti ze strany Unie. Přitom je třeba si uvědomit, jaké rozpočtové prostředky jsou k dispozici, a že jako prostředek, který napomáhá spolupráci a výměně informací mezi zainteresovanými subjekty v Evropě, existují i další mechanismy spolupráce.
(5)
V souladu s cíli strategie Evropa 2020 by se program měl zaměřit na soubor jasně vymezených cílů a akcí s jasnou, prokázanou přidanou hodnotou Unie a soustředit podporu na menší počet činností v prioritních oblastech. Důraz by měl být v souladu se zásadou subsidiarity kladen na ty oblasti, ve kterých jednoznačně existují aspekty přeshraniční povahy či aspekty týkající se vnitřního trhu nebo v nichž spolupráce na úrovni Unie přináší podstatné výhody a vyšší efektivitu.
(6)
Program by měl být prostředkem propagujícím akce v oblastech s přidanou hodnotou Unie, kterou lze prokázat na základě těchto aspektů: výměna osvědčených postupů mezi členskými státy; podpora sítí pro sdílení poznatků a vzájemné učení; řešení přeshraničních hrozeb za účelem omezení rizik a zmírnění jejich následků; řešení některých otázek týkajících se vnitřního trhu, kde Unie disponuje pevnou legitimitou k zajištění vysoce kvalitních řešení napříč členskými státy; uvolňování potenciálu inovací v oblasti zdraví; akce, které mohou vést k vytvoření systému referenčních ukazatelů umožňujících informované rozhodování na úrovni Unie; zvyšování účinnosti díky zamezení plýtvání v důsledku duplicit a optimalizaci využívání finančních prostředků.
(7)
Při provádění programu by měla být uznávána odpovědnost členských států za vymezení své zdravotní politiky a za organizaci a poskytování zdravotních služeb a lékařské péče.
(8)
Zpráva WHO o zdraví v Evropě z roku 2009 vymezuje oblast pro zvýšení investic do veřejného zdraví a zdravotních systémů. V tomto ohledu se členské státy vyzývají, aby zlepšování zdraví stanovily ve vnitrostátních programech jako jednu z priorit a aby využívaly většího povědomí o možnostech financování oblasti zdraví z prostředků Unie. Program by měl proto usnadnit začleňování jeho výsledků do vnitrostátních zdravotních politik.
(9)
Inovace v oblasti zdraví by měly být chápány jako strategie v oblasti veřejného zdraví, která se neomezuje na technický pokrok, pokud jde o produkty a služby. Podpora inovací v rámci opatření v oblasti veřejného zdraví, strategií prevence, řízení zdravotních systémů a organizace a poskytování zdravotních služeb a lékařské péče, včetně opatření na podporu zdraví a na předcházení nemocem, má potenciál zlepšit výstupy v oblasti veřejného zdraví, zvýšit kvalitu péče poskytované pacientům, reagovat na nenaplněné potřeby a zároveň podpořit konkurenceschopnost zainteresovaných subjektů a zlepšit nákladovou efektivitu i udržitelnost zdravotních služeb a lékařské péče. Program by měl proto usnadňovat dobrovolné zavádění inovací v oblasti zdraví, při zohlednění společných hodnot a zásad ve zdravotních systémech Evropské unie uvedených v závěrech Rady ze dne 2. června 2006 (6).
(10)
Program by měl zejména v souvislosti s hospodářskou krizí přispět k řešení nerovností v oblasti zdraví a podporovat rovnost a solidaritu prostřednictvím opatření k dosažení různých cílů a podporou a usnadňováním výměny osvědčených postupů.
(11)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU má Unie podporovat rovnost žen a mužů a snažit se o boj proti diskriminaci. Program by měl proto v rámci všech svých činností podporovat zohlednění cílů spočívajících v rovnosti žen a mužů a v zákazu diskriminace.
(12)
Pacientům musí být umožněno, mimo jiné zvyšováním zdravotní gramotnosti, starat se aktivněji o své zdraví a zdravotní péči, která je jim poskytována, předcházet špatnému zdravotnímu stavu a činit informovaná rozhodnutí. Měla by se optimalizovat transparentnost činností při poskytování zdravotní péče a systémů zdravotní péče a dostupnost důvěryhodných, nezávislých a uživatelsky vstřícných informací pro pacienty. Zdravotnická zařízení by měla dostávat informace formou zpětné vazby a komunikace s pacienty. Podpora členských států, organizací pacientů a zainteresovaných subjektů má zásadní význam a měla by být koordinována na úrovni Unie, aby bylo možné účinně pomáhat pacientům, zejména pacientům trpícími vzácnými onemocněními, využívat přeshraniční zdravotní péče.
(13)
V zájmu efektivity zdravotních systémů a bezpečnosti pacientů je nezbytné snížit zatížení odolnými infekcemi a infekcemi spojenými s poskytováním zdravotní péče a zajistit dostupnost účinných antimikrobiálních látek. Program by měl podporovat trvalé úsilí o zlepšení metod analýzy prováděných za účelem odhalování a předcházení antimikrobiální odolnosti a o zlepšení propojení mezi všemi zúčastněnými stranami ve zdravotnictví, včetně subjektů z oblasti zdraví zvířat, pokud jde o antimikrobiální odolnost.
(14)
V souvislosti se stárnutím společnosti mohou dobře cílené investice na podporu zdraví a prevenci nemocí prodloužit délku „života prožitého ve zdraví“, a umožnit tak starším lidem zdravý a aktivní život i v pozdějším věku. Chronické nemoci způsobují v Unii více než 80 % předčasných úmrtí. Program by měl určit, rozšiřovat a prosazovat využívání vědecky podložených a osvědčených postupů pro přijímání nákladově efektivních opatření na podporu zdraví a předcházení nemocem a zaměřených zejména na hlavní rizikové faktory, jako například užívání tabáku a drog, nadměrnou konzumaci alkoholu a nezdravé stravovací návyky, obezitu a nedostatek tělesné aktivity, jakož i HIV/AIDS, tuberkulózu a hepatitidu. Účinné předcházení nemocem by přispělo ke zvýšení finanční udržitelnosti systémů zdravotní péče. Program by měl přispět k předcházení nemocem ve všech aspektech prevence (primární, sekundární a terciární) a v průběhu celého životního cyklu občanů Unie, k podpoře zdraví a k vytváření prostředí příznivého pro zdravý životní styl, a to při zohlednění důležitých faktorů sociální a environmentální povahy, jakož i dopadu určitých forem postižení na zdraví, přičemž by měl zohledňovat rozdíly mezi ženami a muži.
(15)
Za účelem minimalizace důsledků, které mají pro veřejné zdraví přeshraniční zdravotní hrozby uvedené v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU (7), jež mohou sahat od hromadné kontaminace způsobené únikem chemických látek až po pandemie podobné těm, které nedávno způsobily například E. coli, chřipkový kmen H1N1 nebo SARS (těžký akutní respirační syndrom), nebo dopadů na zdraví vyplývající z rostoucí intenzity pohybu obyvatelstva, je zapotřebí v rámci programu napomáhat k vytváření a fungování stabilních mechanismů a nástrojů pro detekci, posuzování a řízení hlavních přeshraničních zdravotních hrozeb. Vzhledem k povaze těchto hrozeb by měl program podporovat koordinovaná opatření v oblasti veřejného zdraví na úrovni Unie, která se zaměří na různé aspekty přeshraničních zdravotních hrozeb a budou vycházet z plánování připravenosti a reakce, důkladného a spolehlivého posouzení rizik a pevného rámce řízení krizí a rizik. V této souvislosti je důležité, aby program využíval toho, že se doplňuje s pracovním programem Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 (8) při potírání přenosných nemocí a s činnostmi podporovanými v rámci programů Unie pro výzkum a inovace. Je třeba vyvinout zvláštní úsilí k zajištění soudržnosti a součinnosti mezi programem a globální činností v oblasti zdraví v rámci jiných programů a nástrojů Unie, které se zaměřují zejména na chřipku, HIV/AIDS, tuberkulózu a další přeshraniční zdravotní hrozby ve třetích zemích.
(16)
Akce v rámci tohoto programu by mohly rovněž zahrnovat i přeshraniční zdravotní hrozby zapříčiněné biologickými nebo chemickými incidenty, životním prostředím a změnou klimatu. Jak se uvádí ve sdělení Komise „Rozpočet - Evropa 2020“, Komise se zavázala, že začlení aspekt změny klimatu do všech výdajových programů Unie a že alespoň 20 % prostředků z rozpočtu Unie bude věnováno na cíle související s životním prostředím. Výdaje na program v rámci specifického cíle týkajícího se přeshraničních zdravotních hrozeb by měly celkově přispět k plnění tohoto cíle tím, že budou věnovány na potírání zdravotních hrozeb souvisejících se změnou klimatu. Komise by měla poskytnou informace o výdajích týkajících se změny klimatu v rámci programu.
(17)
V souladu s článkem 114 Smlouvy o fungování EU je třeba v právních předpisech Unie, jejichž účelem je vytvoření a fungování vnitřního trhu, zajistit vysokou úroveň ochrany zdraví. V souladu s tímto cílem by mělo být v rámci programu vynakládáno zvláštní úsilí na podporu činností vyžadovaných cíli právních předpisů Unie v oblasti přenosných nemocí a dalších zdravotních hrozeb, lidských tkání a buněk, krve, lidských orgánů, zdravotnických prostředků, léčivých přípravků, práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči a tabákových výrobků a reklamy na ně, nebo přispívajících k plnění těchto cílů.
(18)
Program by měl posilováním systému informací a poznatků týkajících se zdraví napomáhat při rozhodování na základě vědeckých poznatků, při zohlednění příslušných činností mezinárodních organizací, jako jsou WHO a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Tento systém by měl mimo jiné spočívat ve využívání stávajících nástrojů a případně v dalším rozvoji standardizovaného systému informací týkajících se zdraví a nástrojů pro monitorování zdraví, shromažďování a analýzy údajů týkajících se zdraví, podpoře vědeckých výborů zřízených v souladu s rozhodnutím Komise 2008/721/ES (9) a účast na rozsáhlém šíření výsledků programu.
(19)
Cílem politiky Unie v oblasti zdraví je doplňovat a podporovat vnitrostátní zdravotní politiky, podněcovat spolupráci mezi členskými státy a podporovat koordinaci jejich programů. Výměna osvědčených postupů je klíčovým nástrojem této politiky. Tato výměna by měla vnitrostátním orgánům umožnit využívat účinná řešení vyvinutá v jiných členských státech, omezit zdvojení úsilí a zvýšit efektivnost nákladů podporou inovativních řešení v oblasti zdraví. Tento program by se proto měl soustředit zejména na spolupráci s příslušnými orgány členských států odpovědnými za oblast zdravotnictví a motivovat všechny členské státy k širší účasti, jak bylo doporučeno v hodnoceních předchozích programů v oblasti zdraví. Zejména je třeba aktivně pobízet členské státy, jejichž hrubý národní důchod (HND) na obyvatele je nižší než 90 % unijního průměru, aby se účastnily akcí spolufinancovaných příslušnými orgány členských států odpovědnými za veřejné zdraví nebo subjekty pověřenými těmito příslušnými orgány. Tyto akce by měly být považovány za mimořádně prospěšné a měly by být zejména v souladu s cílem usnadnit účast členských států, jejichž HND na obyvatele je nižší než 90 % unijního průměru, a tuto účast rozšířit. Měla by být zvážena také další, nefinanční podpora účasti těchto členských států na takových akcích, například pokud jde o proces uplatnění, předávání vědomostí a využívání odborných znalostí.
(20)
Nevládní subjekty a zainteresované strany v oblasti zdraví, zejména organizace pacientů a odborná zdravotnická sdružení poskytují Komisi důležité informace a rady nezbytné pro provádění programu. Při plnění této úlohy se může stát, že budou na své fungování vyžadovat příspěvky z programu. Proto by program měl být přístupný pro nevládní organizace a organizace pacientů činné v oblasti veřejného zdraví, které hrají důležitou úlohu v občanském dialogu na úrovni Unie, například se účastní poradních skupin, a přispívají tak k naplňování specifických cílů programu.
(21)
Program by měl případným prosazováním využívání inovativních vědeckých objevů vyplývající z výzkumu v odvětví zdravotnictví podporovat součinnost se souvisejícími programy a akcemi Unie, ale zároveň se s nimi nepřekrývat. Je třeba vhodným způsobem využívat další fondy a programy Unie, zejména rámcový program pro výzkum a inovace 2014-2020 (Horizont 2020) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 (10) a jeho výstupy, strukturální fondy, program pro zaměstnanost a sociální inovace zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (11), Fond solidarity Evropské unie, zřízený nařízením Rady (ES) č. 2012/2002 (12),
strategii Unie v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci (2007-2012), program pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1287/2013 (13), program pro životní prostředí a opatření týkající se klimatu (LIFE), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1293/2013 (14), program týkající se spotřebitelů, program Spravedlnost zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (15), program Asistované žití v domácím prostředí, program pro vzdělávání, odbornou přípravu, mládež a sport (Erasmus+), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (16), evropský statistický program zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 (17) a evropské inovativní partnerství pro aktivní a zdravé stárnutí, v rámci jejich příslušných činností.
(22)
Podle čl. 168 odst. 3 Smlouvy o fungování EU mají Unie a členské státy podporovat spolupráci se třetími zeměmi a s příslušnými mezinárodními organizacemi v oblasti veřejného zdraví. Program by měl být proto přístupný i pro třetí země, zejména přistupující země, kandidátské země a potenciální kandidáty využívající předvstupní strategie, země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO)/Evropského hospodářského prostoru (EHP), sousední země a země, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, a další země v souladu s podmínkami příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohod.
(23)
V zájmu dosažení cílů programu je třeba usnadňovat odpovídající vztahy se třetími zeměmi, které se programu neúčastní, a to s ohledem na veškeré relevantní dohody mezi těmito zeměmi a Unií. To by mohlo zahrnovat akce v oblasti zdraví organizované Unií nebo činnost třetích zemí, která bude doplňovat činnosti financované v rámci programu v oblastech společného zájmu, ale součástí by neměl být finanční příspěvek z programu.
(24)
Za účelem co nejvyšší efektivity a účelnosti akcí na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni a za účelem provádění programu by měla být rozvíjena spolupráce s příslušnými mezinárodními organizacemi, například s Organizací spojených národů a jejími specializovanými agenturami, především s WHO, jakož i s Radou Evropy a OECD.
(25)
Program by měl trvat sedm let, tak aby probíhal souběžně s víceletým finančním rámcem vymezeným v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (18). Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (19)
(26)
V souladu s článkem 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (20) stanoví toto nařízení právní základ pro činnost a pro provádění programu.
(27)
V zájmu zajištění nepřerušeného poskytování finanční podpory určené na fungování subjektů v rámci programu by Komise měla mít v ročním pracovním programu pro rok 2014 možnost považovat náklady, které jsou přímo spojeny s prováděním podporovaných činností, za způsobilé pro financování, a to i v případech, kdy tyto náklady příjemci vznikly před podáním žádosti o financování.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o roční pracovní programy. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (21).
(29)
Při provádění programu by měla být plně dodržována zásada transparentnosti. Rozdělování rozpočtových prostředků mezi jednotlivé cíle programu by mělo po celou dobu trvání programu a s přihlédnutím k předpokládanému prospěchu, pokud jde o podporu zdraví, probíhat vyváženým způsobem. V rámci programu by měly být vybrány a financovány vhodné akce, které jsou součástí jeho specifických cílů a přinášejí jasnou přidanou hodnotu Unie. Roční pracovní programy by měly zejména stanovit základní kritéria pro výběr potenciálních příjemců, v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, s cílem zajistit, že tito potenciální příjemci mají finanční a provozní kapacitu umožňující provádění akcí financovaných z programu, a je-li to žádoucí, jsou schopni prokázat svoji nezávislost.
(30)
Přínosy a dopady programu by měly být pravidelně sledovány a hodnoceny. Při tomto hodnocení je třeba vzít v úvahu, že dosažení cílů programu by si mohlo vyžádat více času, než je doba trvání programu. V polovině doby trvání programu, nejpozději však do 30. června 2017, by měla být vypracována hodnotící zpráva v polovině období, v níž bude posouzen aktuální stav provádění tematických priorit programu.
(31)
Za účelem zajištění plného využití přínosů, které plynou ze závěrů uvedených v hodnotící zprávě v polovině období ohledně provádění programu, a za účelem umožnění případných úprav potřebných pro dosažení cílů programu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU určené ke zrušení tematických priorit stanovených v tomto nařízení nebo k doplnění dalších tematických priorit do tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Spolupráce vnitrostátních orgánů je zásadní pro výměnu informací s potenciálními žadateli s cílem umožnit spravedlivou účast v programu a pro výměnu poznatků, které program přinese, s různými zainteresovanými zástupci odvětví zdravotnictví jednotlivých členských států. Za účelem podpory daných činností by proto členské státy měly určit národní kontaktní místa.
(33)
Při uplatňování nařízení by Komise měla konzultovat příslušné odborníky, mimo jiné i národní kontaktní místa.
(34)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a šetření nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(35)
Je třeba zajistit přechod mezi tímto programem a předchozím programem, který nahrazuje, zejména pokud jde o pokračování víceletých ujednání týkajících se jeho řízení, jako je financování technické a správní pomoci. Výdaje spojené s řízením akcí, které nebudou dokončeny do konce roku 2020, by měly být v případě potřeby ode dne 1. ledna 2021 kryty prostředky určenými na technickou a správní pomoc.
(36)
Jelikož obecných cílů tohoto nařízení, totiž doplňovat, podporovat a zhodnocovat politiky členských států pro zlepšení zdraví obyvatelstva Unie a snížení nerovností v oblasti zdraví podporou zdraví, podněcováním inovací v oblasti zdraví, zvyšováním udržitelnosti zdravotních systémů a ochranou občanů Unie před vážnými přeshraničními zdravotními hrozbami, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich může být, z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(37)
Tímto nařízením se nahrazuje rozhodnutí č. 1350/2007/ES. Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno.
(38)
Je třeba zajistit hladký a plynulý přechod mezi předchozím programem v oblasti zdraví (2008-2013) a programem, jakož i soulad doby trvání programu s dobou použitelnosti nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013. Program by se tedy měl použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Zavedení programu
Tímto nařízením se zavádí třetí víceletý program činnosti Unie v oblasti zdraví na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 (dále jen „program“).
Článek 2
Obecné cíle
Obecnými cíli programu je doplňovat, podporovat a zhodnocovat politiky členských států pro zlepšení zdraví občanů Unie a snižovat nerovnosti v oblasti zdraví podporou zdraví, podněcováním inovací v oblasti zdraví, zvyšováním udržitelnosti zdravotních systémů a ochranou občanů Unie před vážnými přeshraničními zdravotními hrozbami.
KAPITOLA II
CÍLE A AKCE
Článek 3
Specifické cíle a ukazatele
Plnění obecných cílů uvedených v článku 2 se uskutečňují prostřednictvím těchto specifických cílů:
1)
Za účelem podpory zdraví, předcházení nemocem a vytváření prostředí příznivého pro zdravý životní styl: určit, rozšiřovat a prosazovat využívání osvědčených a vědecky podložených postupů pro přijímání nákladově efektivních opatření na podporu zdraví a předcházení nemocem a zabývat se při tom zejména hlavními rizikovými faktory souvisejícími s životním stylem se zaměřením na přidanou hodnotu Unie.
Ukazatelem plnění tohoto cíle je zejména nárůst počtu členských států zapojených do podpory zdraví a předcházení nemocem, které využívají osvědčené postupy založené na důkazech prostřednictvím opatření a akcí přijímaných a prováděných na vhodné vnitrostátní úrovni.
2)
Za účelem ochrany občanů Unie před vážnými přeshraničními zdravotními hrozbami: určit a vyvinout soudržné přístupy a prosazovat jejich provádění v zájmu lepší připravenosti a koordinace při mimořádných situacích v oblasti zdraví.
Ukazatelem plnění tohoto cíle je zejména nárůst počtu členských států, které začlení tyto soudržné přístupy do svých plánů připravenosti.
3)
Za účelem podpory budování kapacit v oblasti veřejného zdraví a přispění k vytváření inovativních, efektivních a udržitelných zdravotních systémů: určit a vyvinout na úrovni Unie nástroje a mechanismy pro řešení nedostatku zdrojů, jak lidských, tak i finančních, a usnadnit dobrovolné zavádění inovací v rámci opatření v oblasti veřejného zdraví a strategií prevence.
Ukazatelem plnění tohoto cíle je zejména nárůst poskytnutého poradenství a počtu členských států využívajících určené nástroje a mechanismy s cílem přispět k efektivním výsledkům v jejich zdravotních systémech.
4)
Za účelem usnadnění dostupnosti lepší a bezpečnější zdravotní péče pro občany Unie: rozšířit přístup k odborným lékařským poznatkům a informacím pro zvláštní případy za hranice států, usnadňovat využívání výsledků výzkumu a vyvinout nástroje ke zlepšení kvality zdravotní péče a zvýšení bezpečnosti pacientů, mimo jiné prostřednictvím akcí přispívajících ke zlepšení zdravotní gramotnosti.
Ukazatelem plnění tohoto cíle je zejména nárůst počtu evropských referenčních sítí vytvořených v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (22) (dále jen „evropské referenční sítě“), nárůst počtu poskytovatelů zdravotní péče a odborných středisek v evropských referenčních sítích a nárůst počtu členských států využívajících vyvinuté nástroje.
Článek 4
Způsobilé akce
Specifické cíle programu jsou plněny prostřednictvím akcí, které jsou v souladu s tematickými prioritami uvedenými v příloze I, a prováděny pomocí ročních pracovních programů uvedených v článku 11.
KAPITOLA III
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 5
Financování
Finanční krytí na provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 449 394 000 EUR v běžných cenách.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 6
Účast třetích zemí
Programu se na základě nákladů mohou účastnit třetí země, zejména pak:
a)
přistupující země, kandidátské země a potenciální kandidáti využívající předvstupní strategie, v souladu s obecnými zásadami a všeobecnými podmínkami jejich účasti v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo obdobných dohodách;
b)
země ESVO/EHP v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
sousední země a země, na něž se v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách vztahuje evropská politika sousedství;
d)
jiné země v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách.
Článek 7
Druhy podpory
1. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 mají finanční příspěvky Unie podobu grantu či veřejné zakázky nebo jakékoli jiné podpory nezbytné pro dosažení cílů programu;
2. Granty mohou být přiděleny na financování:
a)
akcí s jasnou přidanou hodnotou Unie spolufinancovaných příslušnými orgány odpovědnými za zdraví v členských státech nebo ve třetích zemích účastnících se programu na základě článku 6 anebo subjekty veřejného sektoru a nevládními subjekty uvedenými v čl. 8 odst. 1, jednajícími jednotlivě nebo jako síť, pověřenými těmito příslušnými orgány;
b)
akcí s jasnou přidanou hodnotou Unie, výslovně uvedených a řádně odůvodněných v ročních pracovních programech, jež jsou spolufinancovány jinými veřejnými, nevládními nebo soukromými subjekty uvedenými v čl. 8 odst. 1, včetně mezinárodních organizací činných v oblasti zdraví, a pokud jde o posledně jmenované, případně i bez předchozích výzev k předkládání návrhů;
c)
činnosti nevládních organizací uvedených v čl. 8 odst. 2, je-li finanční podpora nezbytná pro plnění jednoho či více specifických cílů programu.
3. Granty Unie nepřekročí 60 % způsobilých nákladů na akci související s cílem programu nebo na činnost nevládního subjektu. V případech výjimečné prospěšnosti může příspěvek Unie dosahovat až 80 % způsobilých nákladů.
Pokud jde o akce uvedené v odst. 2 písm. a), dosáhne se výjimečné prospěšnosti mimo jiné, pokud:
a)
alespoň 30 % rozpočtu navrhované akce je přiděleno členským státům, jejichž HND na obyvatele je nižší než 90 % unijního průměru; a
b)
akce se účastní subjekty z alespoň 14 zúčastněných zemí, z nichž přinejmenším čtyři jsou země, jejichž HND na obyvatele je nižší než 90 % unijního průměru.
4. Odchylně od čl. 130 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 může Komise v rámci ročního pracovního programu pro rok 2014 v řádně odůvodněných případech považovat náklady, které jsou přímo spojeny s prováděním podporovaných akcí, za způsobilé pro financování od 1. ledna 2014, a to i v případech, kdy tyto náklady příjemci vznikly před předložením žádosti o grant.
Článek 8
Příjemci způsobilí pro získání grantu
1. Granty na akce uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. a) a b) mohou být přiděleny organizacím založeným v souladu s právními předpisy, veřejným orgánům, subjektům veřejného sektoru, zejména výzkumným a zdravotním institucím, univerzitám a institucím vysokoškolského vzdělávání.
2. Granty na činnost subjektů uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. c) mohou být přiděleny subjektům, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jsou nevládní, neziskové a nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských či jiných protichůdných zájmech;
b)
jsou činné v oblasti veřejného zdraví, hrají důležitou úlohu v občanském dialogu na úrovni Unie a sledují alespoň jeden ze specifických cílů programu;
c)
působí na úrovni Unie a alespoň v polovině členských států a rovnoměrně po celé Unii.
Článek 9
Správní a technická pomoc
Finanční krytí přidělené na program může rovněž zahrnovat výdaje na činnosti v rámci přípravy, monitorování, kontroly, auditu a hodnocení bezprostředně potřebné pro řízení programu a plnění jeho cílů, zejména na studie, schůze, informační a komunikační činnosti, včetně horizontální komunikace týkající se politických priorit Unie, pokud souvisí s všeobecnými cíli tohoto programu, výdaje na sítě informačních technologií zaměřené na výměnu informací, jakož i všechny další výdaje na technickou a správní pomoc, které vzniknou Komisi v souvislosti s řízením programu.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚNÍ
Článek 10
Způsoby provádění
Komise je zodpovědná za provádění programu v souladu se způsoby řízení stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 11
Roční pracovní programy
1. Komise program provádí zavedením ročních pracovních programů v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a kritérii stanovenými v příloze II tohoto nařízení.
2. Komise přijímá prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy, které stanoví zejména akce, které mají být provedeny, včetně předběžně přidělených finančních zdrojů Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 17 odst. 2.
3. Při provádění programu Komise spolu s členskými státy zajistí dodržování všech příslušných právních předpisů týkajících se ochrany osobních údajů a případně zajistí zavedení mechanismů k zajištění důvěrnosti a bezpečnosti těchto údajů.
Článek 12
Soudržnost a doplňkovost s dalšími politikami
Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkovou soudržnost a doplňkovost programu a dalších politik, nástrojů a opatření Unie, včetně politik, nástrojů a opatření příslušných agentur Unie.
Článek 13
Monitorování, hodnocení a šíření výsledků
1. Komise v úzké spolupráci s členskými státy monitoruje provádění akcí v rámci programu s ohledem na jeho cíle a ukazatele, včetně dostupných informací o výši výdajů souvisejících s klimatem. O tomto provádění podá zprávu výboru zmíněnému v čl. 17 odst. 1 a průběžně informuje Evropský parlament a Radu.
2. Na žádost Komise poskytnou členské státy dostupné informace o provádění a dopadu tohoto programu. Tyto žádosti o informace jsou přiměřené a pokud možno nevedou ke zbytečnému nárůstu administrativní zátěže pro členské státy.
3. V polovině doby trvání programu, nejpozději však do 30. června 2017, Komise vypracuje a předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu v polovině období, v níž bude posouzeno plnění cílů programu, aktuální stav provádění tematických priorit uvedených v příloze I a efektivita využívání zdrojů a přidaná hodnota programu na úrovni Unie, a to za účelem rozhodnutí o obnovení, změnách nebo pozastavení tematických priorit. Součástí hodnotící zprávy v polovině období je i otázka, zda existuje prostor pro zjednodušení, jaká je vnitřní a vnější soudržnost programu, zda jsou všechny cíle i nadále relevantní a také to, do jaké míry akce přispívají k plnění cílů stanovených v článku 168 Smlouvy o fungování EU. Přitom se přihlédne i k výsledkům hodnocení dlouhodobého dopadu předchozího programu.
V hodnotící zprávě v polovině období Komise uvede zejména tyto informace:
a)
zda jednu či více tematických priorit uvedených v příloze I nelze provést a splnit v souladu s cíli programu a v rámci zbývající doby trvání programu;
b)
zda byla v rámci hodnocení určena jedna či více konkrétních, významných tematických priorit, které nejsou uvedeny v příloze I, avšak staly se nezbytnými pro dosažení obecných a specifických cílů programu;
c)
důvody zjištění uvedených v písmenech a) a b).
Hodnocení dlouhodobých dopadů a udržitelnosti účinků programu by mělo sloužit jako podklad pro rozhodnutí o případném obnovení, změně nebo pozastavení následujícího programu.
4. Komise zpřístupní výsledky akcí uskutečněných na základě tohoto nařízení veřejnosti a zajistí jejich rozsáhlé šíření s cílem přispět ke zlepšení zdraví v Unii.
Článek 14
Činnosti navazující na hodnotící zprávu v polovině období
1. Pokud bylo v hodnotící zprávě v polovině období zjištěno, že jednu či více tematických priorit nelze provést a splnit v souladu s cíli programu a v rámci doby trvání programu, je Komise zmocněna přijmout do 31. srpna 2017 akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 za účelem vyřazení dotčené tematické priority nebo dotčených tematických priorit z přílohy I. Za dobu trvání programu smí vstoupit v platnost pouze jeden akt v přenesené pravomoci podle článku 18, kterým se tematická priorita nebo tematické priority vyřazují.
2. Pokud byla v hodnotící zprávě v polovině období určena jedna či více konkrétních, významných tematických priorit, které nejsou uvedeny v příloze I, avšak staly se nezbytnými pro dosažení obecných a specifických cílů programu, je Komise zmocněna přijmout do 31. srpna 2017 akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 za účelem doplnění dotčené tematické priority nebo dotčených tematických priorit do přílohy I. Tematická priorita musí být dosažitelná v rámci doby trvání programu. Za dobu trvání programu smí vstoupit v platnost pouze jeden akt v přenesené pravomoci podle článku 18, kterým se tematická priorita nebo tematické priority doplňují.
3. Jakékoli vyřazení či doplnění tematických priorit musí být v souladu s obecnými cíli a s příslušnými specifickými cíli programu.
Článek 15
Národní kontaktní místa
Členské státy určí národní kontaktní místa, která jsou Komisi nápomocna při propagaci programu, a případně při šíření jeho výsledků a dostupných informací o jeho dopadech, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 2.
Článek 16
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění akcí financovaných v rámci tohoto nařízení byly finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami a v případě zjištění nesrovnalostí odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekcí na místě audit u všech příjemců grantu, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (23) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (24) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou či rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci či jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a šetření v souladu s jejich pravomocemi.
KAPITOLA V
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 17
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Pokud výbor nezaujme žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 18
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 14 odst. 1 a 2 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 14 odst. 1 a 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 14 odst. 1 a 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA VI
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Finanční krytí přidělené na program může zahrnovat rovněž výdaje na technickou a správní pomoc nezbytnou k zajištění přechodu mezi tímto programem a opatřeními přijatými podle rozhodnutí č. 1350/2007/ES.
2. S cílem umožnit řízení akcí, které nebudou dokončeny do 31. prosince 2020, mohou být v případě potřeby zapsány rozpočtové položky na krytí výdajů uvedených v článku 9 do rozpočtu po roce 2020.
Článek 20
Zrušení
Rozhodnutí č. 1350/2007/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 282/2014
z 11. marca 2014
o ustanovení tretieho akčného programu pre Úniu v oblasti zdravia (2014 - 2020), ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1350/2007/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 168 ods. 5,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V súlade s článkom 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa pri vymedzovaní a vykonávaní všetkých politík a činností Únie má zabezpečiť vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia. Únia má dopĺňať a podporovať národné politiky v oblasti zdravia, podnecovať spoluprácu medzi členskými štátmi a presadzovať koordináciu medzi ich programami, pričom má v plnej miere rešpektovať zodpovednosť členských štátov za vymedzovanie ich politík v oblasti zdravia, organizáciu a poskytovanie zdravotníckych služieb a lekárskej starostlivosti.
(2)
Na splnenie požiadaviek stanovených v článku 168 ZFEÚ je potrebné nepretržité úsilie. Propagácia dobrého zdravia na úrovni Únie je tiež integrálnou súčasťou stratégie „Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“ (ďalej len „stratégia Európa 2020“). To, že budú ľudia dlhšie zdraví a aktívni a budú sa môcť aktívne podieľať na starostlivosti o svoje zdravie, bude mať celkovo pozitívne účinky na zdravie, vrátane obmedzenia nerovností v oblasti zdravia, a pozitívny vplyv na kvalitu života, produktivitu a konkurencieschopnosť, pričom sa zníži tlak na rozpočty členských štátov. Podpora a uznávanie inovácií s dosahom na zdravie pomáha riešiť problém udržateľnosti v odvetví zdravotníctva v súvislosti s demografickými zmenami; a opatrenia na znižovanie rozdielov v oblasti zdravia sú dôležité na účely dosiahnutia „inkluzívneho rastu“. V tomto kontexte je vhodné ustanoviť tretí akčný program Únie v oblasti zdravia (2014 - 2020) ( ďalej len „program“).
(3)
Podľa vymedzenia Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) je zdravie „stav úplnej telesnej, duševnej a sociálnej pohody, a nielen neprítomnosť choroby alebo invalidity“. Na zlepšenie zdravia obyvateľstva Únie a zníženie nerovností v oblasti zdravia je nevyhnutné sústrediť sa nielen na telesné zdravie. Podľa WHO problémy s duševným zdravím majú takmer 40 % podiel na rokoch prežitých s postihnutím. Problémy s duševným zdravím sa vyznačujú širokým rozsahom, dlhým trvaním a sú príčinou diskriminácie, a výrazne prispievajú k nerovnosti v oblasti zdravia. Hospodárska kríza navyše ovplyvňuje faktory predurčujúce duševné zdravie, pretože sa oslabujú ochranné faktory a zvyšujú rizikové faktory.
(4)
Predchádzajúce akčné programy Spoločenstva v oblasti verejného zdravia (2003 - 2008) a v oblasti zdravia (2008 - 2013), prijaté postupne rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1786/2002/ES (4) a rozhodnutím č. 1350/2007/ES (5) („predchádzajúce programy v oblasti zdravia“), boli hodnotené pozitívne, pretože viedli k viacerým dôležitým novým prvkom a zlepšeniam. Program by mal vychádzať z výsledkov predchádzajúcich zdravotných programov. Mali by sa v ňom tiež vziať do úvahy odporúčania uskutočnených externých auditov a hodnotení, a to najmä odporúčania Dvora audítorov v jeho osobitnej správe č. 2/2009, podľa ktorého pokiaľ ide o obdobie po roku 2013, Európsky parlament, Rada a Komisia by mali znovu posúdiť možnosti Únie v oblasti aktivít verejného zdravia a spôsob financovania zo strany Únie v uvedenej oblasti. Mali by tak urobiť pri zohľadnení dostupných rozpočtových prostriedkov a existencie iných mechanizmov spolupráce ako prostriedkov na uľahčenie spolupráce a výmenu informácií medzi zainteresovanými stranami v celej Európe.
(5)
V súlade s cieľmi stratégie Európa 2020 by sa mal program zamerať na súbor dobre vymedzených cieľov a činností s jasnou, dokázanou pridanou hodnotou Únie a sústrediť sa na podporu menšieho počtu činností v prioritných oblastiach. V súlade so zásadou subsidiarity by sa mal dôraz klásť na oblasti, v ktorých existujú jednoznačné problémy cezhraničnej povahy alebo problémy týkajúce sa vnútorného trhu, alebo v ktorých spolupráca na úrovni Únie môže priniesť podstatné výhody a väčšiu účinnosť.
(6)
Program by mal byť prostriedkom podpory opatrení v oblastiach, v ktorých je pridaná hodnota Únie, ktorú možno dokázať na základe: výmeny osvedčených postupov medzi členskými štátmi; podpory sietí na výmenu znalostí alebo vzájomné učenie; riešenia cezhraničných hrozieb s cieľom znížiť ich riziká a zmierniť ich dôsledky; riešenia určitých otázok týkajúcich sa vnútorného trhu, kde má Únia podstatnú legitímnu právomoc zabezpečiť vysoko kvalitné riešenia vo všetkých členských štátoch; uvoľnenia potenciálu inovácie v zdravotníctve; akcií, ktoré môžu viesť k systému na referenčné porovnávanie s cieľom umožniť kvalifikované prijímanie rozhodnutí na úrovni Únie; zlepšovania úspor z rozsahu vyhýbaním sa plytvaniu zdrojmi spôsobenému duplicitou a optimalizácie finančných prostriedkov.
(7)
Program by sa mal vykonávať tak, aby sa rešpektovala zodpovednosť členských štátov za vymedzenie ich politiky v oblasti zdravia, ako aj za organizáciu a poskytovanie zdravotníckych služieb a lekárskej starostlivosti.
(8)
V správe WHO o zdraví v Európe z roku 2009 sa vymedzuje oblasť pre zvýšenie investícií do verejného zdravia a systémov zdravotnej starostlivosti. Z tohto hľadiska sa členské štáty nabádajú, aby vo svojich vnútroštátnych programoch stanovili ako prioritu zlepšovanie zdravia a využívali väčšie povedomie o možnostiach financovania v oblasti zdravia zo strany Únie. Program by tak mal uľahčiť začlenenie svojich výsledkov do vnútroštátnych politík v oblasti zdravia.
(9)
Inovácia v oblasti zdravia by sa mala chápať ako stratégia verejného zdravia, ktorá sa neobmedzuje na technologický pokrok z hľadiska výrobkov a služieb. Podpora inovácie v oblasti zásahov na podporu verejného zdravia, stratégií prevencie, riadenia systému zdravotnej starostlivosti a v oblasti organizácie a poskytovania zdravotníckych služieb a lekárskej starostlivosti vrátane zásahov na podporu zdravia a prevenciu chorôb má potenciál zlepšiť výsledky v oblasti verejného zdravia, zlepšiť kvalitu starostlivosti o pacientov a reagovať na neuspokojené potreby, zároveň aj posilniť konkurencieschopnosť zainteresovaných strán a zlepšiť nákladovú efektívnosť a udržateľnosť zdravotníckych služieb a lekárskej starostlivosti. Program by tak mal uľahčiť dobrovoľné šírenie inovácií v oblasti zdravia, pričom by sa mali zohľadňovať spoločné hodnoty a zásady v systémoch zdravotnej starostlivosti Európskej únie, ako sa uvádza v záveroch Rady z 2. júna 2006 (6).
(10)
Najmä v kontexte hospodárskej krízy by mal program prispieť k riešeniu nerovností v oblasti zdravia a podpore rovnosti a solidarity, a to prostredníctvom činnosti v rámci rôznych cieľov a nabádaním a uľahčovaním výmeny osvedčených postupov.
(11)
Podľa článkov 8 a 10 ZFEÚ má Únia podporovať rovnoprávnosť medzi mužmi a ženami a zameriavať sa na odstránenie diskriminácie. Preto by mal program v rámci všetkých svojich činností podporovať uplatňovanie hľadiska rodovej rovnosti a ciele týkajúce sa nediskriminácie.
(12)
Pacienti musia mať právomoc starať sa o svoje zdravie a kontrolovať svoju zdravotnú starostlivosť aktívnejšie, predchádzať zlému zdravotnému stavu a prijímať kvalifikované rozhodnutia, a to okrem iného aj prostredníctvom zvýšenia zdravotnej gramotnosti. Mala by sa optimalizovať transparentnosť činností a systémov zdravotnej starostlivosti, ako aj dostupnosť spoľahlivých, nezávislých a zrozumiteľných informácií pre pacientov. Postupy zdravotnej starostlivosti by sa mali utvárať na základe spätnej väzby od pacientov a komunikácie s nimi. Podpora členských štátov, organizácií pacientov a zainteresovaných strán je zásadná a mala by byť koordinovaná na úrovni Únie, aby sa pacientom účinným spôsobom pomáhalo pri využívaní cezhraničnej zdravotnej starostlivosti a to najmä pacientom postihnutým zriedkavými chorobami.
(13)
V záujme zaistenia účinných systémov zdravotnej starostlivosti a bezpečnosti pacientov je nevyhnutné znížiť zaťaženie rezistentnými infekciami a infekciami spojenými so zdravotnou starostlivosťou a zabezpečiť dostupnosť účinných antimikrobiálnych látok. V rámci programu by sa malo podporovať trvalé úsilie zamerané na zdokonalenie metód analýzy na zisťovanie a prevenciu antimikrobiálnej rezistencie a zlepšiť prepojenie medzi všetkými aktérmi sektora zdravotnej starostlivosti vrátane veterinárneho sektora, pokiaľ ide o riešenie problému antimikrobiálnej rezistencie.
(14)
V kontexte starnúcej spoločnosti môžu dobre nasmerované investície na podporu zdravia a prevenciu chorôb zvýšiť počet „rokov zdravého života“, a tým umožniť starším ľuďom viesť v neskoršom veku zdravý a aktívny život. Chronické ochorenia spôsobujú viac ako 80 % predčasných úmrtí v Únii. V programe by sa malo stanoviť, šíriť a presadzovať využívanie osvedčených postupov založených na dôkazoch na účely nákladovo efektívnych opatrení na podporu zdravia a prevenciu chorôb, ktoré by boli zamerané najmä na hlavné rizikové faktory, konkrétne užívanie tabaku, drog, škodlivé užívanie alkoholu a nezdravé stravovacie návyky, obezitu a fyzickú nečinnosť, ako aj HIV/AIDS, tuberkulózu a hepatitídu. Efektívna prevencia by prispela k väčšej finančnej udržateľnosti systémov zdravotnej starostlivosti. Program by mal s prihliadnutím na rodové hľadisko prispieť k prevencii chorôb z hľadiska všetkých jej aspektov (primárnou, sekundárnou a terciárnou prevenciou) a v priebehu celého života obyvateľov Únie, podpore zdravia a vytváraniu prostredí priaznivých pre zdravý životný štýl, a to s ohľadom na základné faktory spoločenskej a environmentálnej povahy, ako aj vplyv niektorých zdravotných postihnutí na zdravie.
(15)
S cieľom minimalizovať dôsledky, ktoré môžu mať pre verejné zdravie cezhraničné ohrozenia zdravia stanovené v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ (7) a ktoré môžu siahať od hromadnej kontaminácie spôsobenej chemickými incidentmi až po pandémie, aké nedávno rozpútali E. coli, H1N1 alebo SARS (závažný akútny respiračný syndróm), či účinky čoraz väčšej migrácie obyvateľstva na zdravie, by mal program prispieť k tvorbe a udržiavaniu spoľahlivých mechanizmov a nástrojov na zisťovanie, posudzovanie a riadenie veľkých cezhraničných ohrození zdravia. Vzhľadom na povahu týchto ohrození by mal program podporovať koordinované opatrenia v oblasti verejného zdravia na úrovni Únie, ktorých cieľom je riešiť rôzne aspekty cezhraničných ohrození zdravia a ktoré vychádzajú z plánovania pripravenosti a reakcie, dôkladného a spoľahlivého posúdenia rizika a pevného rámca pre riadenie rizík a krízových situácií. V tomto kontexte by mal tento program v boji proti prenosným ochoreniam využívať skutočnosť, že sa dopĺňa s pracovným programom Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 (8) a činnosťami podporovanými v rámci programov Únie v oblasti výskumu a inovácie. Osobitné úsilie by sa malo vynaložiť s cieľom zabezpečiť súdržnosť a synergie medzi programom a celkovou činnosťou v oblasti zdravia vykonávanou v rámci iných programov a nástrojov Únie, ktoré sa zameriavajú najmä na chrípku, HIV/AIDS, tuberkulózu a ďalšie cezhraničné ohrozenia zdravia v tretích krajinách.
(16)
Malo by byť možné, aby činnosť v rámci tohto programu zahŕňala cezhraničné ohrozenia zdravia zapríčinené biologickými a chemickými incidentmi, životným prostredím a zmenou klímy. Ako sa uvádza v oznámení Komisie „Rozpočet stratégie Európa 2020“, Komisia sa zaviazala začleniť zmenu klímy do celkových výdavkových programov Únie a vyčleniť aspoň 20 % rozpočtu Únie na ciele súvisiace s klímou. Výdavky na program v rámci špecifického cieľa týkajúceho ho sa vážnych cezhraničných ohrození zdravia by mali celkovo prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa tým, že budú určené na riešenie ohrození zdravia súvisiacich so zmenou klímy. Komisia by mala poskytnúť informácie o výdavkoch súvisiacich so zmenou klímy v rámci programu.
(17)
V súlade s článkom 114 ZFEÚ by sa v právnych predpisoch prijatých Úniou na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu mal zaistiť vysoký stupeň ochrany ľudského zdravia. V súlade s týmto cieľom by sa malo v rámci programu vynaložiť osobitné úsilie na podporu činností, ktoré sú potrebné z hľadiska cieľov právnych predpisov Únie v oblasti prenosných chorôb a ďalších ohrození zdravia, ľudských tkanív a buniek, krvi, ľudských orgánov, zdravotníckych pomôcok a liekov, práv pacientov pri cezhraničnej zdravotnej starostlivosti a tabakových výrobkov a reklamy tabaku a ktoré k týmto cieľom prispievajú.
(18)
Posilňovaním systému informácií a vedomostí týkajúcich sa zdravia tento program by mal prispievať k rozhodovaniu na základe dôkazov, pričom sa zohľadnia príslušné činnosti, ktoré vykonávajú medzinárodné organizácie ako WHO a Organizáciu pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Súčasťou systému by okrem iného malo byť využívanie existujúcich nástrojov, prípadne ďalší rozvoj štandardizovaných informácií týkajúcich sa zdravia a nástrojov na monitorovanie zdravia, zber a analýza údajov týkajúcich sa zdravia, podpora vedeckých výborov zriadených v súlade s rozhodnutím Komisie 2008/721/ES (9) a rozsiahle šírenie výsledkov programu.
(19)
Cieľom politiky Únie v oblasti zdravia je dopĺňať a podporovať národné politiky zdravia, nabádať na spoluprácu medzi členskými štátmi a presadzovať koordináciu medzi ich programami. Výmena osvedčených postupov je kľúčovým nástrojom uvedenej politiky. Takáto výmena by vnútroštátnym orgánom mala umožniť využívať účinné riešenia vyvinuté v iných členských štátoch, znížiť zdvojovanie úsilia a zvýšiť efektívnosť nákladov podporovaním inovačných riešení v oblasti zdravia. Program by sa mal preto zamerať predovšetkým na spoluprácu s príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za zdravie v členských štátoch, a poskytnúť stimuly pre širšiu účasť všetkých členských štátov, ako sa odporúča v hodnoteniach predchádzajúcich programov v oblasti zdravia. Najmä členské štáty, ktorých hrubý národný dôchodok (HND) na obyvateľa je nižší ako 90 % priemeru Únie, by sa mali aktívne nabádať na účasť na opatreniach spolufinancovaných príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za zdravie v členských štátoch, alebo subjektmi poverenými uvedenými orgánmi. Takéto opatrenia by sa mali považovať za výnimočne prospešné a predovšetkým by mali zodpovedať cieľu uľahčenia účasti členských štátov, ktorých HND na obyvateľa je nižší ako 90 % priemeru Únie a rozširovať uvedenú účasť. Zvážiť by sa mala aj ďalšia náležitá nefinančná pomoc na účasť uvedených členských štátov na takýchto opatreniach, napríklad pokiaľ ide o postup podávania žiadostí, šírenie znalostí a využívanie odborných znalostí.
(20)
Mimovládne subjekty a zainteresované strany pôsobiace v oblasti zdravia, najmä organizácie pacientov a združenia zdravotníckych pracovníkov zohrávajú dôležitú úlohu pri poskytovaní informácií Komisii a tiež poradenstva potrebného na vykonávanie programu. Pri tom je možné, že budú potrebovať na svoje fungovanie príspevky z programu. Program by mal byť preto prístupný pre mimovládne organizácie a organizácie pacientov pôsobiacich v oblasti verejného zdravia, ktoré hrajú dôležitú úlohu pri procesoch občianskeho dialógu na úrovni Únie, ako je účasť v poradných skupinách, a tým prispievajú k plneniu špecifických cieľov programu.
(21)
V rámci programu by sa mali podporovať synergie a zároveň by sa malo vyhýbať duplicite so súvisiacimi programami a činnosťami Únie, a to v príslušných prípadoch prostredníctvom podpory zavádzania inovačných prelomových objavov pochádzajúcich z výskumu do odvetvia zdravotníctva. V rámci ich príslušných činností by sa mali primerane využívať aj ostatné fondy a programy Únie, najmä rámcový program Únie pre výskum a inováciu 2014-2020 (Horizont 2020 ) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 (10) a jeho výsledky, štrukturálne fondy, program pre zamestnanosť a sociálne inovácie ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1296/2013 (11), Fond solidarity Európskej únie zriadený nariadením Rady (ES) č. 2012/2002 (12),
stratégia Únie v oblasti zdravia a bezpečnosti pri práci (2007-2012), program pre konkurencieschopnosť podnikov a malých a stredných podnikov (COSME) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1287/2013 (13), program na ochranu životného prostredia a klímy (LIFE) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1293/2013 (14), program v oblasti spotrebiteľskej politiky, program Spravodlivosť ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1382/2013 (15), spoločný program Bývanie s podporou okolia (Ambient Assisted Living), program pre vzdelávanie, odbornú prípravu, mládež a šport (program Erasmus+) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (16), Európsky štatistický program zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 99/2013 (17) a európske partnerstvo v oblasti inovácií zamerané na aktívne a zdravé starnutie.
(22)
V súlade s článkom 168 ods. 3 ZFEÚ Únia a členské štáty podporujú spoluprácu s tretími krajinami a príslušnými medzinárodnými organizáciami v oblasti verejného zdravia. Program by preto mal byť otvorený pre účasť tretích krajín, najmä pristupujúcich krajín, kandidátskych krajín a potenciálnych kandidátskych krajín, na ktoré sa vzťahuje predvstupová stratégia, krajín Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO)/Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), susedných krajín a krajín, na ktoré sa vzťahuje európska susedská politika (ESP), ako aj ďalších krajín v súlade s podmienkami stanovenými v príslušných dvojstranných alebo mnohostranných dohodách.
(23)
Primerané vzťahy s tretími krajinami, ktoré sa nezúčastňujú na programe, by mali uľahčiť dosiahnutie cieľov programu so zreteľom na všetky príslušné dohody medzi týmito krajinami a Úniou. Tie môžu zahŕňať podujatia na tému zdravia organizované Úniou alebo činnosti tretích krajín doplnkové k činnostiam financovaným prostredníctvom programu v oblastiach spoločného záujmu, avšak nemali by zahŕňať finančný príspevok v rámci programu.
(24)
S cieľom maximalizovať efektívnosť a účinnosť opatrení na úrovni Únie a na medzinárodnej úrovni a na účely vykonávania programu by sa mala rozvíjať spolupráca s príslušnými medzinárodnými organizáciami ako Organizácia Spojených národov a jej špecializované agentúry, najmä WHO, ale aj s Radou Európy a OECD.
(25)
Program by mal trvať sedem rokov tak, aby prebiehal súbežne s viacročným finančným rámcom stanoveným v nariadení Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (18). Týmto nariadením sa ustanovuje finančné krytie pre celé obdobie trvania programu, ktorá má podľa bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (19) predstavovať pre Európsky parlament a Radu pri ročnom rozpočtovom postupe základný referenčný bod.
(26)
V súlade s článkom 54 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (20) poskytuje toto nariadenie právny základ pre činnosť a vykonávanie programu.
(27)
S cieľom zabezpečiť kontinuitu finančnej podpory ustanovenej v rámci tohto programu na fungovanie subjektov by Komisia mala mať možnosť považovať v ročnom pracovnom programe na rok 2014 náklady priamo spojené s vykonávaním podporovaných činností za náklady oprávnené na financovanie, a to aj v prípade, že príjemcovi vznikli pred podaním žiadosti o financovanie.
(28)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky na vykonávanie tohto nariadenia prostredníctvom ročných pracovných programov by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali uplatňovať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (21).
(29)
Pri vykonávaní programu by sa mala plne dodržiavať zásada transparentnosti. Rozpočtové zdroje by sa mali rozdeliť medzi jednotlivé ciele programu, a to vyváženým spôsobom v priebehu celého trvania programu, pričom by sa mali zohľadniť pravdepodobné výhody podpory zdravia. V rámci programu by sa mali vybrať a financovať vhodné opatrenia, ktoré sú súčasťou jeho špecifických cieľov a ktoré majú jasnú pridanú hodnotu Únie. V ročných pracovných programoch by sa mali stanoviť najmä základné výberové kritériá uplatniteľné na možných príjemcov v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012, aby sa zabezpečila ich finančná a prevádzková schopnosť pri realizácií činností financovaných v rámci programu a prípadne aj dôkazy o ich nezávislosti.
(30)
Prínos a vplyv programu by sa mali pravidelne monitorovať a hodnotiť. Pri jeho hodnotení by sa mala brať do úvahy skutočnosť, že dosiahnutie cieľov programu si môže vyžadovať dlhší čas, ako je jeho trvanie. V polovici trvania programu, avšak najneskôr 30. júna 2017, by sa mala vypracovať priebežná hodnotiaca správa s cieľom posúdiť stav vykonávania tematických priorít programu.
(31)
S cieľom zabezpečiť, aby sa v rámci programu v plnej miere využili zistenia priebežnej hodnotiacej správy o jeho vykonávaní, a umožniť prípadné úpravy potrebné na dosiahnutie jeho cieľov, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o vyňatie tematických priorít stanovených v tomto nariadení alebo zahrnutie nových tematických priorít do tohto nariadenia. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(32)
Pri výmene informácií s potenciálnymi žiadateľmi s cieľom umožniť spravodlivú účasť na programe, ako aj pri výmene poznatkov získaných v rámci programu s rôznymi zainteresovanými stranami v sektoroch zdravotníctva jednotlivých krajín je nevyhnutná spolupráca vnútroštátnych orgánov. Členské štáty by preto na podporu uvedených činností mali určiť národné kontaktné body.
(33)
Komisia by pri uplatňovaní tohto nariadenia mala konzultovať s príslušnými expertmi vrátane národných kontaktných miest.
(34)
Finančné záujmy Únie by mali byť chránené prostredníctvom primeraných opatrení v celom cykle výdavkov vrátane prevencie, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, vymáhania stratených, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov a prípadných sankcií.
(35)
Mal by sa zabezpečiť prechod medzi týmto programom a predchádzajúcim programom, ktorý nahrádza, najmä pokiaľ ide o pokračovanie viacročných dohôd týkajúcich sa jeho riadenia, ako je financovanie technickej a administratívnej pomoci. K 1. januáru 2021 by rozpočtové prostriedky pridelené na technickú a administratívnu pomoc mali v prípade potreby pokryť výdavky súvisiace s riadením činností, ktoré nebudú ukončené do konca roku 2020.
(36)
Keďže všeobecné ciele tohto nariadenia, konkrétne dopĺňať politiky členských štátov na zlepšenie zdravia obyvateľstva Únie a zníženie nerovností v oblasti zdravia podporou zdravia, nabádaním na inováciu v oblasti zdravia, zvyšovaním udržateľnosti systémov zdravotnej starostlivosti a ochranou občanov Únie pred závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia, ako aj tieto politiky podporovať a pridávať im hodnotu, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov tohto nariadenia ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(37)
Toto nariadenie nahrádza rozhodnutie č. 1350/2007/ES. Uvedené rozhodnutie by sa preto malo zrušiť.
(38)
Je vhodné zabezpečiť plynulý a nerušený prechod medzi predchádzajúcim programom v oblasti zdravia (2008 - 2013) a programom a zosúladiť trvanie programu s nariadením (EÚ, Euratom) č. 1311/2013. Program by sa preto mal uplatňovať od 1. januára 2014,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Ustanovenie programu
Týmto nariadením sa ustanovuje tretí viacročný akčný program Únie v oblasti zdravia na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 ( ďalej len „program“).
Článok 2
Všeobecné ciele
Všeobecným cieľom programu je dopĺňať politiky členských štátov zamerané na zlepšenie zdravia občanov Únie a zníženie nerovností v oblasti zdravia podporou zdravia, nabádaním na inováciu v oblasti zdravia, zvyšovaním udržateľnosti systémov zdravotnej starostlivosti a ochranou občanov Únie pred závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia, ako aj tieto politiky podporovať a pridávať im hodnotu.
KAPITOLA II
CIELE A ČINNOSTI
Článok 3
Špecifické ciele a ukazovatele
Všeobecné ciele uvedené v článku 2 by sa mali dosiahnuť prostredníctvom nasledujúcich špecifických cieľov:
1)
v záujme podpory zdravia, prevencie chorôb a vytvárania prostredí priaznivých pre zdravý životný štýl: určiť, šíriť a podporovať využívanie osvedčených postupov založených na dôkazoch na účely nákladovo efektívnych opatrení na podporu zdravia a prevenciu chorôb a zamerať sa pritom najmä na kľúčové rizikové faktory, ktoré súvisia so životným štýlom, s dôrazom na pridanú hodnotu Únie.
Ukazovateľom plnenia tohto cieľa je najmä nárast počtu členských štátov, ktoré podporujú zdravie a prevenciu chorôb, pričom využívajú osvedčené postupy založené na dôkazoch prostredníctvom opatrení a činností prijímaných na príslušnej úrovni v členských štátoch.
2)
v záujme ochrany občanov Únie pred závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia: identifikovať a vytvoriť jednotné postupy a podporovať ich vykonávanie v záujme lepšej pripravenosti a koordinácie počas krízových situácií v oblasti zdravia.
Ukazovateľom plnenia tohto cieľa je najmä nárast počtu členských štátov, ktoré do navrhovania svojich plánov pripravenosti začleňujú jednotné prístupy.
3)
v záujme podpory budovania kapacít v oblasti verejného zdravia a prispievania k vytváraniu inovačných, účinných a udržateľných systémov zdravotnej starostlivosti: identifikovať a rozvíjať nástroje a mechanizmy na úrovni Únie s cieľom riešiť nedostatok ľudských a finančných zdrojov a uľahčovať dobrovoľné využívanie inovácií v oblasti zásahov do verejného zdravotníctva a stratégií prevencie.
Ukazovateľom plnenia tohto cieľa je najmä zvýšenie množstva vypracovaných usmernení a nárast počtu členských štátov využívajúcich identifikované nástroje a mechanizmy s cieľom prispieť k efektívnym výsledkom v ich systémoch zdravotnej starostlivosti.
4)
v záujme uľahčenia prístupu občanov Únie k lepšej a bezpečnejšej zdravotnej starostlivosti: zvýšiť prístup k medicínskym odborným poznatkom a informáciám týkajúcim sa špecifických chorôb za hranicami štátov, uľahčovať uplatňovanie výsledkov výskumu a rozvíjať nástroje na zlepšenie kvality zdravotnej starostlivosti a bezpečnosti pacientov, a to okrem iného aj prostredníctvom opatrení prispievajúcich k zlepšeniu zdravotnej gramotnosti.
Ukazovateľom plnenia tohto cieľa je najmä nárast počtu európskych referenčných sietí zriadených v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/24/EÚ (22) (ďalej len „európske referenčné siete“); zvýšenie počtu poskytovateľov zdravotnej starostlivosti a centier odborných znalostí, ktoré sa zapoja do európskych referenčných sietí; a nárast počtu členských štátov využívajúcich vypracované nástroje.
Článok 4
Oprávnené činnosti
Špecifické ciele programu sa dosahujú prostredníctvom činností v súlade s tematickými prioritami uvedenými v prílohe I vykonávanými prostredníctvom ročných pracovných programov uvedených v článku 11.
KAPITOLA III
FINANČNÉ USTANOVENIA
Článok 5
Financovanie
Finančné krytie na vykonávanie programu na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 je 449 394 000 EUR v bežných cenách.
Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlament a Rada v medziach viacročného finančného rámca.
Článok 6
Účasť tretích krajín
Na programe sa môžu podľa nákladov zúčastniť tretie krajiny, najmä:
a)
pristupujúce krajiny, kandidátske krajiny a potenciálni kandidáti využívajúce výhody prístupovej stratégie v súlade so všeobecnými zásadami a podmienkami týkajúcimi sa ich účasti na programoch Únie stanovených v príslušných rámcových dohodách, rozhodnutiach Asociačnej rady alebo podobných dohodách;
b)
krajiny EZVO/EHP v súlade s podmienkami stanovenými v Dohode o EHP;
c)
v súlade s podmienkami stanovenými v príslušných dvojstranných alebo mnohostranných dohodách susedné krajiny a krajiny, na ktoré sa vzťahuje ESP;
d)
iné krajiny v súlade s podmienkami stanovenými v príslušnej dvojstrannej alebo mnohostrannej dohode.
Článok 7
Druhy zásahov
1. V súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 sú finančné príspevky Únie buď vo forme grantov alebo verejného obstarávania alebo akýchkoľvek iných foriem zásahov potrebných na dosiahnutie cieľov programu.
2. Granty môžu byť poskytnuté na financovanie:
a)
činností s jednoznačnou pridanou hodnotou Únie spolufinancovaných príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za zdravie v členských štátoch alebo v tretích krajinách zúčastňujúcich sa na programe na základe článku 6 alebo subjektmi verejného sektora a mimovládnymi subjektmi, ako je uvedené v článku 8 ods. 1 konajúcimi jednotlivo alebo ako sieť a poverenými týmito orgánmi;
b)
činností s jednoznačnou pridanou hodnotou Únie spolufinancovaných inými verejnými, mimovládnymi alebo súkromnými subjektmi, ako je uvedené v článku 8 ods. 1 vrátane medzinárodných organizácií pôsobiacich v oblasti zdravia, a v prípade medzinárodných organizácií pôsobiacich v oblasti zdravia, prípadne bez predchádzajúcej výzvy na predloženie ponúk, s výslovným uvedením a riadnym odôvodnením v ročných pracovných programoch;
c)
činnosť mimovládnych subjektov, ako je uvedené v článku 8 ods. 2, ktoré potrebujú finančnú podporu na dosiahnutie jedného alebo viacerých špecifických cieľov programu.
3. Granty vyplácané Úniou neprekročia 60 % oprávnených nákladov na činnosť týkajúcu sa dosiahnutia jedného z cieľov programu alebo na činnosť mimovládneho subjektu. Vo výnimočne prospešných prípadoch môže príspevok Únie dosahovať až 80 % oprávnených nákladov.
Pokiaľ ide o činnosti uvedené v odseku 2 písm. a), výnimočný prospech sa dosiahne okrem iného v prípade, keď:
a)
sa aspoň 30 % rozpočtu na navrhovanú činnosť pridelí členskému štátu, ktorého hrubý národný dôchodok na obyvateľa je nižší ako 90 % priemeru Únie; a
b)
na činnosti sa zúčastňujú subjekty aspoň zo 14 zúčastnených krajín, z ktorých aspoň štyri patria medzi krajiny, ktorých hrubý národný dôchodok na obyvateľa je nižší ako 90 % priemeru Únie.
4. Odchylne od článku 130 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a v náležite odôvodnených prípadoch môže Komisia v ročnom pracovnom programe na rok 2014 považovať náklady priamo spojené s vykonávaním podporovaných činností oprávnených na financovanie od 1. januára 2014, a to aj v prípade, že príjemcovi vznikli pred podaním žiadosti o financovanie.
Článok 8
Príjemcovia oprávnení na udelenie grantov
1. Granty na činnosti podľa článku 7 ods. 2 písm. a) a b) môžu byť udelené organizáciám zriadeným v súlade s právnymi predpismi, verejným orgánom, subjektom verejného sektora, najmä výskumným a zdravotníckym inštitúciám, vysokým školám a vysokoškolským zariadeniam.
2. Granty na činnosť subjektov uvedených v článku 7 ods. 2 písm. c) môžu byť poskytnuté subjektom, ktoré spĺňajú všetky tieto kritériá:
a)
sú mimovládne, neziskové a nezávislé od priemyselných, obchodných a podnikateľských alebo iných konfliktných záujmov;
b)
pracujú v oblasti verejného zdravia, hrajú dôležitú úlohu v občianskom dialógu na úrovni Únie a sledujú aspoň jeden zo špecifických cieľov programu, ako je uvedené v článku 3;
c)
sú aktívne na úrovni Únie a najmenej v polovici členských štátov a majú vyvážené geografické pokrytie v celej Únii.
Článok 9
Administratívna a technická pomoc
Finančné krytie na program môže pokrývať aj náklady na prípravné, monitorovacie, kontrolné, audítorské a hodnotiace činnosti, ktoré sú priamo potrebné na riadenie programu a plnenie jeho cieľov, najmä na štúdie, zasadnutia, informačné a komunikačné činnosti vrátane inštitucionálnej komunikácie politických priorít Únie, pokiaľ súvisia so všeobecnými cieľmi tohto programu výdavky na IT siete zamerané na výmenu informácií, ako aj všetky iné výdavky na technickú a administratívnu pomoc, ktoré na riadenie programu vynakladá Komisia.
KAPITOLA IV
VYKONÁVANIE
Článok 10
Spôsoby vykonávania
Za vykonávanie programu zodpovedá Komisia v súlade so spôsobmi riadenia stanovenými v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
Článok 11
Ročné pracovné programy
1. Komisia vykonáva program prostredníctvom stanovenia ročných pracovných programov v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a kritérií stanovených v prílohe II k tomuto nariadeniu.
2. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacích aktov ročné pracovné programy, ktoré určia najmä činnosti, ktoré sa majú vykonať, vrátane orientačného pridelenia finančných zdrojov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 17 ods. 2.
3. Pri vykonávaní programu Komisia spolu s členskými štátmi zabezpečí dodržiavanie všetkých príslušných právnych ustanovení týkajúcich sa ochrany osobných údajov a vo vhodných prípadoch zavedenie mechanizmov na zaistenie dôvernosti a bezpečnosti týchto údajov.
Článok 12
Súlad a doplnkovosť s ostatnými politikami
Komisia v spolupráci s členskými štátmi zabezpečí celkový súlad a doplnkovosť medzi programom a ostatnými politikami, nástrojmi a činnosťami Únie vrátane politík, nástrojov a činností príslušných agentúr Únie.
Článok 13
Monitorovanie, hodnotenie a šírenie výsledkov
1. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi monitoruje vykonávanie činností v rámci programu z hľadiska jeho cieľov a ukazovateľov vrátane dostupných informácií o výške výdavkov súvisiacich s klímou. Podáva o tom správy výboru uvedenému v článku 17 ods. 1 a pravidelne informuje Európsky parlament a Radu.
2. Na žiadosť Komisie predložia členské štáty dostupné informácie o vykonávaní a vplyve programu. Takéto žiadosti o informácie sú primerané a nesmie sa nimi členským štátom spôsobiť žiadne zbytočné zvýšenie administratívneho zaťaženia.
3. V polovici trvania programu ale najneskôr do 30. júna roku 2017 Komisia na účely rozhodnutia o predĺžení, zmene alebo pozastavení jeho tematických priorít vypracuje a Európskemu parlamentu a Rade predloží priebežnú hodnotiacu správu o dosahovaní cieľov programu, súčasnom stave vykonávania tematických priorít uvedených v článku 4 a stanovených v prílohe I, ako aj efektívnosti využívania zdrojov a pridanej hodnote Únie programu. Súčasťou priebežnej hodnotiacej správy bude aj to, či existuje priestor na zjednodušenie, aká je vnútorná a vonkajšia súdržnosť, či sú naďalej relevantné všetky ciele, rovnako ako aj prínos činností k dosiahnutiu cieľov stanovených v článku 168 ZFEÚ. Do úvahy sa vezmú aj výsledky hodnotenia v súvislosti s dlhodobým vplyvom predchádzajúceho programu.
V priebežnej hodnotiacej správe Komisie sa predovšetkým uvedie, či:
a)
nie je možné vykonať a dosiahnuť jednu alebo viacero tematických priorít uvedených v prílohe I v súlade s cieľmi programu a v rámci zostávajúceho obdobia trvania programu;
b)
v hodnotení nebola identifikovaná jedna alebo viacero špecifických, významných tematických priorít, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, ale ktoré sa stali potrebnými na dosiahnutie všeobecných a špecifických cieľov programu, ako sa vymedzuje v článkoch 2 a 3; ako aj
c)
dôvody pre vyvodenie záverov uvedených v písm. a) a b).
Dlhodobejšie dôsledky a udržateľnosť účinkov programu sa zhodnotia so zreteľom na to, že budú slúžiť ako podklad pre rozhodnutie o prípadnom predĺžení, zmene alebo pozastavení ďalšieho programu.
4. S cieľom prispievať k zlepšovaniu zdravia v Únii Komisia sprístupní výsledky činností uskutočnených na základe tohto nariadenia verejnosti a zabezpečí ich rozsiahle šírenie.
Článok 14
Nadviazanie na priebežnú hodnotiacu správu
1. Ak sa v priebežnej hodnotiacej správe zistí, že v súlade s cieľmi programu a v rámci trvania programu nemožno vykonať a dosiahnuť jednu alebo viacero tematických priorít, Komisia sa splnomocní prijať do 31. augusta 2017 delegované akty v súlade s článkom 18 s cieľom vyňať dotknuté tematické priority z prílohy I. Počas obdobia trvania programu môže nadobudnúť účinnosť len jeden delegovaný akt podľa článku 18, ktorým sa vyjme jedna alebo viacero tematických priorít.
2. Ak sa v priebežnej hodnotiacej správe identifikuje jedna alebo viacero špecifických, významných tematických priorít, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, ale ktoré sa stali potrebnými na dosiahnutie všeobecných a špecifických cieľov programu, ako sa vymedzuje v článkoch 2 a 3, Komisia sa splnomocní prijať najneskôr do 31. augusta 2017 delegované akty v súlade s článkom 18 s cieľom doplniť dotknuté tematické priority do prílohy I. Tematická priorita musí byť splniteľná v období trvania programu. Počas obdobia trvania programu môže nadobudnúť účinnosť len jeden delegovaný akt podľa článku 18, ktorým sa doplní jedna alebo viaceré tematické priority.
3. Akékoľvek takéto vyňatie alebo doplnenie tematických priorít je v súlade so všeobecnými cieľmi a s relevantnými špecifickými cieľmi programu.
Článok 15
Národné kontaktné miesta
Členské štáty určia národné kontaktné miesta, ktorých poslaním je pomáhať Komisii pri propagácii programu a v prípade potreby pri šírení výsledkov programu a dostupných informácií o jeho vplyve, ako sa uvádza v článku 13 ods. 2.
Článok 16
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme vhodné opatrenia, ktorými zabezpečí, aby pri realizácii činností financovaných v rámci tohto nariadenia boli chránené finančné záujmy Únie, a to uplatňovaním preventívnych opatrení proti podvodom, korupcii a iným nezákonným činnostiam, účinnými kontrolami a v prípade zistenia nezrovnalostí odrádzajúcimi administratívnymi a finančnými sankciami.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonať kontrolu, a to na základe dokumentov a na mieste u všetkých príjemcov grantu, dodávateľov a subdodávateľov, ktorí dostali finančné prostriedky Únie podľa tohto nariadenia.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (23) a v nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (24) s cieľom zistiť, či došlo k podvodu, korupcii alebo k inej nezákonnej činnosti poškodzujúcej finančné záujmy Únie v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou podľa tohto nariadenia.
4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1, 2 a 3 dohody o spolupráci s tretími krajinami a s medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody a rozhodnutia o grante vyplývajúce z vykonávania tohto nariadenia obsahujú ustanovenia, ktoré výslovne udeľujú Komisii, Dvoru audítorov a OLAF-u právomoc na vykonávanie takýchto auditov a vyšetrovaní v súlade s ich príslušnými právomocami.
KAPITOLA V
PROCESNÉ USTANOVENIA
Článok 17
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek sa uplatňuje článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
3. Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 18
Vykonávanie delegovania právomocí
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 13a ods. 1 a 2 sa Komisii udeľuje na obdobie trvania programu.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 13a ods. 1 a 2 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 14 ods. 1 a 2 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
KAPITOLA VI
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 19
Prechodné ustanovenia
1. Z finančného krytia na program sa môžu pokryť aj výdavky na technickú a administratívnu pomoc potrebnú na zabezpečenie prechodu medzi programom a opatreniami prijatými podľa rozhodnutia č. 1350/2007/ES.
2. V prípade potreby sa môžu do rozpočtu po roku 2020 zahrnúť rozpočtové prostriedky na pokrytie výdavkov uvedených v článku 9 s cieľom umožniť riadenie činností, ktoré sa nedokončia do 31.decembra 2020.
Článok 20
Zrušujúce ustanovenie
Rozhodnutie č. 1350/2007/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
Článok 21
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2014