PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. února 2014,
kterým se zrušuje rozhodnutí 2000/745/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu některých polyethylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie
(2014/109/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1)
Vyrovnávací opatření na dovoz polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících z Indie byla v platnosti od roku 2000 (2). Tato opatření byla naposledy ponechána v platnosti prováděcím nařízením Rady (EU) č. 461/2013 (3), a sice po přezkumu před pozbytím platnosti.
(2)
Antidumpingová opatření na dovoz PET pocházejících z Indie byla v platnosti od roku 2000 (4). Tato opatření byla naposledy ponechána v platnosti nařízením Rady (ES) č. 192/2007 (5), a sice po přezkumu před pozbytím platnosti. Dne 24. února 2012 zahájila Komise následný přezkum opatření před pozbytím platnosti. Prováděcím rozhodnutím 2013/226/EU (6) odmítla Rada návrh prováděcího nařízení Rady týkajícího se zachování antidumpingového cla na dovoz PET pocházejících mimo jiné z Indie, který předložila Komise, a uvedená antidumpingová opatření tedy pozbyla platnosti.
(3)
V roce 2000 přijala Komise rozhodnutím 2000/745/ES (7) cenové závazky (dále jen „závazky“), které nabídly v souvislosti s antidumpingovým i antisubvenčním řízením mimo jiné tyto indické společnosti: Pearl Engineering Polymers Limited (dále jen „Pearl“) a Reliance Industries Limited (dále jen „Reliance“). V roce 2005 přijala Komise rozhodnutím 2005/697/ES (8), kterým se mění rozhodnutí 2000/745/ES, závazek od indické společnosti South ASEAN Petrochem Limited, která v důsledku fúze změnila svůj název na Dhunseri Petrochem & Tea Limited (dále jen „Dhunseri“) (9).
B. ZMĚNA OKOLNOSTÍ BĚHEM PROVÁDĚNÍ ZÁVAZKŮ
(4)
Změna okolností během provádění závazků může odůvodnit rozhodnutí Komise vykonat svou pravomoc a zrušit přijetí závazků, jak je stanoveno v čl. 13 odst. 9 základního antisubvenčního nařízení.
(5)
Zrušení antidumpingových opatření a zachování vyrovnávacího cla představuje změnu okolností, za kterých byly závazky přijaty. Závazky byly přijaty za situace, kdy byla v platnosti jak antidumpingová, tak antisubvenční opatření. Základní prvek závazků, což je minimální dovozní cena, odráží prvek dumpingu i subvencování. V současné době neexistuje žádný prvek dumpingu. Proto není minimální dovozní cena na odpovídající úrovni.
C. PORUŠENÍ ZÁVAZKU
(6)
Kromě toho jedna z indických společností, Pearl, nesplnila svou oznamovací povinnost vůči Komisi. Tato společnost nepředložila čtvrtletní zprávy o prodejích. Komise tedy není schopna závazek účinně sledovat.
(7)
Podmínky závazku stanoví, že nepředložení zpráv se považuje za porušení závazku. Nedávný rozsudek Soudního dvora (10) rovněž potvrdil, že povinnost informovat musí být považována za základní povinnost nutnou pro řádné fungování závazku.
(8)
Přijetí závazku společnosti Pearl musí být na tomto základě zrušeno.
D. PÍSEMNÁ PODÁNÍ
(9)
Uvedeným třem společnostem se dostalo možnosti slyšení a předložení písemných podání. Dvě indické společnosti a výbor výrobců PET v Evropě (CPME) zastupující odvětví Unie poskytly své připomínky.
1. Změněné okolnosti jako důvod ke zrušení přijetí závazku
(10)
Jedna společnost tvrdila, že pro návrh na zrušení přijetí závazku chybí právní základ. Uvedená strana tvrdila, že čl. 13 odst. 9 základního antisubvenčního nařízení nezmiňuje výslovně „změněné okolnosti“ a spojuje veškeré možnosti zrušení přijetí závazku s případy porušení. Tento argument bylo nutné odmítnout. Ustanovení čl. 13. odst. 9 základního antisubvenčního nařízení „změněné okolnosti“ skutečně výslovně nezmiňuje. Avšak je jasné, že případy, kdy Komise může zrušit přijetí závazku, neomezuje na případy porušení. Stanoví, že „jestliže některá strana poruší nebo odvolá závazky, nebo v případě, že Komise zruší přijetí závazku [podtržení doplněno], je přijetí daného závazku po konzultacích zrušeno…“. Zdůrazňuje tedy, že zrušení přijetí závazku může tvořit samostatný základ pro toto zrušení.
(11)
Pravomoc Komise rozhodnout sama o přijetí nebo odmítnutí nabídky závazku se musí ve skutečnosti odrážet i v právu zrušit přijetí závazku, pokud se změní okolnosti, na jejichž základě byly nabídky závazků přijaty. Podle judikatury Soudního dvora „určují orgány při výkonu své posuzovací pravomoci, zda […] jsou závazky přijatelné“ (11). Uvedené posuzovací pravomoci jsou v oblasti opatření na ochranu obchodu obecně široké, protože soudy Unie uznávají, že v této oblasti musí orgány posuzovat složitou hospodářskou, politickou a právní situaci. Konkrétně Soudní dvůr rozhodl, že Komise „při výkonu pravomocí, které jí byly svěřeny v [základním nařízení] má velmi širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o zájmy Společenství, při rozhodování o jakýchkoli opatřeních potřebných k řešení situace, které nastala“ (12). Komise má proto při přijímání, odmítání nebo rušení závazku posuzovací pravomoc, aby mohla provádět opatření týkající se obchodu v zájmu Unie.
(12)
Komise proto zamítá argument, že změna okolností ve srovnání s okolnostmi, které panovaly v době přijetí závazku, nemůže sloužit jako důvod pro zrušení uvedeného závazku.
2. Soulad zrušení s předchozími právními akty týkajícími se téhož řízení
(13)
Jedna společnost tvrdila, že rozhodnutím Komise 2013/223/EU (13) bylo potvrzeno přijetí jejího závazku. Jako související argument vznesla, že čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 461/2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, představuje další uznání toho, že závazek by mohl zůstat v platnosti i po skončení platnosti antidumpingového cla. Oba tyto argumenty jsou zavádějící. Rozhodnutím 2013/223/EU odvolala Komise přijetí závazků jedné indonéské a jedné indické společnosti, jelikož porušily své povinnosti předkládat zprávy. Zrušení v případě jedné společnosti v žádném případě nevylučuje následné rozhodnutí Komise zrušit přijetí jiných závazků, pokud toto opatření bude odůvodněné vzhledem k okolnostem konkrétního případu.
(14)
V prováděcím nařízení (EU) č. 461/2013, vyhlášeném dne 23. května 2013, se odrazila změna rozhodnutí 2000/745/ES v důsledku přijetí rozhodnutí 2013/223/EU (odvolání závazku v případě jedné indonéské a jedné indické společnosti). Prováděcí nařízení (EU) č. 461/2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, bylo vyhlášeno tentýž den jako prováděcí rozhodnutí 2013/226/EU, kterým Rada zrušila antidumpingové clo. Důsledky uvedeného rozhodnutí by mohla Komise posoudit pouze po jeho přijetí.
(15)
Argumenty této strany tedy musely být odmítnuty.
3. Matematická úprava minimální dovozní ceny (MIP)
(16)
Jedna společnost požádala, aby Komise z MIP odečetla částku odpovídající stanovenému antidumpingovému clu, a tím uvedla MIP do souladu se základním opatřením - vyrovnávacím clem. Tuto operaci nebylo možné provést. Zaprvé, podle podmínek závazku je jakákoli revize působnosti a minimálních cen možná pouze prostřednictvím prozatímního přezkumu podle článku 19 základního antisubvenčního nařízení. Zadruhé, tato společnost žádala o to, aby ze stávající MIP byly pouze odečteny částky odpovídající částce stanoveného antidumpingového cla. Ve stávajícím závazku jsou mechanismy MIP a indexace založeny buď na ceně, která nepůsobí újmu, stanovené pro trh Unie (cílová cena), nebo na běžné hodnotě (v závislosti na dané společnosti), jak byla určena v roce 1999. Ve druhém zmiňovaném případě žádný základ pro MIP neexistuje, jelikož platnost antidumpingového cla vypršela. Kdyby byl závazek posuzován pouze s ohledem na vyrovnávací clo, vývozní cena (navýšená o částku stanoveného vyrovnávacího cla) by se mohla stát srovnávacím základem pro MIP. S cílem stanovit odpovídající MIP by Komise nejprve musela zjistit vývozní cenu, která by sloužila jako srovnávací základ. V tomto případě nelze žádný takový srovnávací základ jednoduše zjistit, mimo jiné proto, že opatření jsou v platnosti již po dlouhou dobu. Kromě toho zavedený mechanismus indexace, který se týká ceny, jež nepůsobí újmu (cílové ceny), nebo běžné hodnoty, nelze jednoduše převzít pro vývozní cenu. Jakákoli jednoduchá matematická úprava by vyžadovala, aby bylo možné snadno zjistit veškeré prvky nezbytné pro výpočet MIP a aby tyto prvky byly nesporné. Pouze v takovém případě může Komise zaručit rovnocennost závazku s platným opatřením. Tato podmínka není v tomto případě splněna. Jednoduchá matematická operace, kterou navrhoval žadatel, tedy není možná.
(17)
Pokud jde o platný závazek, musí Komise jednat včas, aby splnila rozhodnutí Rady o zrušení platného antidumpingového cla. Je tedy třeba vyvarovat se jakéhokoli dalšího prodlení. Zrušením přijetí závazku není dotčeno jakékoli možné budoucí rozhodnutí v případě, že nějaká společnost bude chtít předložit nabídku závazku.
(18)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana znovu zopakovala, že minimální dovozní cena by měla být snížena jednoduchou matematickou operací. Zpochybnila příslušné odůvodnění Komise jako „nevhodné a postrádající jakýkoli základ“. Tento postoj však nebyl nijak podložen, a proto je nutné jej odmítnout. Toto tvrzení bylo kromě toho předmětem 16. bodu odůvodnění.
(19)
Žádost o matematickou úpravu MIP tedy bylo nutné odmítnout.
4. Projednávaná věc T-422/13
(20)
Jedna společnost tvrdila, že závazky by měly zůstat v platnosti, dokud Tribunál nepřijme rozhodnutí ve věci T-422/13 CPME a další v. Rada. Uvedená společnost tvrdí, že pokud bude odvětví Unie úspěšné při napadnutí prováděcího rozhodnutí 2013/226/EU, kterým se zrušuje antidumpingové clo, Komise bude povinna závazek obnovit. Tento argument je zavádějící. Komise musí posoudit stávající situaci a jednat včas, aby splnila rozhodnutí Rady o zrušení antidumpingových opatření. Komise při rozhodování o této otázce nemůže předjímat možný výsledek soudní věci. Vzhledem k této skutečnosti je nutné včas přijmout rozhodnutí týkající se platných závazků.
5. Porušení závazku
(21)
Jedna společnost tvrdila, že porušení povinnosti podávat zprávy ze strany jedné společnosti by nemělo mít žádné důsledky pro jiné společnosti. Tímto se potvrzuje, že porušení povinnosti podávat zprávy bylo zjištěno pouze u společnosti Pearl.
6. Možný přezkum a závazky
(22)
Dvě indické společnosti tvrdily, že závazky by měly zůstat v platnosti, dokud nebudou k dispozici výsledky možného prozatímního přezkumu minimální dovozní ceny. Komise poznamenává, že jelikož platnost antidumpingového cla vypršela, základ pro minimální dovozní cenu přestal existovat (viz 16. bod odůvodnění). Je nutné včas přijmout rozhodnutí pro řešení účinků této změny. Společnost zároveň může požádat o přezkum platného opatření a v této souvislosti nabídnout nový závazek týkající se pouze platných antidumpingových opatření.
(23)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana znovu zopakovala, že Komise měla zahájit prozatímní přezkum z moci úřední a závazek měl mezitím zůstat v platnosti až do doby, než bude znám výsledek takového přezkumu.
(24)
Komise předně poukazuje na to, že má sama pravomoc rozhodnout o zahájení antisubvenčního přezkumného šetření. V tomto konkrétním případě však přezkumné šetření souvisí s přáním jednoho vývozce nabídnout nový závazek. Komise proto nemá žádný důvod zahájit přezkum bez nové nabídky závazku od dotčeného vývozce, v souladu s článkem 13 základního nařízení.
(25)
Kromě toho musí závazek jakožto rovnocenná forma opatření odpovídat základnímu opatření uloženému Radou. Tak tomu již není, což vedlo Komisi k návrhu zrušit platný závazek.
(26)
Je pravda, že strany mohou požádat o prozatímní přezkum na základě ustanovení základního antisubvenčního nařízení, a jakákoli možná nová nabídka závazku pak bude posuzována v rámci takového případného přezkumu.
7. Antisubvenční clo jako překážka dovozu
(27)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana tvrdila, že zrušení přijetí závazku „by neomezilo úroveň ochrany v souvislosti s pozbytím platnosti antidumpingových opatření (…), ale spíše [by] znemožnilo uživatelům PET dovoz“. Komise v tomto ohledu poznamenává, že vzhledem k neexistenci závazku přestává být minimální dovozní cena pro vývozce srovnávacím základem. Tato strana neposkytla důkazy o tom, proč by vyrovnávací clo mělo indickým vývozcům bránit v dovozu. V každém případě se účel uložení opatření a případně přijetí závazku netýká možnosti uživatelů dovážet. Účelem je stanovit úroveň ochrany, jak tato strana sama uvádí. Zájmy uživatelů byly posouzeny v souvislosti s otázkou, zda uložení opatření je v zájmu Unie, spolu se zájmy všech ostatních dotčených stran. Byl vyvozen závěr, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Tento argument tedy musel být odmítnut.
8. Závěr ohledně připomínek jednotlivých stran
(28)
Žádný z argumentů vznesených zúčastněnými stranami nebyl takového rázu, aby změnil návrh Komise na zrušení přijetí závazku.
E. ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 2000/745/ES
(29)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by mělo být přijetí uvedených závazků zrušeno a rovněž by mělo být zrušeno rozhodnutí 2000/745/ES. V souladu s tím by se na dovoz PET vyrobených společnostmi Dhunseri, Reliance a Pearl (doplňkový kód TARIC pro společnost Dhunseri: A585, doplňkový kód TARIC pro společnost Reliance: A181 a doplňkový kód TARIC pro společnost Pearl: A182) mělo použít konečné vyrovnávací clo uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 461/2013,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2000/745/ES se zrušuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 4. února 2014.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 4. februára 2014,
ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2000/745/ES, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým a antisubvenčným konaním týkajúcim sa dovozu určitého polyetyléntereftalátu (PET) s pôvodom okrem iného v Indii
(2014/109/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné antisubvenčné nariadenie“), a najmä na jeho článok 13,
po porade s poradným výborom,
keďže:
A. EXISTUJÚCE OPATRENIA
(1)
Vyrovnávacie opatrenia na dovozy polyetyléntereftalátu (PET) s pôvodom v Indii boli účinné od roku 2000 (2). Tieto opatrenia boli naposledy potvrdené vykonávacím nariadením Rady č. 461/2013 (3) na základe preskúmania pred uplynutím platnosti.
(2)
Antidumpingové opatrenia na dovozy PET s pôvodom v Indii boli účinné od roku 2000 (4). Zachovanie týchto opatrení bolo naposledy potvrdené vykonávacím nariadením Rady č. 192/2007 (5) na základe preskúmania pred uplynutím platnosti. 24. februára 2012 Komisia začala ďalšie preskúmanie pred uplynutím platnosti. Vykonávacím rozhodnutím 2013/226/EÚ (6) Rada zamietla návrh Komisie na vykonávacie nariadenie Rady, ktorým sa malo potvrdiť zachovanie antidumpingového cla na dovozy PET s pôvodom okrem iného v Indii, preto príslušné antidumpingové opatrenia stratili platnosť.
(3)
Rozhodnutím 2000/745/ES (7) Komisia v roku 2000 prijala cenové záväzky (ďalej len „záväzky“) ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým a antisubvenčným konaním, okrem iného aj od indických spoločností: Pearl Engineering Polymers Limited (ďalej len „Pearl“) a Reliance Industries Limited (ďalej len „Reliance“). Rozhodnutím 2005/697/ES (8), ktorým sa mení rozhodnutie 2000/745/ES, Komisia v roku 2005 prijala záväzok indickej spoločnosti South Asean Petrochem Limited, ktorá v dôsledku fúzie zmenila svoj názov na Dhunseri Petrochem & Tea Limited (ďalej len „Dhunseri“) (9).
B. ZMENA OKOLNOSTÍ POČAS PLNENIA ZÁVÄZKOV
(4)
Zmena okolností počas plnenia záväzkov môže odôvodniť rozhodnutie Komisie uplatniť svoju právomoc a odvolať prijatie záväzkov, ako sa ustanovuje v článku 13 ods. 9 základného antisubvenčného nariadenia.
(5)
Zrušenie antidumpingových opatrení a zachovanie vyrovnávacích ciel predstavuje zmenu okolností, za akých boli záväzky prijaté. Záväzky boli prijaté pri súbežnej existencii antidumpingových a antisubvenčných opatrení. Základný prvok záväzkov, minimálna dovozná cena (MDC), vyjadruje dumpingový aj subvenčný prvok. V súčasnosti dumpingový prvok neexistuje. MDC preto nie je na náležitej úrovni.
C. PORUŠOVANIE ZÁVÄZKU
(6)
Okrem toho jedna z indických spoločností, Pearl, nedodržala svoju povinnosť podávať správy Komisii. Spoločnosť nepredkladala štvrťročné správy o predaji. Komisia preto nie je schopná účinne monitorovať príslušný záväzok.
(7)
V ustanoveniach záväzku sa uvádza, že nepredloženie správ predstavuje porušenie záväzku. Súdny dvor v nedávnom rozsudku (10) takisto potvrdil, že povinnosti oznamovania sa musia vnímať ako prvoradé povinnosti potrebné/nevyhnutné na riadne fungovanie záväzku.
(8)
Prijatie záväzku spoločnosti Pearl sa musí odvolať aj na tomto základe.
D. PÍSOMNÉ PODANIA
(9)
Uvedené tri spoločnosti dostali príležitosť, aby boli vypočuté a predložili písomné podania. Pripomienky zaslali dve indické spoločnosti a výbor výrobcov PET v Európe (CPME), ktorý reprezentuje toto odvetvie Únie.
1. Zmenené okolnosti ako dôvod na odvolanie prijatia záväzku
(10)
Jedna spoločnosť tvrdila, že návrh na odvolanie prijatia záväzku neobsahuje právny základ. Táto strana tvrdila, že článok 13 ods. 9 základného antisubvenčného nariadenia výslovne neuvádza „zmenené okolnosti“ ani žiadnu súvisiacu možnosť na odvolanie prijatia záväzku v súvislosti s prípadmi porušenia. Tento argument musel byť zamietnutý. Článok 13 ods. 9 základného antisubvenčného nariadenia skutočne výslovne neuvádza „zmenu okolností“. Je však jednoznačné, že prípady, v ktorých Komisia môže odvolať prijatie záväzku, uvedené ustanovenie neobmedzuje na prípady porušenia. Uvádza sa v ňom, že „[v] prípade porušenia alebo odstúpenia od záväzkov ktoroukoľvek stranou záväzku alebo v prípade odvolania prijatia záväzku Komisiou [zdôrazňuje sa] prijatie záväzku sa po konzultácii odvolá…“. Určuje teda, že odvolanie prijatia záväzku môže tvoriť samostatný základ takéhoto odvolania.
(11)
V skutočnosti voľné uváženie Komisie prijať alebo zamietnuť ponuku záväzku musí byť vyjadrené právomocou odvolať prijatie záväzku, ak sa menia okolnosti, za akých bol záväzok prijatý. Podľa judikatúry súdu „je vecou inštitúcií určiť pri uplatňovaní práva na vlastné uváženie, či […] záväzky sú prijateľné“ (11). Toto právo na vlastné uváženie je v oblasti opatrení na ochranu obchodu všeobecne široké, pretože súdy Únie uznávajú, že v tejto oblasti musia jej inštitúcie skúmať zložité ekonomické, politické a právne situácie. Súd konkrétne konštatoval, že Komisia „pri výkone právomocí, ktoré sú mu pridelené v [základnom nariadení], má veľmi široké možnosti vlastného uváženia pri rozhodovaní, pokiaľ ide o záujmy Spoločenstva, o akýchkoľvek opatreniach potrebných na riešenie situácie, ktorú zistila“ (12). Komisia preto pri prijatí, zamietnutí alebo odvolaní záväzku má možnosť vlastného uváženia, aby mohla zabezpečiť vykonávanie obchodných opatrení v záujme Únie.
(12)
Komisia preto odmieta argument, že zmena okolností v porovnaní s tými, ktoré prevládali v čase prijatia záväzku, nemôže slúžiť ako dôvod na odvolanie prijatia záväzku.
2. Súlad odvolania s predchádzajúcimi právnymi predpismi týkajúcimi sa toho istého konania
(13)
Jedna spoločnosť tvrdila, že rozhodnutie Komisie 2013/223/EÚ (13) opätovne potvrdzuje prijatie jej záväzku. Ďalším súvisiacim argumentom bolo, že článok 2 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 461/2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo, predstavoval ďalšie uznanie, že záväzok mohol zostať v platnosti po uplynutí platnosti antidumpingových ciel. Obe tvrdenia sú mylné. Rozhodnutím 2013/223/EÚ Komisia odvolala prijatie záväzkov jednej indonézskej a jednej indickej spoločnosti, ktoré porušili svoju povinnosť podávať správy. Odvolanie záväzku v prípade jednej spoločnosti nemá žiadny vplyv na následné rozhodnutie Komisie o odvolaní prijatia iných záväzkov, ak takéto opatrenie je opodstatnené na základe okolností konkrétneho prípadu.
(14)
Preto vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 461/2013, ktoré bolo uverejnené 23. mája 2013, odráža zmenu rozhodnutia 2000/745/ES v dôsledku prijatia rozhodnutia 2013/223/EÚ (odvolanie týkajúce sa jednej indonézskej a jednej indickej spoločnosti). Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 461/2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo, bolo uverejnené v ten istý deň ako vykonávacie rozhodnutie 2013/226/EÚ, ktorým Rada zrušila antidumpingové clo. Dôsledky posledného z uvedených rozhodnutí mohla Komisia posúdiť až po jeho prijatí.
(15)
Argumenty strany preto museli byť zamietnuté.
3. Matematické úpravy MDC
(16)
Jedna spoločnosť trvala na tom, že Komisia by mala odpočítať od minimálnej dovoznej ceny (MDC) sumu zodpovedajúcu pevne stanovenému antidumpingovému clu a tak uviesť MDC do súlade s príslušným opatrením - vyrovnávacím clom. Takýto úkon nebolo možné vykonať. V prvom rade podľa podmienok záväzku akákoľvek revízia rozsahu a minimálnych cien je možná len na základe predbežného preskúmania podľa článku 19 základného antisubvenčného nariadenia. Po druhé spoločnosť žiadala len odpočet súm zodpovedajúcich výške pevne stanoveného antidumpingového cla od súčasných MDC. V rámci súčasného záväzku MDC a mechanizmus indexácie vychádzajú buď z ceny nespôsobujúcej ujmu, ktorá bola stanovená pre trh Únie (cieľová cena), alebo z normálnej hodnoty (v závislosti od danej spoločnosti), ako bolo stanovené v roku 1999. V poslednom uvedenom prípade, keďže platnosť antidumpingového cla uplynula, celý základ pre MDC prestal existovať. Ak by sa záväzok posudzoval iba vzhľadom na vyrovnávacie clo, vývozná cena (zvýšená o sumu stanoveného vyrovnávacieho cla) sa mohla stať referenčnou pre MDC. S cieľom stanoviť primeranú MDC by Komisia musela najprv stanoviť vývoznú cenu, ktorá by slúžila ako referenčná hodnota. Takúto referenčnú hodnotu možno ľahko nájsť v tomto prípade, pretože opatrenia boli v platnosti počas dlhého obdobia. Okrem toho súčasne platný mechanizmus indexácie vychádzajúci z ceny nespôsobujúcej ujmu (cieľová cena), resp. normálnu hodnotu nemožno jednoducho transponovať na vývoznú cenu. Akékoľvek jednoduché matematické prispôsobenie by si bolo vyžadovalo, aby všetky prvky potrebné na výpočet MDC boli ľahko zistiteľné a nepopierateľné. Až potom môže Komisia zaručiť porovnateľnosť záväzku s platným opatrením. Táto podmienka nie je v tomto prípade splnená. Jednoduchá matematická operácia, ktorú navrhuje žiadateľ, preto nie je možná.
(17)
Komisia musí vo veci platného záväzku konať urýchlene, aby dokázala včas reagovať na rozhodnutie Rady o zrušení platných antidumpingových ciel. Treba preto predísť akémukoľvek ďalšiemu oneskoreniu. Zrušením prijatia záväzku nie je dotknuté žiadne budúce rozhodnutie, ak si určitá spoločnosť želá predložiť ponuku záväzku.
(18)
Po druhom zverejnení zistení Komisie jedna strana zopakovala svoje tvrdenie, že minimálna dovozná cena by sa mala znížiť jednoduchou matematickou operáciou. Spochybnila odôvodnenie Komisie v tomto ohľade ako „nenáležité a bez akéhokoľvek základu“. Toto stanovisko však nebolo podložené ďalšími dôkazmi, a preto sa musí zamietnuť. V každom prípade bola táto požiadavka riešená už v odôvodnení 16.
(19)
V dôsledku toho musela byť žiadosť o matematickú úpravu MDC zamietnutá.
4. Neukončený prípad T-422/13
(20)
Jedna spoločnosť tvrdila, že záväzky by mali zostať v platnosti až do rozhodnutia Všeobecného súdu vo veci T-422/13, CPME a iní/Rada. Podľa tejto spoločnosti, keby výrobné odvetvie Únie bolo úspešné pri napadnutí vykonávacieho rozhodnutia 2013/226/EÚ, ktorým sa zrušujú antidumpingové clá, Komisia by bola povinná obnoviť prijatie záväzku. Tento argument je mylný. Komisia musí posúdiť aktuálny stav a konať urýchlene, aby dokázala včas reagovať na rozhodnutie Rady o zrušení platných antidumpingových ciel. Očakávanie možného výsledku súdneho prípadu nemôže byť v tomto ohľade smerodajné pre rozhodnutia Komisie. Vzhľadom na túto skutočnosť treba rozhodnutie týkajúce sa platných záväzkov prijať urýchlene.
5. Porušovanie záväzku
(21)
Jedna spoločnosť tvrdila, že porušenie povinnosti podávať správy jednou spoločnosťou, by nemalo mať žiadne dôsledky pre ostatné spoločnosti. Týmto sa potvrdzuje, že iba v prípade spoločnosti Pearl sa zistilo porušenie jej povinnosti podávať správy.
6. Prípadné preskúmanie a záväzky
(22)
Dve indické spoločnosti tvrdili, že záväzky by mali zostať v platnosti, až kým nebudú známe výsledky prípadného predbežného preskúmania MDC. Komisia poznamenáva, že vzhľadom na to, že platnosť antidumpingového cla uplynula, základ pre MDC prestal existovať (pozri odôvodnenie 16). Rozhodnutie o riešení dôsledkov tejto zmeny treba prijať urýchlene. Spoločnosť zároveň môže požiadať o preskúmanie platného opatrenia a v tejto súvislosti ponúknuť nový záväzok týkajúci sa výlučne platných antisubvenčných opatrení.
(23)
Po druhom zverejnení zistení Komisie jedna strana zopakovala svoje tvrdenie, že Komisia mala začať predbežné preskúmanie ex offo, zatiaľ čo záväzok mal zostať v platnosti až do výsledku takéhoto preskúmania.
(24)
Komisia v prvom rade poznamenáva, že začatie antisubvenčného prešetrovania patrí do jej diskrečnej právomoci. V tomto konkrétnom prípade sa však revízne prešetrovanie viaže na želanie vývozcu ponúknuť nový záväzok. Komisia preto v zmysle článku 13 základného nariadenia nemá žiadny dôvod na začatie preskúmania bez novej ponuky záväzku od dotknutého vývozcu.
(25)
Ďalej, ako rovnocenná forma opatrenia, musí záväzok zodpovedať príslušnému opatreniu uloženému Radou. V tomto prípade to už nie je tak, čo viedlo Komisiu k návrhu na zrušenie platného záväzku.
(26)
Strany môžu skutočne požiadať o predbežné preskúmanie na základe ustanovení základného antisubvenčného nariadenia a akýkoľvek nový záväzok by sa posudzoval v rámci takéhoto preskúmania.
7. Antisubvenčné clo ako prekážka dovozu
(27)
Po druhom zverejnení zistení Komisie jedna strana tvrdila, že zrušenie prijatia záväzku „namiesto zníženia úrovne ochrany zároveň so skončením antidumpingových opatrení […] [zrejme] znemožní používateľom PET dovážať ho“. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že v prípade absencie záväzku minimálna dovozná cena prestáva byť smerodajná pre vývozcu. Strana nepreukázala, prečo by vyrovnávacie clo zabránilo indickým vývozcom v dovoze. V každom prípade účelom uloženia opatrení a prijatia záväzku, ak je náležitý, nie je riešiť možnosť používateľov dovážať. Účelom je stanovenie úrovne ochrany, ako to poznamenáva uvedená strana. Záujmy používateľov boli posúdené podľa záujmov Únie na uloženie opatrení spolu so záujmami všetkých ostatných dotknutých strán. Dospelo sa k záveru, že uloženie opatrení nie je proti záujmom Únie. Uvedený argument preto musel byť zamietnutý.
8. Záver o podaniach strán
(28)
Nijaký z argumentov, ktoré vzniesli zainteresované strany, nebol takého charakteru, aby mohol zmeniť návrh Komisie na odvolanie prijatia tohto záväzku.
E. ZRUŠENIE ROZHODNUTIA 2000/745/ES
(29)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti by sa prijatie záväzku malo odvolať a rozhodnutie 2000/745/ES by sa malo zrušiť. Na základe toho by sa na dovozy PET vyrábaného spoločnosťami Dhunseri, Reliance a Pearl (doplnkový kód TARIC A585 pre Dhunseri, doplnkový kód TARIC A181 pre Reliance a doplnkový kód TARIC A182 pre Pearl) malo vzťahovať konečné vyrovnávacie clo uložené podľa článku 1 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 461/2013,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Rozhodnutie 2000/745/ES sa zrušuje.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 4. februára 2014