NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU, EURATOM) č. 883/2013
ze dne 11. září 2013
o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 325 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Orgány Unie a členské státy přikládají velký význam ochraně finančních zájmů Unie a boji proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu tyto zájmy. Odpovědnost Komise je z tohoto hlediska úzce spjata s jejím úkolem plnit rozpočet podle článku 317 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a význam této činnosti potvrzuje článek 325 Smlouvy o fungování EU.
(2)
K uskutečnění uvedeného cíle je třeba použít všechny dostupné prostředky, především v souvislosti s vyšetřovacími úkoly přenesenými na úroveň Unie, při zachování současného rozdělení a vyvážení odpovědností mezi Unií a členskými státy.
(3)
Za účelem posílení prostředků pro boj proti podvodům a při zachování zásady samostatnosti vnitřní organizace každého orgánu zřídila Komise rozhodnutím 1999/352/ES, ESUO, Euratom (3) v rámci svých vlastních útvarů Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „úřad“), pověřený správním vyšetřováním podvodů. Komise úřadu poskytla plnou nezávislost při plnění jeho vyšetřovací funkce. Podle rozhodnutí 1999/352/ES, ESUO, Euratom má úřad za účelem vyšetřování vykonávat pravomoci svěřené právem Unie.
(4)
Za účelem právní úpravy vyšetřování prováděných úřadem bylo přijato nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 (4). Aby se posílila efektivita vyšetřovacích činností úřadu a s ohledem na hodnocení činnosti úřadu ze strany orgánů Unie, zejména hodnotící zprávu Komise z dubna roku 2003 a zvláštní zprávy Účetního dvora č. 1/2005 (5) a č. 2/2011 (6) o řízení úřadu, je třeba stávající právní rámec pozměnit.
(5)
Působnost úřadu by měla zahrnovat provádění vyšetřování v rámci orgánů, institucí a subjektů zřízených Smlouvami nebo na jejich základě (dále jen „orgány, instituce a jiné subjekty“) a výkon vyšetřovací pravomoci svěřené Komisi příslušnými akty Unie, jakož i poskytování pomoci Komise členským státům při organizování úzké a pravidelné spolupráce mezi jejich příslušnými orgány. Na základě své operační praxe v této oblasti by úřad měl rovněž přispívat k vytváření a rozvoji metod pro předcházení podvodům, úplatkářství i jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie a pro boj proti nim.
(6)
Příslušnost úřadu, jak byla stanovena Komisí, se týká vedle ochrany finančních zájmů všech činností spojených s ochranou zájmů Unie před nedovoleným jednáním, které by mohlo vést ke správnímu nebo trestnímu řízení.
(7)
Uplatňováním tohoto nařízení by neměla být dotčena rozsáhlejší ochrana, jež může vyplývat z ustanovení Smluv.
(8)
S ohledem na nutnost posílení boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie by měl mít úřad možnost provádět vnitřní vyšetřování ve všech orgánech, institucích a jiných subjektech.
(9)
V souvislosti s vnějším vyšetřováním je vhodné svěřit úřadu výkon pravomocí svěřených Komisi nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (7). Dále je vhodné umožnit úřadu výkon ostatních pravomocí svěřených Komisi za účelem kontrol a inspekcí na místě v členských státech, především za účelem odhalení nesrovnalostí podle článku 9 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (8).
(10)
Efektivita činnosti úřadu závisí z velké části na spolupráci s členskými státy. Je třeba, aby členské státy určily své příslušné orgány, které budou schopny poskytnout úřadu potřebnou podporu při výkonu jeho úkolů. V případech, kdy členské státy nezřídily zvláštní útvar na vnitrostátní úrovni, jehož úkolem by bylo koordinovat ochranu finančních zájmů Unie a boj proti podvodům, měla by být určena služba („koordinační služba pro boj proti podvodům“), která by usnadňovala účinnou spolupráci a výměnu informací s úřadem.
(11)
Úřad by měl mít v rámci vnějších vyšetřování přístup k veškerým relevantním informacím, které jsou v držení orgánů, institucí a jiných subjektů Unie.
(12)
Vyšetřování by měla být prováděna v souladu se Smlouvami, a zejména s Protokolem č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, a při dodržování služebního řádu úředníků a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanoveného v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) (dále jen „služební řád“) a statutu poslanců Evropského parlamentu, jakož i při plném dodržování lidských práv a základních svobod, zejména zásady spravedlnosti, práva osob na vyjádření se ke skutečnostem, které se jich týkají, a zásady, že závěry vyšetřování mohou být založeny pouze na skutečnostech s důkazní hodnotou. Za tímto účelem by měly orgány, instituce a subjekty stanovit podmínky, za kterých mají být vnitřní vyšetřování prováděna.
(13)
Vnitřní vyšetřování mohou být prováděna pouze tehdy, má-li úřad zaručený vstup do všech prostor orgánů, institucí a jiných subjektů a ke všem jejich informacím a dokumentům.
(14)
Je třeba, aby přesnost informací, které v rámci své působnosti úřad obdrží, byla okamžitě vyhodnocena. Za tímto účelem by měl mít úřad před zahájením vyšetřování právo na přístup k veškerým relevantním informacím v databázích, které jsou v držení orgánů, institucí a jiných subjektů, je-li to nezbytné k posouzení toho, zda mají tvrzení reálný základ.
(15)
Je třeba stanovit konkrétní povinnost úřadu poskytovat informace orgánům, institucím a jiným subjektům o probíhajících vyšetřováních v případě, že se vyšetřovaný případ týká některého úředníka, jiného zaměstnance, člena orgánu nebo instituce, vedoucího jiného subjektu nebo pracovníka, nebo v případě, že může ochrana finančních zájmů Unie vyžadovat přijetí preventivních opatření.
(16)
Je třeba stanovit jasná pravidla, která umožní orgánům, institucím a jiným subjektům rychle prošetřit případy, do nichž se úřad rozhodne nezasahovat, ale která současně potvrdí prioritní pravomoc úřadu vést vnitřní vyšetřování ve věcech týkajících se finančních zájmů Unie.
(17)
Za účelem zajištění nezávislosti úřadu při plnění úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením, by měl mít jeho generální ředitel možnost zahájit vyšetřování z vlastního podnětu. Pokud úřad provádí vyšetřování, neměly by příslušné orgány, instituce a jiné subjekty vést souběžné vyšetřování týchž skutečností, pokud se s úřadem nedohodnou jinak.
(18)
Vyšetřování by měl řídit generální ředitel úřadu zcela nezávisle na orgánech, institucích a jiných subjektech a na dozorčím výboru. Za tímto účelem by měl mít generální ředitel možnost přijmout obecné zásady vyšetřovacích postupů určené zaměstnancům úřadu. Tyto obecné zásady by měly pro zaměstnance stanovit praktická vodítka, pokud jde o vedení vyšetřování, a procesní záruky a práva dotčených osob nebo svědků, podrobné informace ohledně vnitřního poradního a kontrolního postupu, jimiž se je třeba řídit, včetně kontroly souladu s právem. V zájmu větší transparentnosti v souvislosti s vedením vyšetřování by tyto obecné zásady měly být veřejnosti zpřístupněny na internetových stránkách úřadu. Uvedené obecné zásady by neměly zakládat či měnit jakákoli práva nebo povinnosti vyplývající z tohoto nařízení.
(19)
V souladu s článkem 21 služebního řádu by zaměstnanci úřadu měli vést vyšetřování v souladu s obecnými zásadami vyšetřovacích postupů a na základě individuálních pokynů generálního ředitele úřadu k jednotlivým případům.
(20)
V souladu se služebním řádem by zaměstnanci úřadu měli své vyšetřovací úkoly vykonávat zcela nezávisle a vyhnout se střetu zájmů. Zaměstnanci úřadu by měli generálního ředitele okamžitě informovat, pokud se určité vyšetřování týká záležitosti, na níž mají jakékoliv osobní zájmy, které by mohly omezit jejich nezávislost nebo by takto mohly být vnímány, zejména pokud byli do vyšetřované záležitosti zapojeni jiným způsobem.
(21)
Vnější a vnitřní vyšetřování prováděná úřadem se částečně řídí odlišnými pravidly. Úřadu by však mělo být dovoleno, aby, kdykoli je to nezbytné, kombinoval v rámci jednoho vyšetřování prvky vnějšího i vnitřního vyšetřování, aniž by musel zahajovat dvě samostatná vyšetřování.
(22)
V zájmu právní jistoty je nezbytné přesně vymezit procesní záruky použitelné při vyšetřováních vedených úřadem, a to s ohledem na správní povahu těchto vyšetřování.
(23)
Procesní záruky a základní práva dotčených osob a svědků by měly být dodržovány bez jakékoli diskriminace vždy a ve všech fázích vnějšího i vnitřního vyšetřování, a to zejména při sdělování informací o probíhajícím vyšetřování. Při poskytování jakýchkoli informací o vyšetřováních prováděných úřadem Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru, a to jak v případě dvoustranného sdělování informací, tak v rámci výměny názorů, by měla být dodržována důvěrnost vyšetřování, zákonná práva dotčených osob a případně vnitrostátní předpisy vztahující se na soudní řízení. Informace předané nebo obdržené během vyšetřování by měly být zpracovávány v souladu s právem Unie v oblasti ochrany údajů. Výměny informací by měly probíhat v souladu se zásadou přiměřenosti a zásadou „vědět jen to nejnutnější“.
(24)
V zájmu posílení ochrany individuálních práv vyšetřovaných osob by v závěrech nemělo být uváděno jméno dotčené osoby, aniž byla této osobě dána možnost vyjádřit se ke skutečnostem, které se jí týkají.
(25)
Generální ředitel by měl dohlížet na to, aby při jakémkoli sdělování informací veřejnosti byla dodržována zákonná práva dotčených osob.
(26)
Úřad i orgány, instituce a jiné subjekty účastnící se vyšetřování by měly chránit svobodu projevu v souladu s Listinou základních práv Evropské unie a novinářské zdroje.
(27)
Generální ředitel by měl zajišťovat ochranu osobních údajů a dodržování důvěrnosti informací získaných v průběhu vyšetřování. Úředníkům a ostatním zaměstnancům Unie by měla být zajištěna stejná právní ochrana, jaká je stanovena ve služebním řádu.
(28)
K zajištění toho, aby byly výsledky vyšetřování prováděných úřadem zohledňovány a aby byla přijata nezbytná následná opatření, je nezbytné stanovit, že zprávy mohou představovat důkazní materiály přípustné ve správním nebo soudním řízení. Za tímto účelem by tyto zprávy měly být vypracovávány v souladu s pravidly platnými pro vypracování úředních zpráv v členských státech.
(29)
V případě, že by skutečnosti uvedené v závěrečné zprávě z vnitřního vyšetřování mohly být základem pro trestní stíhání, by měly být informace v tomto směru předány soudním orgánům dotčeného členského státu. V doporučeních připojených k závěrečné zprávě z vyšetřování by měl generální ředitel uvést, zda by vzhledem k povaze skutečností a k rozsahu jejich finančního dopadu bylo možné dále postupovat účinněji prostřednictvím vnitřních opatření orgánu, instituce nebo subjektu.
(30)
V případech, kdy generální ředitel předá soudním orgánům dotčeného členského státu informace získané úřadem v průběhu vnitřních vyšetřování, by tímto předáním informací neměla být dotčena následná právní kvalifikace ze strany vnitrostátního soudního orgánu, pokud jde o nezbytnost vyšetřovacích postupů.
(31)
Je na příslušných orgánech členských států nebo popřípadě orgánech, institucích a jiných subjektech, aby rozhodly, jaká opatření by měla být po dokončení vyšetřování učiněna na základě závěrečné zprávy vypracované úřadem.
(32)
Úřad by měl za účelem zlepšení své efektivity vědět, jaké důsledky byly vyvozeny ze závěrů jeho vyšetřování. Orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a případně příslušným orgánům členských států by proto měla být uložena povinnost informovat úřad na jeho žádost o případných opatřeních přijatých v návaznosti na informace, které jim úřad předal.
(33)
S ohledem na významné výhody plynoucí z intenzivnější spolupráce mezi úřadem, Eurojustem, Europolem a příslušnými orgány členských států by úřad měl mít možnost uzavřít s nimi správní ujednání, jejichž cílem může být zejména usnadnění praktické spolupráce a výměna informací o technických a operačních záležitostech, aniž by tím však vznikaly další právní povinnosti.
(34)
Aby mohlo dojít k posílení spolupráce mezi úřadem, Eurojustem a příslušnými orgány členských států ve vztahu ke skutečnostem, které mohou být předmětem trestního vyšetřování, měl by úřad informovat Eurojust zejména o těch případech, kdy existuje podezření na podvod, úplatkářství nebo jiné protiprávní jednání ohrožující finanční zájmy Unie, přičemž by se mohlo jednat o závažnou trestnou činnost. Jestliže je k informacím připojena výzva k provedení konkrétních trestněprávních vyšetřovacích úkonů, měly by být tyto informace předány příslušným orgánům dotčených členských států v příslušných případech předtím, než jimi poskytnuté informace úřad předá Eurojustu nebo Europolu.
(35)
V zájmu úspěšné spolupráce úřadu, příslušných orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, příslušných orgánů členských států, příslušných orgánů ze třetích zemí a mezinárodních organizací by mělo docházet ke vzájemné výměně informací. Tato výměna informací by měla probíhat v souladu se zásadami důvěrnosti a pravidly o ochraně údajů stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10). Úřad by měl zejména ověřit, že příjemce má příslušné pravomoci a že předání údajů je nezbytné. Výměny informací s Eurojustem by měly probíhat v mezích působnosti Eurojustu, který se týká koordinace v případech závažné trestné činnosti, jež přesahují hranice jednotlivých zemí.
(36)
S ohledem na objem finančních prostředků Unie vyčleněných pro odvětví vnější pomoci, na počet vyšetřování, která úřad v tomto odvětví vede, i na mezinárodní spolupráci pro účely vyšetřování by měl mít úřad při plnění svých úkolů možnost zajistit si případně v koordinaci s jinými příslušnými útvary prostřednictvím správních ujednání praktickou pomoc příslušných orgánů ve třetích zemích a mezinárodních organizací, aniž by tím však vznikaly další právní povinnosti.
(37)
Úřad by měl být při plnění svých úkolů nezávislý. K posílení této nezávislosti by vyšetřovací funkce úřadu měla podléhat pravidelné kontrole ze strany dozorčího výboru složeného z nezávislých samostatných osob, které jsou vysoce kvalifikovány v oblastech působnosti úřadu. Dozorčí výbor by neměl zasahovat do probíhajících vyšetřování. K jeho úkolům by rovněž mělo patřit napomáhání generálními řediteli při výkonu jeho povinností.
(38)
Je zapotřebí stanovit kritéria a postupy pro jmenování členů dozorčího výboru a dále upřesnit úkoly dozorčího výboru, které vyplývají z jeho působnosti.
(39)
Měl by být vypracován rezervní seznam kandidátů, kteří by mohli nahradit členy dozorčího výboru na zbývající část funkčního období v případě, že jeden nebo více členů odstoupí z funkce, zemře nebo se stane jinak neschopným výkonu svých úkolů.
(40)
Aby mohl dozorčí výbor vykonávat svoje poslání účinně, měl by úřad zaručit nezávislé fungování jeho sekretariátu.
(41)
Mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí by měla jednou ročně proběhnout výměna názorů. Předmětem této výměny názorů by měly být mimo jiné strategické priority politiky v oblasti vyšetřování a efektivita práce úřadu z hlediska výkonu jeho působnosti, aniž by došlo k jakémukoli zásahu do jeho nezávislosti při vedení vyšetřování. Příprava na výměnu názorů by měla proběhnout na technické úrovni a měla by v nezbytném rozsahu zahrnovat přípravné setkání příslušných útvarů dotčených orgánů. Při projednávání efektivity práce úřadu z hlediska výkonu jeho působnosti by orgány účastnící se výměny názorů měly mít možnost se zabývat statistickými informacemi o opatřeních navazujících na vyšetřování ze strany úřadu a na informace předané úřadem.
(42)
V zájmu zajištění úplné nezávislosti fungování úřadu by jeho generální ředitel měl být jmenován na neobnovitelné funkční období sedmi let.
(43)
Funkce generálního ředitele úřadu je zvláště důležitá rovněž pro Evropský parlament a Radu. Osoba jmenovaná generálním ředitelem by měla mít co nejširší podporu a uznání ze strany Evropského parlamentu, Rady a Komise. Komise by proto měla usilovat o to, aby v rámci postupu konzultace dosáhla s Evropským parlamentem a Radou vzájemné dohody.
(44)
Výzva k podávání přihlášek na místo generálního ředitele by měla být zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději šest měsíců před koncem funkčního období stávajícího generálního ředitele. Výzvu k podávání přihlášek by měla vypracovat Komise na základě výsledku úzkých konzultací s Evropským parlamentem a Radou. Výzva by měla obsahovat kritéria pro výběr, včetně požadavků, jež by uchazeči o místo generálního ředitele měli splňovat.
(45)
Generální ředitel by měl pravidelně informovat dozorčí výbor o případech, u kterých byly předány informace soudním orgánům členských států, a o celkovém počtu případů úřadu, jimiž se tyto soudní orgány dotčených členských států zabývaly v návaznosti na vyšetřování provedené úřadem.
(46)
S ohledem na zkušenosti z operativní činnosti by bylo vhodné umožnit generálnímu řediteli úřadu pověřit výkonem některých svých funkcí jednoho nebo více zaměstnanců úřadu.
(47)
Generální ředitel by měl zavést vnitřní poradní a kontrolní mechanismus, včetně kontroly souladu s právem, který se bude zejména týkat povinnosti dodržování procesních záruk a základních práv dotčených osob a vnitrostátního práva dotčených členských států.
(48)
V zájmu zajištění nezávislosti úřadu by Komise měla rozhodnout o přenesení náležitých pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování na generálního ředitele.
(49)
Toto nařízení žádným způsobem nesnižuje pravomoci a odpovědnost členských států přijímat opatření k boji proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. Pověření nezávislého úřadu vedením vnějších správních vyšetřování v této oblasti je plně v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k posílení boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
(50)
V případě zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce by Komise měla posoudit nutnost změny tohoto nařízení.
(51)
Toto nařízení dodržuje základní práva a je v souladu zejména se zásadami uznanými Listinou základních práv Evropské unie.
(52)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne 1. června 2011 (11).
(53)
Vzhledem ke značnému počtu nezbytných změn by mělo být nařízení (ES) č. 1073/1999 zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(54)
Podle čl. 106a odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o ESAE“), která rozšiřuje používání článku 325 Smlouvy o fungování EU na Evropské společenství pro atomovou energii (Euratom), by měla být pravidla pro vyšetřování vedená úřadem, pokud jde o Unii, použitelná i pro Euratom. Podle čl. 106a odst. 2 Smlouvy o ESAE je nutné odkazy na Unii v článku 325 Smlouvy o fungování EU chápat jako odkazy na Euratom, a odkazy na Unii obsažené v tomto nařízení v sobě tudíž zahrnují, pokud to kontext vyžaduje, odkazy na Euratom. Nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (12) by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíle a úkoly
1. Za účelem posílení boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen souhrnně „Unie“, pokud to kontext vyžaduje) vykonává Evropský úřad pro boj proti podvodům, zřízený rozhodnutím 1999/352/ES, ESUO, Euratom (dále jen „úřad“), pravomoci týkající se vyšetřování svěřené Komisi:
a)
příslušnými akty Unie a
b)
příslušnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci, které Unie uzavřela se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
2. Úřad zajišťuje pomoc Komise členským státům při organizování úzké a pravidelné spolupráce mezi jejich příslušnými orgány za účelem koordinace jejich opatření zaměřených na ochranu finančních zájmů Unie před podvody. Úřad přispívá k vytváření a rozvoji metod prevence a boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. Úřad podporuje a koordinuje sdílení operačních zkušeností a osvědčených procesních postupů se členskými státy a mezi nimi v oblasti ochrany finančních zájmů Unie a rovněž podporuje společné kroky v boji proti podvodům uskutečňované členskými státy na dobrovolném základě.
3. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny:
a)
Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie;
b)
statut poslanců Evropského parlamentu;
c)
služební řád;
d)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001.
4. V rámci orgánů, institucí a jiných subjektů založených Smlouvami nebo na jejich základě (dále jen „orgány, instituce a jiné subjekty“) provádí úřad správní vyšetřování za účelem boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. Vyšetřuje proto závažné skutečnosti související s výkonem služebních povinností, které by mohly znamenat zanedbání povinností ze strany úředníků a zaměstnanců Unie, jež by mohlo vést k disciplinárnímu, popřípadě trestnímu stíhání, nebo zanedbání obdobných povinností členy orgánů a institucí, vedoucími pracovníky jiných subjektů nebo pracovníky orgánů, institucí a subjektů, na které se nevztahuje služební řád (dále společně jen „úředníci, jiní zaměstnanci, členové orgánů nebo institucí, vedoucí jiných subjektů nebo pracovníci“).
5. Za účelem uplatňování tohoto nařízení mohou příslušné orgány členských států a orgány, instituce a jiné subjekty uzavřít s úřadem správní ujednání. Tato správní ujednání se mohou týkat zejména předávání informací a provádění vyšetřování.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančními zájmy Unie“ příjmy, výdaje a aktiva, na něž se vztahuje rozpočet Evropské unie, a příjmy, výdaje a aktiva, na něž se vztahují rozpočty orgánů, institucí a jiných subjektů a rozpočty jimi spravované a kontrolované;
2)
„nesrovnalostí“„nesrovnalost“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95;
3)
„podvodem, úplatkářstvím a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie“ podvod, úplatkářství a jiné protiprávní jednání ohrožující finanční zájmy Unie ve smyslu příslušných právních aktů Unie;
4)
„správním vyšetřováním“ (dále jen „vyšetřování“) jakákoli inspekce, kontrola a jiné opatření prováděné úřadem podle článků 3 a 4 za účelem dosažení cílů uvedených v článku 1 a případně označení vyšetřovaných činností za nedovolené; těmito vyšetřováními nejsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států zahájit trestní stíhání;
5)
„dotčenou osobou“ jakákoli osoba nebo hospodářský subjekt, které jsou podezřelé z toho, že se dopustily podvodu, úplatkářství nebo jiného protiprávního jednání ohrožujícího finanční zájmy Unie, a které jsou proto vyšetřovány úřadem;
6)
„hospodářským subjektem“ hospodářský subjekt ve smyslu nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96;
7)
„správními ujednáními“ ujednání technické nebo operační povahy uzavřená úřadem, jejichž cílem může být zejména usnadnění spolupráce a výměny informací mezi stranami těchto ujednání a jež nezakládají další právní povinnosti.
Článek 3
Vnější vyšetřování
1. Úřad vykonává pravomoc svěřenou Komisi nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 provádět kontroly a inspekce na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci a jinými platnými právními nástroji ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
V rámci své vyšetřovací funkce provádí úřad kontroly a inspekce podle čl. 9 odst. 1 nařízení (Euratom, ES) č. 2988/95 a podle odvětvových předpisů, na něž se odkazuje v čl. 9 odst. 2 výše uvedeného nařízení, v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci a jinými platnými právními nástroji ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
2. Za účelem zjištění podvodu, úplatkářství nebo jiného protiprávního jednání ohrožujícího finanční zájmy Unie v souvislosti s dohodou o grantu nebo rozhodnutím či smlouvou týkající se financování ze strany Unie má úřad v souladu s ustanoveními a postupy uvedenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 oprávnění provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů.
3. Během kontrol a inspekcí na místě jednají zaměstnanci úřadu podle příslušných právních předpisů Unie, v souladu s pravidly a zvyklostmi dotyčného členského státu a v souladu s procesními zárukami uvedenými v tomto nařízení.
Příslušný orgán dotčeného členského státu poskytne na žádost úřadu zaměstnancům úřadu pomoc nezbytnou k účinnému splnění jejich úkolů, upřesněných v písemném zmocnění uvedeném v čl. 7 odst. 2. Jestliže tato pomoc vyžaduje podle vnitrostátních předpisů povolení soudního orgánu, musí být o toto povolení požádáno.
Dotčený členský stát dbá v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 na to, aby byl zaměstnancům úřadu umožněn přístup ke všem informacím a dokumentům týkajícím se skutečností, které jsou předmětem vyšetřování a jsou nezbytné pro efektivní a účinné provedení kontrol a inspekcí na místě, a to za stejných podmínek jako příslušným orgánům tohoto členského státu a v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy.
4. Pro účely tohoto nařízení určí členské státy službu (dále jen „koordinační služba pro boj proti podvodům“), která bude napomáhat účinné spolupráci a výměně informací včetně informací operační povahy s úřadem. V příslušných případech a v souladu s vnitrostátním právem může být koordinační služba pro boj proti podvodům považována za příslušný orgán pro účely tohoto nařízení.
5. V případě, že je to nutné pro účely zjištění, zda došlo k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, má úřad v průběhu vnějšího vyšetřování přístup ke všem relevantním informacím, které souvisejí s vyšetřovanými skutečnostmi a které mají orgány, instituce a subjekty v držení, včetně informací v databázích. Za tímto účelem se použijí ustanovení čl. 4 odst. 2 a 4.
6. Pokud se úřad ještě před rozhodnutím, zda zahájit vnější vyšetřování, zabývá informacemi naznačujícími, že došlo k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, může informovat příslušné orgány dotčených členských států, případně příslušné útvary Komise.
Aniž jsou dotčeny odvětvové předpisy, na které se odkazuje v čl. 9 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, zajistí příslušné orgány dotčených členských států, že budou podniknuty vhodné kroky v souladu s vnitrostátním právem, na nichž se může úřad podílet. Příslušné orgány dotčených členských států na požádání informují úřad o podniknutých krocích a o skutečnostech zjištěných na základě těchto informací, jak je uvedeno v prvním pododstavci tohoto odstavce.
Článek 4
Vnitřní vyšetřování
1. V oblastech uvedených v článku 1 provádí úřad správní vyšetřování uvnitř orgánů, institucí a jiných subjektů (dále jen „vnitřní vyšetřování“).
Tato vnitřní vyšetřování se provádějí v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením a rozhodnutími přijatými daným orgánem, institucí nebo jiným subjektem.
2. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 1:
a)
má úřad právo na okamžitý a neohlášený přístup k jakýmkoli relevantním informacím, včetně informací v databázích, drženým orgány, institucemi nebo jinými subjekty a právo na okamžitý a neohlášený přístup do jejich prostor. Úřad má možnost kontrolovat účetnictví orgánů, institucí a jiných subjektů. Úřad může pořizovat kopie a získávat výtahy z každého dokumentu a z obsahu každého nosiče informací, které jsou v držení orgánů, institucí a jiných subjektů, a v případě potřeby si ponechat tyto dokumenty nebo informace, hrozí-li nebezpečí jejich zmizení;
b)
úřad může od úředníků, jiných zaměstnanců, členů orgánů nebo institucí, vedoucích jiných subjektů nebo pracovníků požadovat ústní poskytnutí informací, mimo jiné i formou výslechu, a písemné poskytnutí informací.
3. V souladu s ustanoveními a postupy uvedenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 může úřad provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách hospodářských subjektů, aby získal přístup k relevantním informacím o skutečnostech, které jsou předmětem vnitřního vyšetřování.
4. Orgány, instituce a jiné subjekty jsou informovány, pokud zaměstnanci úřadu provádějí v jejich prostorách vnitřní vyšetřování nebo nahlížejí do dokumentů nebo žádají informace, které mají tyto orgány, instituce a jiné subjekty v držení. Aniž jsou dotčeny články 10 a 11 tohoto nařízení, může úřad kdykoli předat příslušnému orgánu, instituci nebo jinému subjektu informace získané při vnitřních vyšetřováních.
5. Orgány, instituce a jiné subjekty zavedou vhodné postupy a přijmou potřebná opatření k tomu, aby byla ve všech fázích vnitřního vyšetřování zajištěna důvěrnost.
6. Pokud se při vnitřním vyšetřování zjistí, že by dotčenou osobou mohl být některý z úředníků, jiných zaměstnanců, členů orgánů nebo institucí, vedoucích jiných subjektů nebo pracovníků, je o tom informován orgán, instituce nebo jiný subjekt, ke kterému tato osoba patří.
V případech, kdy důvěrnost vnitřního vyšetřování nemůže být zajištěna obvyklými způsoby komunikace, použije úřad k podání informací vhodné alternativní cesty.
Ve výjimečných případech lze na základě odůvodněného rozhodnutí generálního ředitele, které bude po uzavření vyšetřování předáno dozorčímu výboru, poskytnutí těchto informací pozdržet.
7. Rozhodnutí, které má podle odstavce 1 přijmout každý orgán, instituce nebo jiný subjekt, obsahuje zejména pravidlo týkající se povinnosti úředníků, jiných zaměstnanců, členů orgánů nebo institucí, vedoucích jiných subjektů nebo pracovníků spolupracovat s úřadem a poskytovat mu informace, přičemž musí být zajištěna důvěrnost vnitřního vyšetřování.
8. Pokud se úřad ještě před rozhodnutím, zda zahájit vnitřní vyšetřování, zabývá informacemi naznačujícími, že došlo k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, může informovat dotčený orgán, instituci nebo jiný subjekt. Dotčený orgán, instituce nebo jiný subjekt na požádání informují úřad o veškerých podniknutých krocích a o skutečnostech zjištěných na základě těchto informací.
V případě potřeby informuje úřad také příslušné orgány dotčeného členského státu. V tomto případě se uplatní procesní požadavky stanovené v čl. 9 odst. 4 druhém a třetím pododstavci. Rozhodnou-li se příslušné orgány na základě informací, které jim byly poskytnuty, podniknout jakékoli kroky v souladu s vnitrostátním právem, informují o nich na požádání úřad.
Článek 5
Zahájení vyšetřování
1. Generální ředitel může zahájit vyšetřování v případě, že existuje dostatečně závažné podezření, které může být založeno i na informacích od třetí osoby nebo na anonymních informacích, že došlo k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. Rozhodnutí generálního ředitele zahájit nebo nezahájit vyšetřování zohledňuje priority politiky v oblasti vyšetřování a roční plán řízení úřadu stanovené podle čl. 17 odst. 5. Toto rozhodnutí rovněž zohledňuje potřebu účinného využívání zdrojů úřadu a přiměřenosti použitých prostředků. V případě vnitřních vyšetřování je třeba brát zvláštní ohled na to, který orgán, instituce nebo jiný subjekt se nachází v nejvýhodnější pozici k jejich vedení, a to zejména na základě povahy skutečností, skutečného nebo potenciálního finančního dopadu případu a pravděpodobnosti následných soudních opatření.
2. Rozhodnutí o zahájení vnějšího vyšetřování přijímá generální ředitel, který jedná buď z vlastního podnětu, nebo na žádost dotčeného členského státu nebo jakéhokoliv orgánu, instituce nebo jiného subjektu Unie.
Rozhodnutí o zahájení vnitřního vyšetřování přijímá generální ředitel, který jedná buď z vlastního podnětu, nebo na žádost jednoho z orgánů, institucí nebo jiných subjektů, ve kterých má vyšetřování probíhat, nebo na žádost členského státu.
3. Zvažuje-li generální ředitel, zda zahájí vnitřní vyšetřování na žádost podle odstavce 2, nebo vede-li úřad vnitřní vyšetřování, dotčené orgány, instituce nebo jiné subjekty nezahájí souběžné vyšetřování týchž skutečností, pokud se s úřadem nedohodnou jinak.
4. Rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení vyšetřování se přijme do dvou měsíců ode dne, kdy byla úřadu doručena žádost podle odstavce 2. Rozhodnutí se neprodleně oznámí členskému státu, orgánu, instituci nebo jinému subjektu, které žádost podaly. Rozhodnutí o nezahájení vyšetřování musí být odůvodněno. Jestliže tato dvouměsíční lhůta uplyne, aniž úřad přijal rozhodnutí, má se za to, že se úřad rozhodl vyšetřování nezahájit.
V případě, že úředník, jiný zaměstnanec, člen orgánu nebo instituce, vedoucí jiného subjektu nebo pracovník, který jedná v souladu s článkem 22a služebního řádu, poskytne úřadu informace týkající se podezření na podvod či nesrovnalost, úřad ho informuje o rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení vyšetřování v souvislosti s předmětnými skutečnostmi.
5. Pokud generální ředitel rozhodne, že vnitřní vyšetřování nezahájí, může neprodleně předat veškeré relevantní informace dotčenému orgánu, instituci nebo jinému subjektu, aby na jejich základě mohly přijmout náležitá opatření v souladu s pravidly, která se na daný orgán, instituci nebo jiný subjekt vztahují. Úřad se případně dohodne s orgánem, institucí nebo jiným subjektem na vhodných opatřeních na ochranu důvěrnosti zdroje těchto informací, a je-li to nutné, požádá o poskytnutí informací ohledně následně přijatých opatření.
6. Pokud generální ředitel rozhodne, že vnější vyšetřování nezahájí, může neprodleně předat veškeré relevantní informace příslušným orgánům dotčeného členského státu, aby na jejich základě mohly přijmout náležitá opatření v souladu se svými vnitrostátními předpisy. V případě potřeby úřad rovněž informuje dotčený orgán, instituci nebo jiný subjekt.
Článek 6
Přístup k informacím v databázích před zahájením vyšetřování
1. Je-li to nezbytné k posouzení toho, zda mají tvrzení reálný základ, má úřad před zahájením vyšetřování právo na přístup k veškerým relevantním informacím v databázích, které jsou v držení orgánů, institucí a jiných subjektů. Toto právo na přístup musí být uplatněno ve lhůtě, kterou úřad stanoví a která je nezbytná k urychlenému posouzení tvrzení. Při uplatňování tohoto práva na přístup dodržuje úřad zásady nezbytnosti a přiměřenosti.
2. Dotčený orgán, instituce nebo jiný subjekt musí loajálně spolupracovat tím, že úřadu umožní získat veškeré relevantní informace za podmínek, jež budou uvedeny v rozhodnutích přijatých podle čl. 4 odst. 1.
Článek 7
Postup při vyšetřování
1. Vyšetřování řídí generální ředitel, v příslušných případech na základě písemných pokynů. Vyšetřování vedou pod jeho řízením zaměstnanci úřadu, které určil.
2. Zaměstnanci úřadu provádějí své úkoly po předložení písemného zmocnění, ve kterém je uvedena jejich totožnost a jejich funkce. Generální ředitel vydá toto zmocnění, v němž jsou uvedeny předmět a účel vyšetřování, právní základ pro provádění tohoto vyšetřování a vyšetřovací pravomoci, které z tohoto základu vyplývají.
3. Příslušné orgány členských států v souladu s vnitrostátními předpisy poskytují zaměstnancům úřadu nezbytnou pomoc, aby jim umožnily efektivně plnit jejich úkoly.
Orgány, instituce a jiné subjekty zajistí, aby jejich úředníci, jiní zaměstnanci, členové, vedoucí a pracovníci poskytovali zaměstnancům úřadu nezbytnou pomoc, jež jim umožní efektivně plnit jejich úkoly.
4. Jestliže jsou v určitém vyšetřování současně vnější i vnitřní prvky, uplatní se odpovídajícím způsobem články 3 a 4.
5. Vyšetřování probíhá bez přerušení po dobu, která musí být přiměřená okolnostem a složitosti případu.
6. Pokud se při vyšetřování zjistí, že by mohlo být vhodné přijmout preventivní správní opatření k ochraně finančních zájmů Unie, informuje úřad neprodleně dotčený orgán, instituci nebo jiný subjekt o probíhajícím vyšetřování. Předávané informace obsahují následující údaje:
a)
totožnost dotčeného úředníka, jiného zaměstnance, člena orgánu nebo instituce, vedoucího jiného subjektu nebo pracovníka a shrnutí předmětných skutečností;
b)
veškeré informace, které mohou dotčenému orgánu, instituci nebo jinému subjektu pomoci při rozhodování o tom, zda je vhodné přijmout preventivní správní opatření na ochranu finančních zájmů Unie;
c)
veškerá doporučená zvláštní opatření na ochranu důvěrnosti, zejména v případech, které vyžadují použití vyšetřovacích opatření, která spadají do pravomoci vnitrostátního soudního orgánu, nebo v případě vnějšího vyšetřování, do pravomoci vnitrostátního orgánu, v souladu s použitelnými vnitrostátními předpisy týkajícími se vyšetřování.
Dotčený orgán, instituce nebo jiný subjekt mohou kdykoliv v úzké spolupráci s úřadem rozhodnout o přijetí jakýchkoli vhodných preventivních opatření, včetně opatření na ochranu důkazů, a o rozhodnutí přijmout tato opatření neprodleně informují úřad.
7. V nezbytných případech je na příslušných orgánech členských států, aby na žádost úřadu učinily vhodná preventivní opatření podle vnitrostátního práva, zejména opatření na zajištění důkazů.
8. Nelze-li vyšetřování skončit do 12 měsíců od zahájení, podává generální ředitel po uplynutí této lhůty 12 měsíců a poté každých šest měsíců dozorčímu výboru zprávu obsahující důvody a nápravná opatření navrhována s cílem vyšetřování urychlit.
Článek 8
Povinnost informovat úřad
1. Orgány, instituce a jiné subjekty předají neprodleně úřadu veškeré informace týkající se možných případů podvodů, úplatkářství nebo jiného protiprávního jednání ohrožujícího finanční zájmy Unie.
2. Orgány, instituce a jiné subjekty a v rozsahu umožněném jejich vnitrostátním právem příslušné orgány členských států předají úřadu na jeho žádost nebo z vlastního podnětu všechny dokumenty a informace, které mají v držení a které souvisejí s vyšetřováním, jež úřad provádí.
3. Orgány, instituce a jiné subjekty a v rozsahu umožněném jejich vnitrostátním právem příslušné orgány členských států předají úřadu další dokumenty nebo informace, které považují za významné, které mají v držení a které se týkají boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
Článek 9
Procesní záruky
1. Úřad v rámci svého vyšetřování shromažďuje důkazy ve prospěch i v neprospěch dotčené osoby. Vyšetřování musí být prováděna objektivně a nestranně a v souladu se zásadou presumpce neviny a procesními zárukami stanovenými v tomto článku.
2. Během vyšetřování může úřad kdykoliv vyslechnout dotčenou osobu nebo svědka. Vyslýchaná osoba má právo nevypovídat ve svůj neprospěch.
Výzva k výslechu musí být dotčené osobě zaslána nejméně deset pracovních dní před jeho uskutečněním. Tuto lhůtu lze zkrátit, pokud s tím dotčená osoba výslovně souhlasí, nebo na základě řádně odůvodněné naléhavosti vyšetřování. V posledně uvedeném případě nesmí být tato lhůta kratší než 24 hodin. Výzva obsahuje výčet práv dotčené osoby, zejména právo na pomoc osoby, kterou si sama zvolí.
Výzva k výslechu musí být svědkovi zaslána nejméně 24 hodin před jeho uskutečněním. Tuto lhůtu lze zkrátit, pokud s tím svědek výslovně souhlasí, nebo na základě řádně odůvodněné naléhavosti vyšetřování.
Požadavky uvedené ve druhém a třetím pododstavci se nevztahují na záznam prohlášení v rámci kontrol a inspekcí na místě.
Pokud v průběhu výslechu nasvědčují zjištěné skutečnosti tomu, že svědek může být dotčenou osobou, výslech se ukončí. Okamžitě se uplatní procesní pravidla podle toho odstavce a podle odstavců 3 a 4. Svědek je neprodleně seznámen s právy, jež má jako dotčená osoba, a na požádání obdrží kopii záznamu jakýchkoli prohlášení, která v minulosti učinil. Dřívější prohlášení této osoby nesmí úřad proti ní použít, aniž jí nejprve poskytne příležitost se k jejich obsahu vyjádřit.
Úřad vyhotoví záznam výslechu a vyslýchané osobě umožní k tomuto záznamu přístup, aby ho vyslýchaná osoba mohla potvrdit nebo k němu připojit připomínky. Úřad poskytne dotčené osobě kopii tohoto záznamu.
3. Pokud se v rámci vyšetřování zjistí, že dotčenou osobou může být úředník, jiný zaměstnanec, člen orgánu nebo instituce, vedoucí jiného subjektu nebo pracovník, je tato dotčená osoba v tomto smyslu informována, pokud tím není dotčen průběh vyšetřování nebo vyšetřovacích postupů spadajících do působnosti vnitrostátního soudního orgánu.
4. Aniž jsou dotčeny čl. 4 odst. 6 a čl. 7 odst. 6, jakmile je vyšetřování skončeno a předtím, než jsou vypracovány závěry, které se dotčené osoby jmenovitě týkají, musí být této osobě poskytnuta příležitost se ke skutečnostem, které se jí týkají, vyjádřit.
Za tímto účelem úřad dotčenou osobu vyzve, aby se vyjádřila buď písemně, nebo v rozhovoru s určenými zaměstnanci úřadu. Tato výzva musí obsahovat shrnutí skutečností, které se dotčené osoby týkají, informace požadované podle článků 11 a 12 nařízení (ES) č. 45/2001, a dále lhůtu pro vyjádření, která nesmí být kratší než 10 pracovních dní od obdržení této výzvy. Tuto lhůtu lze zkrátit, pokud s tím dotčená osoba výslovně souhlasí, nebo na základě řádně odůvodněné naléhavosti vyšetřování. Závěrečná zpráva o vyšetřování musí na veškerá tato vyjádření odkazovat.
V náležitě odůvodněných případech, kdy je to nezbytné k zachování důvěrnosti vyšetřování nebo kdy se použijí vyšetřovací postupy, které spadají do působnosti vnitrostátního soudního orgánu, může generální ředitel rozhodnout, že splnění povinnosti vyzvat dotčenou osobu k vyjádření bude odloženo.
V případech uvedených v čl. 1 odst. 2 přílohy IX služebního řádu, jestliže orgán, instituce nebo subjekt na žádost generálního ředitele o odklad splnění povinnosti vyzvat dotčenou osobu k vyjádření nezareaguje do jednoho měsíce, má se za to, že odpověděl kladně.
5. Vyslýchaná osoba má právo používat kterýkoli z úředních jazyků orgánů Unie. Úředníci nebo jiní zaměstnanci Unie však mohou být vyzváni, aby použili některý z úředních jazyků orgánů Unie, který dobře ovládají.
Článek 10
Důvěrnost a ochrana údajů
1. Informace předané nebo získané v rámci vnějšího vyšetřování v jakékoli formě jsou chráněny podle předpisů, které se na tato vyšetřování vztahují.
2. Na informace předané nebo získané v rámci vnitřního vyšetřování v jakékoli formě se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny podle předpisů použitelných pro orgány Unie.
3. Dotčené orgány, instituce nebo jiné subjekty zajišťují dodržování důvěrnosti vyšetřování prováděných úřadem, zachování zákonných práv dotčených osob a v případě soudních řízení dodržování všech vnitrostátních předpisů vztahujících se na tato řízení.
4. Úřad může jmenovat v souladu s článkem 24 nařízení (ES) č. 45/2001 inspektora ochrany údajů.
5. Generální ředitel zajistí, aby byly veškeré informace veřejnosti poskytovány neutrálním a nestranným způsobem a při zveřejňování byla dodržena důvěrnost vyšetřování a soulad se zásadami stanovenými v tomto článku a v čl. 9 odst. 1.
V souladu se služebním řádem se zaměstnanci úřadu zdrží jakéhokoli nedovoleného zveřejnění informací získaných při plnění svých povinností, pokud již tyto informace nebyly zveřejněny nebo veřejnosti zpřístupněny, a touto povinností jsou vázáni i po odchodu ze služby.
Článek 11
Zpráva o vyšetřování a opatření, jež mají být přijata po vyšetřování
1. Po dokončení vyšetřování vypracuje úřad pod vedením generálního ředitele zprávu. V této zprávě jsou uvedeny právní základ pro vyšetřování, procesní úkony, zjištěné skutečnosti a jejich předběžná právní kvalifikace, odhadovaný finanční dopad zjištěných skutečností, dodržení procesních záruk v souladu s článkem 9 a závěry vyšetřování.
Ke zprávě budou připojena doporučení generálního ředitele, zda je třeba přijmout opatření, či nikoliv. V těchto doporučeních jsou v příslušných případech uvedena veškerá disciplinární, správní, finanční nebo soudní opatření dotčených orgánů, institucí a subjektů a příslušných orgánů dotčených členských států, a zejména upřesněny odhadované částky, které mají být vymáhány, a předběžná právní kvalifikace zjištěných skutečností.
2. Při vypracovávání těchto zpráv a doporučení je nutné zohlednit vnitrostátní právo dotčeného členského státu. Takto vypracované zprávy představují stejným způsobem a za stejných podmínek jako úřední zprávy vypracované vnitrostátními správními kontrolory důkazy přípustné ve správním nebo soudním řízení členského státu, pokud je jejich použití nezbytné. Vztahují se na ně stejná pravidla hodnocení, jako tomu je u úředních zpráv vypracovaných vnitrostátními správními kontrolory, a mají stejnou důkazní hodnotu jako tyto zprávy.
3. Zprávy a doporučení vypracované po skončení vnějšího vyšetřování a veškeré důležité související dokumenty se podle předpisů o vnějších vyšetřováních předají příslušným orgánům dotčených členských států a v případě potřeby příslušným útvarům Komise.
4. Zprávy a doporučení vypracované po skončení vnitřního vyšetřování a veškeré důležité související dokumenty se předají dotčenému orgánu, instituci nebo jinému subjektu. Uvedený orgán, instituce nebo jiný subjekt přijme taková opatření především disciplinární nebo právní povahy, která jsou vzhledem k výsledkům vnitřního vyšetřování nezbytná, a uvědomí o nich úřad ve lhůtě, která je v doporučeních připojených ke zprávě stanovena, a to na žádost úřadu.
5. Jsou-li ve zprávě vypracované na základě vnitřního vyšetřování uvedeny skutečnosti, které by mohly být předmětem trestního stíhání, předají se tyto informace soudním orgánům dotčeného členského státu.
6. Příslušné orgány dotčených členských států zašlou na žádost úřadu včas informace o případných opatřeních přijatých v návaznosti na doporučení generálního ředitele podle odstavce 3 a v návaznosti na informace předané úřadem podle odstavce 5.
7. Aniž je dotčen odstavec 4, pokud během vyšetřování nebyly zjištěny žádné důkazy proti dotčené osobě, generální ředitel vyšetřování týkající se dotčené osoby ukončí a o této skutečnosti ji do deseti pracovních dní vyrozumí.
8. Pokud o to informátor, který úřadu poskytl informace, jež vedly k vyšetřování nebo s ním souvisely, požádá, úřad může uvedeného informátora uvědomit o ukončení vyšetřování. Úřad však může takovouto žádost zamítnout, domnívá-li se, že by touto žádostí mohly být dotčeny oprávněné zájmy dotčené osoby, účinnost vyšetřování a opatření přijatých na jeho základě nebo požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 12
Výměna informací mezi úřadem a příslušnými orgány členských států
1. Aniž jsou dotčeny články 10 a 11 tohoto nařízení a ustanovení nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96, může úřad předat příslušným orgánům dotčených členských států informace získané při vnějších vyšetřováních, a to v dostatečném předstihu, tak aby mohly uskutečnit vhodné kroky v souladu se svým vnitrostátním právem.
2. Aniž jsou dotčeny články 10 a 11, předá generální ředitel soudním orgánům dotčeného členského státu informace, které úřad v průběhu vnitřních vyšetřování získal o skutečnostech, jež spadají do příslušnosti vnitrostátního soudního orgánu.
V souladu s článkem 4, a aniž je dotčen článek 10, generální ředitel rovněž předá informace uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce včetně totožnosti dotčené osoby, shrnutí zjištěných skutečností, jejich předběžné právní kvalifikace a očekávaného dopadu na finanční zájmy Unie dotčenému orgánu, instituci nebo jinému subjektu.
Použije se čl. 9 odst. 4.
3. Aniž je dotčeno jejich vnitrostátní právo, informují příslušné orgány dotčeného členského státu úřad z vlastního podnětu nebo na jeho žádost včas o opatřeních přijatých na základě informací, které jim byly předány podle tohoto článku.
4. Úřad může předkládat důkazy v řízeních před vnitrostátními soudy v souladu s vnitrostátním právem a se služebním řádem.
Článek 13
Spolupráce úřadu s Eurojustem a Europolem
1. V rámci své působnosti chránit finanční zájmy Unie úřad podle potřeby spolupracuje s Eurojustem a s Evropským policejním úřadem (Europolem). Jestliže je to pro usnadnění této spolupráce nezbytné, dohodne se úřad s Eurojustem a Europolem na správních ujednáních. Tato pracovní ujednání se mohou týkat výměny operačních, strategických nebo technických informací, včetně osobních údajů a utajovaných informací a na požádání i zpráv o pokroku.
Pokud to může podpořit a posílit koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými vyšetřováním a stíháním nebo pokud úřad předal příslušným orgánům členských států informace nasvědčující tomu, že mohlo dojít k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, přičemž by se mohlo jednat o závažnou trestnou činnost, předá úřad relevantní informace Eurojustu, a to v mezích působnosti Eurojustu.
2. Úřad včas vyrozumí příslušné orgány dotčených členských států, pokud informace jimi poskytnuté předává Eurojustu nebo Europolu.
Článek 14
Spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
1. Úřad může případně uzavřít správní ujednání s příslušnými orgány ve třetích zemích a s mezinárodními organizacemi. Úřad své kroky případně koordinuje s příslušnými útvary Komise a s Evropskou službou pro vnější činnost, a to zejména před uzavřením těchto ujednání. Tato ujednání se mohou týkat výměny operačních, strategických nebo technických informací a na požádání i zpráv o pokroku.
2. Úřad vyrozumí příslušné orgány dotčených členských států předtím, než informace jimi poskytnuté předá příslušným orgánům ve třetích zemích nebo mezinárodním organizacím.
Úřad vede evidenci veškerých případů předání osobních údajů včetně důvodů předání, v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 15
Dozorčí výbor
1. Dozorčí výbor pravidelně dohlíží na to, jak úřad plní svou vyšetřovací funkci, přičemž jeho cílem je posilovat nezávislost úřadu při řádném výkonu pravomocí, které mu jsou svěřeny tímto nařízením.
Dozorčí výbor zejména dohlíží na vývoj v oblasti uplatňování procesních záruk a délky vyšetřování na základě informací, které mu podává generální ředitel v souladu s čl. 7 odst. 8.
Dozorčí výbor podává generálnímu řediteli stanoviska a ve vhodných případech i doporučení, pokud jde mimo jiné o zdroje potřebné k výkonu vyšetřovací funkce úřadu, vyšetřovací priority úřadu a délku trvání vyšetřování. Tato stanoviska může vydávat z vlastního podnětu, na žádost generálního ředitele nebo na žádost orgánu, instituce nebo jiného subjektu, avšak do právě probíhajících vyšetřování nezasahuje.
Kopie stanovisek vydaných podle třetího pododstavce se zašle orgánům, institucím nebo jiným subjektům.
Pokud to situace náležitě ospravedlňuje, může dozorčí výbor úřad požádat o doplňující informace o vyšetřováních, včetně zpráv a doporučeních týkajících se skončených vyšetřování, avšak do probíhajících vyšetřování nezasahuje.
2. Dozorčí výbor se skládá z pěti nezávislých členů, kteří mají zkušenosti z vysoké soudní, vyšetřovací nebo podobné funkce související s oblastmi činnosti úřadu. Tyto osoby jmenuje vzájemnou dohodou Evropský parlament, Rada a Komise.
Rozhodnutí o jmenování členů dozorčího výboru obsahuje rovněž rezervní seznam případných členů, kteří by v případě odstoupení z funkce, úmrtí nebo trvalé pracovní neschopnosti jednoho nebo několika členů dozorčího výboru tyto členy nahradili na zbývající část funkčního období.
3. Funkční období členů dozorčího výboru je pětileté a není obnovitelné. Střídavě se budou obměňovat tři a dva členové, aby byly zachovány odborné schopnosti výboru.
4. Po uplynutí funkčního období zůstávají členové dozorčího výboru ve funkci, dokud nejsou nahrazeni.
5. Pokud člen dozorčího výboru přestane splňovat podmínky nezbytné pro výkon svých povinností nebo pokud byl shledán vinným z jejich závažného porušení, mohou jej Evropský parlament, Rada a Komise vzájemnou dohodou zbavit výkonu funkce.
6. V souladu s příslušnými předpisy Komise obdrží členové dozorčího výboru denní příspěvek a náhradu výdajů vzniklých v souvislosti s plněním jejich úkolů.
7. Při plnění svých úkolů nesmějí členové dozorčího výboru požadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády ani orgánu, instituce nebo jiného subjektu.
8. Dozorčí výbor jmenuje svého předsedu. Přijme svůj jednací řád, který je před přijetím pro informaci předložen Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a evropskému inspektorovi ochrany údajů. Schůze dozorčího výboru svolává jeho předseda nebo generální ředitel. Výbor se schází nejméně desetkrát ročně. Dozorčí výbor přijímá rozhodnutí většinou všech svých členů. Jeho sekretariát zajišťuje úřad, a to v úzké konzultaci s dozorčím výborem.
9. Dozorčí výbor vydává ročně nejméně jednu zprávu o své činnosti, jejímž předmětem je především posouzení nezávislosti úřadu, uplatňování procesních záruk a délka vyšetřování. Tyto zprávy se zasílají rovněž Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
Dozorčí výbor může Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru předkládat zprávy o výsledcích vyšetřování úřadu a následných opatřeních přijatých na základě těchto výsledků.
Článek 16
Výměna názorů s orgány
1. Evropský parlament, Rada a Komise se jednou ročně scházejí s generálním ředitelem, aby si vyměnili názory na politické úrovni a prodiskutovali politiku úřadu, pokud jde o metody předcházení podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie a pokud jde o metody boje proti nim. Výměny názorů se účastní dozorčí výbor. Na žádost Evropského parlamentu, Rady, Komise, generálního ředitele nebo dozorčího výboru mohou být ad hoc přizváni k účasti zástupci Účetního dvora, Eurojustu nebo Europolu.
2. Výměna názorů se může týkat:
a)
strategických priorit politiky úřadu v oblasti vyšetřování;
b)
stanovisek a zpráv o činnosti dozorčího výboru podle článku 15;
c)
zpráv generálního ředitele podle čl. 17 odst. 4 a v příslušných případech veškerých dalších zpráv orgánů, které souvisejí s působností úřadu;
d)
rámce pro vztahy mezi úřadem a orgány, institucemi a jinými subjekty;
e)
rámce pro vztahy mezi úřadem a příslušnými orgány členských států;
f)
vztahů mezi úřadem a příslušnými orgány ve třetích zemích, jakož i mezinárodními organizacemi, v rámci ujednání uvedených v tomto nařízení;
g)
efektivity činností úřadu při výkonu jeho působnosti.
3. Všechny orgány účastnící se výměny názorů dbají na to, aby výměna názorů nezasahovala do probíhajících vyšetřování.
4. Orgány účastnící se výměny názorů ve svých opatřeních zohlední názory vyjádřené při této výměně. Ve zprávách podle čl. 17 odst. 4 uvede generální ředitel informace o případných opatřeních přijatých úřadem.
Článek 17
Generální ředitel
1. V čele úřadu stojí generální ředitel. Generálního ředitele jmenuje Komise postupem podle odstavce 2. Funkční období generálního ředitele je sedm let a není obnovitelné.
2. S cílem jmenovat nového generálního ředitele zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie výzvu k podávání přihlášek. Tato výzva se zveřejňuje nejpozději šest měsíců před koncem funkčního období stávajícího generálního ředitele. Poté, co dozorčí výbor vydá příznivé stanovisko k výběrovému řízení provedenému Komisí, sestaví Komise seznam uchazečů s vhodnou kvalifikací. Generálního ředitele jmenuje Komise po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou.
3. Generální ředitel úřadu nesmí při plnění svých úkolů týkajících se zahájení a provádění vnějších a vnitřních vyšetřování nebo vypracování zpráv z těchto vyšetřování vyžadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády ani orgánu, instituce nebo jiného subjektu. Pokud se generální ředitel úřadu domnívá, že opatření přijaté Komisí ohrožuje jeho nezávislost, okamžitě o tom informuje dozorčí výbor a rozhodne o tom, zda proti Komisi podá žalobu k Soudnímu dvoru.
4. Generální ředitel pravidelně podává zprávu Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru o výsledcích vyšetřování prováděných úřadem, podniknutých krocích a problémech, se kterými se setkal, při zachování důvěrnosti vyšetřování, dodržení zákonných práv dotčených osob a informátorů a v případě potřeby při dodržení vnitrostátního práva použitelného na soudní řízení.
5. Generální ředitel každoročně v rámci ročního plánu řízení určí priority politiky úřadu v oblasti vyšetřování a před jejich zveřejněním je předá dozorčímu výboru.
Pravidelně informuje dozorčí výbor o činnosti úřadu, o plnění jeho vyšetřovací funkce a o opatřeních přijatých na základě vyšetřování.
Generální ředitel pravidelně informuje dozorčí výbor:
a)
o případech, kdy jeho doporučení nebyla respektována;
b)
o případech, kdy byly předány informace soudním orgánům členských států;
c)
o délce vyšetřování v souladu s čl. 7 odst. 8.
6. Generální ředitel může písemně pověřit jednoho nebo více zaměstnanců úřadu výkonem některých svých funkcí podle článku 5, čl. 7 odst. 2, čl. 11 odst. 7 a čl. 12 odst. 2, přičemž stanoví podmínky a rozsah tohoto pověření.
7. Generální ředitel zavede vnitřní poradní a kontrolní postup, včetně kontroly souladu s právem, který se bude mimo jiné týkat dodržování procesních záruk a základních práv dotčených osob a vnitrostátního práva dotčených členských států, se zvláštním zřetelem k čl. 11 odst. 2.
8. Generální ředitel přijme obecné zásady vyšetřovacích postupů určené zaměstnancům úřadu. Tyto obecné zásady budou v souladu s tímto nařízením a budou se týkat mimo jiné:
a)
vedení vyšetřování;
b)
procesních záruk;
c)
podrobných informací ohledně vnitřních poradních a kontrolních postupů včetně kontroly souladu s právem;
d)
ochrany údajů.
Tyto obecné zásady a jakékoli jejich změny jsou přijaty poté, co je dozorčímu výboru poskytnuta příležitost se k nim vyjádřit, a předají se pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Komisi a jsou pro informaci zveřejněny na internetových stránkách úřadu ve všech úředních jazycích orgánů Unie.
9. Před uložením jakékoli disciplinární sankce vůči generálnímu řediteli konzultuje Komise dozorčí výbor.
Uložení jakékoli disciplinární sankce vůči generálnímu řediteli je předmětem odůvodněného rozhodnutí, které je předáno pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a dozorčímu výboru.
10. Veškeré odkazy na „ředitele“ úřadu v jakémkoli právním textu se považují za odkaz na generálního ředitele.
Článek 18
Financování
Celkové prostředky úřadu včetně prostředků pro dozorčí výbor a jeho sekretariát se zapisují do zvláštní rozpočtové linie oddílu souhrnného rozpočtu Evropské unie, který se týká Komise, a jsou podrobně uvedeny v příloze tohoto oddílu.
Plán pracovních míst úřadu včetně sekretariátu dozorčího výboru je uveden v příloze k plánu pracovních míst Komise.
Článek 19
Hodnotící zpráva
Do 2. října 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu o používání tohoto nařízení. K této zprávě bude připojeno stanovisko dozorčího výboru a ve zprávě bude uvedeno, zda je nutné toto nařízení změnit.
Článek 20
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1073/1999 a nařízení (Euratom) č. 1074/1999 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 21
Vstup v platnost a přechodná ustanovení
1. Toto nařízení vstupuje v platnost první den měsíce následujícího po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Článek 15 odst. 3 se použije na dobu trvání funkčního období členů dozorčího výboru, kteří budou ve funkci v době vstupu tohoto nařízení v platnost. Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost vybere předseda Evropského parlamentu losem dva členy dozorčího výboru, jejichž služební povinnosti budou odchylně od čl. 15 odst. 3 první věty ukončeny po uplynutí prvních 36 měsíců jejich funkčního období. Na místo dvou odcházejících členů budou automaticky na funkční období pěti let jmenováni dva noví členové, a to na základě a v pořadí podle seznamu uvedeného v čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise 2012/45/EU, Euratom ze dne 23. ledna 2012, kterým se jmenují členové dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (13). Těmito dvěma novými členy budou první dvě osoby z uvedeného seznamu.
3. Třetí věta čl. 17 odst. 1 se použije na dobu funkčního období generálního ředitele, který bude ve funkci v době vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. září 2013.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ, EURATOM) č. 883/2013
z 11. septembra 2013
o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 325 v spojení so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 106a,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Dvora audítorov (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Inštitúcie Únie a členské štáty pripisujú veľký význam ochrane finančných záujmov Únie a boju proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim tieto záujmy. Zodpovednosť Komisie je v tejto súvislosti úzko spätá s jej povinnosťou plniť rozpočet v súlade s článkom 317 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), pričom dôležitosť predmetných opatrení sa potvrdzuje v článku 325 ZFEÚ.
(2)
Na dosiahnutie uvedeného cieľa by sa mali v plnej miere nasadiť všetky dostupné prostriedky, a to najmä v súvislosti s úlohami týkajúcimi sa vyšetrovania, ktoré prešli na Úniu, pričom by sa malo zachovať súčasné rozdelenie a vyváženosť zodpovednosti medzi Úniou a členskými štátmi.
(3)
Na posilnenie dostupných prostriedkov na boj proti podvodom a pri rešpektovaní zásady vnútornej organizačnej samostatnosti každej inštitúcie zriadila Komisia rozhodnutím 1999/352/ES, ESUO, Euratom (3) v rámci svojich útvarov Európsky úrad pre boj proti podvodom (ďalej len „úrad“) zodpovedný za vedenie administratívneho vyšetrovania podvodov. Komisia udelila tomuto úradu pri výkone jeho vyšetrovacej funkcie úplnú nezávislosť. V rozhodnutí 1999/352/ES, ESUO, Euratom sa ustanovuje, že na účely vyšetrovania úrad vykonáva právomoci prenesené právom Únie.
(4)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 (4) sa prijalo na účely právnej úpravy vyšetrovaní vedených úradom. V snahe posilniť účinnosť vyšetrovacieho postupu uplatňovaného úradom a na základe hodnotení jeho činností zo strany inštitúcií Únie, a to najmä hodnotiacej správy Komisie z apríla 2003 a osobitných správ Dvora audítorov č. 1/2005 (5) a č. 2/2011 (6) o riadení Úradu, existuje potreba revidovať súčasný právny rámec.
(5)
V mandáte úradu by malo byť zahrnuté vykonávanie vyšetrovaní v rámci inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr zriadených zmluvami alebo na ich základe (ďalej len „inštitúcie, orgány, úrady a agentúry“) a vykonávanie vyšetrovacej právomoci prenesenej na Komisiu príslušnými aktmi Únie, ako aj poskytovanie pomoci členským štátom zo strany Komisie pri nadväzovaní úzkej a pravidelnej spolupráce medzi ich príslušnými orgánmi. Úrad by mal tiež prispievať k navrhovaniu a vypracúvaniu metód predchádzania podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie, ako aj metód boja proti nim, a to na základe svojej operačnej praxe v tejto oblasti.
(6)
Zodpovednosť úradu, ako je ustanovená Komisiou, navyše presahuje rámec ochrany finančných záujmov a zahŕňa všetky činnosti týkajúce sa ochrany záujmov Únie proti protiprávnemu konaniu, ktoré by mohlo viesť k správnemu alebo trestnému konaniu.
(7)
Toto nariadenie by sa malo uplatňovať bez toho, aby bola dotknutá rozsiahlejšia ochrana, ktorá sa môže odvodzovať z ustanovení zmlúv.
(8)
Vzhľadom na potrebu zintenzívniť boj proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie, by mal byť úrad schopný viesť interné vyšetrovania vo všetkých inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach.
(9)
V kontexte externých vyšetrovaní by mal byť úrad poverený výkonom právomocí prenesených na Komisiu prostredníctvom nariadenia Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (7). Úrad by tiež mal mať oprávnenie uplatňovať aj ďalšie právomoci prenesené na Komisiu a súvisiace s vykonávaním kontrol a inšpekcií na mieste v členských štátoch, obzvlášť na účely zisťovania nezrovnalostí, ako sa vyžaduje v článku 9 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (8).
(10)
Operačná efektívnosť úradu je výrazne závislá od spolupráce s členskými štátmi. Je potrebné, aby členské štáty určili svoje príslušné orgány, ktoré môžu úradu pomáhať pri výkone jeho povinností. V prípadoch, ak členský štát nevytvoril na vnútroštátnej úrovni špecializovaný útvar na koordináciu ochrany finančných záujmov Únie a boja proti podvodom, mal by sa určiť útvar (ďalej len „koordinačný útvar pre boj proti podvodom“), ktorý bude zabezpečovať účinnú spoluprácu a výmenu informácií s úradom.
(11)
Úrad by mal mať prístup ku všetkým príslušným informáciám, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie, ktoré súvisia s externými vyšetrovaniami.
(12)
Vyšetrovania by sa mali vykonávať v súlade so zmluvami, a najmä s Protokolom č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie, a to pri rešpektovaní Služobného poriadku úradníkov a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie ustanoveného v nariadení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) (ďalej len „služobný poriadok“) a štatútu poslancov Európskeho parlamentu a plnom rešpektovaní ľudských práv a základných slobôd, najmä zásady spravodlivosti, práva dotknutých osôb vyjadriť sa k skutočnostiam, ktoré sa ich týkajú, a zásady, že závery vyšetrovania sa môžu opierať výlučne o prvky, ktoré majú dôkaznú hodnotu. Na tento účel by mali inštitúcie, orgány, úrady a agentúry ustanoviť podmienky vedenia interných vyšetrovaní.
(13)
Interné vyšetrovania je možné viesť iba vtedy, ak má úrad zabezpečený prístup do všetkých priestorov inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr a ku všetkým informáciám a dokumentom, ktorými disponujú.
(14)
Presnosť informácií zaslaných úradu v súvislosti s jeho mandátom by sa mala posúdiť čo najrýchlejšie. Preto by mal mať úrad, ak je to nevyhnutné na posúdenie skutkového základu obvinenia, ešte pred začatím vyšetrovania prístup k akýmkoľvek relevantným informáciám v databázach inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr.
(15)
Úradu by sa mala uložiť jednoznačná povinnosť informovať inštitúcie, orgány, úrady a agentúry o prebiehajúcich vyšetrovaniach v prípade, že sa vyšetrovaná vec týka niektorého úradníka, ostatného zamestnanca, člena inštitúcie alebo orgánu, riaditeľa úradu alebo agentúry alebo zamestnanca, alebo v prípade, že si ochrana finančných záujmov Únie môže vyžadovať prijatie ochranných opatrení.
(16)
Mali by sa ustanoviť jasné pravidlá, ktorými sa potvrdí prioritná právomoc úradu viesť interné vyšetrovania v otázkach, ktoré majú vplyv na finančné záujmy Únie, a zároveň rýchlo umožnia inštitúciám, orgánom, úradom a agentúram Únie viesť takéto vyšetrovania v prípadoch, do ktorých sa úrad rozhodne nezasahovať.
(17)
V záujme zabezpečenia nezávislosti úradu pri plnení úloh, ktoré sa mu uložili týmto nariadením, by sa jeho generálnemu riaditeľovi mala udeliť právomoc začať vyšetrovanie z vlastnej iniciatívy. Príslušné inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry by nemali vyšetrovať rovnaké skutočnosti zároveň s úradom, pokiaľ sa s ním nedohodnú inak.
(18)
Vyšetrovania by sa mali viesť pod vedením generálneho riaditeľa a úplne nezávisle od inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr, ako aj od dozorného výboru. Z tohto hľadiska by mal mať generálny riaditeľ právomoc prijímať usmernenia o postupoch vyšetrovaní týkajúcich sa zamestnancov úradu. V týchto usmerneniach by sa mali stanoviť praktické pokyny pre zamestnancov úradu v súvislosti s vyšetrovaniami a procesné záruky a práva dotknutých osôb alebo svedkov, ako aj podrobnosti o vnútorných poradných a kontrolných postupoch, ktoré sa majú dodržiavať, vrátane preskúmania zákonnosti. Na zabezpečenie väčšej transparentnosti vzhľadom na vedenie vyšetrovaní by mali byť uvedené usmernenia dostupné verejnosti na webovej stránke úradu. Nemali by vytvárať ani pozmeňovať žiadne práva alebo povinnosti vyplývajúce z tohto nariadenia.
(19)
V súlade s článkom 21 služobného poriadku by mali zamestnanci úradu viesť vyšetrovania podľa usmernení k postupom vyšetrovania a na základe individuálnych pokynov generálneho riaditeľa pri konkrétnych prípadoch.
(20)
V súlade so služobným poriadkom by mali zamestnanci úradu vykonávať svoje vyšetrovacie úlohy úplne nezávisle a mali by sa vyhýbať konfliktu záujmov. Zamestnanci úradu by mali okamžite oznámiť generálnemu riaditeľovi, ak sa vyšetrovanie týka veci, pri ktorej majú akýkoľvek osobný záujem, ktorý by mohol ohroziť ich nezávislosť alebo by sa mohol takto vnímať, a to najmä ak boli alebo sú do vyšetrovanej veci zapojení z iného titulu.
(21)
Externé a interné vyšetrovania úradu sa čiastočne riadia odlišnými pravidlami. Úrad by však mal byť v prípade potreby oprávnený skĺbiť v jedinom vyšetrovaní prvky externého a interného vyšetrovania bez toho, aby musel začať dve osobitné vyšetrovania.
(22)
V záujme právnej istoty je nutné vymedziť procesné záruky, ktoré sa uplatňujú v rámci vyšetrovaní vedených úradom, pričom je potrebné vziať do úvahy administratívny charakter týchto vyšetrovaní.
(23)
Vždy a vo všetkých fázach externých aj interných vyšetrovaní by sa mali bez diskriminácie zabezpečiť procesné záruky a dodržiavanie základných práv dotknutých osôb a svedkov, a to najmä pri poskytovaní informácií o prebiehajúcich vyšetrovaniach. Pri poskytovaní akýchkoľvek informácií o vyšetrovaniach vykonávaných úradom Európskemu parlamentu, Rade, Komisii alebo Dvoru audítorov, či už bilaterálne alebo v rámci výmeny názorov, by sa mala dodržiavať dôvernosť týchto vyšetrovaní, legitímne práva dotknutých osôb a v relevantných prípadoch i vnútroštátne ustanovenia, ktorými sa riadia súdne konania. S informáciami postúpenými alebo získanými počas vyšetrovaní by sa malo nakladať v súlade s právnymi predpismi Únie o ochrane údajov. Výmena informácií by sa mala riadiť zásadou primeranosti a potrebou poznať (zásada „need-to-know“).
(24)
S cieľom posilniť ochranu práv vyšetrovaných osôb by sa v záverečnej fáze vyšetrovania nemali prijímať závery menovite uvádzajúce dotknutú osobu bez toho, aby táto osoba dostala možnosť pripomienkovať skutočnosti, ktoré sa jej týkajú.
(25)
Generálny riaditeľ by mal zabezpečovať, aby sa pri akomkoľvek poskytovaní informácií verejnosti dodržiavali legitímne práva dotknutých osôb.
(26)
Úrad a inštitúcie, orgány, úrady a agentúry zapojené do vyšetrovaní by mali chrániť slobodu prejavu, a to v súlade s Chartou základných práv Európskej únie, ako aj novinárske zdroje.
(27)
Generálny riaditeľ by mal mať povinnosť zabezpečiť ochranu osobných údajov a rešpektovanie dôvernosti informácií zhromaždených v priebehu vyšetrovaní. Úradníci a iní zamestnanci Únie by mali mať istotu právnej ochrany, ktorá je rovnocenná tej, ktorú im poskytuje služobný poriadok.
(28)
V záujme zabezpečenia toho, aby sa zohľadnili výsledky vyšetrovaní vedených úradom a aby sa uskutočnili požadované následné kroky, by mali mať správy silu prípustného dôkazu v správnych a súdnych konaniach. Na tento účel by sa mali dané správy vypracúvať spôsobom, ktorý je v súlade s predpismi upravujúcimi administratívne správy v členských štátoch.
(29)
Keď sa ukáže, že skutočnosti uvedené v záverečnej správe z interného vyšetrovania by mohli viesť k trestnému konaniu, tieto informácie by sa mali postúpiť vnútroštátnym justičným orgánom dotknutého členského štátu. V odporúčaniach k záverečnej správe z vyšetrovania by mal generálny riaditeľ uviesť, či by vzhľadom na povahu daných skutočností a mieru ich finančného vplyvu interné opatrenia, ktoré prijala dotknutá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra Únie, umožňovali účinnejšie nadväzujúce kroky.
(30)
V prípade, ak generálny riaditeľ postúpi justičným orgánom dotknutého členského štátu informácie, ktoré úrad získal v priebehu interných vyšetrovaní, týmto postúpením informácií by nemalo byť dotknuté následné právne posúdenie potreby vyšetrovania zo strany vnútroštátneho justičného orgánu.
(31)
Je na príslušných orgánoch členských štátov, prípadne inštitúciách, orgánoch, úradoch alebo agentúrach, aby sa rozhodli, aké kroky sa majú prijať v súvislosti s dokončenými vyšetrovaniami na základe záverečnej správy z vyšetrovania vypracovanej úradom.
(32)
Ak má úrad zlepšiť svoju efektivitu, mal by vedieť, aké nadväzné opatrenia sa prijali na základe výsledkov jeho vyšetrovaní. Preto by mali inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie a v relevantných prípadoch príslušné orgány členských štátov podať úradu na jeho žiadosť správu o prípadných opatreniach, ktoré sa prijali na základe informácií, ktoré im úrad postúpil.
(33)
Vzhľadom na významný prospech z posilnenia spolupráce medzi úradom, Eurojustom, Europolom a príslušnými orgánmi členských štátov by mal mať úrad právomoc uzavierať s nimi administratívne dohody, ktorých zámerom by mohlo byť najmä uľahčenie praktickej spolupráce a výmeny informácií pri technických a operačných záležitostiach, a to bez vytvárania akýchkoľvek dodatočných právnych záväzkov.
(34)
S cieľom posilniť spoluprácu medzi úradom, Eurojustom a príslušnými orgánmi členských štátov v súvislosti s konaním, ktoré môže byť predmetom trestnoprávneho vyšetrovania, by mal úrad informovať Eurojust najmä o tých prípadoch podozrenia z podvodov, korupcie alebo akýchkoľvek iných protiprávnych činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie a predstavujúcich závažnú formu trestnej činnosti. K postúpeniu informácií príslušným orgánom dotknutých členských štátov by malo podľa potreby v prípade, ak je k takýmto informáciám pripojená aj výzva na prijatie konkrétnych krokov v trestnoprávnom vyšetrovaní, dôjsť predtým, ako informácie, ktoré poskytnú tieto štáty, postúpi úrad Europolu alebo Eurojustu.
(35)
V záujme úspešnej spolupráce medzi úradom, príslušnými inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie, príslušnými orgánmi členských štátov, príslušnými orgánmi tretích krajín a medzinárodnými organizáciami by sa mala zorganizovať vzájomná výmena informácií. Pri takejto výmene informácií by sa mali dodržiavať zásady dôvernosti a pravidlá ochrany údajov ustanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (10). Konkrétne by mal úrad overiť, či má príjemca príslušné právomoci a či je prenos informácií potrebný. Výmena informácií s Eurojustom by sa mala riadiť mandátom Eurojustu, ktorý siaha po koordináciu v nadnárodných prípadoch závažnej trestnej činnosti.
(36)
Vzhľadom na rozsah prostriedkov Únie pridelených do sektora vonkajšej pomoci, počet vyšetrovaní vykonávaných v tomto sektore úradom, ako aj existenciu medzinárodnej spolupráce na účely vyšetrovania by mal mať úrad - v relevantných prípadoch v koordinácii s ostatnými príslušnými útvarmi - možnosť požiadať o praktickú pomoc pri plnení svojich úloh príslušné orgány tretích krajín a medzinárodné organizácie, a to prostredníctvom administratívnych dohôd a bez vytvárania akýchkoľvek dodatočných právnych záväzkov.
(37)
Úrad by mal byť pri plnení svojich funkcií nezávislý. Kvôli posilneniu tejto nezávislosti by mali vyšetrovacie funkcie úradu podliehať pravidelnej kontrole dozorného výboru zloženého z externých nezávislých osôb s vysokou kvalifikáciou v oblasti činností úradu. Dozorný výbor by nemal zasahovať do vedenia prebiehajúcich vyšetrovaní. Jeho úlohy by mali zahŕňať aj poskytovanie pomoci generálnemu riaditeľovi pri plnení jeho povinností.
(38)
Je vhodné vymedziť kritériá a postup vymenúvania členov dozorného výboru a ďalej spresniť jeho úlohy, ktoré vyplývajú z jeho mandátu.
(39)
Mal by sa vypracovať rezervný zoznam, zostavený z kandidátov, ktorí môžu nahradiť členov dozorného výboru na zvyšok ich funkčného obdobia v prípade, ak jeden alebo viacerí z nich odstúpia z funkcie, v prípade úmrtia alebo sa stanú inak neschopní vykonávať svoju funkciu.
(40)
S cieľom umožniť dozornému výboru, aby efektívne napĺňal svoje poslanie, by mal úrad zaručiť nezávislé fungovanie jeho sekretariátu.
(41)
Raz ročne by sa mala uskutočniť výmena názorov medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou. Takáto výmena názorov by mala okrem iného zahŕňať strategické priority vyšetrovacích politík a účinnosť práce úradu vzhľadom na plnenie jeho mandátu bez toho, aby sa akokoľvek zasahovalo do jeho nezávislosti v priebehu vyšetrovaní. Príprava na predmetnú výmenu názorov by sa mala uskutočniť na technickej úrovni a mala by v maximálne nutnej miere obsahovať prípravné stretnutie medzi príslušnými útvarmi dotknutých inštitúcií. Pri diskusii o účinnosti práce úradu vzhľadom na plnenie jeho mandátu by mali mať inštitúcie, ktoré sa na takejto výmene názorov zúčastňujú, možnosť odvolať sa na štatistické informácie týkajúce sa krokov nadväzujúcich na vyšetrovania úradu a na informácie, ktoré postupuje.
(42)
Na zabezpečenie úplnej nezávislosti pri vedení úradu by mal byť generálny riaditeľ vymenovaný na neobnoviteľné obdobie siedmich rokov.
(43)
Funkcia generálneho riaditeľa úradu je osobitne dôležitá aj pre Európsky parlament a Radu. Osoba vymenovaná za generálneho riaditeľa by mala mať čo najrozsiahlejšiu podporu a uznanie Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Komisia by sa preto mala usilovať o dosiahnutie spoločnej dohody s Európskym parlamentom a Radou v rámci konzultačného postupu.
(44)
Výzva na podanie prihlášok na pozíciu generálneho riaditeľa by sa mala uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie najneskôr do šiestich mesiacov pred koncom funkčného obdobia úradujúceho generálneho riaditeľa. Výzvu na podanie prihlášok by mala pripraviť Komisia na základe výsledku intenzívnych konzultácií s Európskym parlamentom a Radou. Mali by sa v nej vymedziť kritériá výberu vrátane požiadaviek, ktoré by mali kandidáti splniť, aby sa mohli o danú pozíciu uchádzať.
(45)
Generálny riaditeľ by mal pravidelne informovať dozorný výbor o tých prípadoch, keď sa informácie postúpili justičným orgánom členských štátov, a o celkovom počte prípadov úradu, ktorými sa tieto justičné orgány dotknutých členských štátov zaoberali prostredníctvom nadviazania na vyšetrovanie vedené úradom.
(46)
Skúsenosti z operačnej praxe ukazujú, že by bolo užitočné umožniť generálnemu riaditeľovi poveriť výkonom niektorých zo svojich funkcií jedného alebo viacerých zamestnancov úradu.
(47)
Generálny riaditeľ by mal uviesť do praxe vnútorný poradný a kontrolný mechanizmus vrátane preskúmania zákonnosti, a to s osobitným odkazom na povinnosť dodržiavania procesných záruk a základných práv dotknutých osôb, ako aj vnútroštátneho práva dotknutých členských štátov.
(48)
S cieľom zabezpečiť nezávislosť úradu by mala Komisia rozhodnúť o primeranom delegovaní právomocí menovacieho orgánu na generálneho riaditeľa.
(49)
Toto nariadenie nijako neznižuje právomoci a povinnosti členských štátov prijímať opatrenia na boj proti podvodom, korupcii a akýchkoľvek iných protiprávnych činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie. Poverenie nezávislého úradu úlohou viesť externé administratívne vyšetrovania v tejto oblasti je preto v úplnom súlade so zásadou subsidiarity zakotvenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality ustanovenou v tom istom článku toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na zintenzívnenie boja proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie.
(50)
Komisia by mala posúdiť potrebu revízie tohto nariadenia v prípade zriadenia Európskej prokuratúry.
(51)
Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava predovšetkým zásady uznané Chartou základných práv Európskej únie.
(52)
S európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov sa konzultovalo v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia (ES) č. 45/2001, pričom stanovisko zaujal 1. júna 2011 (11).
(53)
Vzhľadom na značný počet potrebných zmien a doplnení by sa malo nariadenie (ES) č. 1073/1999 zrušiť a nahradiť týmto nariadením.
(54)
V zmysle článku 106a ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Zmluva o Euratome), ktorá rozširuje uplatňovanie článku 325 ZFEÚ na Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (Euratom), by sa pravidlá, ktorými sa riadi vyšetrovanie úradu v prípade Únie, mali uplatňovať aj v prípade Euratomu. V zmysle článku 106a ods. 2 Zmluvy o Euratome sa musia odkazy na Úniu v článku 325 ZFEÚ brať ako odkazy na Euratom, pričom odkazy na Úniu v tomto nariadení preto - a ak si to vyžaduje kontext - zahŕňajú odkazy na Euratom. Nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) (12) by sa preto malo zrušiť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Ciele a úlohy
1. Aby sa zvýšila úroveň boja proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Európskej únie a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (keď si to vyžaduje kontext, ďalej spoločne len ako „Únia“), vykonáva Európsky úrad pre boj proti podvodom zriadený rozhodnutím 1999/352/ES, ESUO, Euratom (ďalej len „úrad“) vyšetrovacie právomoci delegované na Komisiu prostredníctvom:
a)
príslušných aktov Únie a
b)
príslušných dohôd o spolupráci a vzájomnej pomoci uzavretých Úniou s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami.
2. Úrad poskytuje členským štátom pomoc od Komisie pri organizovaní úzkej a pravidelnej spolupráce medzi ich príslušnými orgánmi s cieľom koordinovať ich činnosť zameranú na ochranu finančných záujmov Únie pred podvodmi. Úrad prispieva k navrhovaniu a vypracúvaniu metód na predchádzanie a boj proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie. Úrad v spolupráci s členskými štátmi aj medzi nimi presadzuje a koordinuje výmenu operačných skúsenosti a najlepších operačných postupov v oblasti ochrany finančných záujmov Únie, a zároveň podporuje spoločné opatrenia zamerané proti podvodom prijímané členskými štátmi na dobrovoľnom základe.
3. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté:
a)
Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie;
b)
štatút poslancov Európskeho parlamentu;
c)
služobný poriadok;
d)
nariadenie (ES) č. 45/2001.
4. V rámci inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr zriadených zmluvami alebo na základe zmlúv (ďalej len „inštitúcie, orgány, úrady a agentúry“) vedie úrad administratívne vyšetrovania s cieľom bojovať proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie. Na tento účel vyšetruje závažné prípady týkajúce sa výkonu služobnej povinnosti, ktoré znamenajú zanedbávanie povinností úradníkov a iných zamestnancov Únie a môžu viesť k disciplinárnemu, prípadne trestnému konaniu, alebo rovnocenného neplnenia povinností zo strany členov inštitúcií a orgánov, riaditeľov úradov a agentúr alebo zamestnancov inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr, na ktoré sa nevzťahuje služobný poriadok (ďalej spoločne len „úradníci, ostatní zamestnanci, členovia inštitúcií alebo orgánov, riaditelia úradov alebo agentúr alebo zamestnanci“).
5. Na účely uplatňovania tohto nariadenia môžu príslušné orgány členských štátov a inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry uzavrieť s úradom administratívne dohody. Tieto administratívne dohody sa môžu týkať predovšetkým prenosu informácií a vedenia vyšetrovaní.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia:
1.
„finančné záujmy Únie“ zahŕňajú príjmy, výdavky a majetok v rámci rozpočtu Európskej únie, rozpočtov inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr, ako aj rozpočtov, ktoré tieto subjekty riadia a monitorujú;
2.
„nezrovnalosť“ znamená „nezrovnalosť“ definovanú v článku 1 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95;
3.
„podvod, korupcia a akékoľvek iné protiprávne činy poškodzujúce finančné záujmy Únie“ majú význam, ktorý sa na tieto pojmy uplatňuje v príslušných aktoch Únie;
4.
„administratívne vyšetrovania“ (ďalej len „vyšetrovania“) sú všetky inšpekcie, kontroly alebo iné opatrenia, ktoré vykonáva úrad v súlade s článkami 3 a 4 a ktoré sú zamerané na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 1 a v prípade potreby na zistenie protiprávneho charakteru vyšetrovaných činností; týmito vyšetrovaniami nie sú dotknuté právomoci príslušných orgánov členských štátov začať trestné konanie;
5.
„dotknutá osoba“ je akákoľvek osoba alebo hospodársky subjekt podozrivý zo spáchania podvodu, korupcie alebo akýchkoľvek iných protiprávnych činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie, a ktorá je preto predmetom vyšetrovania zo strany úradu;
6.
„hospodársky subjekt“ má význam, ktorý sa na tento pojem uplatňuje v nariadení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nariadení (Euratom, ES) č. 2185/96;
7.
„administratívne dohody“ sú dohody technického alebo operačného charakteru uzavreté úradom, ktorých zámerom môže byť predovšetkým uľahčiť spoluprácu a výmenu informácií medzi ich stranami a ktorými sa nevytvárajú dodatočné právne záväzky.
Článok 3
Externé vyšetrovania
1. Úrad uplatňuje právomoc prenesenú na Komisiu nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96 vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste v členských štátoch a v súlade s platnými dohodami o spolupráci a vzájomnej pomoci, ako aj v súlade so všetkými inými platnými právnymi nástrojmi, v tretích krajinách a na pôde medzinárodných organizácií.
V rámci svojej vyšetrovacej funkcie vykonáva úrad kontroly a inšpekcie podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 a podľa predpisov pre jednotlivé odvetvia uvedených v článku 9 ods. 2 uvedeného nariadenia v členských štátoch a v súlade s platnými dohodami o spolupráci a vzájomnej pomoci, ako aj v súlade so všetkými inými platnými právnymi nástrojmi, v tretích krajinách a na pôde medzinárodných organizácií.
2. Na zistenie, či došlo k podvodu, korupcii alebo akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o pridelení finančných prostriedkov alebo so zmluvou týkajúcou sa financovania zo strany Únie, môže úrad v súlade s ustanoveniami a postupmi ustanovenými nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96 vykonať kontroly a inšpekcie hospodárskych subjektov na mieste.
3. Počas kontrol a inšpekcií na mieste konajú zamestnanci úradu podľa uplatniteľného práva Únie v súlade s pravidlami a postupmi dotknutého členského štátu a s procesnými zárukami ustanovenými v tomto nariadení.
Na žiadosť úradu príslušný orgán dotknutého členského štátu poskytne zamestnancom úradu pomoc potrebnú na účinné plnenie ich úloh tak, ako je to stanovené v písomnom oprávnení uvedenom v článku 7 ods. 2. Ak si takáto pomoc vyžaduje oprávnenie od súdneho orgánu v súlade s vnútroštátnymi predpismi, požiada sa aj o takéto oprávnenie.
Dotknutý členský štát zabezpečí v súlade s nariadením (Euratom, ES) č. 2185/96, aby zamestnanci úradu mali za rovnakých podmienok ako jeho príslušné orgány a v súlade s jeho vnútroštátnym právom prístup ku všetkým informáciám a dokumentom týkajúcim sa vyšetrovaných skutočností, ktoré sú potrebné na účinné a efektívne vykonávanie kontrol a inšpekcií na mieste.
4. Členské štáty určia na účely tohto nariadenia útvar (ďalej len „koordinačný útvar pre boj proti podvodom“), ktorý bude zabezpečovať s úradom účinnú spoluprácu a výmenu informácií, a to aj informácií operačného charakteru. V relevantných prípadoch a v súlade s vnútroštátnym právom možno koordinačný útvar pre boj proti podvodom považovať na účely tohto nariadenia za príslušný orgán.
5. V priebehu externého vyšetrovania má úrad právo na prístup ku všetkým relevantným informáciám, a to aj k informáciám v databázach, súvisiacim s vyšetrovanými skutočnosťami, ktoré majú k dispozícii inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, a to v prípade, že je to nevyhnutné na potvrdenie, či došlo k podvodu, korupcii alebo akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie. Na tento účel sa uplatňuje článok 4 ods. 2 a 4.
6. V prípade, že má úrad pred prijatím rozhodnutia začať alebo nezačať externé vyšetrovanie k dispozícii informácie svedčiace o tom, že došlo k podvodu, korupcii alebo akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie, môže o tom informovať príslušné orgány dotknutých členských štátov a v prípade potreby aj príslušné útvary Komisie.
Bez toho, aby boli dotknuté predpisy pre jednotlivé sektory uvedené v článku 9 ods. 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95, zabezpečia príslušné orgány dotknutých členských štátov prijatie primeraných opatrení v súlade s vnútroštátnym právom, na ktorých sa úrad môže zúčastniť. Príslušné orgány dotknutých členských štátov na žiadosť informujú úrad o prijatých opatreniach a o svojich zisteniach na základe informácií uvedených v prvom pododseku tohto odseku.
Článok 4
Interné vyšetrovania
1. V oblastiach uvedených v článku 1 vykonáva úrad administratívne vyšetrovania v inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach (ďalej len „interné vyšetrovania“).
Tieto interné vyšetrovania sa vedú v súlade s podmienkami ustanovenými v tomto nariadení a v rozhodnutiach prijatých predmetnými inštitúciami, orgánmi, úradmi alebo agentúrami.
2. Za predpokladu, že sú splnené ustanovenia uvedené v odseku 1:
a)
má úrad právo na okamžitý a neoznámený prístup k akýmkoľvek relevantným informáciám, a to aj k informáciám v databázach, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, a do ich priestorov. Úrad je oprávnený kontrolovať účty inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr. Úrad môže vyhotoviť kópie a urobiť si výpisy z každého dokumentu alebo z obsahu každého nosiča údajov, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, a v prípade potreby zaistiť tieto dokumenty alebo údaje, aby sa vylúčilo akékoľvek riziko ich zmiznutia;
b)
môže úrad požadovať ústne aj písomné informácie od úradníkov, ostatných zamestnancov, členov inštitúcií alebo orgánov, riaditeľov úradov alebo agentúr, či zamestnancov, a to aj prostredníctvom vypočutia.
3. V súlade s ustanoveniami a postupmi ustanovenými v nariadení (Euratom, ES) č. 2185/96 môže úrad vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste v priestoroch hospodárskych subjektov, aby získal prístup k relevantným informáciám o skutočnostiach, ktoré sú predmetom interného vyšetrovania.
4. Ak zamestnanci úradu vykonávajú interné vyšetrovanie v priestoroch inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr, nahliadajú do dokumentov alebo žiadajú o informácie, ktorými tieto subjekty disponujú, informuje ich o týchto skutočnostiach. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 a 11, môže úrad informácie získané v priebehu interných vyšetrovaní kedykoľvek postúpiť dotknutým inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram.
5. Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry zavedú do praxe primerané postupy a prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie dôvernosti interných vyšetrovaní vo všetkých ich fázach.
6. Ak sa interným vyšetrovaním odhalí, že úradník, ostatný zamestnanec, člen inštitúcie alebo orgánu, riaditeľ úradu alebo agentúry alebo zamestnanec môže byť dotknutou osobou, oznámi sa to inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre, ku ktorým uvedená osoba patrí.
V prípadoch, ak nie je pri použití zvyčajných komunikačných kanálov možné zabezpečiť dôvernosť interného vyšetrovania, na prenos informácií používa úrad primerané alternatívne kanály.
Vo výnimočných prípadoch sa môže poskytnutie takýchto informácií odložiť na základe odôvodneného rozhodnutia generálneho riaditeľa, ktoré sa postúpi dozornému výboru po uzavretí vyšetrovania.
7. Rozhodnutie, ktoré majú prijať jednotlivé inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry, ako sa ustanovuje v odseku 1, zahŕňa najmä pravidlo týkajúce sa povinnosti úradníkov, ostatných zamestnancov, členov inštitúcií alebo orgánov, riaditeľov úradov alebo agentúr alebo zamestnancov spolupracovať s úradom a poskytovať mu informácie a zabezpečiť pri tom dôvernosť interného vyšetrovania.
8. V prípade, že má úrad pred prijatím rozhodnutia začať alebo nezačať interné vyšetrovanie k dispozícii informácie svedčiace o tom, že došlo k podvodu, korupcii alebo akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie, môže o tom informovať dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru. Dotknutá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra na žiadosť informuje úrad o všetkých prijatých opatreniach a o svojich zisteniach na základe takýchto informácií.
V prípade potreby úrad informuje aj príslušné orgány dotknutého členského štátu. V takomto prípade sa uplatňujú procesné požiadavky ustanovené v článku 9 ods. 4 druhom a treťom pododseku. Ak sa príslušné orgány rozhodnú, že v súlade s vnútroštátnym právom prijmú akékoľvek opatrenia na základe informácií, ktoré sa im poskytli, na žiadosť to oznámia úradu.
Článok 5
Začatie vyšetrovania
1. Generálny riaditeľ môže začať vyšetrovanie v prípade, že existuje dostatočné podozrenie, ktoré môže vychádzať aj z informácií poskytnutých akoukoľvek treťou stranou alebo z anonymných informácií, že bol spáchaný podvod, korupcia alebo akékoľvek iné protiprávne činy poškodzujúce finančné záujmy Únie. V rozhodnutí generálneho riaditeľa začať alebo nezačať vyšetrovanie sa zohľadnia priority vyšetrovacej politiky a ročný plán riadenia úradu stanovený v súlade s článkom 17 ods. 5. V tomto rozhodnutí sa zohľadní aj potreba efektívneho využívania zdrojov úradu a primeranosti použitých prostriedkov. Pokiaľ ide o interné vyšetrovania, malo by sa osobitne zohľadniť, ktorá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra, sa nachádza v najlepšom postavení na ich vedenie, a to najmä na základe: povahy skutočností, skutočného alebo možného finančného vplyvu prípadu a pravdepodobnosti súdnej dohry.
2. Začatie externých vyšetrovaní podlieha rozhodnutiu generálneho riaditeľa, ktorý koná z vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti dotknutého členského štátu alebo akejkoľvek inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry Únie.
Rozhodnutie začať interné vyšetrovanie prijíma generálny riaditeľ, ktorý koná z vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry, v rámci ktorej sa vyšetrovanie bude musieť viesť, alebo na základe žiadosti členského štátu.
3. Pokiaľ generálny riaditeľ zvažuje, či začať alebo nezačať interné vyšetrovanie na základe žiadosti uvedenej v odseku 2, a/alebo pokiaľ úrad vedie interné vyšetrovanie, dotknuté inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry nezačnú súbežné vyšetrovanie tých istých skutočností, ak sa s úradom nedohodnú inak.
4. Rozhodnutie začať alebo nezačať vyšetrovanie sa prijme do dvoch mesiacov od doručenia úradu žiadosti, ktorá je uvedená v odseku 2. Toto rozhodnutie sa bezodkladne oznámi členskému štátu, inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre, ktoré žiadosť podali. Rozhodnutie nezačať vyšetrovanie musí byť odôvodnené. Ak po uplynutí uvedenej lehoty dvoch mesiacov úrad neprijme žiadne rozhodnutie, považuje sa to za rozhodnutie úradu nezačať vyšetrovanie.
V prípade, že úradník, ostatný zamestnanec, člen inštitúcie alebo orgánu, riaditeľ úradu alebo agentúry alebo zamestnanec konajúci v súlade s článkom 22a služobného poriadku poskytne úradu informácie týkajúce sa podozrenia zo spáchania podvodu alebo podozrenia na nezrovnalosť, úrad je povinný informovať ho o rozhodnutí začať alebo nezačať vyšetrovanie vzhľadom na príslušné skutočnosti.
5. Ak sa generálny riaditeľ rozhodne nezačať interné vyšetrovanie, môže bezodkladne zaslať všetky relevantné informácie dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre, aby sa na ich základe mohli prijať primerané opatrenia v súlade s predpismi, ktoré sa na ne vzťahujú. V prípade potreby sa úrad dohodne s inštitúciou, orgánom, úradom alebo agentúrou na primeraných opatreniach na ochranu dôvernosti zdroja uvedených informácií a v prípade potreby požiada o poskytnutie informácií o prijatých krokoch.
6. Ak sa generálny riaditeľ rozhodne nezačať externé vyšetrovanie, môže bezodkladne zaslať všetky relevantné informácie príslušným orgánom dotknutého členského štátu, aby sa v súlade s jeho vnútroštátnymi predpismi mohli v relevantných prípadoch prijať primerané opatrenia. V prípade potreby úrad informuje aj dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru.
Článok 6
Prístup k informáciám v databázach pred začatím vyšetrovania
1. Ak je to nevyhnutné na posúdenie skutkového základu obvinenia, úrad má ešte pred začatím vyšetrovania právo na prístup k akýmkoľvek relevantným informáciám v databázach inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr. Toto právo na prístup sa uplatní v časovej lehote, ktorú určí úrad a ktorá je potrebná na urýchlené posúdenie obvinení. Pri uplatňovaní tohto práva na prístup úrad dodržiava zásady nevyhnutnosti a primeranosti.
2. Dotknutá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra v dobrej viere spolupracujú, pričom umožnia úradu získať všetky relevantné informácie za podmienok, ktoré sa vymedzia v rozhodnutiach prijatých podľa článku 4 ods. 1.
Článok 7
Vyšetrovací postup
1. Generálny riaditeľ riadi priebeh vyšetrovaní podľa potreby na základe písomných pokynov. Vyšetrovania vedú pod jeho vedením zamestnanci úradu, ktorých sám určí.
2. Zamestnanci úradu plnia svoje úlohy po predložení písomného oprávnenia, ktorým sa preukazuje ich totožnosť a funkcia. Toto oprávnenie vystavuje generálny riaditeľ a obsahuje predmet a účel vyšetrovania, právne základy na vedenie vyšetrovania a vyšetrovacie právomoci, ktoré z týchto základov vychádzajú.
3. Príslušné orgány členských štátov poskytnú v súlade s vnútroštátnymi predpismi zamestnancom úradu potrebnú pomoc, aby si mohli účinne plniť úlohy.
Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry zabezpečia, aby ich úradníci, ostatní zamestnanci, členovia, riaditelia a zamestnanci poskytli zamestnancom úradu potrebnú pomoc, aby si mohli účinne plniť úlohy.
4. Ak sa v rámci vyšetrovania spájajú externé a interné prvky, uplatňuje sa článok 3, respektíve článok 4.
5. Vyšetrovania sa vykonávajú nepretržite počas obdobia, ktoré musí byť primerané okolnostiam a zložitosti prípadu.
6. Keď sa vyšetrovaniami preukáže, že by mohlo byť vhodné prijať ochranné administratívne opatrenia na ochranu finančných záujmov Únie, úrad bezodkladne informuje dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru o prebiehajúcom vyšetrovaní. Poskytnuté informácie musia obsahovať:
a)
totožnosť dotknutého úradníka, ostatného zamestnanca, člena inštitúcie alebo orgánu, riaditeľa úradu alebo agentúry alebo zamestnanca, ako aj zhrnutie príslušných skutočností;
b)
každú informáciu, ktorá by mohla inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre pomôcť pri rozhodovaní o vhodnosti prijatia ochranných administratívnych opatrení s cieľom chrániť finančné záujmy Únie;
c)
akékoľvek osobitné opatrenia v záujme dôvernosti, ktoré sa odporúčajú najmä v prípadoch, v ktorých sa používajú vyšetrovacie opatrenia v právomoci vnútroštátneho justičného orgánu, alebo v prípade externého vyšetrovania v právomoci vnútroštátneho orgánu, a to v súlade s vnútroštátnymi predpismi platnými pre vyšetrovania.
Dotknutá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra môže kedykoľvek v úzkej spolupráci s úradom rozhodnúť prijať primerané ochranné opatrenia vrátane opatrení na zabezpečenie dôkazov, pričom o takomto rozhodnutí bezodkladne informuje úrad.
7. V prípade potreby je na príslušných orgánoch členských štátov, aby na žiadosť úradu prijali primerané ochranné opatrenia podľa vnútroštátneho práva, a to najmä opatrenia na zabezpečenie ochrany dôkazov.
8. Ak nemožno vyšetrovanie uzavrieť do 12 mesiacov po jeho začatí, generálny riaditeľ podá dozornému výboru po uplynutí uvedenej lehoty 12 mesiacov a potom každých šesť mesiacov správu, v ktorej uvádza príslušné dôvody a nápravné opatrenia, ktoré sa plánujú s cieľom urýchliť vyšetrovanie.
Článok 8
Povinnosť informovať úrad
1. Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry bezodkladne zašlú úradu všetky informácie týkajúce sa možných prípadov podvodu, korupcie alebo akýchkoľvek iných protiprávnych činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie.
2. Inštitúcie, orgány úrady a agentúry, ako aj príslušné orgány členských štátov, ak im to dovoľuje vnútroštátne právo, zašlú úradu na jeho žiadosť alebo z vlastnej iniciatívy všetky dokumenty alebo informácie, ktorými disponujú a ktoré sa týkajú prebiehajúceho vyšetrovania zo strany úradu.
3. Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, ako aj príslušné orgány členských štátov, ak im to dovoľuje vnútroštátne právo, zašlú úradu všetky ďalšie dokumenty alebo informácie, ktoré považujú za relevantné a ktoré majú k dispozícii, ak tieto materiály súvisia s bojom proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie.
Článok 9
Procesné záruky
1. Úrad v rámci svojich vyšetrovaní zhromažďuje dôkazy v prospech aj v neprospech dotknutej osoby. Vyšetrovania sa vedú objektívne a nestranne a v súlade so zásadou prezumpcie neviny a procesnými zárukami ustanovenými v tomto článku.
2. Úrad môže vypočuť dotknutú osobu alebo svedka kedykoľvek počas vyšetrovania. Každá vypočúvaná osoba má právo nevypovedať proti sebe.
Výzva na vypočutie sa dotknutej osobe zašle aspoň desať pracovných dní vopred. Táto lehota sa môže skrátiť na základe výslovného súhlasu dotknutej osoby alebo na základe riadne opodstatnených dôvodov týkajúcich sa naliehavosti vyšetrovania. V prípade spomenutom na poslednom mieste nesmie byť daná lehota menej ako 24 hodín. V uvedenej výzve sa uvedie zoznam práv dotknutej osoby, a to najmä práva na pomoc osoby, ktorú si sama vyberie.
Svedkovi sa výzva na vypočutie zasiela aspoň 24 hodín vopred. Táto lehota sa môže skrátiť na základe výslovného súhlasu svedka alebo na základe riadne opodstatnených dôvodov týkajúcich sa naliehavosti vyšetrovania.
Požiadavky uvedené v druhom a treťom pododseku sa nevzťahujú na výpovede, ktoré sa získavajú pri kontrolách a inšpekciách na mieste.
Ak sa v priebehu vypočúvania objavia dôkazy, že svedok môže byť dotknutou osobou, vypočúvanie sa ukončí. Bezodkladne sa uplatňujú procesné pravidlá uvedené v tomto odseku a v odsekoch 3 a 4. Takémuto svedkovi sa ihneď oznámia jeho práva v pozícii dotknutej osoby a na žiadosť sa mu poskytne kópia záznamu akýchkoľvek jeho predošlých výpovedí. Úrad nemôže použiť predošlé výpovede takejto osoby proti nej bez toho, aby jej najprv neposkytol možnosť sa k nim vyjadriť.
Úrad vypracuje správu z každého vypočúvania a vypočúvanej osobe umožní prístup k tejto správe, aby ju mohla vypočúvaná osoba buď potvrdiť, alebo k nej podať pripomienky. Úrad poskytne dotknutej osobe kópiu záznamu vypočúvania.
3. Hneď ako sa vyšetrovaním odhalí, že dotknutou osobou môže byť úradník, ostatný zamestnanec, člen inštitúcie alebo orgánu, riaditeľ úradu alebo agentúry alebo zamestnanec, táto skutočnosť sa mu oznámi, a to za predpokladu, že tým nie je dotknutý priebeh vyšetrovania alebo akékoľvek vyšetrovacie postupy patriace do kompetencie vnútroštátneho justičného orgánu.
4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 6 a článok 7 ods. 6, sa po ukončení vyšetrovania a pred vypracovaním záverov, v ktorých sa uvádza meno dotknutej osoby, tejto osobe poskytne príležitosť, aby sa vyjadrila k skutočnostiam, ktoré sa jej týkajú.
Na tento účel úrad zašle dotknutej osobe výzvu buď na písomné vyjadrenie, alebo na vypočutie zamestnancami určenými úradom. V takejto výzve sa uvedie zhrnutie skutočností, ktoré sa týkajú dotknutej osoby, a informácie vyžadované v článkoch 11 a 12 nariadenia (ES) č. 45/2001, ako aj lehota na predloženie vyjadrenia, ktorá nesmie byť kratšia ako desať pracovných dní od prijatia výzvy na vypočutie. Táto lehota sa môže skrátiť na základe výslovného súhlasu dotknutej osoby alebo na základe riadne opodstatnených dôvodov týkajúcich sa naliehavosti vyšetrovania. V záverečnej správe z vyšetrovania sa uvedú všetky takéto vyjadrenia.
V riadne odôvodnených prípadoch, ak je potrebné zachovať dôvernosť vyšetrovania alebo v ktorých sa používajú vyšetrovacie postupy, ktoré patria do kompetencie vnútroštátneho justičného orgánu, môže generálny riaditeľ rozhodnúť o odložení plnenia povinnosti vyzvať dotknutú osobu, aby sa vyjadrila k predmetným skutočnostiam.
V prípadoch uvedených v článku 1 ods. 2 prílohy IX k služobnému poriadku sa skutočnosť, že inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra neodpovie do jedného mesiaca na žiadosť generálneho riaditeľa o odloženie povinnosti vyzvať dotknutú osobu, aby sa vyjadrila k predmetným skutočnostiam, považuje za kladnú odpoveď.
5. Každá vypočúvaná osoba má právo používať ktorýkoľvek z úradných jazykov inštitúcií Únie. Od úradníkov alebo iných zamestnancov Únie však možno požadovať, aby používali niektorý z úradných jazykov inštitúcií Únie, ktorý ovládajú dôkladne.
Článok 10
Dôvernosť a ochrana údajov
1. Informácie postúpené alebo získané v priebehu externých vyšetrovaní v akejkoľvek forme sú chránené príslušnými ustanoveniami.
2. Informácie postúpené alebo získané v priebehu interných vyšetrovaní v akejkoľvek forme sú predmetom služobného tajomstva a sú chránené predpismi platnými pre inštitúcie Únie.
3. Dotknuté inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry zabezpečia, aby sa dodržiavala dôvernosť vyšetrovaní vedených úradom, ako aj legitímne práva dotknutých osôb, a aby sa v prípade začatia súdneho konania dodržali všetky vnútroštátne predpisy vzťahujúce sa na takéto konania.
4. Úrad môže v súlade s článkom 24 nariadenia (ES) č. 45/2001 vymenovať úradníka pre ochranu údajov.
5. Generálny riaditeľ zabezpečí, aby sa všetky informácie určené pre verejnosť podávali neutrálnym a nestranným spôsobom a aby sa pri ich zverejňovaní dodržiavala dôvernosť vyšetrovaní a zaistil súlad so zásadami uvedenými v tomto článku a v článku 9 ods. 1.
V súlade so služobným poriadkom sa zamestnanci úradu zdržia akéhokoľvek nepovoleného zverejnenia informácií, ktoré získali pri výkone služby, pokiaľ takéto informácie už neboli zverejnené alebo sprístupnené verejnosti, pričom sú uvedenou povinnosťou viazaní aj po ukončení zamestnaneckého pomeru.
Článok 11
Správa o vyšetrovaní a následné opatrenia prijaté po vyšetrovaní
1. Po uzavretí vyšetrovania úrad pod dohľadom generálneho riaditeľa vypracuje správu. Táto správa obsahuje informácie o právnom základe vyšetrovania, uskutočnených procesných krokoch, zistených skutočnostiach a ich predbežnej právnej kvalifikácii, odhadovanom finančnom vplyve týchto skutočností, dodržiavaní procesných záruk v súlade s článkom 9 a o záveroch vyšetrovania.
Pripájajú sa k nej odporúčania generálneho riaditeľa o tom, či je potrebné prijať opatrenia alebo nie. V týchto odporúčaniach sa v relevantných prípadoch uvedie akékoľvek disciplinárne, správne, finančné alebo justičné opatrenie zo strany inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr, ako aj príslušných orgánov dotknutých členských štátov, pričom sa špecifikujú predovšetkým odhadované sumy, ktoré sa majú nahradiť, a vymedzí predbežná právna kvalifikácia zistených skutočností.
2. Pri vypracúvaní takýchto správ a odporúčaní sa zohľadní vnútroštátne právo dotknutého členského štátu. Správy vypracované na takomto základe predstavujú prípustný dôkaz v správnych alebo súdnych konaniach členského štátu, v ktorých sa ich použitie ukáže ako nevyhnutné, rovnakým spôsobom a za rovnakých podmienok ako administratívne správy vypracované národnými administratívnymi inšpektormi. Tieto správy podliehajú takým istým pravidlám hodnotenia, aké sa uplatňujú na administratívne správy, ktoré vypracovali vnútroštátni administratívni inšpektori, a majú rovnakú dôkaznú silu ako tieto administratívne správy.
3. Správy a odporúčania vypracované po skončení externého vyšetrovania a akékoľvek príslušné súvisiace dokumenty sa v súlade s predpismi týkajúcimi sa externých vyšetrovaní zašlú príslušným orgánom dotknutých členských štátov a v prípade potreby príslušným útvarom Komisie.
4. Správy a odporúčania vypracované po internom vyšetrovaní a všetky príslušné súvisiace dokumenty sa zasielajú dotknutým inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram. Uvedené inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry prijímajú také opatrenia, a to najmä disciplinárnej alebo právnej povahy, ku ktorým ich oprávňujú výsledky interného vyšetrovania, a do lehoty stanovenej v odporúčaniach správy a na žiadosť úradu ho o nich informujú.
5. Ak sú v správe vypracovanej na základe interného vyšetrovania uvedené skutočnosti, ktoré by mohli viesť k trestnému stíhaniu, tieto informácie sa zašlú justičným orgánom dotknutého členského štátu.
6. Na žiadosť úradu mu príslušné orgány dotknutého členského štátu včas zašlú informácie o prípadných opatreniach prijatých po tom, ako generálny riaditeľ zaslal svoje odporúčania v súlade s odsekom 3 a úrad zaslal akékoľvek informácie v súlade s odsekom 5.
7. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, ak sa do ukončenia vyšetrovania nenašli dôkazy proti dotknutej osobe, generálny riaditeľ ukončí vyšetrovanie tejto osoby a do desiatich pracovných dní ju o tomto kroku informuje.
8. Ak informátor, ktorý poskytol úradu informácie vedúce k vyšetrovaniu alebo týkajúce sa ho, o to požiada, Úrad ho môže informovať o skončení vyšetrovania. Úrad však môže každú takúto žiadosť zamietnuť, ak sa domnieva, že by touto žiadosťou mohli byť dotknuté legitímne záujmy dotknutej osoby, účinnosť vyšetrovania a opatrení prijatých na jeho základe alebo akékoľvek požiadavky na dôvernosť.
Článok 12
Výmena informácií medzi Úradom a príslušnými orgánmi členských štátov
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 a 11 tohto nariadenia a ustanovenia nariadenia (Euratom, ES) č. 2185/96, môže úrad príslušným orgánom dotknutých členských štátov v primeranom čase zaslať informácie získané počas externých vyšetrovaní, aby mohli prijať zodpovedajúce opatrenia v súlade so svojím vnútroštátnym právom.
2. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 a 11, generálny riaditeľ zašle justičným orgánom dotknutého členského štátu informácie o skutočnostiach patriacich do právomoci vnútroštátneho justičného orgánu, ktoré úrad získal v priebehu interných vyšetrovaní.
V súlade s článkom 4 a bez toho, aby bol dotknutý článok 10, zašle generálny riaditeľ dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre aj informácie uvedené v prvom pododseku tohto odseku vrátane totožnosti dotknutej osoby, zistených skutočností a ich predbežnej právnej kvalifikácie, ako aj vrátane odhadovaného vplyvu týchto skutočností na finančné záujmy Únie.
Uplatňuje sa článok 9 odsek 4.
3. Bez toho, aby bolo dotknuté ich vnútroštátne právo, príslušné orgány dotknutého členského štátu informujú úrad včas, z vlastnej iniciatívy alebo na jeho žiadosť, o opatreniach, ktoré prijali na základe informácií, ktoré im boli poskytnuté podľa tohto článku.
4. Úrad môže poskytnúť dôkazy v konaniach pred vnútroštátnymi súdmi a tribunálmi v súlade s vnútroštátnym právom a služobným poriadkom.
Článok 13
Spolupráca úradu s Eurojustom a Europolom
1. V rámci svojho mandátu ochraňovať finančné záujmy Únie spolupracuje úrad v relevantných prípadoch s Eurojustom a s Európskym policajným úradom (Europol). Na uľahčenie uvedenej spolupráce uzavrie úrad v prípade potreby s Eurojustom a Europolom administratívne dohody. Takéto pracovné dohody sa môžu týkať výmeny operačných, strategických alebo technických informácií vrátane osobných údajov a utajovaných skutočností a na žiadosť aj správ o pokroku.
Keď to môže podporiť a posilniť koordináciu a spoluprácu medzi vnútroštátnymi vyšetrovacími orgánmi a orgánmi činnými v trestnom konaní alebo ak úrad postúpi príslušným orgánom členského štátu informácie, na základe ktorých vznikne dôvodné podozrenie, že došlo k podvodu, korupcii alebo akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie vo forme závažného trestného činu, zašle úrad príslušné informácie Eurojustu, a to v rámci mandátu Eurojustu.
2. Príslušným orgánom dotknutých členských štátov úrad včas oznámi, že zaslal Eurojustu alebo Europolu informácie, ktoré mu tieto orgány poskytli.
Článok 14
Spolupráca s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami
1. Úrad môže v prípade potreby uzavrieť administratívne dohody aj s príslušnými orgánmi v tretích krajinách a s medzinárodnými organizáciami. Úrad koordinuje svoju činnosť, ak je to vhodné, s príslušnými útvarmi Komisie a s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť, a to najmä pred uzavretím uvedených dohôd. Takéto dohody sa môžu týkať výmeny operačných, strategických alebo technických informácií, a na požiadanie aj správ o pokroku.
2. Úrad informuje príslušné orgány dotknutých členských štátov vopred, že zašle príslušným orgánom tretích krajín alebo medzinárodným organizáciám informácie, ktoré mu poskytli.
Úrad vedie v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001 záznamy o všetkých prenosoch osobných údajov vrátane dôvodov takéhoto prenosu.
Článok 15
Dozorný výbor
1. Dozorný výbor pravidelne monitoruje vykonávanie vyšetrovacej funkcie úradu s cieľom posilniť jeho nezávislosť pri riadnom plnení právomocí, ktoré mu boli zverené na základe tohto nariadenia.
Dozorný výbor predovšetkým monitoruje vývoj uplatňovania procesných záruk a trvanie vyšetrovaní vzhľadom na informácie poskytnuté generálnym riaditeľom v súlade s článkom 7 ods. 8.
Dozorný výbor poskytuje generálnemu riaditeľovi stanoviská, v relevantných prípadoch aj s odporúčaniami, týkajúce sa okrem iného zdrojov potrebných na vykonávanie vyšetrovacej funkcie úradu, jeho vyšetrovacích priorít a trvania vyšetrovaní. Tieto stanoviská poskytuje z vlastnej iniciatívy, na žiadosť generálneho riaditeľa alebo na žiadosť inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry, avšak bez zasahovania do výkonu prebiehajúcich vyšetrovaní.
Kópie stanovísk vydaných podľa tretieho pododseku sa poskytnú inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram.
V riadne odôvodnených situáciách môže dozorný výbor požiadať úrad o ďalšie informácie o vyšetrovaniach vrátane správ a odporúčaní o uzavretých vyšetrovaniach, avšak bez zasahovania do výkonu prebiehajúcich vyšetrovaní.
2. Dozorný výbor pozostáva z piatich nezávislých členov so skúsenosťami vo vyšších justičných alebo vyšetrovacích funkciách, alebo v porovnateľných funkciách, ktoré súvisia s oblasťou pôsobenia úradu. Vymenúvajú sa na základe vzájomnej dohody Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.
Rozhodnutie o vymenovaní členov dozorného výboru obsahuje aj rezervný zoznam potenciálnych členov, ktorí majú nahradiť členov dozorného výboru na zvyšok funkčného obdobia v prípade odstúpenia, úmrtia alebo trvalej neschopnosti niektorého z týchto členov vykonávať svoju funkciu.
3. Funkčné obdobie členov dozorného výboru trvá päť rokov a je neobnoviteľné. Na udržanie odbornej spôsobilosti dozorného výboru sa striedavo nahrádzajú traja a dvaja členovia.
4. Po uplynutí funkčného obdobia zostanú členovia dozorného výboru vo funkcii až do výmeny.
5. Ak člen dozorného výboru prestane spĺňať podmienky, ktorými sa riadi plnenie jeho úloh, alebo ak je vinný z vážneho zneužitia úradných právomocí, môžu ho Európsky parlament, Rada a Komisia vzájomnou dohodou zbaviť funkcie.
6. V súlade s platnými predpismi Komisie dostávajú členovia dozorného výboru denné príspevky a uhrádzajú sa im výdavky, ktoré im vznikli pri výkone funkcie.
7. Pri výkone svojej funkcie členovia dozorného výboru nevyhľadávajú ani neprijímajú pokyny od žiadnej vlády, ani od žiadnej inštitúcie, orgánu, úradu či agentúry.
8. Dozorný výbor vymenúva svojho predsedu. Prijíma vlastný rokovací poriadok, ktorý sa pred schválením predloží na informáciu Európskemu parlamentu, Rade a Komisii a európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov. Zasadnutia dozorného výboru sa zvolávajú na podnet jeho predsedu alebo generálneho riaditeľa. Výbor sa schádza najmenej 10-krát ročne. Dozorný výbor prijíma rozhodnutia väčšinou hlasov všetkých svojich členov. Jeho sekretariát zaisťuje úrad v úzkej spolupráci s dozorným úradom.
9. Dozorný výbor schvaľuje každý rok najmenej jednu správu o svojej činnosti, ktorá sa zaoberá najmä hodnotením nezávislosti úradu, uplatňovaním procesných záruk a trvaním vyšetrovaní. Takéto správy sa zasielajú Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Dvoru audítorov.
Dozorný výbor môže predkladať správy o výsledkoch vyšetrovaní úradu a o nadväzných opatreniach prijatých na základe týchto výsledkov Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Dvoru audítorov.
Článok 16
Výmena názorov s inštitúciami
1. Európsky parlament, Rada a Komisia sa raz ročne stretnú s generálnym riaditeľom, aby si na politickej úrovni vymenili názory o politike úradu týkajúcej sa metód predchádzania a boja proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie. Na tejto výmene názorov za zúčastní aj dozorný výbor. Prizvaní môžu byť aj zástupcovia Dvora audítorov, Eurojustu alebo Europolu, a to ad hoc na žiadosť Európskeho parlamentu, Rady, Komisie, generálneho riaditeľa alebo dozorného výboru.
2. Uvedená výmena názorov sa môže týkať:
a)
strategických priorít politík úradu v oblasti vyšetrovaní;
b)
stanovísk a správ o činnosti dozorného výboru ustanovených v článku 15;
c)
správ generálneho riaditeľa podľa článku 17 ods. 4 a v relevantných prípadoch všetkých ostatných správ inštitúcií týkajúcich sa mandátu úradu;
d)
rámca vzťahov medzi úradom a inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami;
e)
rámca vzťahov medzi úradom a príslušnými orgánmi členských štátov;
f)
vzťahov medzi úradom a príslušnými orgánmi tretích krajín, ako aj medzinárodnými organizáciami v rámci dohôd uvedených v tomto nariadení;
g)
účinnosti práce úradu, pokiaľ ide o plnenie jeho mandátu.
3. Všetky inštitúcie, ktoré sa zúčastňujú na výmene názorov, zabezpečia, aby táto výmena názorov nezasahovala do prebiehajúcich vyšetrovaní.
4. Inštitúcie, ktoré sa zúčastňujú na výmene názorov, zohľadnia pri svojej činnosti názory, ktoré počas danej výmeny odzneli. Generálny riaditeľ poskytne v správach uvedených v článku 17 ods. 4 informácie o prípadných opatreniach, ktoré úrad prijal.
Článok 17
Generálny riaditeľ
1. Na čele úradu stojí generálny riaditeľ. Generálneho riaditeľa vymenúva Komisia v súlade s postupom uvedeným v odseku 2. Funkčné obdobie generálneho riaditeľa je sedem rokov a je neobnoviteľné.
2. S cieľom vymenovať nového generálneho riaditeľa vyhlási Komisia výberové konanie prostredníctvom výzvy na podanie prihlášok v Úradnom vestníku Európskej únie. Táto výzva sa uverejní najneskôr 6 mesiacov pred ukončením mandátu súčasného generálneho riaditeľa. Hneď ako dozorný výbor schváli výberový postup Komisie, Komisia zostaví zoznam dostatočne kvalifikovaných kandidátov. Komisia po porade s Európskym parlamentom a Radou vymenuje generálneho riaditeľa.
3. Pri vykonávaní svojich úloh generálny riaditeľ v súvislosti so začatím a vykonávaním externých a interných vyšetrovaní alebo s vypracovaním správ po týchto vyšetrovaniach nevyhľadáva ani neprijíma pokyny od žiadnej vlády ani inštitúcie, orgánu, úradu či agentúry. Ak generálny riaditeľ konštatuje, že opatrenie prijaté Komisiou spochybňuje jeho nezávislosť, bezodkladne o tom informuje dozorný výbor a rozhodne sa, či podá žalobu proti Komisii na Súdnom dvore.
4. Generálny riaditeľ pravidelne podáva správy Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Dvoru audítorov o záveroch vyšetrovaní vykonaných úradom, prijatých opatreniach a problémoch, ktorým musel úrad čeliť, pričom rešpektuje dôvernosť týchto vyšetrovaní, legitímne práva dotknutých osôb a informátorov a v relevantných prípadoch aj vnútroštátne právo uplatniteľné na súdne konanie.
5. Generálny riaditeľ každý rok v kontexte ročného plánu riadenia určuje priority vyšetrovacej politiky úradu a pred ich uverejnením ich postúpi dozornému výboru.
Pravidelne informuje dozorný výbor o činnosti úradu, o výkone jeho vyšetrovacej funkcie a o nadväzných opatreniach prijatých na základe vyšetrovaní.
Generálny riaditeľ pravidelne informuje dozorný výbor:
a)
o prípadoch neplnenia odporúčaní generálneho riaditeľa;
b)
o prípadoch postúpenia informácií justičným orgánom členských štátov;
c)
o trvaní vyšetrovaní v súlade s článkom 7 ods. 8.
6. Generálny riaditeľ môže písomne poveriť za podmienok a v rozsahu, ktorý stanoví, výkonom niektorých svojich funkcií podľa článku 5, článku 7 ods. 2, článku 11 ods. 7 a článku 12 ods. 2 jedného alebo viacerých zamestnancov úradu.
7. Generálny riaditeľ zavedie do praxe vnútorný poradný a kontrolný postup vrátane preskúmania zákonnosti týkajúci sa okrem iného dodržiavania procesných záruk a základných práv dotknutých osôb, ako aj vnútroštátneho práva dotknutých členských štátov, a to najmä s odkazom na článok 11 ods. 2.
8. Generálny riaditeľ prijme usmernenia k vyšetrovacím postupom pre zamestnancov úradu. Tieto usmernenia musia byť v súlade s týmto nariadením a musia sa týkať okrem iného:
a)
vedenia vyšetrovaní;
b)
procesných záruk;
c)
podrobností vnútorných poradných a kontrolných postupov vrátane preskúmania zákonnosti;
d)
ochrany údajov.
Tieto usmernenia a akékoľvek ich úpravy sa prijímajú po tom, ako sa dozornému výboru poskytla príležitosť predložiť k nim pripomienky, a následne sa postúpia na informáciu Európskemu parlamentu, Rade a Komisii a taktiež na informáciu uverejnia na webovej stránke úradu v úradných jazykoch inštitúcií Únie.
9. Pred uložením akejkoľvek disciplinárnej sankcie voči generálnemu riaditeľovi sa Komisia poradí s dozorným výborom.
Uloženie disciplinárnej sankcie generálnemu riaditeľovi podlieha odôvodnenému rozhodnutiu, ktoré sa postupuje na informáciu Európskemu parlamentu, Rade a dozornému výboru.
10. Všetky odkazy na „riaditeľa“ úradu vo všetkých právnych textoch sa považujú za odkazy na generálneho riaditeľa.
Článok 18
Financovanie
Celková suma rozpočtových prostriedkov pridelených úradu vrátane dozorného výboru a jeho sekretariátu sa vyčlení v osobitnej rozpočtovej položke v rámci oddielu všeobecného rozpočtu Európskej únie týkajúceho sa Komisie a podrobne sa stanoví v prílohe k uvedenému oddielu.
Plán pracovných miest úradu vrátane sekretariátu dozorného výboru je pripojený k plánu pracovných miest Komisie.
Článok 19
Hodnotiaca správa
Komisia podá hodnotiacu správu o uplatňovaní tohto nariadenia Európskemu parlamentu a Rade do 2. októbra 2017. K tejto správe sa pripojí stanovisko dozorného výboru a uvedie sa v nej, či je potrebné toto nariadenie zmeniť a doplniť.
Článok 20
Zrušenie
Nariadenie (ES) č. 1073/1999 a nariadenie (Euratom) č. 1074/1999 sa týmto zrušujú.
Odkazy na zrušené nariadenia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vykladajú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
Článok 21
Nadobudnutie účinnosti a prechodné ustanovenia
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Článok 15 ods. 3 sa uplatňuje na funkčné obdobie členov dozorného výboru, ktorí sú vo funkcii k dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Okamžite po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia predseda Európskeho parlamentu vyžrebuje z členov dozorného výboru dvoch členov, ktorých funkčné obdobie sa odchylne od prvej vety článku 15 ods. 3 skončí po uplynutí 36 mesiacov. Ako náhrada za odstupujúcich členov sa automaticky vymenujú na funkčné obdobie piatich tokov dvaja noví členovia, a to na základe a v poradí podľa zoznamu uvedeného v článku 1 ods. 2 rozhodnutia Európskeho parlamentu, Rady a Komisie 2012/45/EÚ, Euratom z 23. januára 2012, ktorým sa vymenúvajú členovia dozorného výboru Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) (13). Títo noví členovia sú prvými dvomi osobami na uvedenom zozname.
3. Na funkčné obdobie úradujúceho generálneho riaditeľa sa v deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia uplatňuje tretia veta článku 17 ods. 1.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. septembra 2013