NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 907/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schválení účetní závěrky, jistoty a použití eura
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 8 odst. 1, článek 40, čl. 46 odst. 1, 2, 3 a 4, čl. 53 odst. 3, čl. 57 odst. 1, čl. 66 odst. 3, čl. 79 odst. 2, čl. 106 odst. 5 a 6 a článek 120 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanovuje základní ustanovení týkající se mimo jiné akreditace platebních agentur a koordinačních subjektů, povinností platebních agentur, pokud jde o veřejnou intervenci, finančního řízení a postupu schvalování, jistot a použití eura. V zájmu zajištění hladkého fungování nového právního rámce musí být přijata některá pravidla, která by doplnila ustanovení stanovená nařízením (EU) č. 1306/2013 v příslušných oblastech. Tato nová pravidla by měla nahradit stávající nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (2), (ES) č. 884/2006 (3), (ES) č. 885/2006 (4), (ES) č. 1913/2006 (5), (EU) č. 1106/2010 (6) a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 282/2012 (7), jež byla založena na nařízeních Rady, která již byla nahrazena nařízením (EU) č. 1306/2013. V zájmu jasnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006, (ES) č. 1913/2006, (EU) č. 1106/2010 a prováděcí nařízení (EU) č. 282/2012 měla být zrušena.
(2)
V souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. 1306/2013 by platební agentury měly být akreditovány členskými státy pouze tehdy, pokud splňují určitá minimální kritéria stanovená na úrovni Unie. Tato kritéria by se měla týkat čtyř základních oblastí: vnitřního prostředí, kontrolních činností, informací a komunikace a sledování. Členské státy by měly mít volnou ruku při stanovování dodatečných akreditačních kritérií s cílem zohlednit zvláštní vlastnosti platební agentury. Navíc by měla být stanovena prováděcí pravidla, pokud jde o kritéria pro akreditaci koordinačních subjektů uvedených v čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(3)
Opatření týkající se veřejné intervence lze financovat pouze tehdy, pokud byly dotyčné výdaje uskutečněny platebními agenturami, které členské státy určí jako odpovědné za určité povinnosti vztahující se k veřejné intervenci. Výkon úkolů týkajících se zejména řízení a kontroly intervenčních opatření s výjimkou platby podpor však může být v souladu s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1306/2013 delegován. Mělo by také být možné, aby tyto úkoly plnilo více agentur. Je mimo jiné třeba stanovit, že řízení některých opatření veřejného skladování lze na odpovědnost platební agentury svěřit třetím veřejným nebo soukromým subjektům. V důsledku toho je vhodné upřesnit působnost platebních agentur v této oblasti, upřesnit jejich povinnosti a stanovit, za jakých podmínek a podle jakých pravidel může být veřejným subjektům nebo soukromým třetím osobám svěřeno řízení některých opatření veřejného skladování. V tomto případě je rovněž třeba stanovit, že dotyčné subjekty musí jednat v rámci smlouvy, na základě obecných povinností a obecných zásad, které by měly být stanoveny.
(4)
Právní předpisy Unie v odvětví zemědělství obsahují v případě EZZF lhůty pro platbu podpor příjemcům, které musí členské státy dodržovat. Platby provedené mimo tyto lhůty je třeba považovat za nezpůsobilé pro financování Unií, a nemohou tedy být předmětem úhrady Komise, jak je uvedeno v článku 40 nařízení (EU) č. 1306/2013. Z analýzy opožděných plateb podpory členskými státy je patrné, že celá řada z nich vzniká v důsledku doplňkových kontrol prováděných členskými státy v souvislosti se spornými žádostmi, opravnými prostředky a dalšími vnitrostátními právními spory. V souladu se zásadou proporcionality by mělo být v souvislosti s výdaji stanoveno paušální rozpětí, v rámci něhož se v těchto případech nebude provádět snížení měsíčních plateb. Aby byl finanční dopad přizpůsoben v poměru ke zpoždění, k němuž při platbě došlo, je navíc třeba při překročení tohoto paušálního rozpětí stanovit, že Komise poměrně sníží platby Unie podle velikosti zjištěného překročení lhůty pro platby. Jak je uvedeno v právních předpisech Unie v odvětví zemědělství, platba podpor před prvním možným termínem pro platby nemůže být ospravedlněna ze stejných důvodů jako platba po posledním možném termínu pro platby. Na tyto předčasné platby tedy nelze uplatnit poměrné snížení. Měla by však být stanovena výjimka pro případy, kdy právní předpisy Unie v odvětví zemědělství umožňují platbu zálohy do určité maximální výše.
(5)
Komise má zasílat platby členským státům v měsíčních nebo jiných pravidelných intervalech na základě výkazů výdajů, které jí tyto státy předají. Měla by však zohlednit příjmy získané platebními agenturami pro rozpočet Unie. Je tedy třeba stanovit podmínky, za nichž se mají provádět určitá vyrovnání mezi výdaji a příjmy uskutečněnými v rámci EZZF a EZFRV.
(6)
Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet Unie schválen, čl. 16 odst. 2 třetí pododstavec nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8) stanoví, že platby lze uskutečňovat měsíčně podle kapitol až do výše jedné dvanáctiny prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Aby byly dostupné prostředky mezi členské státy rozděleny spravedlivě, je třeba v tomto případě stanovit, že měsíční platby v rámci EZZF a průběžné platby v rámci EZFRV budou představovat určité procento z výkazů výdajů předaných každým členským státem a že zůstatek nevyplacený během jednoho měsíce bude opětovně přidělen v rozhodnutích Komise o dalších měsíčních nebo průběžných platbách.
(7)
Použitelné směnné kurzy by měly být stanoveny v závislosti na tom, zda v právních předpisech v různých odvětvích zemědělství je či není vymezena rozhodná skutečnost. Aby členské státy, které nepřijaly euro, nepoužívaly jiný směnný kurz při zaúčtování zinkasovaných příjmů nebo podpor vyplacených příjemcům v jiné měně než euro na straně jedné a při sestavování výkazu výdajů platební agenturou na straně druhé, je třeba stanovit, že dotčené členské státy použijí ve svých výkazech výdajů týkajících se EZZF stejný směnný kurz jako kurz použitý při obdržení příjmů nebo při platbách příjemcům. Kromě toho, aby se zjednodušily administrativní formality související se zpětnými získáními, která se týkají více operací, je třeba stanovit jednotný směnný kurz při zaúčtování těchto zpětných získání.
(8)
Aby mohla Komise ověřit, že členské státy dodržují svoji povinnost chránit finanční zájmy Unie, a zajistit účinné uplatňování postupu schvalování souladu uvedeného v článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, měla by být stanovena ustanovení týkající se kritérií a metodiky pro provádění oprav. Měly by být definovány různé druhy oprav uvedené v článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 a měly by být stanoveny zásady týkající se toho, jak budou při určování částek oprav zohledňovány okolnosti každého případu. Kromě toho by měla být stanovena pravidla týkající se toho, jak budou částky, které členské státy získaly zpět od příjemců, připisovány ve prospěch fondů.
(9)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 se týká prověření obchodních dokumentů subjektů, které přijímají nebo provádějí platby, jež se přímo nebo nepřímo vztahují k systému financování EZZF, s cílem zjistit, zda byly transakce tvořící součást systému financování EZZF skutečně a řádně provedeny. Z provádění uvedeného nařízení je třeba vyloučit opatření, která jsou svou povahou nevhodná k následné kontrole formou prověření obchodních dokumentů, stejně jako opatření, která se týkají plateb, jež jsou buď spjaty s plochou, nebo nejsou spjaty s obchodními dokumenty, které je možné prověřit.
(10)
Mnohá ustanovení v nařízeních Unie týkajících se zemědělství vyžadují poskytnutí jistoty, aby byla zajištěna platba splatné částky, není-li splněna daná povinnost. Zkušenosti nicméně ukázaly, že tento požadavek je v praxi vykládán velmi rozdílnými způsoby. Aby se proto zabránilo nerovným podmínkám hospodářské soutěže, měly by být stanoveny podmínky platné pro tento požadavek.
(11)
Náklady na složení jistoty, které nese jak strana poskytující jistotu, tak příslušný orgán, mohou být neúměrné k výši částky, jejíž platba je jistotou zajišťována, pokud je tato částka nižší než určitá mezní hodnota. Příslušné orgány by tedy měly mít právo nevyžadovat jistotu na platbu částky nižší, než je tato mezní hodnota. Navíc je vhodné zplnomocnit příslušný orgán, aby nevyžadoval jistotu, pokud povaha osoby, u které je vyžadováno splnění povinnosti, činí uvedený požadavek zbytečným.
(12)
Příslušný orgán by měl mít právo nabídnutou jistotu odmítnout, pokud usoudí, že není dostatečná.
(13)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 zpřísnilo pravidla vyžadující složení jistoty, aby byla zajištěna platba splatné částky, není-li splněna daná povinnost. Uvedený jednotný horizontální právní rámec by měl být doplněn jednotnými pravidly týkajícími se vyšší moci a propadnutí nebo uvolnění jistoty. Nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (9) a nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (10) obsahují pravidla týkající se uvolnění a propadnutí jistot v oblasti dovozních a vývozních licencí a v systému vývozních náhrad. V uvedených odvětvích by se rovněž měla používat nová pravidla stanovená tímto nařízením. V zájmu jasnosti a právní jistoty by měla být příslušná ustanovení v nařízeních (ES) č. 376/2008 a (ES) č. 612/2009 zrušena.
(14)
V prováděcím nařízení (EU) č. 282/2012 se rozlišovalo mezi zásadními, vedlejšími a podřízenými požadavky a jen omezený počet nařízení Komise se týká pouze zásadních požadavků. Nesplnění požadavku mělo za následek plné nebo částečné propadnutí jistoty kryjící tento požadavek na základě složitých metod výpočtu, které byly příčinou zmatku. Při současném zohlednění zásady proporcionality je třeba, aby zjednodušený přístup týkající se propadnutí odpovídal praktické situaci, v níž povinnost buď nebyla splněna, nebo nebyla splněna včas, nebo důkaz o splnění povinnosti nebyl předložen ve stanoveném časovém rámci.
(15)
Mnohá ustanovení v právních předpisech Unie v odvětví zemědělství stanoví, že poskytnutá jistota propadne, pokud je zajištěná povinnost porušena, aniž nějakým způsobem rozlišuje mezi stupni závažnosti tohoto porušení. V zájmu rovného zacházení je vhodné zavést rozlišení mezi důsledky porušení jednotlivých povinností. Ve zvláštních případech by se zejména měla stanovit možnost propadnutí pouze části jistoty.
(16)
Nemělo by se rozlišovat mezi důsledky nesplnění povinností na základě toho, zda byla nebo nebyla poskytnuta záloha. V důsledku toho by se jistoty, pro které byly poskytnuty zálohy, měly řídit zvláštními pravidly.
(17)
Je nutné stanovit rozhodné skutečnosti pro směnné kurzy pro různé situace, ke kterým dochází v rámci právních předpisů v různých odvětvích zemědělství, aniž jsou dotčeny zvláštní definice nebo výjimky stanovené v předpisech pro příslušná odvětví na základě kritérií uvedených v čl. 106 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(18)
Pro všechny ceny či částky, které se mají stanovit v rámci obchodu se třetími zeměmi, je pro dosažení příslušného obchodního cíle nejvhodnější rozhodnou skutečností přijetí celního prohlášení. Totéž platí o vývozních náhradách a určování ceny ovoce a zeleniny při dovozu do Unie, na jejímž základě se dovážené produkty zařazují do společného celního sazebníku. Tato rozhodná skutečnost by tedy měla být přijata.
(19)
V případě produkčních náhrad je rozhodná skutečnost pro směnný kurz zpravidla spojena s vyřízením některých zvláštních formalit. V zájmu harmonizace pravidel by mělo být stanoveno, že rozhodnou skutečností je den, kdy jsou výrobky prohlášeny za dodané na požadované místo určení, pokud se takové místo určení požaduje, a ve všech ostatních případech den přijetí žádosti o platbu náhrady platební agenturou.
(20)
V případě podpory poskytnuté na množství produktu, který se uvádí na trh nebo má být použit zvláštním způsobem, je povinností, jež musí být pro účely poskytnutí podpory splněna, skutečnost, která zaručuje vhodné použití dotyčných produktů. Převzetí produktů příslušným hospodářským subjektem je předpokladem, který umožňuje příslušným orgánům provádět požadované kontroly nebo inspekce v účetnictví hospodářského subjektu a zaručuje jednotné zpracování souborů. Rozhodná skutečnost pro směnný kurz by tedy měla být stanovena ve vztahu k převzetí produktů.
(21)
V případě ostatních podpor udělovaných v odvětví zemědělství se situace může významně lišit. Podpory se nicméně vždy udělují na základě žádosti a ve lhůtách stanovených právními předpisy. Rozhodná skutečnost pro směnný kurz by v tomto případě proto měla být stanovena jako lhůta pro podání žádostí.
(22)
Pokud jde o podpory, podpůrná opatření a prémie v rámci odvětví vína, měla by být rozhodná skutečnost pro směnný kurz vázána podle situace na počáteční den hospodářského roku, dokončení některých úkonů nebo určité datum. Rozhodnou skutečnost, kterou je třeba vzít v úvahu, je tedy třeba přesně stanovit pro každou jednotlivou situaci.
(23)
Situace, které mají být pro stanovení rozhodné skutečnosti vzaty v úvahu, se v jednotlivých odvětvích velmi liší. Rozhodná skutečnost by tedy měla být stanovena v závislosti na konkrétní povaze jednotlivé situace a opatření, jež spadají do uvedených odvětví zemědělství, zejména v případě podpory v odvětví mléka a mléčných výrobků, projektu „Ovoce do škol“, odvětví cukru, opatření v oblasti propagace a některých opatření v rámci odvětví ovoce a zeleniny.
(24)
Pokud jde o částky strukturální nebo environmentální povahy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (11) a částky schválené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 (12), jejichž platby jsou zajištěny prostřednictvím programů rozvoje venkova schválených na základě nařízení (EU) č. 1305/2013, částky se stanovují pro hospodářský rok nebo kalendářní rok. Obchodního cíle je tedy dosaženo, je-li rozhodná skutečnost stanovena na příslušný rok. Z těchto důvodů by rozhodná skutečnost měla být stanovena na 1. leden roku, v němž se rozhoduje o poskytnutí podpory.
(25)
Pokud jde o zálohy a jistoty, jsou částky, jež se mají zaplatit, a zaručené částky stanoveny v eurech v souladu s právními předpisy v různých odvětvích zemědělství. Směnný kurz, který se pro tyto částky použije, tedy musí být blízko ke dni platby zálohy nebo ke dni složení jistot. Pokud se používají jistoty, musí jejich částka umožnit pokrytí všech rizik, pro něž byly složeny. Za těchto okolností by vymezení rozhodné skutečnosti pro směnný kurz mělo vycházet buď ze dne, kdy je stanovena částka zálohy nebo je složena jistota, anebo dne, kdy je záloha nebo jistota zaplacena.
(26)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1290/2005 (13) Komise automaticky zruší rozpočtový závazek na program rozvoje venkova na období 2007-2013, který nebyl použit, na konci druhého roku následujícího po roce, kdy byl rozpočtový závazek učiněn. Nařízením (EU) č. 1306/2013 se toto pravidlo mění tak, že rozpočtový závazek se automaticky zruší na konci třetího roku následujícího po roce, kdy byl rozpočtový závazek učiněn. V zájmu soudržnosti by se v programech rozvoje venkova na období 2007-2013 mělo i nadále používat pravidlo N+2 a v souvislosti s tím by mělo být vytvořeno přechodné pravidlo. Stejným způsobem by v rámci programů rozvoje venkova pro období 2007-2013 měly průběžné platby i nadále podléhat zohlednění celkové částky příspěvku z EZFRV poskytnuté na jednotlivé priority v rámci celého období, na něž se program vztahuje. Pro zajištění kontinuity řízení těchto programů je navíc třeba, aby tato přechodná pravidla platila od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PLATEBNÍ AGENTURY A DALŠÍ SUBJEKTY
Článek 1
Podmínky akreditace platebních agentur
1. Platební agentury uvedené v čl. 7 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 provádějící řízení a kontrolu výdajů poskytují, pokud jde o platby, které provádějí, a o sdělování a uchovávání informací, dostatečné záruky, že:
a)
způsobilost žádostí a v rámci rozvoje venkova postup přidělování podpory, jakož i jejich soulad s pravidly Unie jsou před schválením platby kontrolovány;
b)
provedené platby jsou správně a plně zaúčtovány;
c)
jsou prováděny kontroly stanovené právními předpisy Unie;
d)
požadované dokumenty jsou předloženy ve lhůtách a ve formě stanovené pravidly Unie;
e)
dokumenty jsou přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase, a to včetně elektronických dokumentů ve smyslu pravidel Unie.
2. Členské státy akreditují jako platební agentury úřady nebo subjekty, které splňují podmínky stanovené v odstavci 1. Aby mohla být platební agentura akreditována, musí mít navíc organizační strukturu a systém vnitřní kontroly splňující kritéria stanovená v příloze I (dále jen „akreditační kritéria“) týkající se
a)
vnitřního prostředí;
b)
kontrolních činností;
c)
informace a komunikace;
d)
sledování.
Členské státy mohou stanovit další akreditační kritéria s cílem zohlednit velikost, povinnosti a jiné specifické vlastnosti platební agentury.
Článek 2
Podmínky akreditace koordinačních subjektů
1. Je-li akreditována více než jedna platební agentura, rozhodne v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 dotčený členský stát prostřednictvím formálního aktu na ministerské úrovni o akreditaci koordinačního subjektu poté, co se ujistí, že organizační uspořádání uvedeného subjektu nabízí dostatečnou záruku toho, že je schopen plnit úkoly podle uvedeného článku.
2. Aby mohl být koordinační subjekt akreditován, musí mít fungující postupy zajišťující, že:
a)
výkazy pro Komisi vycházejí z informací z řádně schválených zdrojů;
b)
výkazy pro Komisi jsou před předáním náležitě schváleny;
c)
existuje náležitá auditní stopa podporující informace předávané Komisi;
d)
záznam o obdržených a předaných informacích je bezpečně uložen buď v papírové, nebo elektronické podobě.
Článek 3
Povinnosti platební agentury, pokud jde o veřejnou intervenci
1. Platební agentury uvedené v čl. 7 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 zajišťují řízení a kontrolu operací spojených s intervenčními opatřeními veřejného skladování, za které jsou odpovědné, za podmínek stanovených v příloze II tohoto nařízení a případně v právních předpisech v různých odvětvích zemědělství, zejména na základě minimálních procentních podílů kontrol, které jsou v uvedené příloze stanoveny.
Z tohoto titulu mohou platební agentury své pravomoci delegovat na intervenční agentury, které splňují podmínky stanovené v oddílu 1.C přílohy I tohoto nařízení, nebo intervenovat prostřednictvím jiných platebních agentur.
2. Aniž je dotčena jejich celková odpovědnost, pokud jde o veřejné skladování, mohou platební agentury nebo intervenční agentury:
a)
svěřit řízení některých opatření veřejného skladování fyzickým nebo právnickým osobám zajišťujícím skladování intervenčních zemědělských produktů (dále jen „skladovatelům“);
b)
pověřit prováděním některých specifických úkolů stanovených v právních předpisech v různých odvětvích zemědělství fyzické nebo právnické osoby.
Jestliže platební agentury svěří řízení skladovatelům, jak je uvedeno prvním pododstavci písm. a), mělo by toto řízení být prováděno v rámci smluv o skladování na základě závazků a obecných zásad vymezených v příloze III.
3. Povinnosti platebních agentur v oblasti veřejného skladování jsou zejména tyto:
a)
vést skladové účetnictví a finanční účty pro každý produkt, který je předmětem intervenčního opatření veřejného skladování, a to na základě operací, které realizují od 1. října jednoho roku do 30. září roku následujícího (toto období se označuje jako „účetní období“);
b)
průběžně aktualizovat seznam skladovatelů, s nimiž uzavřely smlouvu v rámci veřejného skladování. Tento seznam musí obsahovat odkazy umožňující přesnou identifikaci všech skladovacích míst, jejich kapacitu, počet skladových hal, chladíren nebo sil, jejich plány a schémata;
c)
zpřístupnit Komisi vzorové smlouvy používané pro veřejné skladování, pravidla vytvořená pro převzetí a skladování produktů a pro vyskladnění produktů ze skladišť skladovatelů, jakož i pravidla pro odpovědnost skladovatelů;
d)
vést centralizované elektronické skladové účetnictví zásob zahrnující všechna skladovacích místa, všechny produkty, všechna množství a jakosti různých produktů, kde u každého z nich je uvedena hmotnost (popřípadě hrubá a čistá hmotnost) nebo objem;
e)
uskutečňovat všechny operace týkající se skladování, uchovávání, dopravy nebo přemísťování intervenčních produktů v souladu s předpisy Unie a v souladu s vnitrostátními předpisy, aniž je dotčena odpovědnost kupujících, ostatních platebních agentur zasahujících v rámci operace nebo jakýchkoli dalších osob v tomto ohledu pověřených;
f)
v průběhu celého roku provádět kontroly na místech, kde jsou skladovány intervenční produkty, v nepravidelných intervalech a bez předchozího varování. Není-li tím ohrožen účel kontroly, je však přípustné předchozí ohlášení, jehož lhůta musí být omezena na nezbytné minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 24 hodin před zahájením kontroly;
g)
provádět každoroční inventarizaci v souladu s článkem 4.
Pokud v některém členském státě zajišťuje správu účtů veřejného skladování u jednoho nebo více produktů více platebních agentur, konsoliduje se skladové účetnictví a finanční účty podle písmen a) a d) na úrovni členského státu předtím, než dojde k předání odpovídajících informací Komisi.
4. Platební agentury činí veškerá opatření, aby zaručily:
a)
že produkty, na které se vztahují intervenční opatření Unie, jsou správně uchovávány, pomocí kontrol jakosti skladovaných produktů prováděných alespoň jednou ročně;
b)
neporušenost intervenčních zásob.
5. Platební agentury neprodleně informují Komisi:
a)
o případech, ve kterých prodloužení doby skladování některého produktu může vést k jeho znehodnocení;
b)
o množstevních ztrátách nebo znehodnocení produktu v důsledku přírodních katastrof.
Pokud dojde k situacím uvedeným v prvním pododstavci písm. a) a b), Komise přijme vhodné rozhodnutí:
a)
pokud jde o situace uvedené v prvním pododstavci písm. a), opatření v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 229 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (14);
b)
pokud jde o situace uvedené v prvním pododstavci písm. b), opatření v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 116 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
6. Platební agentury nesou veškeré finanční důsledky špatného uchovávání produktů, které jsou předmětem intervenčních opatření Unie, zejména vzniknou-li v souvislosti s nevhodnými metodami skladování. Aniž je dotčena možnost uplatnění nároků vůči skladovatelům, nesou platební agentury finanční odpovědnost za nedodržení svých závazků nebo povinností.
7. Platební agentura trvale zpřístupňuje zástupcům Komise a osobám pověřeným Komisí účty veřejného skladování a všechny dokumenty, smlouvy a evidence vytvořené nebo obdržené v rámci intervence, a to buď elektronicky, nebo v sídle platební agentury.
Článek 4
Inventární soupis
1. Platební agentury pořizují v průběhu každého účetního období u každého produktu, který je předmětem intervence Unie, inventární soupis.
Výsledky tohoto inventárního soupisu srovnají s účetními údaji. Zjištěné množstevní rozdíly a částky vyplývající z rozdílů v jakosti odhalených při kontrolách se zaúčtovávají podle pravidel přijatých podle čl. 46 odst. 6 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Pro účely odstavce 1 odpovídají chybějící množství vyplývající z normálních skladovacích operací rozdílu mezi teoretickými zásobami uvedenými v účetním inventárním soupisu na straně jedné a mezi fyzickými zásobami zjištěnými na základě inventárního soupisu podle odstavce 1 nebo účetními zásobami přetrvávajícími po vyčerpání fyzických zásob na skladě na straně druhé. Na tato chybějící množství se vztahují přípustné odchylky vymezené v příloze IV.
KAPITOLA II
FINANČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 5
Nedodržení posledního možného termínu pro platby
1. Co se týče Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), podle výjimek uvedených v čl. 40 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 a v souladu se zásadou proporcionality jsou výdaje uskutečněné po uplynutí platební lhůty způsobilé pro financování Unií za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 6 tohoto článku.
2. Jestliže výdaje uhrazené po uplynutí lhůty představují maximálně 5 % výdajů uhrazených s dodržením splatností a lhůt, žádné snížení měsíčních plateb se neuplatňuje.
Jestliže výdaje uhrazené po uplynutí lhůty přesahují hranici 5 %, snižuje se každý další výdaj uhrazený se zpožděním podle těchto pravidel:
a)
výdaje uhrazené v prvním měsíci následujícím po měsíci, v němž uplynula platební lhůta, se snižují o 10 %;
b)
výdaje uhrazené v druhém měsíci následujícím po měsíci, v němž uplynula platební lhůta, se snižují o 25 %;
c)
výdaje uhrazené v třetím měsíci následujícím po měsíci, v němž uplynula platební lhůta, se snižují o 45 %;
d)
výdaje uhrazené ve čtvrtém měsíci následujícím po měsíci, v němž uplynula platební lhůta, se snižují o 70 %;
e)
výdaje uhrazené po čtvrtém měsíci následujícím po měsíci, v němž uplynula platební lhůta, se snižují o 100 %.
3. Odchylně od odstavce 2 se pro přímé platby, na něž se vztahují stropy uvedené v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (15), uplatňují tyto podmínky:
a)
pokud pro platby pro kalendářní rok N provedené nejpozději dne 15. října roku N+1 nebylo zcela vyčerpáno rozpětí podle odst. 2 prvního pododstavce a zbylá část tohoto rozpětí překračuje 2 %, snižuje se tato zbylá část na 2 %;
b)
přímé platby jiné než platby podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (16) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (17), pro kalendářní rok N-1 a dřívější provedené během rozpočtového roku N+1 po uplynutí platební lhůty jsou způsobilé pro financování z EZZF pouze v případě, kdy celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku N+1, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne strop stanovený v příloze III nařízení (EU) č. 1307/2013 pro kalendářní rok N, v souladu s článkem 7 uvedeného nařízení;
c)
výdaje překračující limity uvedené v písm. a) nebo b) se sníží o 100 %.
Částky úhrad uvedené v čl. 26 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 se pro ověření dodržování podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) tohoto odstavce nezohledňují.
4. Komise použije jiné odstupňování, než jsou odstupňování stanovená v odstavcích 2 a 3, a/nebo nižší sazby pro snížení, popřípadě nulové sazby, jestliže se u některých opatření objeví zvláštní podmínky řízení, nebo když členské státy předloží oprávněná zdůvodnění.
Ustanovení prvního pododstavce se však neuplatní na výdaje překračující limit uvedený v odst. 3 písm. b).
5. Kontrola dodržování splatnosti se v rámci měsíčních plateb provádí během rozpočtového roku dvakrát:
a)
pro výdaje uhrazené do 31. července;
b)
pro výdaje uhrazené do 15. října.
Případná překročení, ke kterým dojde v srpnu, září a říjnu, jsou zohledněna v rozhodnutí o schválení účetní závěrky uvedeném v článku 51 nařízení (EU) č. 1306/2013.
6. Snížení podle uvedeného článku se použijí, aniž je tím dotčeno přijetí dalších rozhodnutí o schválení účetní závěrky, jak je uvedeno v článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 6
Nedodržení prvního možného termínu pro platby
Pokud jde o EZZF, pokud mohou členské státy zaplatit zálohu až do určité maximální výše před prvním možným termínem pro platby zakotveným v právních předpisech z jednotlivých odvětví zemědělství, považují se jakékoliv uhrazené výdaje překračující tuto maximální výši za výdaje uskutečněné před prvním možným termínem pro platby. V souladu s výjimkami uvedenými v čl. 40 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou však tyto výdaje způsobilé pro financování Unií po snížení o 10 %.
Článek 7
Vyrovnání platebními agenturami
1. V rozhodnutí o měsíčních platbách, které má být přijato podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, Komise uskuteční platbu zůstatku výdajů vykázaných každým členským státem, přičemž jsou tyto výdaje sníženy o částku účelově vázaných příjmů, které dotyčný členský stát zanesl do téhož výkazu výdajů. Toto vyrovnání odpovídá vybrání odpovídajících příjmů.
Položky závazků a položky plateb vytvořené účelově vázanými příjmy jsou uvolněny v okamžiku přidělení těchto příjmů do rozpočtových linií. Přidělení probíhá v momentě zaúčtování účelově vázaných příjmů, což je do dvou měsíců po přijetí výkazů předaných členskými státy v souladu s pravidly uvedenými v čl. 43 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Jestliže byly částky uvedené v čl. 43 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1306/2013 zadrženy před platbou podpory, které se týká nesrovnalost nebo nedbalost, jsou odečteny od odpovídajícího výdaje.
3. Částky příspěvků Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), které byly v rámci dotyčného programu rozvoje venkova zpětně získány od příjemců během každého referenčního období, se ve výkazu výdajů za uvedené období odečtou od částky, kterou má EZFRV uhradit.
4. Překračující nebo chybějící částky, které případně vyplynou ze schválení účetní závěrky provedeného v souladu s čl. 51 nařízení (EU) č. 1306/2013 a které mohou být znovu použity v rámci programu rozvoje venkova, se připočítávají k částce nebo se odečítají od částky příspěvku z EZFRV v prvním výkazu, který je sestaven po rozhodnutí o schválení účetní závěrky.
5. Financování z EZZF se rovná výdajům vypočítaným na základě informací oznámených platební agenturou po odečtení případných příjmů vyplývajících z intervenčních opatření potvrzených elektronickým systémem zavedeným Komisí a zahrnutých platební agenturou do výkazu výdajů.
Článek 8
Pozdní přijetí rozpočtu Unie
1. Pokud jde o EZZF, jestliže rozpočet Unie není schválen na začátku rozpočtového roku, jsou měsíční platby uvedené v článku 18 nařízení (EU) č. 1306/2013 poskytnuty ve výši procentní sazby z výkazů výdajů obdržených od každého členského státu, která je stanovena pro každou kapitolu výdajů, při dodržení mezí podle článku 16 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Komise zohlední zůstatek, který nebyl členským státům uhrazen, v rozhodnutích o následných úhradách.
2. Pokud jde o EZFRV, jestliže rozpočet Unie není schválen na začátku rozpočtového roku:
a)
průběžné platby uvedené v článku 36 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou poskytnuty poměrně k dostupným prostředkům ve výši procentní sazby z výkazů výdajů obdržených v rámci každého programu pro rozvoj venkova. Komise zohlední zůstatek, který nebyl členským státům uhrazen, v následných průběžných platbách;
b)
pokud jde o rozpočtové závazky uvedené v článku 33 nařízení (EU) č. 1306/2013, měly by první roční splátky po schválení programů na rozvoj venkova následovat v pořadí schválení uvedených programů. Prostředky na rozpočtové závazky pro následné roční splátky se přidělují v pořadí, v němž programy vyčerpaly své příslušné závazky. Komise může programům rozvoje venkova přidělit částečné roční závazky, pokud jsou dostupné prostředky na závazky omezené. Zbývající zůstatek pro tyto programy se přidělí na závazky, až budou k dispozici příslušné dodatečné prostředky.
Článek 9
Odklad měsíčních plateb
Poté, co Komise informuje příslušné členské státy, může členským státům odložit měsíční platby podle čl. 18 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jí sdělení uvedená v čl. 102 odst. 1 písm. c) bodech i) a ii) uvedeného nařízení nejsou doručena včas nebo obsahují nesrovnalosti, které vyžadují dodatečná ověření.
Článek 10
Pozastavení plateb v případě pozdního předložení
1. Pozastavení plateb podle článku 42 nařízení (EU) č. 1306/2013 se uplatní v případě opatření uvedených v příloze V tohoto nařízení.
2. Pokud jde o výdaje v rámci EZZF, uplatní se tyto sazby pro pozastavení plateb:
a)
pokud výsledky kontrol nebyly zaslány do 15. října, 1 % z výdajů, k nimž nebyly včas zaslány příslušné informace;
b)
pokud výsledky kontrol nebyly zaslány do 1. prosince, 1,5 % z výdajů, k nimž nebyly včas zaslány příslušné informace.
3. Pokud jde o výdaje v rámci EZFRV, uplatní se tyto sazby pro pozastavení plateb:
a)
pokud výsledky kontrol nebyly zaslány do 15. října, 1 % z výdajů, k nimž nebyly včas zaslány příslušné informace;
b)
pokud výsledky kontrol nebyly zaslány do 15. ledna, 1,5 % z výdajů, k nimž nebyly včas zaslány příslušné informace.
Článek 11
Směnný kurz pro sestavování výkazů výdajů
1. V souladu s čl. 106 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o EZZF, používají členské státy, které nepřijaly euro, pro sestavování svých výkazů výdajů stejný směnný kurz, který použily pro platby příjemcům nebo pro obdržené příjmy v souladu s kapitolou V a s právními předpisy v různých odvětvích zemědělství. Pro rozhodnutí o schválení účetní závěrky podle článků 51 a 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 použijí členské státy první směnný kurz stanovený Evropskou centrální bankou po datu přijetí uvedených rozhodnutí.
V jiných případech, než které jsou uvedeny v prvním pododstavci, zejména pokud jde o propagační programy schválené podle nařízení Rady (ES) č. 3/2008 (18), o propagační opatření v odvětví vína a o operace, pro které právní předpisy v různých odvětvích zemědělství neurčily rozhodnou skutečnost, použije se předposlední směnný kurz stanovený Evropskou centrální bankou před měsícem, v rámci kterého byly výdaje a účelově vázané příjmy vykázány.
2. Pokud jde o programy rozvoje venkova, použijí členské státy, které nepatří do eurozóny, na vypracování svých výkazů výdajů v eurech u každé operace týkající se platby nebo zpětného získání předposlední směnný kurz stanovený Evropskou centrální bankou před měsícem, během kterého jsou operace zaznamenány do účtů platební agentury.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A JINÉ KONTROLY
Článek 12
Kritéria a metodika provádění oprav v rámci schvalování souladu
1. Za účelem přijetí rozhodnutí podle čl. 52 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, který upravuje částky, které mají být vyloučeny z financování Unií, rozlišuje Komise mezi částkami nebo jejich částmi označenými jako neoprávněně vynaložené částky a částkami, na jejichž stanovení byly použity opravy na základě extrapolace či paušální částky.
Aby Komise stanovila částky, které mohou být vyloučeny z financování Unií, použije v případě, že zjistí, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s právními předpisy Unie, a pokud jde o EZFRV, v souladu s platnými právními předpisy Unie a členských států, svá vlastní zjištění a zohlední informace získané od členských států během postupu schvalování souladu provedeného v souladu s článkem 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Komise založí rozhodnutí o vyloučení na určení neoprávněně vynaložených částek, pouze pokud tyto lze částky určit při vynaložení přiměřeného úsilí. Pokud Komise nemůže určit neoprávněně vynaložené částky při vynaložení přiměřeného úsilí, mohou členské státy ve lhůtách stanovených Komisí během postupu schvalování souladu předložit údaje týkající se ověřování uvedených částek na základě přezkoumání všech jednotlivých případů, u nichž mohl být zjištěn nesoulad. Ověřování se týká všech výdajů uskutečněných v rozporu s platnými právními předpisy a hrazených z rozpočtu Unie. Předložené údaje musí zahrnovat všechny jednotlivé částky, které jsou nezpůsobilé z důvodu uvedeného nesouladu.
3. Pokud není možné určit neoprávněně vynaložené částky v souladu s odstavcem 2, může Komise stanovit částky, které mají být vyloučeny, použitím oprav na základě extrapolace. Aby mohla Komise určit příslušné částky, mohou členské státy ve lhůtách stanovených Komisí během postupu schvalování souladu předložit výpočet částky, která má být vyloučena z financování Unií, na základě statistické extrapolace výsledků kontrol provedených na reprezentativním vzorku těchto případů. Vzorek se vybere ze souboru, u něhož lze očekávat zjištěný nesoulad.
4. Aby Komise zohlednila výsledky předložené členskými státy, jak je uvedeno v odstavcích 2 a 3, musí být schopna:
a)
posoudit metody určování nebo extrapolace, které členské státy jasně popíší;
b)
zkontrolovat reprezentativnost vzorku uvedeného v odstavci 3;
c)
zkontrolovat obsah a výsledky určování nebo extrapolace;
d)
získat dostatečné a odpovídající důkazní informace týkající se podkladových údajů.
5. Při uplatňování odstavce 3 mohou členské státy využít kontrolních statistik platebních agentur potvrzených certifikačním subjektem nebo posouzení vypracovaného takovým subjektem a týkajícího se míry chybovosti v souvislosti s jeho auditem uvedeným v článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013 za předpokladu, že:
a)
Komise je spokojena s prací certifikačních subjektů, a to jak z hlediska strategie auditu, tak obsahu, rozsahu a kvality vlastní auditní činnosti;
b)
rozsah práce certifikačních subjektů je v souladu s rozsahem příslušného šetření týkajícího se schvalování souladu, zejména s ohledem na opatření nebo režimy;
c)
byla při posuzování zohledněna výše sankcí, které měly být uplatněny.
6. Jestliže nejsou splněny podmínky pro stanovení částek, které mají být vyloučeny z financování Unií, jak je uvedeno v odstavcích 2 a 3, nebo je povaha případu taková, že částky, které mají být vyloučeny, nemohou být určeny na základě uvedených odstavců, použije Komise vhodné opravy na základě paušální částky, přičemž vezme v úvahu povahu a závažnost porušení pravidel a svůj vlastní odhad rizika finanční újmy, jež byla Unii způsobena.
Míra opravy na základě paušální částky se stanoví s přihlédnutím zejména k druhu nesouladu, který byl zjištěn. Proto se rozlišuje mezi nedostatky v klíčových kontrolách a v kontrolách pomocných, a sice takto:
a)
klíčovými kontrolami se rozumí správní kontroly a kontroly na místě nezbytné k určení způsobilosti podpory a příslušného uplatňování snížení a sankcí;
b)
pomocnými kontrolami se rozumí všechny ostatní správní operace potřebné ke správnému zpracování žádostí.
Pokud se v rámci téhož postupu schvalování souladu zjistí různé případy nesouladu, jež by měly jednotlivě za následek různé opravy na základě paušální částky, uplatní se pouze nejvyšší míra opravy na základě paušální částky.
7. Při stanovení míry opravy na základě paušální částky Komise zvláště zohlední následující okolnosti prokazující větší závažnost nedostatků, které odhalují větší riziko vzniku ztráty pro rozpočet Unie:
a)
jedna nebo více klíčových kontrol se neuplatňuje nebo se uplatňuje tak špatně nebo tak zřídka, že jsou při určování způsobilosti žádosti nebo při předcházení nesrovnalostem považovány za neúčinné; nebo
b)
zjistí se tři nebo více nedostatků v rámci stejného kontrolního systému; nebo
c)
zjistí se, že členský stát neuplatňuje kontrolní systém nebo že toto uplatňování trpí vážnými nedostatky, a existují důkazy o častých nesrovnalostech a nedbalosti v boji proti nedovoleným nebo podvodným postupům; nebo
d)
vůči uvedenému členskému státu již byla uplatněna oprava za podobné nedostatky ve stejném odvětví, zohlední se však opravná nebo kompenzační opatření, která již členský stát přijal.
8. Pokud členský stát předloží určité objektivní skutečnosti, které nesplňují požadavky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, ale které prokazují, že maximální ztráta pro fondy představuje nižší částku, než jaká by vyplývala z uplatnění navrhované paušální částky, použije Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, nižší paušální částku.
9. Částky, které byly skutečně zpětně získány od příjemců a připsány fondu před příslušným datem a které Komise stanoví během postupu schvalování souladu, se odečtou od částky, kterou se Komise rozhodne vyloučit z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 13
Povinnost vyplývající z vymáhání neoprávněně vyplacených částek
Po dokončení vymáhání neoprávněně vyplacených částek uvedených v čl. 54 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 členský stát:
a)
připíše EZZF padesát procent zpětně získaných částek po odečtení nákladů na zpětné získávání, jak je uvedeno v článku 55 druhém pododstavci uvedeného nařízení;
b)
připíše EZFRV padesát procent částek buď zpětně získaných po uzavření programu rozvoje venkova, nebo zpětně získaných před uzavřením programu, které však nemohly být opětovně přiděleny v souladu s článkem 56 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 14
Kontrola operací
Systém kontroly stanovený v hlavě V kapitole III nařízení (EU) č. 1306/2013 se neuplatní na opatření uvedená v příloze VI tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
JISTOTY
ODDÍL 1
Oblast působnosti a používání pojmů
Článek 15
Oblast působnosti
Tato kapitola se vztahuje na všechny případy, kdy právní předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství stanoví jistotu, bez ohledu na to, zda je použit přímo pojem „jistota“.
Tato kapitola se nevztahuje na jistoty poskytnuté k zajištění platby dovozních a vývozních cel podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (19).
Článek 16
Pojmy používané v této kapitole
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„příslušným orgánem“ buď strana pověřená k přijetí jistoty, nebo strana pověřená k rozhodnutí podle příslušného nařízení, zda má být jistota uvolněna, nebo má propadnout;
b)
„blokovou jistotou“ jistota složená u příslušného orgánu, jejímž účelem je zajistit splnění více povinností;
c)
„příslušnou částí zajištěné částky“ část zajištěné částky odpovídající množství, pro které nebyl splněn požadavek.
ODDÍL 2
Požadavek jistoty
Článek 17
Odpovědná strana
Jistota se poskytuje stranou odpovědnou za platbu peněžní částky, nedojde-li ke splnění povinnosti, nebo jejím jménem.
Článek 18
Upuštění od požadavku jistoty
1. Příslušný orgán nemusí požadovat jistotu, je-li osoba odpovědná za plnění povinností:
a)
veřejnoprávní subjekt, který vykonává funkce orgánu veřejné moci; nebo
b)
soukromoprávní subjekt, který vykonává funkce uvedené v písmenu a) pod dohledem státu.
2. Příslušný orgán nemusí požadovat jistotu, pokud je výše zajištěné částky menší než 500 EUR. V takovém případě se dotyčná strana písemně zaváže k zaplacení částky ve stejné výši, jakou by činila jistota, pokud nesplní příslušnou povinnost.
Při uplatňování prvního pododstavce se hodnota jistoty vypočítá tak, aby v ní byly zahrnuty všechny příslušné povinnosti související se stejnou operací.
Článek 19
Podmínky vztahující se na jistoty
1. Příslušný orgán odmítne přijetí jistoty, kterou považuje za nepřiměřenou nebo nedostatečnou nebo takové, která neposkytuje krytí po dostatečně dlouhou dobu, nebo vyžaduje její nahrazení.
2. Při převodu hotovosti se jistota považuje za složenou až v okamžiku, kdy si je příslušný orgán jist, že má uvedenou částku k dispozici.
3. Šek s částkou, jejíž zaplacení zaručuje finanční instituce uznaná pro tento účel členským státem příslušného orgánu, se považuje za složení hotovosti. Příslušný orgán nemusí předložit tento šek k výplatě, dokud se neblíží konec lhůty, po kterou je za něj ručeno.
Jiný šek než šek podle prvního pododstavce představuje jistotu pouze tehdy, je-li si příslušný orgán jist, že má uvedenou částku k dispozici.
4. Všechny poplatky finančním institucím nese strana, která jistotu poskytuje.
5. Straně poskytující jistotu v hotovosti se nevyplácejí žádné úroky.
Článek 20
Použití eura
1. Jistoty se vyjadřují v eurech.
2. V případě, kdy je jistota přijata v členském státě, který nepřijal euro, se částka jistoty v eurech převádí na příslušnou národní měnu v souladu s ustanoveními kapitoly V. Závazek odpovídající jistotě a veškeré zadržené částky v případě nesrovnalostí nebo porušení pravidel se nadále stanoví v eurech.
Článek 21
Ručitel
1. Ručitel má oficiálně ohlášené místo pobytu v Unii nebo je zde usazen, a s výhradou ustanovení Smlouvy týkajících se volného pohybu služeb je schválen příslušným orgánem členského státu, ve kterém se jistota poskytuje. Ručitel se zavazuje písemnou zárukou.
2. Písemná záruka obsahuje alespoň:
a)
povinnost nebo v případě blokové jistoty druh(y) povinností, jejichž splnění je zajištěno zaplacením peněžní částky;
b)
nejvyšší částku, k jejímuž zaplacení se ručitel zavazuje;
c)
skutečnost, že ručitel se zavazuje společně a nerozdílně s osobou odpovědnou za splnění dané povinnosti zaplatit v mezích jistoty jakoukoli dlužnou částku do 30 dnů od žádosti příslušného orgánu, pokud jistota propadne.
3. Pokud již byla poskytnuta písemná bloková jistota, stanoví příslušný orgán postup, podle něhož se celá bloková jistota nebo její část přidělí na určitou konkrétní povinnost.
Článek 22
Uplatnění vyšší moci
Každá osoba odpovědná za povinnost krytou jistotou tvrdící, že nedodržení povinnosti je důsledkem vyšší moci, věrohodně prokáže příslušným orgánům, že se o případ vyšší moci jedná. Pokud příslušný orgán případ vyšší moci uzná, je povinnost zrušena výhradně za účelem uvolnění jistoty.
ODDÍL 3
Uvolnění a propadnutí jistot, které nejsou uvedeny v oddílu 4
Článek 23
Propadnutí jistot
1. Povinnost uvedená v čl. 66 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 týkající se provedení určitého úkonu nebo zdržení se určitého úkonu je zásadním požadavkem pro cíle nařízení, které ho stanoví.
2. Pokud povinnost není splněna a nebyla stanovena žádná lhůta pro její splnění, propadne jistota ve chvíli, kdy příslušný orgán zjistí, že nebyla splněna.
3. Pokud splnění povinnosti podléhá určité lhůtě a povinnost byla splněna po uplynutí této lhůty, jistota propadne.
V takovém případě propadne 10 % jistoty neprodleně a dále se uplatní dodatečný procentní podíl zbývajícího zůstatku takto:
a)
2 % za každý kalendářní den po uplynutí lhůty, pokud se povinnost týká dovozu produktů do třetí země;
b)
5 % za každý kalendářní den po uplynutí lhůty, pokud se povinnost týká produktů opouštějících celní území Unie.
4. Pokud je povinnost splněna včas a předložení důkazů o splnění podléhá pevně stanovené lhůtě, propadne jistota, kterou je povinnost kryta, za každý kalendářní den po uplynutí lhůty podle vzorce 0,2/stanovená lhůta ve dnech a s přihlédnutím k článku 25.
Pokud důkaz uvedený v prvním pododstavci spočívá v předložení použité nebo prošlé vývozní licence nebo v předložení důkazu o tom, že produkty opustily celní území Unie, propadá 15 % jistoty, pokud je uvedený důkaz předložen po uplynutí stanovené lhůty uvedené v prvním pododstavci, ale nejpozději 730. kalendářní den po uplynutí platnosti licence. Po uplynutí 730 kalendářních dnů propadá celá zbývající jistota.
Pokud důkaz uvedený v prvním pododstavci spočívá v předložení použité nebo prošlé vývozní licence se stanovením náhrady předem, propadá jistota takto:
a)
10 %, pokud je licence předložena v období mezi 61. a 90. kalendářním dnem po uplynutí doby platnosti licence;
b)
50 %, pokud je licence předložena v období mezi 91. a 120. kalendářním dnem po uplynutí doby platnosti licence;
c)
70 %, pokud je licence předložena v období mezi 121. a 150. kalendářním dnem po uplynutí doby platnosti licence;
d)
80 %, pokud je licence předložena v období mezi 151. a 180. kalendářním dnem po uplynutí doby platnosti licence;
e)
100 %, pokud je licence předložena po 180. kalendářním dni po uplynutí doby platnosti licence.
5. Částka jistoty, která má propadnout, se zaokrouhlí na nejbližší nižší celou částku v eurech nebo v příslušné národní měně.
Článek 24
Uvolnění jistot
1. Jakmile je příslušným způsobem stanoveným ve zvláštních předpisech Unie prokázáno, že povinnost byla dodržena, nebo jistota částečně propadla v souladu s čl. 66 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 a článkem 23 tohoto nařízení, jistota nebo případně její zbývající část se neprodleně uvolní.
2. Jistota se na žádost částečně uvolní, pokud byl důkaz vyžadovaný k tomuto účelu poskytnut pro část množství produktu za předpokladu, že tato část není nižší než minimální množství uvedené v nařízení vyžadujícím jistotu nebo, pokud takové nařízení neexistuje, podle předpisů členských států.
3. Pokud pro předložení nezbytných důkazů k uvolnění jistoty není stanovena žádná lhůta, činí tato lhůta 365 kalendářních dnů od uplynutí lhůty pro dodržení povinnosti, pro kterou byla jistota složena. Není-li lhůta pro dodržení povinnosti stanovena, činí lhůta pro předložení důkazů 365 kalendářních dnů ode dne, kdy byly splněny všechny povinnosti.
Lhůta podle prvního pododstavce nesmí přesáhnout 1 095 kalendářních dnů ode dne, kdy byla jistota přidělena ke konkrétní povinnosti.
Článek 25
Prahové hodnoty
1. Celková propadlá částka nesmí překročit 100 % příslušné části zajištěné částky.
2. Příslušný orgán může upustit od propadnutí částky nižší než 100 EUR za podmínky, že jsou podobná pravidla pro srovnatelné případy stanovena vnitrostátními právními nebo správními předpisy.
ODDÍL 4
Jistoty vztahující se k zálohám
Článek 26
Oblast působnosti
Ustanovení tohoto oddílu se vztahují na všechny případy, kdy zvláštní předpisy Unie stanoví, že může být před splněním povinnosti související s obdržením podpory nebo výhody poskytnuta záloha.
Článek 27
Uvolnění jistot
1. Jistota se uvolní:
a)
buď pokud byl prokázán konečný nárok na částku představující zálohu;
b)
nebo pokud byla záloha zvýšená o částku stanovenou zvláštními předpisy Unie vrácena.
2. Jestliže lhůta k prokázání nároku na konečné poskytnutí zálohy uplyne, aniž byl uvedený důkaz předložen, použije příslušný orgán neprodleně postup pro propadnutí jistoty.
Pokud tak však stanoví zvláštní předpisy Unie, může být tento důkaz předložen i po uplynutí lhůty proti částečnému vrácení jistoty.
KAPITOLA V
POUŽITÍ EURA
Článek 28
Vývozní náhrady a obchod se třetími zeměmi
1. U částek týkajících se dovozů a vývozních dávek, které jsou v právních předpisech Unie v oblasti společné zemědělské politiky stanoveny v eurech a členskými státy použitelné v národní měně, se přepočítací koeficient výslovně rovná kurzu použitelnému podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2913/92.
2. V případě vývozních náhrad stanovených v eurech a v případě cen a částek vyjádřených v eurech v rámci právních předpisů Unie v odvětví zemědělství, týkajících se obchodu se třetími zeměmi, je rozhodnou skutečností pro směnný kurz přijetí celního prohlášení.
3. Pro výpočet paušální dovozní hodnoty ovoce a zeleniny uvedené v čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (20) je pro účely určení vstupní ceny uvedené v čl. 137 odst. 1 uvedeného nařízení rozhodnou skutečností pro směnný kurz v případě reprezentativních cen používaných k výpočtu uvedené paušální hodnoty a částky snížení podle čl. 134 odst. 3 uvedeného nařízení den, k němuž se tyto reprezentativní ceny vztahují.
Článek 29
Produkční náhrady a zvláštní druhy podpory
1. V případě produkčních náhrad stanovených právními předpisy Unie v eurech je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den prohlášení o tom, že produkty byly dodány na místo určení, které je případně vyžadováno uvedenými právními předpisy. V případě, že se takové místo určení nepožaduje, je rozhodnou skutečností přijetí žádosti o platbu náhrady platební agenturou.
2. Aniž jsou dotčeny články 30 až 33, je v případě podpory udělované v závislosti na množství produktu, který je uváděn na trh nebo určen ke zvláštnímu použití, rozhodnou skutečností pro směnný kurz první úkon, jímž je po převzetí produktů dotčeným hospodářským subjektem zajištěno jejich vhodné použití a jejž je povinné v zájmu udělení podpory provést.
3. V případě podpory soukromého skladování je rozhodnou skutečností pro směnný kurz první den období, na něž se vztahuje podpora podle téže smlouvy.
4. Pro jiné podpory, než které uvádějí odstavce 2 a 3 tohoto článku a články 30 a 31, je rozhodnou skutečností pro směnný kurz lhůta k podání žádostí.
Článek 30
Odvětví vína
1. Rozhodnou skutečností pro směnný kurz je první den hospodářského roku, v němž se poskytuje podpora na:
a)
restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 46 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
vytvoření vzájemných fondů podle článku 48 nařízení (EU) č. 1308/2013;
c)
pojištění sklizně podle článku 49 nařízení (EU) č. 1308/2013.
2. V případě podpor vyplácených na dobrovolnou nebo povinnou destilaci vedlejších produktů vinifikace podle článku 52 nařízení (EU) č. 1308/2013 je rozhodnou skutečností pro směnný kurz první den hospodářského roku, v němž je vedlejší produkt dodán.
3. V případě investic uvedených v článku 50 nařízení (EU) č. 1308/2013 a inovací v odvětví vína uvedených v článku 51 nařízení (EU) č. 1308/2013 je rozhodnou skutečností pro směnný kurz 1. leden roku, v jehož průběhu je přijato rozhodnutí o poskytnutí podpory.
4. V případě zelené sklizně podle článku 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den, kdy zelená sklizeň proběhne.
Článek 31
Částky a platby v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. V případě podpory pro poskytování některých mléčných výrobků žákům uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 657/2008 (21) je rozhodnou skutečností pro směnný kurz první den období, na něž se vztahuje žádost o podporu podle článku 11 uvedeného nařízení.
2. V případě platby dávky uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 595/2004 (22) je na dané dvanáctiměsíční období ve smyslu části II hlavy I kapitoly III nařízení Rady (EU) č. 1234/2007 (23) rozhodnou skutečností pro směnný kurz 1. duben, který následuje po příslušném období.
3. V případě dopravních nákladů uvedených v čl. 30 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 1272/2009 (24) je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den obdržení platné nabídky příslušným orgánem.
Článek 32
Částky a platby podpory spojené s prováděním projektu Ovoce do škol
Pro podporu na poskytování ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce, zeleniny a banánů dětem, uvedenou v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 288/2009 (25), je rozhodnou skutečností pro směnný kurz 1. leden předcházející období uvedenému v čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 33
Minimální cena cukrové řepy, dávka z přebytku a výrobní dávka v odvětví cukru
V případě výrobní dávky cukru, minimální ceny cukrové řepy a dávky z přebytku uvedených v daném pořadí v článcích 128, 135 a 142 nařízení (EU) č. 1308/2013 je rozhodnou skutečností pro směnný kurz 1. říjen hospodářského roku, k němuž se tyto ceny a částky vztahují nebo k němuž se vyplácejí.
Článek 34
Částky strukturální nebo environmentální povahy a režijní náklady operačních programů
1. V případě částek uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1305/2013, jakož i částek vztahujících se k opatřením schváleným podle nařízení (ES) č. 1698/2005, jejichž platby příjemcům jsou úkolem programů rozvoje venkova schválených podle nařízení (EU) č. 1305/2013, je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den 1. ledna roku, v němž je přijato rozhodnutí o poskytnutí podpory.
Je-li však podle předpisů Unie platba částek uvedených v prvním pododstavci rozložena rovnoměrně na dobu několika let, je rozhodnou skutečností pro směnný kurz pro každou z ročních splátek 1. leden roku, k němuž je dotyčná splátka vyplacena.
2. V případě částek uvedených v příloze IX bodě 2 písm. a) prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011, jejichž účelem je uhradit režijní náklady týkající se jmenovitě provozních fondů nebo operačních programů uvedených v článcích 32 a 33 nařízení (EU) č. 1308/2013, je rozhodnou skutečností pro směnný kurz 1. leden roku, k němuž se tyto náklady vztahují.
Článek 35
Částky spojené se schválením poskytnutí vnitrostátní finanční podpory organizacím producentů v odvětví ovoce a zeleniny a s částečným uhrazením této vnitrostátní finanční podpory
1. V případě žádosti o schválení poskytnutí vnitrostátní finanční podpory podle článku 35 nařízení (EU) č. 1308/2013 je rozhodnou skutečností lhůta pro podání žádosti Komisi stanovená v čl. 92 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011.
2. V případě uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií podle článku 95 nařízení (EU) č. 543/2011 je rozhodnou skutečností pro směnný kurz lhůta, ve které organizace producentů v souladu s čl. 69 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 podají žádosti o podporu příslušným orgánům členských států.
Článek 36
Ostatní částky a ceny
V případě jiných cen nebo částek, než které jsou uvedeny v článcích 28 až 35, nebo částek spojených s těmito cenami, jež se v právních předpisech Unie vyjadřují v eurech nebo se v eurech vyjadřují v rámci nabídkového řízení, je rozhodnou skutečností den, jímž dochází k jednomu z těchto právních aktů:
a)
v případě koupí obdržení platné nabídky;
b)
v případě prodejů obdržení platné nabídky;
c)
v případě stažení z trhu produktů v odvětví ovoce a zeleniny den stažení z trhu;
d)
v případě nesklízení a zelené sklizně v odvětví ovoce a zeleniny den, kdy proběhne zelená sklizeň nebo nesklízení;
e)
v případě nákladů na dopravu, zpracování nebo veřejné skladování a částek přidělených na výzkum, které byly stanoveny v nabídkovém řízení, poslední den pro předložení nabídek;
f)
v případě zaznamenávání cen, částek nebo nabídek na trhu den, kdy je cena, částka nebo nabídka zaznamenána;
g)
v případě sankcí za nedodržení zemědělských právních předpisů den aktu, jímž příslušný orgán zjišťuje tuto skutečnost;
h)
v případě obratu nebo částek vztahujících se k objemu produkce začátek referenčního období stanoveného právními předpisy v odvětví zemědělství.
Článek 37
Platba záloh
V případě záloh je rozhodnou skutečností pro směnný kurz rozhodná skutečnost použitelná na cenu nebo částku, k níž se záloha vztahuje, pokud k této skutečnosti došlo do doby, než je vyplacena záloha, nebo v jiných případech den stanovení výše zálohy v eurech, nebo nedošlo-li k tomu, den výplaty zálohy. Rozhodná skutečnost pro směnný kurz se použije na zálohy, aniž je dotčeno použití rozhodné skutečnosti pro celkovou dotyčnou cenu nebo částku na tuto cenu či částku.
Článek 38
Jistoty
V případě jistot je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den složení jistoty.
Použijí se však tyto výjimky:
a)
v případě jistot vztahujících se k zálohám je rozhodnou skutečností pro směnný kurz rozhodná skutečnost vymezená pro částku zálohy v případě, že k této skutečnosti došlo do doby, než je složena jistota;
b)
v případě jistot vztahujících se k předložení nabídek je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den předložení nabídky;
c)
v případě jistot vztahujících se k provedení nabídek je rozhodnou skutečností pro směnný kurz den uzávěrky nabídkového řízení.
Článek 39
Kontrola operací
Částky v eurech uváděné v hlavě V kapitole III nařízení (EU) č. 1306/2013 se podle potřeby přepočítávají na národní měny za použití směnných kurzů platných k prvnímu pracovnímu dni roku, ve kterém začíná kontrolní období, a zveřejněných v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Článek 40
Určení směnného kurzu
Pokud je rozhodná skutečnost stanovena podle právních předpisů Unie, je směnným kurzem, jenž se má použít, kurz naposledy stanovený Evropskou centrální bankou (ECB) před prvním dnem měsíce, kdy k rozhodné skutečnosti došlo.
V těchto případech je však směnným kurzem, jenž se má použít:
a)
v případech uvedených v čl. 28 odst. 2 tohoto nařízení, v nichž je rozhodnou skutečností pro směnný kurz přijetí celního prohlášení, kurz uvedený v čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92;
b)
v případě intervenčních výdajů uskutečněných v souvislosti s veřejným skladováním kurz vyplývající z použití čl. 3 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 906/2014 (26);
c)
v případě minimální ceny cukrové řepy uvedené v článku 33 tohoto nařízení průměrný kurz stanovený Evropskou centrální bankou (ECB) na měsíc předcházející rozhodné skutečnosti.
KAPITOLA VI
Závěrečné ustanovení
Článek 41
Přechodná ustanovení
1. Pokud platební agentura akreditovaná v souladu s nařízením (EU) č. 1290/2005 přijme odpovědnost za výdaje, za něž předtím odpovědnost nenesla, je v souvislosti s novými odpovědnostmi akreditována do 1. ledna 2015.
2. Opatření uvedená v příloze nařízení (ES) č. 1106/2010 nepodléhají systému kontroly stanovenému v hlavě V kapitole III nařízení (EU) č. 1306/2013 za účelem kontroly týkající se výdajů před rozpočtovým rokem 2014.
3. Pokud se ve zvláštních právních předpisech odkazuje na zásadní, vedlejší nebo podřízené požadavky podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 282/2012, použije se čl. 23 odst. 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
4. Pro programy rozvoje venkova uvedené v článku 15 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 platí, že:
a)
ustanovení čl. 38 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 se použijí pro rozpočtové závazky, které nebyly použity do 31. prosince druhého roku následujícího po roce, kdy byl rozpočtový závazek učiněn. V článku 38 uvedeného nařízení se odkazy na rok N+3 považují za odkazy na rok N+2;
b)
průběžné platby provedené Komisí, jak je uvedeno v čl. 36 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, nesmí překročit celkovou částku příspěvku z EZFRV poskytnutou na jednotlivé priority v rámci celého období, na něž se příslušný program vztahuje;
c)
pro účely uplatňování článků 37 a 38 nařízení (EU) č. 1306/2013 je konečným datem způsobilosti výdajů datum stanovené v čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
5. Pro účely uplatňování čl. 54 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se v případech, které byly nebo budou oznámeny Komisi za rozpočtové roky 2013 a 2014 podle čl. 6 písm. h) nařízení Komise (ES) č. 885/2006, rozpočtový rok prvotního zjištění nesrovnalosti ve smyslu článku 35 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 nadále zohledňuje. V případech, kdy prvotní zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem neproběhlo před 16. říjnem 2014, se použijí ustanovení čl. 54 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud jde o EZFRV, pro účely schvalování účetních závěrek v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 1306/2013 se použijí ustanovení čl. 54 odst. 2 uvedeného nařízení počínaje schvalováním účetních závěrek za rozpočtový rok 2014.
Článek 42
Změna nařízení (ES) č. 376/2008
Ustanovení čl. 34 odst. 6 a 7 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 se zrušují.
Tato ustanovení se však nadále použijí pro jistoty, které byly platně složeny podle uvedeného nařízení před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Článek 43
Změna nařízení (ES) č. 612/2009
Ustanovení čl. 47 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 se zrušují.
Tato ustanovení se však nadále použijí pro jistoty, které byly platně složeny podle uvedeného nařízení před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Článek 44
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006, (ES) č. 1913/2006, (EU) č. 1106/2010 a prováděcí nařízení (EU) č. 282/2012.
V tomto ohledu se však stanoví, že:
a)
ustanovení prováděcího nařízení (EU) č. 282/2012 se nadále použijí pro jistoty, které byly platně složeny podle uvedeného nařízení před vstupem tohoto nařízení v platnost;
b)
článek 4 nařízení (ES) č. 883/2006 se nadále použije pro výdaje uskutečněné do 15. října 2014;
c)
článek 11 a kapitola III nařízení (ES) č. 885/2006 se nadále použijí do 31. prosince 2014.
Článek 45
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 41 odst. 4 se použijí od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 907/2014
z 11. marca 2014,
ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013, pokiaľ ide o platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, zábezpeky a používanie eura
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 1, článok 40, článok 46 ods. 1, 2, 3, 4, článok 53 ods. 3, článok 57 ods. 1, článok 66 ods. 3, článok 79 ods. 2, článok 106 ods. 5 a 6 a článok 120,
keďže:
(1)
Nariadením (EÚ) č. 1306/2013 sa stanovili základné ustanovenia týkajúce sa okrem iného akreditácie platobných agentúr a koordinačných orgánov, povinností platobných agentúr, pokiaľ ide o verejnú intervenciu, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, zábezpeky a používanie eura. S cieľom zabezpečiť plynulé fungovanie nového právneho rámca sa musia prijať niektoré pravidlá, ktoré doplnia ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 v príslušných oblastiach. Nové pravidlá by mali nahradiť existujúce nariadenia Komisie (ES) č. 883/2006 (2), (ES) č. 884/2006 (3), (ES) č. 885/2006 (4), (ES) č. 1913/2006 (5), (EÚ) č. 1106/2010 (6) a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 282/2012 (7), ktoré boli založené na nariadeniach Rady, ktoré nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 už nahradilo. V záujme zrozumiteľnosti a právnej istoty by sa nariadenia (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006, (ES) č. 1913/2006, (EÚ) č. 1106/2010 a (EÚ) č. 282/2012 mali zrušiť.
(2)
V súlade s článkom 7 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 by členské štáty mali akreditovať platobné agentúry, iba ak spĺňajú určité minimálne kritériá stanovené na úrovni Únie. Uvedené kritériá by sa mali vzťahovať na štyri základné oblasti: vnútorné prostredie, kontrolné činnosti, informácie a komunikáciu a monitorovanie. Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť dodatočné akreditačné kritériá, aby zohľadnili všetky osobitné prvky platobnej agentúry. Okrem toho by sa mali stanoviť pravidlá, pokiaľ ide o kritériá akreditácie koordinačných orgánov podľa článku 7 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
(3)
Verejné intervenčné opatrenia sa môžu financovať iba v prípade, ak príslušné výdavky vynaložili platobné agentúry, ktoré určili členské štáty za zodpovedné za určité povinnosti, pokiaľ ide o verejnú intervenciu. Vykonávanie úloh súvisiacich najmä s riadením a kontrolou intervenčných opatrení, s výnimkou platieb pomoci, však môže byť delegované v súlade s článkom 7 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. Tieto úlohy by mali mať možnosť vykonávať aj viaceré platobné agentúry. Takisto by sa malo stanoviť, aby sa riadením určitých opatrení verejného skladovania mohli poveriť tretie strany, verejné alebo súkromné subjekty, v zodpovednosti platobnej agentúry. Preto je vhodné spresniť rozsah zodpovednosti platobných agentúr v tejto súvislosti, spresniť ich povinnosti a určiť, za akých podmienok a podľa akých pravidiel môže byť riadenie určitých opatrení verejného skladovania zverené tretím stranám, či už verejným, alebo súkromným subjektom. V tomto prípade by sa malo uviesť, že dotknuté subjekty musia konať podľa zmluvy na základe všeobecných povinností a zásad, ktoré by sa mali stanoviť.
(4)
Právne predpisy Únie v oblasti poľnohospodárstva obsahujú v súvislosti s Európskym poľnohospodárskym záručným fondom (EPZF) lehoty na vyplatenie pomoci príjemcom, ktoré musia členské štáty dodržať. Platby, ktoré sa nevykonajú v uvedených lehotách, sa majú považovať za neoprávnené na platby Únie, a preto nemôžu byť predmetom úhrady zo strany Komisie, ako je stanovené v článku 40 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. Z analýzy neskorých platieb pomoci členskými štátmi vyplynulo, že dôvodom mnohých neskorých platieb sú dodatočné kontroly zo strany členských štátov súvisiace so spornými žiadosťami, s prípadmi odvolania a inými vnútroštátnymi právnymi spormi. V súlade so zásadou proporcionality by sa malo stanoviť fixné rozpätie týkajúce sa výdavkov, v rámci ktorého sa v týchto prípadoch nebudú uplatňovať zníženia mesačných platieb. Okrem toho by sa s cieľom regulovať finančný vplyv úmerne k oneskoreniu pri platbe malo stanoviť, že Komisia po prekročení tohto rozpätia proporčne zníži platby Únie podľa trvania zaznamenaného oneskorenia platieb. Platby pomoci pred najskorším možným termínom platby nemožno na základe právnych predpisov Únie v poľnohospodárskej oblasti odôvodniť rovnako ako platby po poslednom možnom termíne platby. Preto by sa nemalo stanoviť proporčné zníženie týkajúce sa týchto skorých platieb. Mala by sa však stanoviť jedna výnimka týkajúca sa prípadov, keď sa v právnych predpisoch Únie v poľnohospodárskej oblasti počíta s platbou preddavku do určitej maximálnej výšky.
(5)
Komisia vykoná mesačné platby alebo platby v iných pravidelných intervaloch členským štátom na základe vyhlásení o výdavkoch, ktoré jej zaslali. Mala by však zohľadniť príjem platobných agentúr pre rozpočet Únie. Mali by sa preto stanoviť podmienky, za ktorých sa vzájomne započítajú určité výdavky a príjmy realizované v rámci fondov EPZF a EPFRV.
(6)
Ak rozpočet Únie nebol prijatý do začiatku rozpočtového roka, v článku 16 ods. 2 treťom pododseku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (8) sa stanovuje, že platby je možné uskutočňovať mesačne podľa kapitol do maximálnej výšky jednej dvanástiny rozpočtových prostriedkov pridelených v príslušnej kapitole v predchádzajúcom rozpočtovom roku. Na účely spravodlivého rozdelenia dostupných rozpočtových prostriedkov medzi členské štáty by sa malo stanoviť, že v tomto prípade sa mesačné platby v rámci EPZF a priebežné platby v rámci EPFRV musia realizovať ako percentuálny podiel vyhlásení o výdavkoch zaslaných každým z členských štátov a že zostatok nevyplatený počas daného mesiaca sa znova pridelí na základe rozhodnutí Komisie o následných mesačných alebo priebežných platbách.
(7)
Uplatniteľné výmenné kurzy by sa mali stanoviť podľa toho, či v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva bola definovaná určujúca skutočnosť. V snahe zabrániť tomu, aby členské štáty, ktoré neprijali euro, uplatňovali rozdielne výmenné kurzy pri zaúčtovaní získaných príjmov alebo pomoci vyplatenej príjemcom v inej mene ako euro a pri zostavovaní vyhlásenia o výdavkoch platobnou agentúrou, by mali príslušné členské štáty vo svojich vyhláseniach o výdavkoch v rámci EPZF použiť rovnaký výmenný kurz ako ten, ktorý sa použil v súvislosti s výberom uvedených príjmov alebo pri uvedených platbách príjemcom. Okrem toho, aby sa zjednodušili administratívne formality, pokiaľ ide o vymožené sumy, ktoré sa vzťahujú na viac ako jednu operáciu, by sa mal pri zaúčtovaní týchto vymožených súm stanoviť jednotný výmenný kurz.
(8)
Aby Komisia mohla overiť, či si členské štáty plnia svoju povinnosť chrániť finančný záujem Únie, a aby sa zabezpečilo efektívne uplatňovanie overovania súladu podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, mali by sa uviesť ustanovenia o kritériách a metodike uplatňovania korekcií. Mali by sa vymedziť rôzne druhy korekcií uvedených v článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a mali by sa stanoviť zásady toho, ako sa zohľadnia okolnosti každého prípadu pri určovaní výšky korekcií. Okrem toho by sa mali stanoviť pravidlá toho, ako sa sumy vymožené členskými štátmi od príjemcov pripíšu na účet fondov.
(9)
V nariadení (EÚ) č. 1306/2013 sa stanovuje kontrola obchodných dokumentov tých subjektov, ktoré prijímajú alebo uskutočňujú platby vzťahujúce sa priamo alebo nepriamo na systém financovania z EPZF, s cieľom zistiť, či boli transakcie tvoriace časť systému financovania z EPZF naozaj uskutočnené a či boli uskutočnené správne. Je vhodné z uplatňovania uvedeného nariadenia vylúčiť opatrenia, ktoré sú vo svojej podstate nevhodné na kontrolu ex post prostredníctvom kontrol obchodných dokumentov, ako aj opatrenia, ktorých sa týkajú platby na plochu alebo platby, ktoré nesúvisia s obchodnými dokumentmi, ktoré môžu byť predmetom kontroly.
(10)
Mnohé ustanovenia v poľnohospodárskych nariadeniach Únie vyžadujú, aby sa poskytla zábezpeka na zabezpečenie úhrady dlžnej sumy vyplývajúcej z nesplneného záväzku. Zo skúseností však vyplýva, že táto požiadavka sa v praxi vysvetľuje veľmi rozdielnymi spôsobmi. Preto s cieľom vyhnúť sa nerovnakým podmienkam hospodárskej súťaže by sa mali stanoviť podmienky vzťahujúce sa na uvedenú požiadavku.
(11)
Náklady spojené so zložením zábezpeky, vynaložené tak stranou poskytujúcou zábezpeku, ako aj príslušným orgánom, nemusia byť úmerné sume, za platbu ktorej zábezpeka ručí, ak táto suma nedosahuje určitý limit. Príslušné orgány by preto mali mať právo upustiť od požiadavky na zábezpeku pre vyplatenie sumy, ktorá daný limit nedosahuje. Príslušný orgán by mal byť okrem toho splnomocnený upustiť od požiadavky na zábezpeku, ak sa uvedená požiadavka dá na základe charakteru osoby, od ktorej sa vyžaduje, aby povinnosti splnila, považovať za zbytočnú.
(12)
Príslušný orgán by mal mať právo ponúkanú zábezpeku odmietnuť, ak ju považuje za neuspokojivú.
(13)
Nariadením (EÚ) č. 1306/2013 sa posilnili pravidlá, ktoré vyžadujú, aby sa poskytla zábezpeka na zabezpečenie úhrady dlžnej sumy vyplývajúcej z nesplnenej povinnosti. Uvedený jednotný horizontálny právny rámec by sa mal doplniť jednotnými pravidlami týkajúcimi sa zásahu vyššej moci, prepadnutia alebo uvoľnenia zábezpeky. Nariadenie Komisie (ES) č. 376/2008 (9) a nariadenie Komisie (ES) č. 612/2009 (10) obsahujú pravidlá týkajúce sa uvoľnenia a prepadnutia zábezpek v oblasti dovozných a vývozných licencií a systému vývozných náhrad. Nové pravidlá stanovené v tomto nariadení by sa mali uplatňovať takisto v uvedených sektoroch. Z dôvodu zrozumiteľnosti a právnej istoty by sa mali vypustiť príslušné ustanovenia v nariadeniach (ES) č. 376/2008 a (ES) č. 612/2009.
(14)
Na základe nariadenia (EÚ) č. 282/2012 sa rozlišovalo medzi prvotnými, odvodenými a podriadenými požiadavkami, zatiaľ čo sa v obmedzenom počte nariadení Komisie uvádzajú iba prvotné požiadavky. Nesplnenie požiadavky viedlo k plnému alebo úmernému prepadnutiu zábezpeky, ktorá sa vzťahuje na túto požiadavku, podľa komplikovaných metód výpočtu, ktoré boli základom nejasností. Zjednodušený prístup k prepadnutiu by sa mal popri dodržiavaní zásady proporcionality držať praktickej situácie, v rámci ktorej nebola povinnosť splnená alebo nebola splnená načas, alebo dôkaz o splnení záväzku nebol predložený v stanovenom časovom rámci.
(15)
V mnohých ustanoveniach v právnych predpisoch Únie v oblasti poľnohospodárstva je stanovené, že daná zábezpeka prepadá, ak sa poruší ktorýkoľvek zabezpečený záväzok, bez toho, aby sa rozlišovalo medzi druhmi porušenia. V záujme spravodlivého zaobchádzania by sa mal určiť rozdiel medzi dôsledkami nesplnenia rôznych povinností. Predovšetkým by sa malo prijať ustanovenie týkajúce sa prepadnutia iba časti zábezpeky v špecifických prípadoch.
(16)
Nemalo by sa rozlišovať medzi dôsledkami nedodržania záväzku na základe toho, či bola alebo nebola prijatá platba preddavkov. Podľa toho by sa na zábezpeky poskytnuté za preddavky mali vzťahovať osobitné pravidlá.
(17)
Určujúce skutočnosti pre výmenné kurzy uplatniteľné na rôzne situácie, ktoré vznikajú v rámci právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva, by mali byť stanovené bez toho, aby boli dotknuté prípadné špecifické vymedzenia alebo výnimky stanovené v pravidlách pre príslušné sektory na základe kritérií uvedených v článku 106 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
(18)
Čo sa týka všetkých cien alebo súm, ktoré sa majú stanoviť v rámci obchodu s tretími krajinami, predstavuje prijatie colného vyhlásenia najvhodnejšiu určujúcu skutočnosť, aby sa dosiahol príslušný ekonomický cieľ. To isté sa vzťahuje aj na vývozné náhrady a na určovanie vstupnej ceny ovocia a zeleniny do Únie, na základe ktorej sa zaraďujú produkty do Spoločného colného sadzobníka. Preto by sa mala prijať táto určujúca skutočnosť.
(19)
Čo sa týka produkčných náhrad, určujúca skutočnosť pre výmenný kurz je vo všeobecnosti spojená so splnením určitých osobitných formalít. Na harmonizáciu pravidiel by sa malo stanoviť, aby bol určujúcou skutočnosťou dátum, kedy boli výrobky vyhlásené za doručené do požadovaného miesta určenia, pokiaľ sa takéto miesto určenia vyžaduje, a vo všetkých ostatných prípadoch by sa malo určujúcou skutočnosťou stať prijatie žiadosti o zaplatenie náhrady platobnou agentúrou.
(20)
V prípade pomoci poskytovanej podľa množstva výrobku uvedeného na trh alebo určeného na špeciálne použitie, povinnosť, ktorá sa má splniť na účely poskytnutia pomoci, predstavuje skutočnosť, ktorá zaručuje adekvátne použitie príslušných výrobkov. Prevzatie výrobkov príslušným prevádzkovateľom je predpokladom, ktorý umožňuje príslušným orgánom vykonávať kontroly alebo inšpekcie požadované v účtovníctve tohto prevádzkovateľa a zaručuje rovnaké spracúvanie dokumentov. Preto by sa mala stanoviť určujúca skutočnosť pre výmenný kurz v súvislosti s prevzatím produktov.
(21)
V prípade inej pomoci poskytnutej v sektore poľnohospodárstva, môžu byť situácie veľmi odlišné. Táto pomoc sa však vždy poskytuje na základe žiadosti a v lehotách stanovených právnymi predpismi. V tomto prípade by sa preto ako určujúca skutočnosť pre výmenný kurz mal stanoviť konečný termín na predkladanie žiadostí.
(22)
Pokiaľ ide o podpory, pomoci a prémie v sektore vinohradníctva a vinárstva, určujúca skutočnosť pre výmenný kurz by v závislosti od situácie mala súvisieť so začiatočným dátumom vinárskeho roka, ukončením určitých činností alebo špecifickým dátumom. Preto by sa na každú situáciu mala stanoviť určujúca skutočnosť, ktorú treba zohľadniť.
(23)
Situácie, ktoré sa majú zohľadniť na účely určenia určujúcej skutočnosti, sú v prípade rôznych sektorov veľmi odlišné. Určujúca skutočnosť by sa preto mala stanoviť v súlade so špecifickou povahou každej zo situácií a opatrení, na ktoré sa vzťahujú uvedené sektory poľnohospodárstva, najmä v prípade pomoci v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, programu podpory konzumácie ovocia v školách, sektora cukru, propagačných opatrení, niektorých opatrení v rámci sektora ovocia a zeleniny.
(24)
Čo sa týka súm štrukturálnej alebo environmentálnej povahy podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 (11) a súm schválených v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1698/2005 (12), ktorých platby sú zabezpečené programami rozvoja vidieka schválenými podľa nariadenia (EÚ) č. 1305/2013, sa sumy stanovujú na hospodársky rok alebo kalendárny rok. Ekonomický cieľ sa preto dosiahne vtedy, ak sa určujúca skutočnosť pre výmenný kurz stanoví na príslušný rok. Na základe týchto skutočností by sa určujúca skutočnosť mala stanoviť na 1. januára toho roku, počas ktorého sa prijme rozhodnutie o poskytnutí pomoci.
(25)
Pokiaľ ide o preddavky a zábezpeky, sumy, ktoré sa majú vyplatiť, alebo zaručené sumy sa stanovujú v eurách v súlade s právnymi predpismi v oblasti poľnohospodárstva. Výmenný kurz uplatniteľný na tieto sumy musí byť preto blízky dátumu vyplatenia preddavku alebo dátumu zloženia zábezpek. V prípade použitia zábezpek, musí výška uvedených zábezpek takisto pokrývať všetky riziká, za ktoré boli tieto zábezpeky poskytnuté. Určujúca skutočnosť pre výmenný kurz by za týchto okolností mala byť definovaná buď na základe dátumu, kedy bola stanovená výška preddavku alebo zložená zábezpeka, alebo dátumu ich zaplatenia.
(26)
V súlade s nariadením Rady (ES) č. 1290/2005 (13) Komisia zruší rozpočtový záväzok na program rozvoja vidieka v období rokov 2007 - 2013, ktorý nebol použitý, automaticky na konci druhého roku nasledujúceho po roku rozpočtového záväzku. Nariadením (EÚ) č. 1306/2013 sa toto pravidlo zmenilo ustanovením automatického zrušenia záväzku na konci tretieho roku nasledujúceho po roku rozpočtového záväzku. Z dôvodu konzistentnosti by pre programy rozvoja vidieka v období rokov 2007 - 2013 malo aj naďalej platiť pravidlo N + 2 a podľa toho by sa malo prijať aj prechodné pravidlo. Priebežné platby v rámci programov rozvoja vidieka v období rokov 2007 - 2013 by rovnako mali aj naďalej podliehať dodržaniu celkového príspevku EPFRV na jednotlivé priority v celom období, na ktoré sa predmetný program vzťahuje. Okrem toho tieto prechodné pravidlá by sa mali uplatňovať od 1. januára 2014, aby sa zabezpečila kontinuita riadenia uvedených programov,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PLATOBNÉ AGENTÚRY A OSTATNÉ ORGÁNY
Článok 1
Podmienky akreditácie platobných agentúr
1. Platobné agentúry riadiace a kontrolujúce výdavky podľa článku 7 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 poskytnú v súvislosti s platbami, ktoré uskutočnili, a v súvislosti s komunikovaním a uchovávaním informácií dostatočné záruky, že:
a)
oprávnenosť žiadostí a v rámci rozvoja vidieka postup prideľovania pomoci, ako aj ich súlad s pravidlami Únie sú kontrolované pred schválením platby;
b)
realizované platby sú presne a vyčerpávajúco zaúčtované;
c)
sa vykonávajú kontroly stanovené právnymi predpismi Únie;
d)
požadované dokumenty sa predkladajú v lehotách a vo forme podľa pravidiel Únie;
e)
dokumenty sú prístupné a uchované takým spôsobom, aby bola zaručená ich stála úplnosť, platnosť a čitateľnosť vrátane elektronických dokumentov v zmysle pravidiel Únie.
2. Členské štáty akreditujú ako platobné agentúry útvary alebo orgány, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 1. Okrem toho, aby platobná agentúra získala akreditáciu, musí mať organizačnú štruktúru a systém vnútornej kontroly, ktoré sú v súlade s kritériami stanovenými v prílohe I (ďalej len „akreditačné kritériá“), pokiaľ ide o:
a)
vnútorné prostredie;
b)
kontrolné činnosti;
c)
informácie a komunikáciu;
d)
monitorovanie.
Členské štáty môžu stanoviť ďalšie akreditačné kritériá, aby zohľadnili veľkosť, zodpovednosti a iné osobitné prvky platobnej agentúry.
Článok 2
Podmienky akreditácie koordinačných orgánov
1. Ak sú akreditované viaceré platobné agentúry, príslušný členský štát v súlade s článkom 7 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 rozhodne prostredníctvom formálneho aktu na ministerskej úrovni o akreditácii koordinačného orgánu potom, čo overil, že administratívne postupy orgánu poskytujú dostatočnú záruku, že je spôsobilý plniť úlohy uvedené v danom článku.
2. Na to, aby bol koordinačný orgán akreditovaný, musí mať zavedené postupy, ktoré zabezpečia, že:
a)
vyhlásenia pre Komisiu sa zakladajú na informáciách z náležite schválených zdrojov;
b)
vyhlásenia pre Komisiu sú pred odovzdaním náležite schválené;
c)
na podloženie informácií odovzdaných Komisii existuje riadny kontrolný záznam;
d)
záznam prijatých a odovzdaných informácií je bezpečne uložený buď v papierovej, alebo elektronickej forme.
Článok 3
Povinnosti platobnej agentúry, pokiaľ ide o verejnú intervenciu
1. Platobné agentúry uvedené v článku 7 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zabezpečujú riadenie a kontrolu operácií spojených s intervenčnými opatreniami verejného skladovania, za ktoré sú zodpovedné, za podmienok stanovených v prílohe II k tomuto nariadeniu, prípadne v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva, najmä na základe minimálnych mier kontrol určených v uvedenej prílohe.
V tejto súvislosti môžu platobné agentúry delegovať svoje právomoci na intervenčné agentúry, ktoré spĺňajú podmienky na schválenie stanovené v bode 1.C prílohy I k tomuto nariadeniu alebo konať prostredníctvom iných platobných agentúr.
2. Platobné alebo intervenčné agentúry môžu bez toho, aby bola dotknutá ich celková zodpovednosť týkajúca sa verejného skladovania:
a)
zveriť správu niektorých opatrení verejného skladovania fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré skladujú nakúpené poľnohospodárske produkty (ďalej len „správcovia skladov“);
b)
poveriť fyzické alebo právnické osoby vykonaním určitých osobitných úloh stanovených v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva.
Ak platobné agentúry zveria správu správcom skladov podľa prvého pododseku písm. a), takáto správa sa vykonáva na základe zmlúv o skladovaní na základe povinností a všeobecných zásad uvedených v prílohe III.
3. Povinnosťami platobných agentúr, pokiaľ ide o verejné skladovanie, sú najmä:
a)
viesť materiálne a finančné účtovníctvo pre každý produkt, ktorý je predmetom intervenčného opatrenia zahŕňajúceho verejné skladovanie, na základe operácií, ktoré realizujú od 1. októbra jedného roka do 30. septembra nasledujúceho roka, v období nazývanom „účtovné obdobie“;
b)
viesť aktualizovaný zoznam správcov skladov, s ktorými uzavreli zmluvy o verejnom skladovaní; tento zoznam musí obsahovať informácie umožňujúce presnú identifikáciu všetkých skladových miest, ich kapacity, počtu skladov, chladiarní a síl, ich plány a schémy;
c)
sprístupniť Komisii vzorové zmluvy používané pre verejné skladovanie, ako aj pravidlá stanovené pre prevzatie produktov, ich skladovanie a vyskladnenie zo skladov správcov skladov, ako aj pravidlá uplatniteľné na zodpovednosť správcov skladov;
d)
viesť centrálne počítačové materiálové účtovníctvo všetkých zásob pokrývajúce všetky miesta skladovania, všetky produkty a všetky množstvá a akosti jednotlivých produktov, pričom sa v každom prípade uvedie hmotnosť (v prípade potreby hmotnosť netto aj brutto) alebo objem;
e)
vykonávať všetky operácie týkajúce sa skladovania, uschovávania, dopravy alebo presunov intervenčných produktov v súlade s právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť nakupujúcich, ostatných platobných agentúr, ktoré konajú v rámci operácie a všetkých ostatných osôb, ktoré sú v tejto súvislosti poverené;
f)
počas celého roka vykonávať kontroly na miestach, kde sú uložené intervenčné zásoby, v nepravidelných intervaloch a bez ohlásenia. Kontrolu však možno ohlásiť vopred, a to v lehote striktne obmedzenej na nevyhnutné minimum, pokiaľ sa tým neohrozí účel kontroly. V takom prípade možno kontrolu ohlásiť najviac 24 hodín vopred, s výnimkou riadne odôvodnených prípadov;
g)
vykonávať ročnú inventúru v súlade s článkom 4.
Ak v členskom štáte zabezpečuje správu účtov verejného skladovania pre jeden alebo viaceré produkty viac ako jedna platobná agentúra, materiálne a finančné účtovníctvo uvedené v písm. a) a d) sa musí konsolidovať na úrovni členského štátu ešte pred tým, ako sa príslušné informácie oznámia Komisii.
4. Platobné agentúry prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zaistili:
a)
riadne uschovanie produktov, na ktoré sa vzťahujú intervenčné opatrenia Únie, prostredníctvom kontroly akosti uskladnených produktov aspoň raz ročne;
b)
úplnosť intervenčných zásob.
5. Platobné agentúry bezodkladne informujú Komisiu:
a)
o prípadoch, v ktorých je pravdepodobné, že predĺženie obdobia skladovania produktu spôsobí jeho znehodnotenie;
b)
o stratách množstva alebo o znehodnotení produktu následkom prírodných katastrof.
V prípade, keď ide o situácie uvedené v prvom pododseku písm. a) a b), prijme Komisia príslušné rozhodnutie:
a)
pokiaľ ide o situácie uvedené v prvom pododseku písm. a), v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 229 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 (14);
b)
pokiaľ ide o situácie uvedené v prvom pododseku písm. b), v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 116 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
6. Platobné agentúry znášajú všetky finančné dôsledky, ktoré vyplývajú zo zlého uschovania produktov, ktoré sú predmetom intervenčných opatrení Únie, najmä z dôvodu nevhodných spôsobov skladovania. Platobné agentúry majú finančnú zodpovednosť za neplnenie svojich záväzkov alebo povinností bez toho, aby tým bola dotknutá možnosť uplatňovať postih voči správcom skladu.
7. Platobné agentúry zabezpečujú stály prístup pracovníkov Komisie alebo ňou poverených osôb k účtovníctvu verejného skladovania a všetkým dokumentom, zmluvám a súborom vypracovaným alebo prijatým v rámci operácií intervencie, a to elektronickou cestou alebo v priestoroch platobných agentúr.
Článok 4
Inventúra
1. Platobné agentúry počas každého účtovného obdobia vykonajú inventúru každého produktu, ktorý bol predmetom intervencie Únie.
Výsledky inventúry porovnajú s účtovnými záznamami. Všetky zistené rozdiely množstiev a sumy vyplývajúce z rozdielov v akosti, ktoré sú odhalené pri kontrolách, sa zaúčtujú v súlade s pravidlami prijatými podľa článku 46 ods. 6 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Na účely uplatnenia odseku 1 chýbajúce množstvá vyplývajúce zo zvyčajných operácií skladovania podliehajú prípustným odchýlkam uvedeným v prílohe IV a rovnajú sa rozdielu medzi teoretickými zásobami pri účtovnej inventúre na jednej strane a skutočnými zásobami na základe inventúry stanovenej v odseku 1 alebo pretrvávajúcimi účtovnými zásobami po vyprázdnení skutočných zásob skladu na strane druhej.
KAPITOLA II
FINANČNÉ HOSPODÁRENIE
Článok 5
Nedodržanie posledného možného termínu platby
1. Pokiaľ ide o Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF), výdavky vynaložené po platobných lehotách sú podľa výnimiek uvedených v článku 40 prvom odseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a v súlade so zásadou proporcionality oprávnené na platby Únie za podmienok stanovených v odsekoch 2 až 6 tohto článku.
2. V prípade, ak výdavky vynaložené po uplynutí lehôt predstavujú 5 % alebo menej ako 5 % výdavkov vynaložených v stanovených lehotách, sa mesačné platby neznižujú.
V prípade, ak sú výdavky vynaložené po uplynutí lehôt nad prahovou hodnotou 5 %, sa všetky ďalšie výdavky vynaložené s omeškaním znížia v súlade s týmito pravidlami:
a)
výdavky vynaložené v prvom mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom platobná lehota uplynula, sa znížia o 10 %;
b)
výdavky vynaložené v druhom mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom platobná lehota uplynula, sa znížia o 25 %;
c)
výdavky vynaložené v treťom mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom platobná lehota uplynula, sa znížia o 45 %;
d)
výdavky vynaložené v štvrtom mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom platobná lehota uplynula, sa znížia o 70 %;
e)
výdavky zaplatené neskôr ako v štvrtom mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom platobná lehota uplynula, sa znížia o 100 %.
3. Odchylne od odseku 2 v prípade priamych platieb, na ktoré sa vzťahuje strop uvedený v článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 (15), sa uplatňujú tieto podmienky:
a)
v prípade, že prahová hodnota uvedená v odseku 2 prvom pododseku nebola v plnom rozsahu použitá na platby v súvislosti s kalendárnym rokom N uskutočnené najneskôr 15. októbra roku N + 1 a zostávajúca časť tejto prahovej hodnoty presahuje 2 %, uvedená zostávajúca časť sa zníži na 2 %;
b)
priame platby počas rozpočtového roka N + 1, ktoré nepatria medzi platby uvedené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 228/2013 (16) a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 229/2013 (17), za kalendárny rok N - 1 alebo jemu predchádzajúce roky vykonané po uplynutí platobnej lehoty budú oprávnené na financovanie z EPZF len v prípade, že celková suma priamych platieb vykonaných v rámci rozpočtového roka N + 1, v náležitých prípadoch s korekciou na výšku pred úpravou podľa článku 26 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, neprekročí strop stanovený v prílohe III k nariadeniu (EÚ) č. 1307/2013 v súvislosti s kalendárnym rokom N v súlade s článkom 7 uvedeného nariadenia;
c)
výdavky, ktoré presahujú limity uvedené v písm. a) alebo b) sa znížia o 100 %.
Výška úhrad uvedených v článku 26 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa nezohľadňuje na účely kontroly splnenia podmienky stanovenej v tomto odseku prvom pododseku písm. b).
4. Komisia uplatňuje harmonogram odlišný od tých, ktoré sú stanovené v odsekoch 2 a 3 a/alebo nižšie alebo žiadne zníženia v prípade, ak sa v súvislosti s niektorými opatreniami prejavia osobitné podmienky riadenia, alebo ak členské štáty predložia dostatočné zdôvodnenie.
Prvý pododsek sa však neuplatňuje na výdavky presahujúce limit uvedený v odseku 3 písm. b).
5. Kontroly dodržiavania platobných lehôt v kontexte mesačných platieb sa uskutočnia dvakrát za rozpočtový rok:
a)
kontrola výdavkov vynaložených do 31. júla;
b)
kontrola výdavkov vynaložených do 15. októbra.
Všetky prekročenia lehôt v auguste, septembri a októbri sa zohľadnia v rámci rozhodnutia o schválení účtovných závierok uvedeného v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
6. Zníženia uvedené v tomto článku sa uplatňujú bez toho, aby bolo dotknuté následné rozhodnutie o overení súladu podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 6
Nedodržanie najskoršieho možného termínu platby
Pokiaľ ide o EPZF, ak je povolené, aby členské štáty vyplácali preddavky pred najskorším možným termínom platby stanoveným v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva do určitej maximálnej sumy, všetky výdavky nad touto maximálnou sumou sa považujú za výdavky vynaložené pred najskorším možným termínom platby. V súlade s výnimkami uvedenými v článku 40 prvom odseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sú však uvedené výdavky oprávnené na platby Únie po znížení o 10 %.
Článok 7
Kompenzácia zo strany platobných agentúr
1. Vo svojom rozhodnutí o mesačných platbách, ktoré sa má prijať podľa článku 18 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, Komisia vyplatí zostatok výdavkov nahlásených každým členským štátom znížený o sumu pripísaných príjmov, ktorú daný členský štát uviedol v tom istom vyhlásení o výdavkoch. Táto kompenzácia sa považuje za rovnocennú získaniu zodpovedajúceho príjmu.
Viazané rozpočtové prostriedky a platobné rozpočtové prostriedky vytvorené pripísanými príjmami sú uvoľnené v okamihu pripísania týchto príjmov do rozpočtových riadkov. Pripísanie sa realizuje pri zaúčtovaní pripísaných príjmov do dvoch mesiacov po doručení výkazov zaslaných členskými štátmi v súlade s pravidlami uvedenými v článku 43 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Ak boli sumy uvedené v článku 43 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zadržané pred platbou pomoci, na ktorú sa nezrovnalosť alebo nedbanlivosť vzťahuje, odpočítajú sa z príslušného výdavku.
3. Sumy príspevkov z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), ktoré sa od príjemcov vymôžu v rámci príslušného programu rozvoja vidieka počas každého referenčného obdobia, sa vo vyhlásení o výdavkoch za uvedené obdobie odpočítajú od sumy, ktorá sa má zaplatiť z fondu EPFRV.
4. Prípadné vyššie alebo nižšie sumy vyplývajúce zo schvaľovania účtovných závierok uvedeného v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ktoré sa môžu opätovne použiť na program rozvoja vidieka, sa pripočítajú k výške príspevku EPFRV alebo sa od nej odčítajú pri zostavovaní prvého vyhlásenia po rozhodnutí o schválení účtovných závierok.
5. Financovanie z EPZF sa rovná výdavkom vypočítaným na základe informácií oznámených platobnou agentúrou, po odpočítaní prípadných príjmov vyplývajúcich z intervenčných opatrení, schválených prostredníctvom informačného systému vyvinutého Komisiou a uvedených platobnou agentúrou vo vyhlásení o výdavkoch.
Článok 8
Neskoré prijatie rozpočtu Únie
1. Pokiaľ ide o EPZF, ak rozpočet Únie nebol prijatý do začiatku rozpočtového roka, mesačné platby uvedené v článku 18 naradenia (EÚ) č. 1306/2013 sa poskytnú ako percentuálny podiel vyhlásení o výdavkoch doručených od každého členského štátu, ako je stanovené pre každú kapitolu výdavkov a v rámci limitov stanovených v článku 16 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012. V rozhodnutiach o následných úhradách Komisia zohľadní zostatky súm, ktoré členským štátom neboli uhradené.
2. Pokiaľ ide o EPFRV, ak rozpočet Únie nebol prijatý do začiatku rozpočtového roka:
a)
priebežné platby uvedené v článku 36 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa poskytujú úmerne k dostupným finančným prostriedkom ako percentuálny podiel vyhlásení o výdavkoch prijatých v prípade každého programu rozvoja vidieka. Pri následných priebežných platbách Komisia zohľadní zostatky súm, ktoré členským štátom neboli uhradené;
b)
pokiaľ ide o rozpočtové záväzky uvedené v článku 33 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, prvé ročné splátky nasledujúce po prijatí programov rozvoja vidieka musia byť v poradí prijatia uvedených programov. Rozpočtové záväzky pre následné ročné splátky sa prijmú na základe poradia programov, ktoré vyčerpali príslušné záväzky. Komisia môže prijať čiastočné ročné záväzky pre programy rozvoja vidieka, ak sú dostupné viazané rozpočtové prostriedky obmedzené. Zostatok týkajúci sa uvedených programov sa viaže, až keď sú k dispozícii dodatočné viazané rozpočtové prostriedky.
Článok 9
Odloženie mesačných platieb
Komisia, potom ako informovala príslušné členské štáty, môže odložiť mesačné platby uvedené v článku 18 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 pre členské štáty v prípade, ak sa oznámenia uvedené v článku 102 ods. 1 písm. c) bodoch i) a ii) uvedeného nariadenia doručia neskoro alebo obsahujú nezrovnalosti, ktoré si vyžadujú ďalšie kontroly.
Článok 10
Pozastavenie platieb v prípade neskorého predloženia
1. Pozastavenie platieb podľa článku 42 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa uplatňuje na opatrenia uvedené v prílohe V k tomuto nariadeniu.
2. Pokiaľ ide o výdavky EPZF, uplatňujú sa tieto miery pozastavenia platieb:
a)
ak výsledky kontrol neboli zaslané do 15. októbra, 1 % výdavkov, ku ktorým neboli príslušné informácie zaslané včas;
b)
ak výsledky kontrol neboli zaslané do 1. decembra, 1,5 % výdavkov, ku ktorým neboli príslušné informácie zaslané včas.
3. Pokiaľ ide o výdavky v rámci EPFRV, uplatňujú sa tieto miery pozastavenia platieb:
a)
ak výsledky kontrol neboli zaslané do 15. októbra, 1 % výdavkov, ku ktorým neboli príslušné informácie zaslané včas;
b)
ak výsledky kontrol neboli zaslané do 15. januára, 1,5 % výdavkov, ku ktorým neboli príslušné informácie zaslané včas.
Článok 11
Uplatniteľný výmenný kurz pri zostavovaní vyhlásení o výdavkoch
1. V súlade s článkom 106 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, pokiaľ ide o EPZF, členské štáty, ktoré neprijali euro, pri zostavovaní svojich vyhlásení o výdavkoch uplatňujú rovnaký výmenný kurz ako ten, ktorý použili, keď realizovali platby príjemcom alebo získali príjmy, v súlade s kapitolou V a právnymi predpismi v oblasti poľnohospodárstva. Pokiaľ ide o rozhodnutia o schválení účtov a o overení súladu podľa článkov 51 a 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, členské štáty použijú prvý výmenný kurz stanovený Európskou centrálnou bankou po dátume prijatia uvedených rozhodnutí.
V prípadoch iných ako tých, ktoré sú uvedené v prvom pododseku, najmä v prípade propagačných programov schválených na základe nariadenia Rady (ES) č. 3/2008 (18) a propagačných akcií v sektore vinohradníctva a vinárstva, ako aj v prípade operácií, v prípade ktorých sa v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva nestanovila určujúca skutočnosť, je uplatniteľným výmenným kurzom predposledný výmenný kurz stanovený Európskou centrálnou bankou pred mesiacom, v prípade ktorého sú výdavky alebo pripísané príjmy nahlásené.
2. Pokiaľ ide o programy rozvoja vidieka, členské štáty nepatriace do eurozóny pri zostavovaní svojich vyhlásení o výdavkoch uplatňujú v prípade každej platobnej operácie alebo operácie vymáhania predposledný výmenný kurz stanovený Európskou centrálnou bankou pred mesiacom, počas ktorého sa operácie evidujú v účtoch platobnej agentúry.
KAPITOLA III
SCHVAĽOVANIE ÚČTOVNÝCH ZÁVIEROK A INÉ KONTROLY
Článok 12
Kritériá a metodika uplatňovania korekcií v rámci overovania súladu
1. Na účel prijatia rozhodnutia podľa článku 52 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 o sumách, ktoré sa majú vylúčiť z financovania Úniou, Komisia rozlišuje medzi sumami alebo časťami súm určenými ako nesprávne vynaložené sumy a sumami určenými uplatnením extrapolovaných alebo paušálnych korekcií.
V záujme určenia súm, ktoré sa môžu vylúčiť z financovania Úniou, Komisia pri zistení, že výdavky neboli vynaložené v súlade s právnymi predpismi Únie, a pokiaľ ide o EPFRV v súlade s platnými právnymi predpismi Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi, použije svoje vlastné zistenia a zohľadní informácie sprístupnené členskými štátmi v rámci postupu overovania súladu vykonaného v súlade s článkom 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
2. Komisia pri vylučovaní vychádza z určenia nesprávne vynaložených súm iba v prípade, ak sa tieto sumy dajú určiť s primeraným úsilím. Ak Komisia nemôže určiť nesprávne vynaložené sumy s primeraným úsilím, môžu členské štáty v časových obdobiach stanovených Komisiou v priebehu postupu overovania súladu predložiť údaje týkajúce sa overenia uvedených súm na základe preskúmania každého jedného prípadu, ktorého by sa nesúlad mohol týkať. Overovanie sa vzťahuje na všetky výdavky, ktoré vznikli v rozpore s platným právom a hradia sa z rozpočtu Únie. Predložené údaje musia zahŕňať všetky jednotlivé sumy, ktoré sú v dôsledku uvedeného nesúladu neoprávnené.
3. Ak sa nesprávne vynaložené sumy nedajú určiť v súlade s odsekom 2, Komisia môže stanoviť sumy, ktoré sa majú vylúčiť, uplatnením extrapolovaných korekcií. Aby Komisia mohla určiť príslušné sumy, môžu členské štáty v časových obdobiach stanovených Komisiou v priebehu postupu overovania súladu predložiť výpočet sumy, ktorá sa má vylúčiť z financovania Úniou, vykonaný štatistickou extrapoláciou výsledkov kontrol vykonaných na reprezentatívnej vzorke uvedených prípadov. Vzorka sa vyberá z populácie, pri ktorej možno odôvodnene očakávať, že dôjde k určenému nesúladu.
4. Aby sa zobrali do úvahy výsledky predložené členskými štátmi podľa odsekov 2 a 3, musí byť Komisia schopná:
a)
posúdiť použité metódy určovania alebo extrapolácie, ktoré musia členské štáty jasne opísať;
b)
skontrolovať reprezentatívnosť vzorky uvedenej v odseku 3;
c)
skontrolovať obsah a výsledky určenia alebo extrapolácie, ktoré jej boli predložené;
d)
získať dostatočné a relevantné audítorské dôkazy v súvislosti s podkladovými údajmi.
5. Pri uplatňovaní odseku 3 môžu členské štáty použiť kontrolné štatistiky platobných agentúr potvrdené certifikačným orgánom alebo jeho posúdenie miery chýb v kontexte jeho auditu podľa článku 9 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, a to za týchto podmienok:
a)
Komisia je spokojná s prácou certifikačných orgánov tak z hľadiska stratégie auditu, ako aj z hľadiska obsahu, rozsahu a kvality samotnej audítorskej práce;
b)
rozsah práce certifikačných orgánov je v súlade s rozsahom príslušného overovania súladu, najmä pokiaľ ide o opatrenia alebo režimy;
c)
v posúdeniach sa zohľadnila výška všetkých sankcií, ktoré sa mali uplatniť.
6. Ak nie sú splnené podmienky na určenie súm, ktoré sa majú vylúčiť z financovania Úniou podľa odsekov 2 a 3, alebo z povahy prípadu vyplýva, že sumy, ktoré sa majú vylúčiť, sa nedajú určiť na základe týchto odsekov, Komisia použije príslušné paušálne korekcie s prihliadnutím na povahu a závažnosť porušenia predpisov a svoj vlastný odhad rizika finančnej škody spôsobenej Únii.
Výška paušálnej korekcie sa stanoví najmä s prihliadnutím na druh zisteného nesúladu. Na tento účel sa kontrolné nedostatky rozdelia na nedostatky súvisiace s hlavnými a vedľajšími kontrolami takto:
a)
hlavné kontroly sú administratívne kontroly a kontroly na mieste potrebné na určenie oprávnenosti pomoci a správneho uplatnenia sankcií a znížení;
b)
vedľajšie kontroly sú všetky ostatné administratívne úkony potrebné na správne spracovanie žiadostí.
Ak sa v rámci jedného postupu overovania súladu zistia rôzne prípady nesúladu, ktoré by jednotlivo viedli k uplatneniu rôznych paušálnych korekcií, uplatní sa len najvyššia paušálna korekcia.
7. Pri určovaní výšky paušálnych korekcií Komisia osobitne zohľadní tie okolnosti, ktoré dokazujú vyššiu závažnosť nedostatkov s väčším rizikom straty pre rozpočet Únie:
a)
jedna alebo viacero hlavných kontrol sa nevykonáva vôbec alebo sa vykonávajú natoľko zle či zriedkavo, že sa považujú za neúčinné pri určovaní oprávnenosti žiadosti alebo predchádzaní nezrovnalostiam alebo
b)
zistili sa tri alebo viac nedostatkov v rámci toho istého kontrolného systému, alebo
c)
zistilo sa, že chýba uplatňovanie kontrolného systému zo strany členského štátu alebo má vážne nedostatky, a existujú dôkazy o rozsiahlych nezrovnalostiach a nedbanlivosti pri riešení neoprávnených alebo podvodných praktík, alebo
d)
voči danému členskému štátu už bola uplatnená korekcia za podobné nedostatky v tom istom sektore, avšak s prihliadnutím na nápravné alebo kompenzačné opatrenia, ktoré už členský štát prijal.
8. Ak členský štát uvedie určité objektívne prvky, ktoré nespĺňajú požiadavky stanovené v odsekoch 2 a 3 tohto článku, ale dokazujú, že maximálna strata pre fondy je obmedzená na sumu nižšiu ako suma, ktorá by vyplývala z uplatnenia navrhnutej paušálnej sadzby, Komisia použije nižšiu paušálnu sadzbu na účel prijatia rozhodnutia o sumách, ktoré sa majú vylúčiť z financovania Úniou podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
9. Od sumy, ktorú sa Komisia rozhodne vylúčiť z financovania Úniou podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, sa odrátajú sumy, ktoré sa skutočne vymohli od príjemcov a ktoré sa pripísali fondu pred príslušným dátumom, ktorý stanoví Komisia počas postupu overovania súladu.
Článok 13
Povinnosť nadväzujúca na vymáhacie konanie
Po dokončení vymáhacieho konania uvedeného v článku 54 ods. 2 prvom pododseku nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 členské štáty:
a)
pripíšu EPZF 50 % vymožených súm po odpočítaní nákladov na ich vymáhanie podľa článku 55 druhého odseku uvedeného nariadenia;
b)
pripíšu EPFRV 50 % súm vymožených buď po skončení programu rozvoja vidieka, alebo pred skončením programu, ktoré však nemohli byť znova pridelené v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Článok 14
Kontrola transakcií
Kontrolný systém stanovený v hlave V kapitole III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa nevzťahuje na opatrenia uvedené v prílohe VI k tomuto nariadeniu.
KAPITOLA IV
ZÁBEZPEKY
ODDIEL 1
Rozsah pôsobnosti a použitie pojmov
Článok 15
Rozsah pôsobnosti
Táto kapitola sa uplatňuje vo všetkých prípadoch, keď je v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva stanovená zábezpeka, bez ohľadu na to, či je alebo nie je použitý výraz „zábezpeka“.
Táto kapitola sa neuplatňuje na zábezpeky poskytnuté na zabezpečenie platby dovozného a vývozného cla podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (19).
Článok 16
Pojmy použité v tejto kapitole
Na účely tejto kapitoly:
a)
„príslušný orgán“ je buď strana oprávnená prijímať zábezpeku, alebo strana oprávnená rozhodnúť v súlade s príslušným nariadením, či sa má zábezpeka uvoľniť, alebo či má prepadnúť;
b)
„bloková zábezpeka“ znamená zábezpeku, ktorú má k dispozícií príslušný orgán na zabezpečenie toho, že sa splní viac než jeden záväzok;
c)
„relevantná časť zabezpečenej sumy“ je tá časť zabezpečenej sumy, ktorá zodpovedá množstvu, pre ktoré nebola dodržaná požiadavka.
ODDIEL 2
Požiadavka zábezpeky
Článok 17
Zodpovedná strana
Zábezpeka sa poskytne stranou alebo v mene strany, ktorá zodpovedá za zaplatenie peňažnej sumy splatnej v prípade nesplnenia záväzku.
Článok 18
Upustenie od požiadavky zloženia zábezpeky
1. Príslušný orgán môže od požiadavky zloženia zábezpeky upustiť, ak strana zodpovedná za splnenie povinnosti je buď:
a)
verejná inštitúcia zodpovedná za vykonávanie úloh verejného orgánu, alebo
b)
súkromná inštitúcia vykonávajúca úlohy uvedené v písmene a) pod štátnym dohľadom.
2. Príslušný orgán môže od požiadavky zloženia zábezpeky upustiť v prípade, že hodnota zabezpečenej sumy je nižšia než 500 EUR. V tom prípade sa príslušná strana písomne zaviaže, že zaplatí sumu rovnajúcu sa zábezpeke, od ktorej zloženia sa upustilo, ak zodpovedajúcu povinnosť nesplní.
V rámci uplatňovania prvého pododseku sa hodnota zábezpeky vypočíta tak, aby zahŕňala všetky príslušné povinnosti spojené s tou istou operáciou.
Článok 19
Podmienky vzťahujúce sa na zábezpeky
1. Príslušný orgán odmietne prijať zábezpeku alebo bude požadovať náhradu za každú zábezpeku, ktorú považuje za neprimeranú alebo neuspokojivú, alebo ktorá neposkytuje krytie na dostatočné obdobie.
2. Ak sa peňažný vklad robí prevodom, za zábezpeku sa nepovažuje dovtedy, kým sa príslušný orgán neuistí, že má danú sumu k dispozícii.
3. Šek na sumu, za vyplatenie ktorej ručí finančná inštitúcia uznaná na tento účel členským štátom príslušného orgánu, sa považuje za hotovostný vklad. Príslušný orgán nemusí predložiť takýto šek na preplatenie, pokiaľ sa neblíži koniec obdobia, počas ktorého sa ním ručí.
Šek iný, než uvedený v prvom pododseku, predstavuje zábezpeku len vtedy, keď si je príslušný orgán istý, že má danú sumu k dispozícii.
4. Všetky poplatky finančnej inštitúcie znáša strana, ktorá poskytuje zábezpeku.
5. Strane, ktorá poskytuje zábezpeku vo forme hotovostného vkladu, sa nevyplatí žiaden úrok.
Článok 20
Používanie eura
1. Zábezpeky sa vyjadrujú v eurách.
2. Ak sa prijme zábezpeka v členskom štáte, ktorý neprijal euro, výška zábezpeky v eurách sa prepočíta na platnú národnú menu v súlade s ustanoveniami kapitoly V. Záväzok zodpovedajúci zábezpeke a každá suma zadržaná v prípade nezrovnalostí alebo porušenia sú naďalej stanovené v eurách.
Článok 21
Ručiteľ
1. Ručiteľ musí mať svoje oficiálne zaregistrované bydlisko alebo sídlo podniku v Únii a v rámci ustanovení zmluvy, ktoré sa týkajú slobody poskytovania služieb, ho musí schváliť príslušný orgán členského štátu, v ktorom sa zábezpeka poskytuje. Ručiteľ sa k ručeniu písomne zaviaže.
2. Písomná záruka musí obsahovať aspoň:
a)
záväzok alebo v prípade blokovej zábezpeky druh(-y) záväzku, za splnenie ktorého sa ručí vyplatením určitej peňažnej sumy;
b)
maximálny platobný záväzok, ktorý ručiteľ prijíma;
c)
záväzný prísľub ručiteľa, že spoločne a nerozdielne so stranou zodpovednou za splnenie záväzku pri prepadnutí zábezpeky do 30 dní od výzvy príslušného orgánu zaplatí akúkoľvek dlžnú sumu v rozsahu záruky.
3. V prípade, že sa už písomná bloková zábezpeka poskytla, príslušný orgán stanoví postup, na základe ktorého sa celá bloková zábezpeka alebo jej časť vyčlení pre určitý záväzok.
Článok 22
Uplatňovanie vyššej moci
Každá osoba zodpovedná za záväzok, na ktorý sa vzťahuje zábezpeka, ktorá tvrdí, že záväzok nebol splnený v dôsledku vyššej moci, musí presvedčiť príslušné orgány o tom, že vyššia moc naozaj zasiahla. Ak príslušný orgán uzná, že ide o vyššiu moc, záväzok sa ruší výhradne na účel uvoľnenia zábezpeky.
ODDIEL 3
Uvoľnenie a prepadnutie zábezpek iných ako zábezpek uvedených v oddiele 4
Článok 23
Prepadnutie zábezpek
1. Povinnosť uvedená v článku 66 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 je zásadnou požiadavkou na účely nariadenia, ktoré ju stanovuje, na vykonanie alebo nevykonanie určitého opatrenia.
2. Ak sa záväzok nesplní a nebola stanovená časová lehota na splnenie, zábezpeka prepadáva, keď príslušný orgán stanoví, že sa záväzok nesplnil.
3. Ak sa na splnenie záväzku vzťahuje určitá časová lehota a splnenie sa uskutočnilo až po uplynutí danej časovej lehoty, zábezpeka prepadáva.
V tomto prípade naraz prepadne 10 % zábezpeky a na zostatok zábezpeky sa uplatnia dodatočné percentá takto:
a)
2 % za kalendárny deň po uplynutí časovej lehoty, ak sa záväzok týka dovozu produktov do tretej krajiny;
b)
5 % za kalendárny deň po uplynutí časovej lehoty, ak sa povinnosť týka produktov opúšťajúcich colné územie Únie.
4. Ak sa povinnosť splní načas a predloženie dôkazu o splnení podlieha stanovenej časovej lehote, zábezpeka, ktorá sa vzťahuje na uvedenú povinnosť, prepadáva za každý kalendárny deň po uplynutí uvedenej časovej lehoty podľa vzorca 0,2/stanovená časová lehota v dňoch a s prihliadnutím na článok 25
Ak dôkaz uvedený v prvom pododseku spočíva v predložení použitej dovoznej alebo vývoznej licencie alebo dovoznej alebo vývoznej licencie so skončenou platnosťou alebo v predložení dôkazu o tom, že produkty opustili colné územie Únie, zábezpeka, ktorá má prepadnúť, je vo výške 15 %, ak sa uvedený dôkaz predloží po uplynutí stanovenej časovej lehoty uvedenej v prvom pododseku, najneskôr však v 730. kalendárny deň po skončení platnosti licencie. Po uvedených 730 kalendárnych dňoch prepadá zostávajúca zábezpeka v plnej výške.
Ak dôkaz uvedený v prvom pododseku spočíva v predložení použitej vývoznej licencie alebo vývoznej licencie so skončenou platnosťou, so stanovením náhrad vopred, prepadnutá zábezpeka je vo výške:
a)
10 %, ak sa licencia predloží medzi 61. a 90. kalendárnym dňom po dátume skončenia platnosti licencie;
b)
50 %, ak sa licencia predloží medzi 91. a 120. kalendárnym dňom po dátume skončenia platnosti licencie;
c)
70 %, ak sa licencia predloží medzi 121. a 150. kalendárnym dňom po dátume skončenia platnosti licencie;
d)
80 %, ak sa licencia predloží medzi 151. a 180. kalendárnym dňom po dátume skončenia platnosti licencie;
e)
100 %, ak sa licencia predloží po 180. kalendárnom dni po dátume skončenia platnosti licencie.
5. Výška zábezpeky, ktorá má prepadnúť, sa zaokrúhli na prvú nižšiu sumu v celých eurách alebo v platnej národnej mene.
Článok 24
Uvoľnenie zábezpek
1. Ak sa spôsobom stanoveným v špecifických pravidlách Únie dokáže, že povinnosť bola splnená, alebo že zábezpeka čiastočne prepadla v súlade s článkom 66 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a článkom 23 tohto nariadenia, zábezpeka alebo prípadne zostatok zábezpeky sa bezodkladne uvoľní.
2. Zábezpeka sa na žiadosť čiastočne uvoľní, ak sa predložil relevantný dôkaz v súvislosti s časťou množstva produktu, za predpokladu, že uvedená časť nie je menšia ako akékoľvek minimálne množstvo vymedzené v nariadení, ktorým sa vyžaduje zábezpeka, alebo, ak takéto nariadenie neexistuje, na základe určenia členských štátov.
3. Ak nie je stanovené obdobie na predloženie dôkazu potrebného na uvoľnenie zabezpečenej sumy, týmto obdobím je 365 kalendárnych dní od časovej lehoty vymedzenej na splnenie povinnosti, v prípade ktorej bola zložená zábezpeka. Ak takáto časová lehota nie je stanovená, týmto obdobím je 365 kalendárnych dní od dátumu, do ktorého boli splnené všetky povinnosti.
Obdobie, stanovené v prvom pododseku, nesmie presiahnuť 1 095 kalendárnych dní od chvíle, keď sa určitému záväzku pridelila zábezpeka.
Článok 25
Prahové hodnoty
1. Celková prepadnutá suma nesmie presiahnuť 100 % príslušnej časti zabezpečenej sumy.
2. Príslušný orgán môže upustiť od prepadnutia sumy nižšej ako 100 EUR za predpokladu, že zákony, iné predpisy alebo administratívne opatrenia obsahujú podobné vnútroštátne ustanovenia upravujúce porovnateľné prípady.
ODDIEL 4
Zábezpeky, pokiaľ ide o platby preddavkov
Článok 26
Rozsah pôsobnosti
Ustanovenia tohto oddielu sa uplatňujú vo všetkých prípadoch, keď sa v špecifických pravidlách Únie stanovuje, že sa môže poskytnúť preddavok predtým, ako sa splní záväzok spojený so získaním akejkoľvek pomoci alebo výhody.
Článok 27
Uvoľnenie zábezpek
1. Zábezpeka sa uvoľní:
a)
buď keď vznikol konečný nárok na sumu poskytnutú ako preddavok;
b)
alebo sa poskytnutá suma vrátila prípadne zvýšená o sumu stanovenú v špecifických pravidlách Únie.
2. Ak lehota na preukázanie konečného nároku na poskytnutú sumu uplynula bez toho, aby bol predložený dôkaz o nároku, príslušný orgán bezodkladne uplatní postup na prepadnutie zábezpeky.
Ak to však umožňujú špecifické pravidlá Únie, dôkaz možno predložiť i po tomto dátume, pričom sa vráti časť zloženej zábezpeky.
KAPITOLA V
POUŽITIE EURA
Článok 28
Vývozné náhrady a obchod s tretími krajinami
1. Pri sumách týkajúcich sa dovozov a pri vývozných daniach stanovených v eurách v právnych predpisoch Únie súvisiacich so spoločnou poľnohospodárskou politikou a uplatniteľných členskými štátmi v národnej mene sa prevodný kurz výslovne rovná kurzu uplatniteľnému podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2913/92.
2. V prípade vývozných náhrad stanovených v eurách a v prípade cien a súm vyjadrených v eurách v poľnohospodárskych právnych predpisoch Únie týkajúcich sa obchodu s tretími krajinami je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz prijatie colného vyhlásenia.
3. Na výpočet štandardnej dovoznej hodnoty ovocia a zeleniny podľa článku 136 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 (20) na účely stanovenia vstupnej ceny uvedenej v článku 137 ods. 1 uvedeného nariadenia sa za určujúcu skutočnosť pre výmenný kurz pre reprezentatívne ceny používané na výpočet uvedenej štandardnej hodnoty a sumy zníženia podľa článku 134 ods. 3 uvedeného nariadenia považuje deň, na ktorý sa reprezentatívne ceny vzťahujú.
Článok 29
Produkčné náhrady a špecifické druhy pomoci
1. Pokiaľ ide o produkčné náhrady stanovené právnymi predpismi Únie v eurách, určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz je dátum, ku ktorému sa vyhlásilo, že produkty dorazili do miesta určenia požadovaného, podľa okolností, na základe uvedených právnych predpisov V prípadoch, že sa takéto miesto určenia nepožaduje, je určujúcou skutočnosťou prijatie žiadosti o vyplatenie náhrady platobnou agentúrou.
2. V prípade pomoci poskytovanej podľa množstva produktu uvádzaného na trh alebo produktu určeného na špecifické použitie a bez toho, aby boli dotknuté články 30 až 33, sa za určujúcu skutočnosť pre výmenný kurz považuje prvá operácia, ktorá po prevzatí produktov príslušným prevádzkovateľom zaručuje adekvátne použitie príslušných produktov a ktorá je podmienkou poskytnutia pomoci.
3. V prípade podpory súkromného skladovania je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz prvý deň obdobia, v súvislosti s ktorým bola poskytnutá pomoc vzťahujúca sa na tú istú zmluvu.
4. V prípade pomoci, ktorá nie je uvedená v odsekoch 2 a 3 tohto článku a v článkoch 30 a 31, je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz konečný termín na predkladanie žiadostí.
Článok 30
Sektor vinohradníctva a vinárstva
1. Určujúca skutočnosť pre výmenný kurz je prvý deň vinárskeho roka, v priebehu ktorého sa poskytuje podpora na:
a)
reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov podľa článku 46 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013;
b)
zakladanie vzájomných fondov podľa článku 48 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013;
c)
poistenie úrody podľa článku 49 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013;
2. V prípade podpory na dobrovoľnú alebo povinnú destiláciu vedľajších produktov vznikajúcich pri výrobe vína podľa článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz prvý deň vinárskeho roka, v priebehu ktorého sa vedľajší produkt dodáva.
3. V prípade investícií podľa článku 50 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 a inovácií v sektore vinohradníctva a vinárstva podľa článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. január toho roku, počas ktorého sa prijme rozhodnutie o poskytnutí podpory.
4. V prípade operácií zeleného zberu uvedených v článku 47 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz deň, keď sa vykonáva operácia zeleného zberu.
Článok 31
Sumy a platby v sektore mlieka a mliečnych výrobkov
1. V prípade pomoci poskytnutej na zásobovanie žiakov určitými mliečnymi výrobkami podľa článku 1 nariadenia (ES) č. 657/2008 (21) je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz prvý deň obdobia, na ktoré sa vzťahuje žiadosť o platbu uvedená v článku 11 uvedeného nariadenia.
2. V prípade platby poplatku podľa článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 595/2004 (22), na stanovené dvanásťmesačné obdobie v zmysle časti II hlavy I kapitoly III nariadenia Rady (EÚ) č. 1234/2007 (23) je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. apríl nasledujúci po príslušnom období.
3. V prípade nákladov na prepravu uvedených v článku 30 ods. 3 nariadenia Komisie (EÚ) č. 1272//2009 (24) je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz deň, keď bola platná ponuka doručená príslušnému orgánu.
Článok 32
Sumy a platby pomoci spojené s vykonávaním programu podpory konzumácie ovocia v školách
Na pomoc poskytnutú na dodávky ovocia a zeleniny, spracovaného ovocia a zeleniny a výrobkov z banánov deťom, ako sa uvádza v článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 288/2009 (25), je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. január pred obdobím uvedeným v článku 4 ods. 1 uvedeného nariadenia.
Článok 33
Minimálna cena cukrovej repy, poplatok za nadbytočné množstvo a výrobný poplatok v sektore cukru
V prípade výrobného poplatku za cukor podľa článku 128, minimálnej ceny cukrovej repy podľa článku 135 a poplatku za nadbytočné množstvo podľa článku 142 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. október hospodárskeho roku, za ktorý sú tieto ceny a sumy uplatňované alebo vyplácané.
Článok 34
Sumy štrukturálnej alebo environmentálnej povahy a režijné náklady operačných programov
1. V prípade súm uvedených v prílohe II k nariadeniu (EÚ) č. 1305/2013, ako aj v prípade súm týkajúcich sa opatrení schválených v súlade s nariadením (ES) č. 1698/2005, ktorých platba príjemcom je zaručená z programov rozvoja vidieka schválených na základe nariadenia (EÚ) č. 1305/2013, je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. január toho roku, v priebehu ktorého sa prijalo rozhodnutie o poskytnutí pomoci.
V prípadoch, v ktorých je podľa pravidiel Únie výplata súm uvedených v prvom pododseku rozvrhnutá na niekoľko rokov, je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz pre každú ročnú splátku 1. január toho roku, za ktorý je vyplatená príslušná splátka.
2. V prípade súm uvedených v bode 2 písm. a) prílohy IX k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 543/2011, určených na pokrytie režijných nákladov výslovne spojených s operačnými fondmi alebo programami uvedenými v článkoch 32 a 33 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz 1. január toho roku, na ktorý sa tieto režijné náklady vzťahujú.
Článok 35
Sumy spojené so schválením poskytnutia vnútroštátnej finančnej pomoci organizáciám výrobcov v sektore ovocia a zeleniny a čiastočným preplácaním tejto vnútroštátnej finančnej pomoci
1. Na účely žiadosti o povolenie poskytnutia vnútroštátnej finančnej pomoci uvedenej v článku 35 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 je určujúcou skutočnosťou konečný termín na predloženie žiadosti Komisii, ako je stanovené v článku 92 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011.
2. Na účely preplácania vnútroštátnej finančnej pomoci Úniou podľa článku 95 nariadenia (EÚ) č. 543/2011 je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz konečný termín na predkladanie žiadostí o pomoc organizáciami výrobcov príslušným orgánom členských štátov v súlade s článkom 69 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011.
Článok 36
Ďalšie sumy a ceny
V prípade cien alebo súm, ktoré nie sú uvedené v článkoch 28 až 35, alebo súm viazaných na uvedené ceny, vyjadrených v právnych predpisoch Únie v eurách alebo vyjadrených v eurách pri verejnej súťaži, je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz deň, keď nastal jeden z týchto právnych aktov:
a)
v prípade nákupu, keď bola doručená platná ponuka;
b)
v prípade predaja, keď bola doručená platná ponuka;
c)
v prípade stiahnutia výrobkov v sektore ovocia a zeleniny je to deň, keď došlo k stiahnutiu;
d)
v prípade operácií neuskutočnenia zberu a zeleného zberu v sektore ovocia a zeleniny je to deň, v ktorom sa uskutočňuje operácia neuskutočnenia zberu a zeleného zberu;
e)
v prípade nákladov na prepravu, spracovanie alebo verejné skladovanie a v prípade súm pridelených na štúdie ako súčasti verejnej súťaže ide o posledný deň na predkladanie ponúk do verejnej súťaže;
f)
v prípade zaznamenávania cien, súm alebo ponúk na trhu ide o deň, v súvislosti s ktorým je zaznamenaná cena, suma alebo ponuka;
g)
v prípade pokút súvisiacich s nedodržaním poľnohospodárskych právnych predpisov ide o dátum aktu, ktorým príslušný orgán určil dané skutočnosti;
h)
pri obrate alebo sumách súvisiacich s objemami výroby ide o začiatok referenčného obdobia stanoveného poľnohospodárskymi právnymi predpismi.
Článok 37
Platby preddavkov
V prípade preddavkov je určujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz určujúca skutočnosť uplatniteľná na cenu alebo sumu, na ktorú sa vzťahuje preddavok, ak táto udalosť nastala skôr, než bol preddavok vyplatený, alebo v iných prípadoch dátum stanovenia preddavku v eurách alebo, v opačnom prípade, dátum výplaty preddavku. Určujúca skutočnosť pre výmenný kurz sa uplatňuje na preddavky bez toho, aby bolo dotknuté uplatnenie rozhodujúcej skutočnosti pre danú cenu alebo sumu na celú príslušnú cenu alebo sumu.
Článok 38
Zábezpeky
Rozhodujúcou skutočnosťou pre výmenný kurz pri zábezpekách je dátum, keď bola zábezpeka zložená.
Uplatňujú sa však tieto výnimky:
a)
v prípade zábezpek súvisiacich s preddavkami je určujúcou skutočnosťou na výmenný kurz určujúca skutočnosť definovaná na výšku preddavku, ak táto skutočnosť nastala skôr, než bola zábezpeka zaplatená;
b)
v prípade zábezpek súvisiacich s predkladaním ponúk je určujúcou skutočnosťou na výmenný kurz deň, v ktorom bola ponuka predložená;
c)
v prípade zábezpek súvisiacich s vykonaním ponúk je rozhodujúcou skutočnosťou na výmenný kurz dátum uzávierky výzvy na predkladanie ponúk.
Článok 39
Kontrola transakcií
Sumy v eurách uvádzané v hlave V kapitole III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa podľa potreby prepočítavajú na národné meny s použitím výmenného kurzu platného k prvému pracovnému dňu roka, v ktorom sa začína kontrolné obdobie, a uverejnenému v sérii C Úradného vestníka Európskej únie.
Článok 40
Stanovenie výmenného kurzu
Keď sa určujúca skutočnosť stanoví podľa právnych predpisov Únie, uplatní sa posledný výmenný kurz stanovený Európskou centrálnou bankou (ECB) pred prvým dňom mesiaca, v priebehu ktorého nastala určujúca skutočnosť.
V určitých prípadoch sa však použijú tieto výmenné kurzy:
a)
pre prípady uvedené v článku 28 ods. 2 tohto nariadenia, v ktorých je určujúcou skutočnosťou na výmenný kurz prijatie colného vyhlásenia, ide o kurz uvedený v článku 18 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2913/92;
b)
v prípade intervenčných výdavkov vzniknutých v rámci operácií verejného skladovania ide o kurz vyplývajúci z uplatňovania článku 3 ods. 2 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 906/2014 (26);
c)
v prípade minimálnej ceny cukrovej repy uvedenej v článku 33 tohto nariadenia ide o priemerný kurz stanovený Európskou centrálnou bankou (ECB) za mesiac predchádzajúci určujúcej skutočnosti.
KAPITOLA VI
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 41
Prechodné ustanovenia
1. Ak platobná agentúra, akreditovaná v súlade s nariadením (EÚ) č. 1290/2005, preberá zodpovednosť za výdavky, za ktoré predtým nebola zodpovedná, akredituje sa v súvislosti s novými zodpovednosťami do 1. januára 2015.
2. Opatrenia uvedené v prílohe k nariadeniu (ES) č. 1106/2010 nepodliehajú kontrolnému systému stanovenému v hlave V kapitole III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 na účely kontroly, pokiaľ ide o výdavky pred rozpočtovým rokom 2014.
3. Ak sa v osobitných právnych predpisoch uvádza odkaz na prvotné, odvodené alebo podriadené požiadavky v zmysle vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 282/2012, uplatňuje sa článok 23 ods. 2, 3 a 4 tohto nariadenia.
4. Pokiaľ ide o programy rozvoja vidieka uvedené v článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005:
a)
ustanovenia článku 38 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa vzťahujú na rozpočtové záväzky nevyužité do 31. decembra druhého roka nasledujúceho po roku rozpočtového záväzku. V článku 38 uvedeného nariadenia sa odkazy na rok N + 3 považujú za odkazy na rok N + 2;
b)
priebežnými platbami Komisie sa podľa článku 36 ods. 3 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 nesmie prekročiť celkový príspevok EPFRV na každú prioritu za celé obdobie, na ktoré sa vzťahuje príslušný program;
c)
na účely uplatňovania článkov 37 a 38 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 je konečný termín oprávnenosti výdavkov stanovený v článku 71 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1698/2005.
5. Na účely uplatňovania článku 54 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa v prípadoch oznámených Komisii alebo v prípadoch, ktoré sa ešte len majú oznámiť Komisii v súvislosti s rozpočtovými rokmi 2013 a 2014, na základe článku 6 písm. h) nariadenia Komisie (ES) č. 885/2006, naďalej zohľadňuje rozpočtový rok, v ktorom došlo k prvému zisteniu nezrovnalosti v zmysle článku 35 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005. V prípadoch, v rámci ktorých nedošlo k prvému správnemu alebo súdnemu zisteniu nezrovnalosti pred 16. októbrom 2014, sa uplatňujú ustanovenia článku 54 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
Pokiaľ ide o EPFRV, na účely schvaľovania účtovných závierok v súlade s článkom 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, sa uplatňujú ustanovenia článku 54 ods. 2 uvedeného nariadenia počnúc schvaľovaním účtovných závierok za rozpočtový rok 2014.
Článok 42
Zmena nariadenia (ES) č. 376/2008
V článku 34 nariadenia Komisie (ES) č. 376/2008 sa vypúšťajú odseky 6 a 7.
Uvedené ustanovenia sa však aj naďalej uplatňujú na zábezpeky právoplatne zložené v súlade s uvedeným nariadením pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
Článok 43
Zmena nariadenia (ES) č. 612/2009
Článok 47 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 612/2009 sa vypúšťa.
Uvedené ustanovenia sa však aj naďalej uplatňujú na zábezpeky právoplatne zložené v súlade s uvedeným nariadením pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
Článok 44
Zrušenie
Nariadenia (ES) č. 883/2006, (ES) č. 884/2006, (ES) č. 885/2006, (ES) č. 1913/2006, (EÚ) č. 1106/2010 a (EÚ) č. 282/2012 sa zrušujú.
Platí však, že:
a)
nariadenie (EÚ) č. 282/2012 sa aj naďalej uplatňuje na zábezpeky právoplatne zložené v súlade s uvedeným nariadením pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia;
b)
článok 4 nariadenia (ES) č. 883/2006 sa aj naďalej uplatňuje na výdavky vynaložené do 15. októbra 2014;
c)
článok 11 a kapitola III nariadenia (ES) č. 885/2006 sa naďalej uplatňujú do 31. decembra 2014.
Článok 45
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 41 ods. 4 sa uplatňuje od 1. januára 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 11. marca 2014