SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/55/EU
ze dne 16. dubna 2014
o elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V členských státech v současné době existuje a používá se řada celosvětových, celostátních, regionálních i soukromých norem pro elektronickou fakturaci. Žádná z těchto norem nepřevažuje a většina z nich není navzájem interoperabilní.
(2)
Jelikož neexistuje žádná společná norma, členské státy v případě, kdy prosazují používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek nebo toto používání povinně ukládají, volí vytvoření vlastního technického řešení založeného na vlastní vnitrostátní normě. V důsledku toho počet odlišných norem koexistujících v rámci všech členských států narůstá a je pravděpodobné, že poroste i do budoucna.
(3)
Velké množství norem, které nejsou interoperabilní, vede k nadměrné složitosti, právní nejistotě a dodatečným provozním nákladům pro hospodářské subjekty, které elektronické faktury v různých členských státech používají. Od hospodářských subjektů, které se chtějí účastnit přeshraničního zadávání veřejných zakázek, se tak často vyžaduje, aby se pokaždé, kdy vstoupí na nový trh, řídily novou normou elektronické fakturace. Odlišné právní a technické požadavky na elektronické faktury odrazují hospodářské subjekty od přeshraničního zadávání veřejných zakázek, a vytvářejí tak překážky přístupu na trh přeshraničního zadávání veřejných zakázek a překážky obchodu. Znemožňují tím využívání základních svobod, a mají proto přímý účinek na fungování vnitřního trhu.
(4)
Tyto překážky obchodu uvnitř Unie budou v budoucnu pravděpodobně dále narůstat, neboť vzhledem k tomu, že používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek se v členských státech rozšiřuje nebo se stává povinným, vzniká čím dál více vnitrostátních a soukromých norem, které nejsou interoperabilní.
(5)
Překážky přeshraničního obchodu plynoucí z koexistence vícera souborů právních požadavků a technických norem v oblasti elektronické fakturace a ze skutečnosti, že tyto normy nejsou interoperabilní, by měly být odstraněny nebo zmírněny. K dosažení tohoto cíle by měla být vytvořena společná evropská norma pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“). Tato norma by měla stanovit a charakterizovat základní prvky, které musí elektronická faktura vždy obsahovat, a usnadnit tak zasílání a přijímání elektronických faktur mezi systémy založenými na různých technických normách. Za předpokladu, že stávající vnitrostátní technické normy nejsou s touto evropskou normou v rozporu, neměla by je tato norma nahrazovat ani omezovat jejich používání a rovněž by měla být zachována možnost pokračovat v jejich uplatňování souběžně s evropskou normou.
(6)
Zajištěním sémantické interoperability a zvýšením právní jistoty tato směrnice podpoří využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek, čímž bude mít pro členské státy, veřejné zadavatele, zadavatele a hospodářské subjekty zásadní přínos z hlediska úspor, dopadu na životní prostředí a snížení administrativní zátěže.
(7)
Přínosy elektronické fakturace jsou maximalizovány, pokud lze vystavování, zasílání, předávání, příjem a zpracování faktur plně automatizovat. Z tohoto důvodu by za slučitelné s evropskou normou pro elektronickou fakturaci měly být považovány pouze strojově čitelné faktury, které může příjemce zpracovávat automaticky a digitálně. Pouhý obrázkový soubor by neměl být považován za elektronickou fakturu pro účely této směrnice.
(8)
Cílem interoperability je umožnit jednotnou prezentaci a zpracovávání informací mezi obchodními systémy bez ohledu na jejich technologii, použití nebo platformu. Úplnou interoperabilitou se rozumí schopnost být interoperabilní na třech odlišných úrovních: z hlediska obsahu faktury (úroveň sémantická), formátu nebo použitého jazyka (úroveň syntaktická) a způsobu předání faktury. Sémantickou interoperabilitou se rozumí, že elektronická faktura obsahuje určité nezbytné informace a je zachován přesný význam vyměňovaných informací, jemuž je jednoznačně porozuměno nezávisle na způsobu, jímž jsou tyto informace fyzicky ztvárněny nebo předány. Syntaktickou interoperabilitou se rozumí, že datové prvky jsou na elektronické faktuře uváděny v takovém formátu, který umožňuje jejich přímou výměnu mezi odesílatelem a příjemcem a automatické zpracování. Syntaktickou interoperabilitu lze zajistit jedním ze dvou způsobů, a sice použitím společné syntaxe nebo pomocí mapování různých syntaxí.
(9)
Na trhu se používá značné množství syntaxí. Syntaktická interoperabilita je stále častěji zajišťována pomocí mapování. Tento způsob je účinný, pokud faktura obsahuje všechny nezbytné datové prvky na sémantické úrovni a jejich význam je jednoznačný. Jelikož tomu tak ale často není, je třeba přijmout opatření k zajištění interoperability na sémantické úrovni. V zájmu dalšího zjednodušení používání elektronické fakturace a snížení nákladů by jedním z dlouhodobých cílů mělo být omezení počtu používaných syntaxí, pokud možno soustředěním se pouze na nejpoužívanější z nich.
(10)
Normalizace elektronické fakturace rovněž doplňuje snahy o podporu využívání elektronického zadávání zakázek, jak je odrážejí příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU (5).
(11)
Evropská rada v závěrech ze zasedání ve dnech 28. a 29. června 2012 a 24. října 2013 uvedla, že prioritou by měla být opatření zaměřená na další rozvoj přeshraničního elektronického obchodování a modernizaci veřejné správy, mimo jiné usnadněním přechodu k elektronické fakturaci a jejím urychleným zavedením.
(12)
Evropský parlament v usnesení ze dne 20. dubna 2012 poukázal na roztříštěnost trhu způsobenou různými vnitrostátními pravidly pro elektronickou fakturaci, vyzdvihl podstatné výhody, které elektronická fakturace nabízí, a zdůraznil význam právní jistoty, jasného technického prostředí a otevřených a interoperabilních řešení elektronické fakturace na základě společných právních požadavků, obchodních postupů a technických norem. Z těchto důvodů Evropský parlament vyslovil požadavek, aby se elektronická fakturace při zadávání veřejných zakázek stala do roku 2016 povinnou.
(13)
Evropské mnohostranné fórum pro elektronickou fakturaci (e-fakturaci) zřízené rozhodnutím Komise ze dne 2. listopadu 2010 (6) přijalo v říjnu 2013 jednomyslně doporučení týkající se využití sémantického datového modelu na podporu interoperability elektronické fakturace.
(14)
Tato směrnice by se měla použít na elektronické faktury přijímané veřejnými zadavateli a zadavateli a vystavované v rámci plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU (8), směrnice 2014/24/EU nebo směrnice 2014/25/EU. Tato směrnice by se měla vztahovat pouze na elektronické faktury vystavené hospodářským subjektem, jemuž byla přidělena veřejná zakázka nebo koncese (hlavní dodavatel). Pokud však členské státy podle článku 71 směrnice 2014/24/EU a článku 88 směrnice 2014/25/EU stanoví přímou úhradu subdodavatelům, mělo by se v zadávací dokumentaci rovněž stanovit, zda se v souvislosti s platbami subdodavatelům má či nemá používat elektronická fakturace. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud je zakázka zadána skupině hospodářských subjektů, vztahuje se tato směrnice na elektronické faktury vystavené skupinou jako takovou i jednotlivými hospodářskými subjekty.
(15)
Tato směrnice by se měla rovněž uplatnit, pokud koncese v souvislosti s platbou vyžaduje, aby hospodářský subjekt, kterému byla koncese udělena, vystavil fakturu. Pojem „koncesef“ je vymezen v čl. 5 bodu 1 směrnice 2014/23/EU. Předmětem udělování koncesí je zajištění stavebních prací nebo služeb prostřednictvím koncese, kdy protiplnění za tuto koncesi spočívá v právu požívat výnosů z daných stavebních prací nebo služeb nebo v tomto právu společně s platbou.
(16)
Tato směrnice podléhá článku 346 Smlouvy o fungování EU. Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) zakázek, které jsou vyloučeny z oblasti působnosti směrnice 2014/23/EU podle čl. 10 odst. 6 uvedené směrnice, směrnice 2014/24/EU podle čl. 15 odst. 3 uvedené směrnice a směrnice 2014/25/EU podle čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice. Za stejných podmínek by měla být v této směrnici stanovena výjimka pro elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) těchto zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES.
(17)
Definice používané v této směrnici by měly být v souladu s jinými unijními právními předpisy v oblasti veřejných zakázek.
(18)
Komise by měla uplatňovat příslušná ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (9) a o vypracování evropské normy pro elektronickou fakturaci požádat příslušnou evropskou normalizační organizaci. Podle příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 se rozhodnutí Komise, kterým se taková žádost stanoví, přijímá přezkumným postupem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(19)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vycházet ze stávajících technických specifikací, které byly vypracovány v rámci evropských normalizačních organizací, jako jsou CEN (CWA 16356-MUG a CWA 16562-CEN BII), a měla by zohledňovat jiné příslušné technické specifikace vypracované v rámci mezinárodních normalizačních organizací, jako jsou UN/CEFACT (CII v. 2.0) a ISO (finanční faktura založená na metodice ISO 20022). Při plnění žádosti o vypracování normy by příslušná evropská normalizační organizace měla rovněž zohlednit výsledky rozsáhlých pilotních projektů prováděných v rámci programu na podporu politiky rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace a technické specifikace elektronické fakturace jakýchkoli jiných příslušných subjektů a organizací, které jsou podnikatelskou sférou hojně využívány. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by zároveň měla být slučitelná se stávajícími normami provádění plateb, aby bylo možné platby automaticky zpracovávat.
(20)
Ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci by Komise měla požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci byla technologicky neutrální s cílem zabránit jakémukoli narušení hospodářské soutěže, aby byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci s cílem zabránit tomu, aby se dodavatelé ze třetích zemí potýkali s technickými překážkami pro přístup na trh, a usnadnit evropským dodavatelům zasílání elektronických faktur kupujícím ze třetích zemí, a aby byla v souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES (11). Jelikož elektronické faktury mohou obsahovat osobní údaje, měla by Komise rovněž požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci brala ohled na ochranu osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a na zásadu ochrany údajů již ve fázi návrhu, zásadu proporcionality a zásadu minimalizace údajů. Vedle těchto minimálních požadavků by Komise měla ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci stanovit další požadavky na obsah evropské normy pro elektronickou fakturaci a lhůtu pro její přijetí.
(21)
Aby bylo zajištěno, že elektronickou fakturaci při zadávání veřejných zakázek mohou využívat i malé a střední podniky, měla by evropská norma pro elektronickou fakturaci umožňovat zavedení uživatelsky vstřícných systémů elektronické fakturace, tedy těch, které jsou snadno srozumitelné a snadno použitelné. V této souvislosti je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že zejména malé a střední podniky, jakož i menší veřejní zadavatelé a zadavatelé mají omezený počet zaměstnanců a omezené finanční prostředky.
(22)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla být rovněž vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky. Aby mohly novou normu využívat i soukromé hospodářské subjekty ve vzájemných obchodních vztazích, měla by tedy Komise zajistit, aby norma nebyla vypracována tak, že by byla vhodná pouze pro použití v oblasti zadávání veřejných zakázek.
(23)
Faktury vydávané v různých hospodářských odvětvích mohou vyžadovat zahrnutí informací specifických pro dané odvětví. Součástí všech faktur by však měl být omezený počet společných standardních prvků. Přítomnost těchto prvků je nezbytná k ověření toho, zda faktura řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění, a k zajištění právní platnosti faktury. Seznam těchto prvků vyžadovaných pro účely DPH je stanoven ve směrnici 2006/112/ES. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by proto měla být s tímto souborem prvků v souladu.
(24)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vymezit sémantické datové prvky týkající se zejména komplementárních údajů o prodávajícím a kupujícím, identifikátorů procesu, atributů faktury, fakturačních položek, informací o dodání, údajů o platbě a platebních podmínek. Základní prvky elektronické faktury by měla obsahovat každá elektronická faktura. Tím by se zajistilo jasné a jednotné uplatňování elektronické fakturace.
(25)
Přestože odesílatel elektronické faktury by měl mít nadále možnost zaručit pravost původu a integritu obsahu faktury několika způsoby, včetně elektronickým podpisem, neměla by evropská norma pro elektronickou fakturaci v zájmu zajištění souladu se směrnicí 2006/112/ES jako jeden ze svých prvků obsahovat požadavek elektronického podpisu.
(26)
S cílem zabránit vzniku nadměrných nákladů a zátěže pro veřejné zadavatele a zadavatele by příslušná evropská normalizační organizace měla mít za úkol určit seznam omezeného počtu syntaxí splňujících evropskou normu pro elektronickou fakturaci. Tento seznam by neměl být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci. Takto určené syntaxe musí být již hojně a úspěšně používány hospodářskými subjekty a veřejnými zadavateli. V zájmu usnadnění a urychlení provedení v členských státech by příslušná evropská normalizační organizace měla být požádána, aby zajistila vhodné syntaktické vazby mezi evropskou normou pro elektronickou fakturaci a všemi syntaxemi uvedenými na seznamu. Syntaktické vazby jsou pokyny o způsobu, jakým by norma mohla být v jednotlivých syntaxích vyjádřena. Produkt této normalizace by měl doplnit evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí.
(27)
Za účelem usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci by měla být Evropská normalizační organizace rovněž vyzvána, aby navrhla pokyny týkající se interoperability přenosu. Tyto pokyny by neměly být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci ani být závazné pro veřejné zadavatele a zadavatele.
(28)
Před zavedením evropské normy pro elektronickou fakturaci v členských státech by mělo být dostatečně otestováno její praktické používání. Toto posouzení by mělo být provedeno během vypracovávání normy. Měli by do něj být zapojeni koneční uživatelé a mělo by se zejména zaměřit na aspekty praktičnosti a uživatelské vstřícnosti a mělo by prokázat, že normu lze zavést nákladově efektivním a přiměřeným způsobem.
(29)
Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí vyhovujících této normě, které vypracuje příslušná evropská normalizační organizace, splní požadavky obsažené v žádosti Komise podané evropské normalizační organizaci a pokud byla tato norma otestována, měly by být odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
(30)
Ustanovení této směrnice týkající se vypracování normy a dalších produktů normalizace jsou v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 1025/2012. S ohledem na specifika této směrnice je však vhodné stanovit, že rozhodnutí zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na normu a seznam syntaxí se mají přijímat přezkumným postupem. Tím by však nemělo být dotčeno použití příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 o formálních námitkách proti harmonizovaným normám.
(31)
Evropské normalizační organizace provádějí pravidelnou revizi a aktualizaci norem, aby odpovídaly technologickému vývoji. Vzhledem k rychlosti tohoto vývoje v odvětví informačních a komunikačních technologií by měla Komise rovněž mít možnost příslušnou evropskou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci evropské normy pro elektronickou fakturaci s cílem zohlednit tento vývoj a zajistit i nadále interoperabilitu.
(32)
S cílem reagovat na technologický vývoj nebo požadavky trhu by měla mít Komise možnost přijmout prováděcí akt, kterým reviduje a aktualizuje seznam syntaxí. V případě složitějších úprav by Komise rovněž měla mít možnost příslušnou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci seznamu syntaxí.
(33)
Komise by měla mít možnost revidovat již zveřejněný seznam syntaxí, považuje-li to za nezbytné k zajištění úplné a trvalé interoperability, k zohlednění technologického vývoje nebo k omezení počtu používaných syntaxí. Měla by při tom vzít v úvahu seznam syntaxí, které určila, revidovala a aktualizovala příslušná evropská normalizační organizace.
(34)
Po uplynutí lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu stanovených v této směrnici by měly být veřejní zadavatelé a zadavatelé povinni přijímat a zpracovávat elektronické faktury, které vyhovují požadavkům evropské normy pro elektronickou fakturaci a kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném Komisí v Úředním věstníku Evropské unie. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by tedy neměli odmítat elektronické faktury, které splňují výše uvedené podmínky, pouze z důvodu nesplnění požadavků (například vnitrostátních nebo odvětvových požadavků nebo doplňujících technických požadavků jakéhokoli druhu) jiných než těch, které jsou konkrétně stanoveny v této směrnici. Jiné závažné důvody pro odmítnutí, například důvody týkající se smluvních podmínek, by však touto povinností dotčeny být neměly. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by v každém případě měli mít nadále možnost před zaplacením faktury ověřit, zda obsah elektronické faktury řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění (například zda je fakturovaná částka správná) a zda faktura byla zaslána správnému příjemci. Zákazem odmítnout elektronické faktury podle této směrnice není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU (13).
(35)
Tato směrnice by měla ukládat povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury pouze příjemcům, tj. veřejným zadavatelům, centrálním zadavatelům a zadavatelům. Touto směrnicí by nemělo být dotčeno právo odesílatele faktury rozhodnout se mezi vystavením faktury v souladu s evropskou normou pro elektronickou fakturaci, v souladu s vnitrostátními nebo jinými technickými normami nebo v papírové podobě. Tato směrnice by však členským státům neměla bránit ve stanovení toho, že v rámci zadávání veřejných zakázek by měly být vystavovány pouze elektronické faktury. Pokud se odesílatel rozhodne vystavit fakturu za použití evropské normy pro elektronickou fakturaci, měla by povinnost příjemce přijmout a zpracovat tuto fakturu platit pouze v případě, že je daná faktura vystavena v jedné ze syntaxí uvedených na seznamu syntaxí, který Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie. Tím by neměla být dotčena možnost odesílatele využít služeb třetí osoby k převodu mezi jeho vlastní syntaxí a jednou ze syntaxí na daném seznamu.
(36)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14) a vydal dne 11. listopadu 2013 (15) stanovisko. Ve svém stanovisku zveřejnil doporučení k zajištění dostatečné ochrany údajů při uplatňování této směrnice. Tato doporučení by měla být zohledněna při vypracovávání evropské normy pro elektronickou fakturaci a při zpracovávání osobních údajů veřejnými zadavateli a zadavateli. Mělo by být zejména jasně stanoveno, že stávající zákony týkající se ochrany údajů platí rovněž v oblasti elektronické fakturace a že zveřejňování osobních údajů pro účely transparentnosti a odpovědnosti musí být ve vyváženém poměru s ochranou soukromí.
(37)
Jelikož směrnice 2006/112/ES obsahuje pravidla fakturace, včetně elektronické fakturace, je třeba vyjasnit její vztah k této směrnici. Tato směrnice sleduje odlišný cíl, má odlišnou oblast působnosti než směrnice 2006/112/ES, a proto nemá vliv na ustanovení uvedené směrnice týkající se používání elektronických faktur pro účely DPH. Článek 232 směrnice 2006/112/ES upravuje vztahy mezi obchodními partnery a jeho cílem je zajistit, aby s používáním elektronických faktur musel příjemce souhlasit. Tím by však nemělo být dotčeno právo členských států uložit veřejným zadavatelům a zadavatelům povinnost přijímat za určitých podmínek elektronické faktury.
(38)
Aby veřejní zadavatelé a zadavatelé mohli řádně připravit a přijmout technická opatření, která jsou v návaznosti na zavedení evropské normy pro elektronickou fakturaci a schválení seznamu syntaxí nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí, a s ohledem na potřebu urychleného zavedení elektronické fakturace by se mělo považovat za opodstatněné stanovení lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu v délce osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Odchylně od této obecné lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu by členské státy, s cílem usnadnit přijetí elektronické fakturace na straně některých veřejných zadavatelů, jako jsou místní a regionální veřejní zadavatelé a veřejné podniky, měly mít možnost odložit uplatňování této směrnice na veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni a zadavatele na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Tato možnost odložit uplatňování požadavků této směrnice by se neměla vztahovat na centrální zadavatele.
(39)
S cílem usnadnit provádění požadavků této směrnice pro veřejné zadavatele a zadavatele by Komise měla zajistit, aby byly členské státy v plném rozsahu a pravidelně informovány o pokroku prací, které budou z hlediska vypracování normy a souvisejících produktů normalizace vykonávat příslušné evropské normalizační organizace. Členské státy by tak měly možnost provést nezbytné přípravné práce, s cílem dokončit provádění v rámci dohodnutých lhůt.
(40)
Vzhledem k tomu, že veřejní zadavatelé a zadavatelé budou moci přijímat elektronické faktury odpovídající i jiným normám než evropské normě pro elektronickou fakturaci, jakož i faktury papírové, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak, nevytváří tato směrnice žádné dodatečné náklady ani zatížení podniků, včetně mikropodniků a malých a středních podniků ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (16). Komise i členské státy by se dále měly vynasnažit, aby minimalizovaly náklady na evropskou normu pro elektronickou fakturaci pro její uživatele, zejména mikropodniky a malé a střední podniky, a usnadnily tak její přijetí v celé Evropské unii.
(41)
Členské státy by měly při provádění této směrnice zohledňovat potřeby malých a středních podniků i menších veřejných zadavatelů a zadavatelů a měly by všem veřejným zadavatelům, zadavatelům a dodavatelům poskytovat potřebnou podporu, aby mohli evropskou normu pro elektronickou fakturaci používat. Kromě toho by měla být stanovena opatření ke vzdělávání, zejména pro malé a střední podniky.
(42)
V zájmu usnadnění technických a procesních úprav, které musí všechny strany zapojené do zadávání veřejných zakázek provést, aby zajistily úspěšné provedení této směrnice, by členské státy měly v rámci možností zpřístupnit pomoc ze strukturálních fondů všem způsobilým veřejným zadavatelům, zadavatelům a malým a středním podnikům.
(43)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice a sestavení, omezení a revize seznamu syntaxí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Prováděcí akty týkající se seznamu syntaxí by měly být přijímány přezkumným postupem, jelikož tyto akty slouží k usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci a zajišťují interoperabilitu a rychlou reakci na technologický vývoj. Přezkumný postup by měl být rovněž používán k přijetí prováděcích aktů ohledně námitek proti evropské normě pro elektronickou fakturaci, neboť tyto akty by mohly mít důsledky pro povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury.
(44)
Jelikož cílů této směrnice, totiž odstranění překážek trhu a obchodu vytvořených existencí odlišných vnitrostátních pravidel a norem a v zajištění interoperability, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se použije na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2009/81/ES, 2014/23/EU, 2014/24/EU nebo 2014/25/EU.
Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES, pokud bylo zadání a plnění zakázky v souladu s platnými právními a správními předpisy členského státu prohlášeno za utajené nebo musí být doprovázeno zvláštními bezpečnostními opatřeními a pokud daný členský státy stanovil, že dotyčné základní zájmy nelze zaručit mírnějšími opatřeními.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„elektronickou fakturou“ faktura, která byla vystavena, předána a přijata ve strukturovaném elektronickém formátu, jenž umožňuje její automatizované a elektronické zpracování;
2)
„základními prvky elektronické faktury“ soubor zásadních informačních prvků, které musí elektronická faktura obsahovat, aby umožňovala přeshraniční interoperabilitu, včetně informací nezbytných k zajištění souladu s právními předpisy;
3)
„sémantickým datovým modelem“ strukturovaný a logicky vzájemně propojený soubor pojmů a jejich významů, které určují základní prvky elektronické faktury;
4)
„syntaxí“ strojově čitelný jazyk nebo dialekt jazyka použitý k vyjádření datových prvků obsažených v elektronické faktuře;
5)
„syntaktickými vazbami“ pokyny o způsobu, jakým by sémantický datový model pro elektronické faktury mohl být v jednotlivých syntaxích vyjádřen;
6)
„veřejnými zadavateli“ veřejní zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 6 odst. 1 směrnice 2014/23/EU a čl. 2 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/24/EU;
7)
„veřejnými zadavateli na nižší úrovni“ veřejní zadavatelé na nižší úrovni ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 3 směrnice 2014/24/EU;
8)
„centrálním zadavatelem“ centrální zadavatel ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 16 směrnice 2014/24/EU;
9)
„zadavateli“ zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 2014/23/EU a čl. 4 odst. 1 směrnice 2014/25/EU;
10)
„mezinárodní normou“ mezinárodní norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1025/2012;
11)
„evropskou normou“ evropská norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 3
Vytvoření evropské normy
1. Komise požádá příslušnou evropskou normalizační organizaci, aby navrhla evropskou normu pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“).
Komise vznese požadavek, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci splňovala alespoň tato kritéria:
-
byla technologicky neutrální,
-
byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci,
-
zohledňovala potřebu ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí 95/46/ES, přístup ochrany údajů již od návrhu a zásady proporcionality, minimalizace údajů a omezení účelu,
-
byla soudržná s příslušnými ustanoveními směrnice 2006/112/ES,
-
umožňovala zavedení praktických, uživatelsky vstřícných a nákladově efektivních systémů elektronické fakturace,
-
zohledňovala zvláštní potřeby malých a středních podniků, jakož i veřejných zadavatelů na nižší úrovni a zadavatelů,
-
byla vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky.
Komise příslušnou evropskou normalizační organizaci požádá, aby poskytla omezený seznam syntaxí, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, vhodné syntaktické vazby a pokyny týkající se interoperability předávání s cílem usnadnit používání takové normy.
Tyto žádosti se přijímají postupem stanoveným v čl. 10 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Norma musí být v rámci svého vypracovávání příslušnou evropskou normalizační organizací ve lhůtě stanovené v odstavci 2 otestována z hlediska praktické použitelnosti pro konečného uživatele. Celkovou odpovědnost za toto testování nese Komise, která zajistí, aby během provádění testu byl brán zvláštní zřetel na dodržení kritérií praktičnosti, uživatelské vstřícnosti a případných nákladů na zavedení v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem. Zprávu o výsledku testování předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě.
2. Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci vypracovaná v souladu se žádostí uvedenou v odstavci 1 splňuje požadavky, jež jsou v této žádosti uvedeny, a poté, co byla dokončena testovací fáze podle odst. 1 pátého pododstavce, zveřejní Komise odkaz na tuto normu v Úředním věstníku Evropské unie společně se seznamem omezeného počtu syntaxí vypracovaným v souladu s žádostí uvedenou v odstavci 1. Toto zveřejnění musí být dokončeno do 27. května 2017.
Článek 4
Formální námitky proti evropské normě
1. Má-li členský stát nebo Evropský parlament za to, že evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zcela nesplňují požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1, uvědomí o tom Komisi a připojí podrobné vysvětlení; Komise poté rozhodne:
a)
zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
zachovat, zachovat s omezením nebo zrušit odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise zveřejní na svých internetových stránkách informace o evropské normě pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí, které byly předmětem rozhodování podle odstavce 1.
3. Komise vyrozumí příslušnou evropskou normalizační organizaci o rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 a případně ji požádá o revizi dané evropské normy pro elektronickou fakturaci nebo seznamu syntaxí.
4. Rozhodnutí uvedená v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
Článek 5
Udržování a další vývoj evropské normy a seznamu syntaxí
1. V zájmu zohlednění technologického vývoje a zajištění plné a trvalé interoperability v elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek může Komise:
a)
provádět aktualizace nebo revize evropské normy pro elektronickou fakturaci;
b)
provádět aktualizace nebo revize seznamu syntaxí, který zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. a), podá žádost u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
3. Článek 4 se použije na každou aktualizaci nebo revizi provedenou v souladu s odst. 1 písm. a) tohoto článku.
4. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. b), učiní tak přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2 nebo podáním žádosti u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
Článek 6
Základní prvky elektronické faktury
Základními prvky elektronické faktury jsou mimo jiné:
a)
identifikátory procesu a faktury;
b)
fakturační období;
c)
údaje o prodávajícím;
d)
údaje o kupujícím;
e)
údaje o plátci;
f)
údaje o daňovém zástupci prodávajícího;
g)
referenční číslo zakázky;
h)
informace o dodání;
i)
pokyny k platbě;
j)
informace o přeplatcích nebo nedoplatcích;
k)
informace o fakturačních položkách podle řádků;
l)
celkové fakturované částky;
m)
rozdělení DPH.
Článek 7
Přijetí a zpracování elektronických faktur
Členské státy zajistí, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé přijímali a zpracovávali elektronické faktury, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, na niž byl zveřejněn odkaz podle čl. 3 odst. 2, a odpovídají kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném podle čl. 3 odst. 2.
Článek 8
Ochrana údajů
1. Touto směrnicí není dotčeno platné právo Unie a vnitrostátní právo v oblasti ochrany údajů.
2. Nestanoví-li právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy jinak, a aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, lze osobní údaje získané za účelem elektronické fakturace použít pouze k tomuto účelu nebo případně k účelům s ním slučitelným.
3. Aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, členské zajistí, aby právní úprava zveřejňování osobních údajů shromážděných při elektronické fakturaci pro účely transparentnosti a určení odpovědnosti byla v souladu s účelem tohoto zveřejnění a se zásadou ochrany soukromí.
Článek 9
Používání elektronických faktur pro účely DPH
Touto směrnicí není dotčena směrnice 2006/112/ES.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 11
Provedení do vnitrostátního práva
1. Členské státy přijmou, zveřejní a uplatňují právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. listopadu 2018. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
2. Odchylně od odstavce 1 členské státy do osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie přijmou, zveřejní a uplatňují předpisy nezbytné k dosažení souladu s povinností přijímat a zpracovávat elektronické faktury stanovenou v článku 7.
Členské státy mohou odložit uplatňování uvedené v prvním pododstavci nejdéle na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie, pokud jde o jejich veřejné zadavatele na nižší úrovni a zadavatele.
Po zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie konečnou lhůtu pro uvedení předpisů podle prvního pododstavce v účinnost.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 12
Přezkum
Komise přezkoumá účinky této směrnice na vnitřní trh a na využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek a do tří let po uplynutí lhůty maximálního odkladu pro veřejné zadavatele na nižší úrovni, uvedené v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci, o tom podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě. V případě potřeby ke zprávě připojí posouzení dopadů týkající se potřeby dalších opatření.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2014/55/EÚ
zo 16. apríla 2014
o elektronickej fakturácii vo verejnom obstarávaní
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V súčasnosti v členských štátoch existuje a používa sa niekoľko celosvetových, vnútroštátnych, regionálnych a firemných noriem v oblasti elektronických faktúr. Žiadna z týchto noriem neprevažuje a väčšina z nich nie je interoperabilná s inou.
(2)
Vzhľadom na to, že chýba spoločná norma, členské štáty v prípade podporovania používania elektronických faktúr vo verejnom obstarávaní alebo pri ich povinnom zavádzaní prijímajú rozhodnutia o vypracovaní vlastných technických riešení založených na samostatných vnútroštátnych normách. Počet súčasne existujúcich rozdielnych noriem v členských štátoch sa teda zvyšuje a v budúcnosti sa pravdepodobne bude ďalej zvyšovať.
(3)
Rozmanitosť neinteroperabilných noriem má za následok neprimeranú zložitosť, právnu neistotu a dodatočné prevádzkové náklady pre hospodárske subjekty využívajúce elektronické faktúry v rôznych členských štátoch. Od hospodárskych subjektov, ktoré chcú vykonávať činnosti v oblasti cezhraničného verejného obstarávania, sa často vyžaduje, aby dodržiavali novú normu v oblasti elektronickej fakturácie vždy, keď vstúpia na nový trh. Rozdielne právne a technické požiadavky týkajúce sa elektronických faktúr predstavujú prekážky prístupu na trh v cezhraničnom verejnom obstarávaní a prekážky obchodu, keďže odrádzajú hospodárske subjekty od vykonávania činností v oblasti cezhraničného verejného obstarávania. Predstavujú prekážky pre základné slobody, a teda majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu.
(4)
Tieto prekážky obchodu sa v rámci Únie budú pravdepodobne v budúcnosti zväčšovať, keď sa vypracuje viac neinteroperabilných vnútroštátnych a firemných noriem a keď sa využívanie elektronických faktúr vo verejnom obstarávaní rozšíri alebo sa stane v členských štátoch povinným.
(5)
Prekážky cezhraničného obchodu vyplývajúce so súčasnej existencie viacerých právnych požiadaviek a technických predpisov v oblasti elektronickej fakturácie a z nedostatočnej interoperability by sa mali odstrániť alebo zmenšiť. Na dosiahnutie daného cieľa by sa mala vypracovať spoločná európska norma pre sémantický dátový model základných prvkov elektronickej faktúry (ďalej len „európska norma pre elektronickú fakturáciu“). V tejto norme by sa mali stanoviť a opísať základné prvky, ktoré musí elektronická faktúra vždy obsahovať, čím sa uľahčí zasielanie a prijímanie elektronických faktúr medzi systémami založenými na rozdielnych technických normách. Za predpokladu, že existujúce vnútroštátne technické normy nie sú v rozpore s touto európskou normou, nemala by ich táto norma nahrádzať ani obmedzovať ich použitie a malo by byť možné ich naďalej uplatňovať súbežne s európskou normou.
(6)
Zabezpečením sémantickej interoperability a zlepšením právnej istoty sa touto smernicou takisto podporí zavádzanie elektronickej fakturácie vo verejnom obstarávaní, čím sa členským štátom, verejným obstarávateľom, obstarávateľom a hospodárskym subjektom umožní získať veľký úžitok z hľadiska úspor, vplyvu na životné prostredie a zníženia administratívneho zaťaženia.
(7)
Úžitok z elektronickej fakturácie sa maximalizuje, ak vytvorenie, zaslanie, prenos, prijatie a spracovanie faktúry možno úplne automatizovať. Z tohto dôvodu by sa za vyhovujúce európskej norme pre elektronickú fakturáciu mali považovať len strojovo čitateľné faktúry, ktoré môže príjemca spracovať automaticky a digitálne. Súbor, ktorý obsahuje výlučne obrázok, by sa nemal považovať za elektronickú faktúru na účely tejto smernice.
(8)
Cieľom interoperability je umožniť prezentovanie a spracovanie informácií medzi obchodnými systémami jednotným spôsobom bez ohľadu na ich technológiu, aplikáciu alebo platformu. Úplná interoperabilita zahŕňa schopnosť byť interoperabilný na troch rôznych úrovniach: pokiaľ ide obsah faktúry (sémantika), použitý formát alebo jazyk (syntax) a spôsob prenosu. Sémantická interoperabilita znamená, že elektronická faktúra obsahuje určité množstvo požadovaných informácií a že presný význam vymieňaných informácií sa zachováva a správne a jednoznačne porozumie nezávisle od spôsobu, akým sa fyzicky prezentuje alebo prenáša. Syntaktická interoperabilita znamená, že dátové prvky elektronickej faktúry sa prezentujú vo formáte, ktorý sa môže vymeniť priamo medzi odosielateľom a príjemcom a spracovať automaticky. Syntaktickú interoperabilitu možno zabezpečiť jedným z dvoch spôsobov, konkrétne prostredníctvom použitia spoločnej syntaxe alebo prostredníctvom mapovania medzi rôznymi syntaxami.
(9)
Na trhu sa používa veľký počet syntaxí. Syntaktická interoperabilita sa čoraz viac zabezpečuje prostredníctvom mapovania. Táto metóda je efektívna, pokiaľ faktúra obsahuje všetky požadované dátové prvky na sémantickej úrovni a ak je ich význam jednoznačný. Keďže to tak často nie je, sú potrebné opatrenia na zabezpečenie interoperability na sémantickej úrovni. S cieľom ďalej zjednodušiť využívanie elektronickej fakturácie a znížiť náklady by jedným z dlhodobých cieľov malo byť obmedzenie počtu používaných syntaxí zameraním sa pokiaľ možno na tie, ktoré sa používajú najbežnejšie.
(10)
Normalizáciou elektronickej fakturácie sa tiež dopĺňa úsilie o zavádzanie elektronického obstarávania, ako sa uvádza v príslušných ustanoveniach smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (4) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ (5).
(11)
Európska rada vo svojich záveroch z 28. a 29. júna 2012 a 24. októbra 2013 uviedla, že priorita by sa mala klásť na opatrenia zamerané na ďalšie rozvíjanie cezhraničného online obchodu a modernizáciu verejnej správy vrátane uľahčenia prechodu na elektronickú fakturáciu a prostredníctvom jej urýchleného zavedenia.
(12)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 20. apríla 2012 poukázal na fragmentáciu trhu v dôsledku vnútroštátnych pravidiel elektronickej fakturácie, vyzdvihol výrazné výhody, ktoré ponúka elektronická fakturácia, a zdôraznil význam právnej istoty, prehľadného technického prostredia a otvorených a interoperabilných riešení elektronickej fakturácie založených na spoločných zákonných požiadavkách, obchodných procesoch a technických normách. Z týchto dôvodov Európsky parlament vyzval, aby sa do roku 2016 stala elektronická fakturácia vo verejnom obstarávaní povinnou.
(13)
Európske multilaterálne fórum o elektronickej fakturácii (e-fakturácii) zriadené rozhodnutím Komisie z 2. novembra 2010 (6) prijalo v októbri 2013 jednomyseľne odporúčanie o použití sémantického dátového modelu na podporu interoperability pre elektronickú fakturáciu.
(14)
Táto smernica by sa mala vzťahovať na elektronické faktúry prijaté verejnými obstarávateľmi a obstarávateľmi, ktoré sú vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES (7), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ (8), smernica 2014/24/EÚ alebo smernica 2004/25/EÚ. Táto smernica by sa mala vzťahovať len na elektronické faktúry, ktoré vystavil hospodársky subjekt, ktorému bola zadaná verejná zákazka alebo udelená koncesia (hlavný dodávateľ). Ak však členské štáty podľa článku 71 smernice 2014/24/EÚ a článku 88 smernice 2014/25/EÚ ustanovia priame platby subdodávateľom, dojednania, ktoré by sa mali stanoviť v súťažných podkladoch, by mali zahŕňať ustanovenia týkajúce sa používania alebo nepoužívania elektronickej fakturácie v súvislosti s platbami subdodávateľom. Malo by sa spresniť, že ak sa zákazka zadá skupine hospodárskych subjektov, táto smernica sa uplatňuje na elektronické faktúry vystavené tak touto skupinou, ako aj jednotlivými hospodárskymi subjektmi.
(15)
Táto smernica by sa mala uplatňovať aj vtedy, ak sa na základe koncesných zmlúv zahŕňajúcich platby vyžaduje, aby hospodárske subjekty, ktorým sa udelila koncesia, vystavovali faktúry. Pojem „koncesie“ je vymedzený v článku 5 bode 1 smernice 2014/23/EÚ. Účelom koncesných zmlúv je obstarávanie stavebných prác alebo služieb prostredníctvom koncesie, ktorej protiplnenie spočíva v práve na využívanie stavby alebo služieb alebo v tomto práve spolu s platbou.
(16)
Táto smernica podlieha článku 346 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Táto smernica sa neuplatňuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek (vyhlásených za tajné alebo sprevádzaných osobitnými bezpečnostnými opatreniami), ktoré sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti smernice 2014/23/EÚ, smernice 2014/24/EÚ a smernice 2014/25/EÚ, podľa ich článku 10 ods. 6, článku 15 ods. 3 a článku 24 ods. 3. Za rovnakých podmienok by sa v tejto smernici malo ustanoviť osobitné vylúčenie pre elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia takých zákaziek (vyhlásených za tajné alebo sprevádzaných osobitnými bezpečnostnými opatreniami), ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2009/81/ES.
(17)
Vymedzenia pojmov, ktoré sa uvádzajú v tejto smernici, by mali byť v súlade s právnymi predpismi Únie o verejnom obstarávaní.
(18)
Komisia by mala uplatniť príslušné ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1025/2012 (9) a požiadať príslušnú európsku normalizačnú organizáciu, aby vypracovala európsku normu pre elektronickú fakturáciu. Podľa príslušných ustanovení nariadenia (EÚ) č. 1025/2012 sa na rozhodnutie Komisie, ktorým sa ustanovuje takáto požiadavka, vzťahuje postup preskúmania uvedený v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (10).
(19)
Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala vychádzať z existujúcich technických špecifikácií, ktoré boli vypracované v rámci európskych normalizačných organizácií, ako sú napríklad CEN (CWA 16356-MUG a CWA 16562-CEN BII), a mala by zohľadňovať iné relevantné technické špecifikácie, ktoré boli vypracované v rámci medzinárodných normalizačných organizácií, ako sú napríklad UN/CEFACT (CII v.2.0) a ISO (finančná faktúra založená na metodike ISO 20022). Príslušná európska normalizačná organizácia by pri vykonávaní normalizačných žiadostí mala zohľadniť aj výsledky pilotných projektov veľkého rozsahu realizovaných v rámci programu na podporu politík rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP), ako aj technické špecifikácie pre elektronickú fakturáciu ostatných relevantných orgánov a organizácií, ktoré podnikateľská komunita vo veľkom rozsahu používa. Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala byť takisto kompatibilná s existujúcimi normami pre platby, aby sa umožnilo automatické spracovanie platieb.
(20)
Komisia by mala vo svojej žiadosti predloženej príslušnej európskej normalizačnej organizácii vyžadovať, aby táto európska norma pre elektronickú fakturáciu bola technologicky neutrálna, aby sa zabránilo akémukoľvek narúšaniu hospodárskej súťaže, aby bola kompatibilná s príslušnými medzinárodnými normami pre elektronickú fakturáciu s cieľom zabrániť tomu, aby sa dodávatelia z tretích krajín stretávali s technickými prekážkami prístupu na trh, a aby sa európskym dodávateľom uľahčilo zasielanie elektronických faktúr odberateľom v tretích krajinách, pričom by mala byť v súlade so smernicou Rady 2006/112/ES (11). Keďže elektronické faktúry môžu obsahovať osobné údaje, Komisia by mala takisto vyžadovať, aby sa v takejto európskej norme pre elektronickú fakturáciu brala do úvahy ochrana osobných údajov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a zásady špecificky navrhnutej ochrany údajov, proporcionality a minimalizácie údajov. Komisia by mala vo svojej žiadosti predloženej európskej normalizačnej organizácii okrem týchto minimálnych požiadaviek stanoviť ďalšie požiadavky, pokiaľ ide o obsah tejto európskej normy pre elektronickú fakturáciu a termín jej prijatia.
(21)
S cieľom zabezpečiť, aby aj malé a stredné podniky mohli využívať elektronickú fakturáciu vo verejnom obstarávaní, európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala umožniť zriadenie používateľsky ústretových systémov elektronickej fakturácie, konkrétne takých, ktoré sa dajú ľahko pochopiť a jednoducho ovládať. V tejto súvislosti by sa mala tiež zohľadniť skutočnosť, že predovšetkým malé a stredné podniky, ako aj menší verejní obstarávatelia a obstarávatelia majú obmedzený počet zamestnancov a obmedzené finančné zdroje.
(22)
Európska norma pre elektronickú fakturáciu by tiež mala byť vhodná na obchodné transakcie medzi podnikmi. S cieľom umožniť súkromným hospodárskym subjektom používať novú normu vo vzájomných obchodných stykoch by preto Komisia mala zabezpečiť, aby sa takáto norma vypracovala tak, aby bola vhodná na použitie výhradne v oblasti verejného obstarávania.
(23)
Faktúry, ktoré sa používajú v rôznych sektoroch podnikateľskej činnosti, si môžu vyžadovať uvádzanie informácií, ktoré sú špecifické pre tieto sektory. Všetky faktúry by však mali obsahovať určitý obmedzený počet spoločných štandardných prvkov. Prítomnosť týchto prvkov je nevyhnutná na to, aby sa overilo, či faktúra náležite odzrkadľuje príslušnú obchodnú transakciu, ako aj s cieľom zabezpečiť, aby bola z právneho hľadiska platná. Zoznam takýchto prvkov vyžadovaných na účely DPH sa uvádza v smernici 2006/112/ES. Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala byť v súlade s týmto súborom prvkov.
(24)
V európskej norme pre elektronickú fakturáciu by sa mali vymedziť sémantické dátové prvky vzťahujúce sa najmä na doplňujúce údaje o dodávateľovi a odberateľovi, identifikátory procesu, znaky faktúry, údaje o fakturovaných položkách, dodacie údaje a platobné údaje a podmienky. Základné prvky elektronickej faktúry by sa mali zahrnúť do každej elektronickej faktúry. Zabezpečilo by sa tým jasné a jednotné uplatňovanie elektronickej fakturácie.
(25)
Zatiaľ čo odosielateľ elektronickej faktúry by mal mať naďalej možnosť zaručiť pravosť pôvodu a integritu obsahu faktúry viacerými spôsobmi, a to aj prostredníctvom elektronického podpisu, európska norma pre elektronickú fakturáciu by v záujme zabezpečenia súladu so smernicou 2006/112/ES nemala ako jeden zo svojich prvkov obsahovať požiadavku na elektronický podpis.
(26)
S cieľom zabrániť nadmerným nákladom a zaťaženiu verejných obstarávateľov a obstarávateľov by bolo potrebné príslušnú európsku normalizačnú organizáciu požiadať, aby zostavila zoznam obmedzeného počtu syntaxí, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu. Uvedený zoznam by nemal byť časťou európskej normy pre elektronickú fakturáciu. Určené syntaxe už musia v rozsiahlej miere a úspešne používať hospodárske subjekty a verejní obstarávatelia. S cieľom uľahčiť a urýchliť vykonávanie členskými štátmi by sa od príslušnej európskej normalizačnej organizácie malo požadovať, aby na všetky syntaxe identifikované v zozname poskytla primerané prepojenia syntaxe z európskej normy na elektronickú fakturáciu. Prepojenia syntaxe sú usmernenia týkajúce sa toho, ako by sa norma mohla prezentovať v rôznych syntaxách. Tento cieľ štandardizácie by mal doplniť európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí.
(27)
S cieľom uľahčiť používanie európskej normy pre elektronickú fakturáciu by sa európska normalizačná organizácia mala zároveň požiadať, aby vypracovala usmernenia o interoperabilite v oblasti prenosu. Tieto usmernenia by nemali byť časťou európskej normy pre elektronickú fakturáciu alebo byť záväzné pre verejných obstarávateľov a obstarávateľov.
(28)
Predtým, ako sa v členských štátoch zavedie európska norma pre elektronickú fakturáciu, malo by sa dostatočne otestovať praktické uplatňovanie normy. Toto posúdenie by sa malo vykonať počas vypracovania normy. Uvedené posúdenie by malo zahŕňať koncových používateľov a malo by sa predovšetkým zamerať na aspekty praktickosti a používateľskej ústretovosti a malo by preukázať, že normu možno vykonať nákladovo efektívnym a primeraným spôsobom.
(29)
V prípade, že európska norma pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí spĺňajúcich normu vypracované príslušnou európskou normalizačnou organizáciou spĺňajú požiadavky uvedené v žiadosti Komisie európskej normalizačnej organizácie, a ak sa takáto norma vyskúšala, by sa odkazy na túto európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí mali uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie.
(30)
Ustanovenia o vypracovaní normy a ostatné ciele v oblasti normalizácie, ktoré sú ustanovené v tejto smernici, sú v súlade s príslušnými ustanoveniami nariadenia (EÚ) č. 1025/2012. So zreteľom na osobitosti tejto smernice je však primerané, aby sa ustanovilo, že rozhodnutia o uverejnení odkazov na normu a zoznam syntaxí, ich neuverejnení alebo uverejnení s obmedzením sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania. Tým by však nemalo byť dotknuté uplatňovanie príslušných ustanovení nariadenia (EÚ) č. 1025/2012 týkajúce sa formálnych námietok k harmonizovaným normám.
(31)
Európske normalizačné organizácie pravidelne preskúmavajú a aktualizujú normy s cieľom reagovať na technologický vývoj. Vzhľadom na to, že tento vývoj je v sektore IKT rýchly, Komisia by mala tiež mať možnosť požiadať, aby príslušná európska normalizačná organizácia revidovala a aktualizovala európsku normu pre elektronickú fakturáciu s cieľom zohľadniť tento vývoj a zabezpečiť nepretržitú interoperabilitu.
(32)
S cieľom reagovať na technologický vývoj alebo požiadavky trhu by Komisia mala mať možnosť prijať vykonávací akt, aby preskúmala a aktualizovala zoznam syntaxí. V prípade komplexnejších úprav by Komisia mala tiež mať možnosť požiadať, aby príslušná európska normalizačná organizácia revidovala a aktualizovala zoznam syntaxí.
(33)
Komisia by mala mať možnosť preskúmať už uverejnený zoznam syntaxí, ak to považuje za nevyhnutné na zabezpečenie úplnej a nepretržitej interoperability, zohľadnenie technologického vývoja alebo obmedzenie počtu používaných syntaxí. Komisia by pritom mala vziať do úvahy zoznam určených syntaxí, ktorý preskúmala a aktualizovala príslušná európska normalizačná organizácia.
(34)
Po uplynutí transpozičných lehôt ustanovených v tejto smernici by verejní obstarávatelia a obstarávatelia mali byť povinní prijímať a spracúvať elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu a ktoroukoľvek zo syntaxí v zozname uverejnenom Komisiou v Úradnom vestníku Európskej únie. Verejní obstarávatelia a obstarávatelia by preto nemali odmietať elektronické faktúry, ktoré spĺňajú uvedené podmienky, len z dôvodu nesúladu s inými požiadavkami (napríklad vnútroštátnymi požiadavkami alebo odvetvovo-špecifickými požiadavkami, alebo dodatočnými technickými požiadavkami akéhokoľvek druhu), ako sú požiadavky špecificky ustanovené v tejto smernici. Touto povinnosťou by však nemali byť dotknuté iné vážne dôvody odmietnutia, ako sú dôvody týkajúce sa zmluvných podmienok. Pred uhradením faktúry by však verejní obstarávatelia a obstarávatelia mali v každom prípade mať možnosť overiť, či obsah elektronickej faktúry správne odzrkadľuje podkladovú obchodnú transakciu (napríklad či je suma na faktúre správna) a či je faktúra adresovaná správnemu príjemcovi. Povinnosťou neodmietať elektronické faktúry v súlade s touto smernicou nie je dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ (13).
(35)
Na základe tejto smernice by mali byť povinní prijímať a spracúvať elektronické faktúry len príjemcovia faktúry, teda verejní obstarávatelia, centrálne obstarávacie organizácie a obstarávatelia. Touto smernicou by nemalo byť dotknuté právo odosielateľa faktúry vybrať si medzi predložením faktúry v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu, v súlade s vnútroštátnymi alebo inými technickými normami alebo v papierovej podobe. Touto smernicou by sa však členským štátom nemalo brániť v tom, aby určili, že v rámci verejného obstarávania sa môžu predkladať len elektronické faktúry. V prípade, ak sa odosielateľ rozhodne predložiť faktúru podľa európskej normy pre elektronickú fakturáciu, povinnosť príjemcu prijať a spracovať by mala platiť len vtedy, ak je faktúra v jednej zo syntaxí zahrnutých v zozname syntaxí, ktoré uverejnila Komisia v Úradnom vestníku Európske únie. Tým by nemalo byť dotknuté právo odosielateľa využiť služby tretej strany na preklad z jeho vlastnej syntaxe do jednej zo syntaxí v zozname.
(36)
V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14) sa konzultovalo s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý predložil stanovisko 11. novembra 2013 (15). Vo svojom stanovisku uviedol odporúčania na zaistenie primeranej ochrany údajov pri uplatňovaní tejto smernice. Uvedené odporúčania by sa mali zohľadniť pri vypracovaní európskej normy pre elektronickú fakturáciu a pri spracúvaní osobných údajov verejnými obstarávateľmi a obstarávateľmi. Malo by sa predovšetkým objasniť, že existujúce právne predpisy o ochrane údajov sa budú uplatňovať aj v oblasti elektronickej fakturácie a že uverejňovanie osobných údajov na účely transparentnosti a zodpovednosti musí byť v primeranom pomere k ochrane súkromia.
(37)
Keďže smernica 2006/112/ES obsahuje pravidlá fakturácie vrátane pravidiel o elektronickej fakturácii, mal by sa spresniť jej vzťah k tejto smernici. Táto smernica je zameraná na dosiahnutie iného cieľa, má odlišný rozsah pôsobnosti ako smernica Rady 2006/112/ES, a preto nemá vplyv na ustanovenia o používaní elektronických faktúr na účely DPH uvedené v smernici Rady 2006/112/ES. Konkrétne článok 232 smernice Rady 2006/112/ES spravuje vzťahy medzi obchodnými partnermi a jeho účelom je zabezpečiť, aby odosielateľ nemohol príjemcovi nanútiť používanie elektronických faktúr. Tým by však nemalo byť dotknuté právo členských štátov uložiť verejným obstarávateľom a obstarávateľom povinnosť prijímať za určitých podmienok elektronické faktúry.
(38)
S cieľom umožniť verejným obstarávateľom a obstarávateľom náležite sa pripraviť a prijať technické opatrenia, ktoré sú po zavedení európskej normy pre elektronickú fakturáciu a schválení zoznamu syntaxí potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami tejto smernice, ako aj so zreteľom na potrebu urýchleného zavedenia elektronickej fakturácie, by sa 18-mesačná lehota na transpozíciu mala po uverejnení odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie považovať za odôvodnenú. Odchylne od tejto všeobecnej lehoty na transpozíciu a s cieľom uľahčiť začatie používania elektronickej fakturácie niektorým verejným obstarávateľom, ako sú napríklad miestni a regionálni verejní obstarávatelia a verejné podniky, malo by sa členským štátom umožniť odložiť uplatňovanie tejto smernice v prípade verejných obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni a obstarávateľov až do uplynutia 30 mesiacov odo dňa uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie. Táto možnosť odložiť uplatňovanie požiadaviek tejto smernice by sa nemala vzťahovať na centrálne obstarávacie organizácie.
(39)
S cieľom uľahčiť verejným obstarávateľom a obstarávateľom plnenie požiadaviek tejto smernice by Komisia mala zabezpečiť, aby členské štáty boli v plnej miere a pravidelne informované o pokroku v práci, pokiaľ ide o vypracovanie normy a súvisiacich cieľov v oblasti normalizácie, ktoré majú vykonať príslušné európske normalizačné organizácie. Malo by to členským štátom umožniť, aby podnikli potrebnú prípravnú prácu s cieľom dokončiť vykonanie v dohodnutých lehotách.
(40)
Touto smernicou nevznikajú žiadne ďalšie náklady alebo záťaž pre podniky vrátane mikropodnikov, malých a stredných podnikov v zmysle odporúčania Komisie 2003/361/ES (16), pretože verejní obstarávatelia a obstarávatelia budú schopní prijímať elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s inými normami, ako je európska norma pre elektronickú fakturáciu, a takisto papierové faktúry, pokiaľ sa vo vnútroštátnych právnych predpisoch neustanovuje inak. Okrem toho by Komisia a členské štáty mali vynaložiť všetko úsilie na minimalizovanie nákladov spojených s európskou normou pre elektronickú fakturáciu vznikajúcich jej používateľom, najmä mikropodnikom, malým a stredným podnikom, aby sa uľahčilo jej zavádzanie v celej Európskej únii.
(41)
Členské štáty by pri vykonávaní tejto smernice mali zohľadniť potreby malých a stredných podnikov, ako aj menších verejných obstarávateľov a obstarávateľov, a verejným obstarávateľom, obstarávateľom, ako aj dodávateľom by mali poskytnúť nevyhnutnú podporu, aby mohli využívať európsku normu pre elektronickú fakturáciu. Okrem toho by sa mali naplánovať aj opatrenia týkajúce sa odbornej prípravy najmä pre malé a stredné podniky.
(42)
S cieľom uľahčiť technické a procesné úpravy, ktoré musia vykonať všetky strany zapojené do verejného obstarávania, aby sa zabezpečilo úspešné vykonanie tejto smernice, by členské štáty mali podľa možností sprístupniť pomoc zo štrukturálneho fondu všetkým oprávneným verejným obstarávateľom, obstarávateľom a malým a stredným podnikom.
(43)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice, a pokiaľ ide o vypracúvanie, obmedzenie a preskúmavanie zoznamu syntaxí, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Na prijímanie vykonávacích aktov týkajúcich sa zoznamu syntaxí by sa mal uplatňovať postup preskúmania vzhľadom na to, že slúžia na uľahčenie uplatňovania európskej normy pre elektronickú fakturáciu a zabezpečujú interoperabilitu a rýchlu reakciu na technologický vývoj. Postup preskúmania by sa mal uplatňovať aj na prijímanie vykonávacích aktov, pokiaľ ide o námietky voči európskej norme pre elektronickú fakturáciu, vzhľadom na to, že takéto akty by mohli mať dôsledky na povinnosť prijímať a spracúvať elektronické faktúry.
(44)
Keďže ciele tejto smernice, a to odstránenie prekážok na trhu a prekážok obchodu vyplývajúcich z existencie rozdielnych vnútroštátnych predpisov a noriem a zabezpečenie interoperability, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Táto smernica sa vzťahuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, na ktoré sa uplatňuje smernica 2009/81/ES, smernica 2014/23/EÚ, smernica 2014/24/EÚ alebo smernica 2014/25/EÚ.
Táto smernica sa nevzťahuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, ktoré patria do pôsobnosti smernice 2009/81/ES, ak sa obstarávanie zákazky a jej plnenie vyhlásilo za tajné alebo ho musia sprevádzať osobitné bezpečnostné opatrenia v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami, ktoré sú účinné v členskom štáte, a za predpokladu, že členský štát dospel k záveru, že dotknuté základné záujmy nemožno zaručiť menej rušivými opatreniami.
Článok 2
Vymedzenia pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
„elektronická faktúra“ je faktúra, ktorá bola vystavená, zaslaná a prijatá v štruktúrovanom elektronickom formáte, ktorý umožňuje jej automatické a elektronické spracovanie;
2.
„základné prvky elektronickej faktúry“ sú súborom základných zložiek informácií, ktoré musí elektronická faktúra obsahovať, aby sa umožnila cezhraničná interoperabilita, vrátane informácií potrebných na zabezpečenie dodržiavania právnych predpisov;
3.
„sémantický dátový model“ je štruktúrovaný a logicky prepojený súbor podmienok a ich významov, ktorými sa špecifikujú základné prvky elektronickej faktúry;
4.
„syntax“ je strojovo čitateľný jazyk alebo dialekt používaný na prezentovanie dátových prvkov uvedených v elektronickej faktúre;
5.
„prepojenia syntaxe“ sú usmernenia týkajúce sa toho, ako by sa sémantický dátový model pre elektronickú faktúru mohol prezentovať v rozdielnych syntaxách;
6.
„verejní obstarávatelia“ sú verejní obstarávatelia vymedzení v článku 1 bode 17 smernice 2009/81/ES, v článku 6 ods. 1 smernice 2014/23/EÚ a v článku 2 ods. 1 bode 1 smernice 2014/24/EÚ;
7.
„verejní obstarávatelia na nižšej ako ústrednej úrovni“ sú verejní obstarávatelia vymedzení v článku 2 ods. 1 bode 3 smernice 2014/24/EÚ;
8.
„centrálna obstarávacia organizácia“ je centrálna obstarávacia organizácia vymedzená v článku 2 ods. 1 bode 16 smernice 2014/24/EÚ;
9.
„obstarávatelia“ sú obstarávatelia vymedzení v článku 1 bode 17 smernice 2009/81/ES, v článku 7 ods. 1 a 2 smernice 2014/23/EÚ a v článku 4 ods. 1 smernice 2014/25/EÚ;
10.
„medzinárodná norma“ je medzinárodná norma vymedzená v článku 2 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1025/2012;
11.
„európska norma“ je európska norma vymedzená v článku 2 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1025/2012.
Článok 3
Zavedenie európskej normy
1. Komisia požiada, aby príslušná európska normalizačná organizácia vypracovala návrh európskej normy pre sémantický dátový model základných prvkov elektronickej faktúry (ďalej len „európska norma pre elektronickú fakturáciu“).
Komisia vyžaduje, aby európska norma pre elektronickú fakturáciu spĺňala aspoň tieto kritériá:
-
bola technologicky neutrálna,
-
bola kompatibilná s príslušnými medzinárodnými normami pre elektronickú fakturáciu,
-
zohľadňovala potrebu ochrany osobných údajov v súlade so smernicou 95/46/ES, prístup špecificky navrhnutej ochrany údajov a zásady proporcionality, minimalizácie údajov a obmedzenia účelu,
-
bola v súlade s príslušnými ustanoveniami smernice 2006/112/ES,
-
umožňovala zavedenie účelných, používateľsky ústretových, flexibilných a nákladovo efektívnych systémov elektronickej fakturácie,
-
zohľadňovala osobitné potreby malých a stredných podnikov, ako aj verejných obstarávateľov a obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni,
-
bola vhodná na použitie v obchodných transakciách medzi podnikmi.
Komisia požiada, aby príslušná európska normalizačná organizácia predložila zoznam s obmedzeným počtom syntaxí, ktoré spĺňajú európsku normu pre elektronickú fakturáciu, primerané prepojenia syntaxe a usmernenia týkajúce sa interoperability v oblasti prenosu, a to s cieľom uľahčiť používanie takejto normy.
Tieto žiadosti sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 10 ods. 1 až 5 nariadenia (EÚ) č. 1025/2012.
Ako súčasť práce príslušnej európskej normalizačnej organizácie zameranej na vypracovanie normy a v rámci lehoty stanovenej v odseku 2 sa norma otestuje, pokiaľ ide o jej praktické použitie pre koncového používateľa. Komisia si ponechá celkovú zodpovednosť za testovanie a zabezpečí, aby sa počas testovania osobitne zohľadnilo dodržiavanie kritériá praktickosti, používateľskej ústretovosti a možných nákladov vykonávania v súlade s odsekom 1 druhým pododsekom. Komisia predloží správu o výsledku testu Európskemu parlamentu a Rade.
2. Ak európska norma pre elektronickú fakturáciu vypracovaná v súlade so žiadosťou uvedenou v odseku 1 spĺňa požiadavky, ktoré sa v ňom uvádzajú, a ak sa dokončila testovacia fáza v súlade s odsekom 1 piatym pododsekom, Komisia uverejní odkaz na takúto normu v Úradnom vestníku Európskej únie spolu so zoznamom obmedzeného počtu syntaxí vypracovaných v súlade so žiadosťou uvedenou v odseku 1. Uvedené uverejnenie sa dokončí do 27. mája 2017.
Článok 4
Formálne námietky proti európskej norme
1. Ak sa členský štát alebo Európsky parlament domnievajú, že európska norma pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí úplne nespĺňajú požiadavky stanovené v článku 3 ods. 1, informujú o tom Komisiu spolu s podrobným vysvetlením a Komisia rozhodne o tom, že:
a)
odkazy na príslušnú európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie uverejní, neuverejní alebo uverejní s obmedzením;
b)
odkazy na príslušnú európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie ponechá, ponechá s obmedzením alebo ich z úradného vestníka stiahne.
2. Komisia zverejní na svojej webovej stránke informácie o európskej norme pre elektronickú fakturáciu a zozname syntaxí, o ktorých sa rozhodovalo podľa odseku 1.
3. Komisia informuje o rozhodnutí uvedenom v odseku 1 príslušnú európsku normalizačnú organizáciu a v prípade potreby ju požiada o revíziu príslušnej európskej normy pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí.
4. Rozhodnutia uvedené v odseku 1 písm. a) a b) tohto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10 ods. 2.
Článok 5
Správa a ďalší vývoj európskej normy a zoznamu syntaxí
1. S cieľom zohľadniť technologický vývoj a zabezpečiť úplnú a neustálu interoperabilitu v elektronickej fakturácii vo verejnom obstarávaní Komisia môže:
a)
aktualizovať alebo revidovať európsku normu pre elektronickú fakturáciu;
b)
aktualizovať alebo revidovať zoznam syntaxí uverejnených Komisiou v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Ak sa Komisia rozhodne podniknúť kroky uvedené v odseku 1 písm. a), predloží žiadosť príslušnej európskej normalizačnej organizácii. Takáto žiadosť sa podá v súlade s postupom uvedeným v článku 3 ods. 1 bez uplatnenia v ňom stanovených lehôt.
3. Článok 4 sa uplatňuje na každú aktualizáciu alebo revíziu vykonanú v súlade s odsekom 1 písm. a).
4. Ak sa Komisia rozhodne podniknúť kroky uvedené v odseku 1 písm. b), urobí tak buď v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10 ods. 2 alebo podaním žiadosti príslušnej európskej normalizačnej organizácii. Takáto žiadosť sa podá v súlade s postupom uvedeným v článku 3 ods. 1 bez uplatnenia v ňom stanovených lehôt.
Článok 6
Základné prvky elektronickej faktúry
Základné prvky elektronickej faktúry sú okrem iného:
a)
identifikátory procesu a faktúry;
b)
fakturačné obdobie;
c)
informácie o dodávateľovi;
d)
informácie o odberateľovi;
e)
informácie o príjemcovi;
f)
informácie o daňovom zástupcovi dodávateľa;
g)
referenčné číslo zákazky;
h)
dodacie údaje;
i)
platobné pokyny;
j)
informácie o zľave alebo poplatkoch;
k)
informácie o faktúre podľa položiek v jednotlivých riadkoch;
l)
faktúra spolu;
m)
rozpis DPH.
Článok 7
Príjem a spracovanie elektronických faktúr
Členské štáty zabezpečia, aby verejní obstarávatelia a obstarávatelia prijímali a spracúvali elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu, na ktorú bol uverejnený odkaz podľa článku 3 ods. 2, ako aj s akýmikoľvek syntaxami v zozname uverejnenom podľa článku 3 ods. 2.
Článok 8
Ochrana údajov
1. Touto smernicou nie sú dotknuté uplatniteľné právne predpisy Únie a vnútroštátne právne predpisy o ochrane údajov.
2. S výhradou všetkých ustanovení, v ktorých sa v práve Únie alebo vo vnútroštátnom práve ustanovuje inak, a bez toho, aby boli dotknuté výnimky a obmedzenia stanovené v článku 13 smernice 95/46/ES, osobné údaje získané na účel elektronickej fakturácie sa smú používať len na uvedený účel alebo na kompatibilné účely.
3. Bez toho, aby boli dotknuté výnimky a obmedzenia stanovené v článku 13 smernice 95/46/ES, členské štáty zabezpečia, že podrobnosti uverejňovania osobných údajov zhromaždených v rámci elektronickej fakturácie sú na účely transparentnosti a účtovníctva v súlade s účelom uverejnenia a ochranou súkromia.
Článok 9
Používanie elektronických faktúr na účely DPH
Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice 2006/112/ES.
Článok 10
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 11
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú, uverejnia a uplatnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 27. novembra 2018. Bezodkladne Komisii oznámia znenie týchto opatrení.
2. Odchylne od odseku 1 členské štáty najneskôr do 18 mesiacov od uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu v Úradnom vestníku Európskej únie prijmú, uverejnia a uplatnia ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s povinnosťou uvedenou v článku 7 spočívajúcou v prijímaní a spracovaní elektronických faktúr.
Členské štáty môžu predĺžiť lehotu na začatie tohto uplatňovania uvedenú v prvom pododseku, pokiaľ ide o ich verejných obstarávateľov a obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni, najviac na 30 mesiacov od uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu v Úradnom vestníku Európskej únie.
Komisia po uverejnení odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie konečný termín na uvedenie opatrení uvedených v prvom pododseku do účinnosti.
3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 12
Preskúmanie
Komisia preskúma vplyvy tejto smernice na vnútorný trh a na zavádzanie elektronickej fakturácie vo verejnom obstarávaní a predloží o nich správu Európskemu parlamentu a Rade do troch rokov od uplynutia najdlhšieho predĺženia lehoty stanovenej pre obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni v článku 11 ods. 2 druhom pododseku. V prípade potreby sa k správe pripojí posúdenie vplyvu v súvislosti s potrebou ďalších opatrení.
Článok 13
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 14
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 16. apríla 2014