ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. listopadu 2013
o opatřeních přijatých Německem ve prospěch společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(oznámeno pod číslem C(2013) 7058)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/206/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě adresované zúčastněným stranám, aby se k věci vyjádřily v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na jejich stanoviska,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Dne 30. dubna 2012 byla Komisi doručena stížnost dřevozpracujícího podniku s provozovnou ve spolkové zemi Braniborsko, podle níž představuje rámcová dohoda mezi zemí Braniborsko a společností HoKaWe Eberswalde GmbH (dále jen ”HoKaWe”) s dobou trvání 15 let státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
(2)
Dne 11. května 2012 předala Komise Německu stížnost v nedůvěrném znění a požádala o další informace. Dopisem ze dne 6. června 2012 zaujalo Německo ke stížnosti stanovisko a předalo požadované informace.
(3)
Dne 27. srpna 2012 postoupila Komise stěžovateli tuto odpověď v nedůvěrném znění a požádala o sdělení, zda si stěžovatel v této záležitosti přeje další postup. Stěžovatel sdělil dne 4. září 2012, že žádost zpět nevezme.
(4)
Komise dopisem ze dne 19. prosince 2013 Německo vyrozuměla o svém rozhodnutí zahájit ve vztahu k podpoře formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby k opatření zaujaly stanovisko.
(6)
Německo dopisem ze dne 28. února 2013 zaujalo k rozhodnutí stanovisko. Komisi byla dále dne 30. dubna 2013 doručena stanoviska dvou zúčastněných stran a dne 3. května 2013 stanovisko stěžovatele.
(7)
Dne 17. května 2013 byla Německu předána tato stanoviska v nedůvěrném znění. Německo k tomu dne 11. června 2013 zaujalo stanovisko a toto stanovisko doplnilo dopisem ze dne 13. června 2013.
(8)
Dopisy ze dne 2. srpna 2013, 17. září 2013 a 23. září 2013 předala Komise Německu další žádosti o informace, jež Německo zodpovědělo dopisy ze dne 15. srpna 2013, 20. září 2013 a 1. října 2013.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(9)
Společnost HoKaWe je společnost s ručením omezeným (GmbH), která provozuje elektrárnu na dřevní biomasu v Eberswalde (Braniborsko). Elektrárna byla postavena v roce 2005 a činnost zahájila v roce 2006. V červnu 2011 zahájil Amtsgericht (okresní soud) ve Frankfurtu nad Odrou vůči společnosti HoKaWe úpadkové řízení. Podnik však doposud svou ekonomickou činnost neukončil.
(10)
Okres Barnim měl zájem získat aktiva HoKaWe s cílem pokračovat v provozu; v květnu 2012 byla přijata smlouva o prodeji aktiv HoKaWe na shromáždění věřitelů a o prodeji byl pořízen notářský zápis. Protože Spolková země Braniborsko nesouhlasila s převodem rámcové dohody o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů (rámcová dohoda je předmětem tohoto rozhodnutí) na nového vlastníka, okres od kupní smlouvy odstoupil.
2.2 Popis opatření
(11)
V červnu 2005 uzavřely spolková země Braniborsko a HoKaWe rámcovou dohodu o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů. V této dohodě byly stanoveny dodací podmínky a dodávaná množství pro dodávky dřeva (3) společnosti HoKaWe na období 15 let (1. června 2006 až 1. června 2021). Přislíbeno bylo 150 000 kubických metrů dřeva ročně ze spádové oblasti (přepravní rádius maximálně 70 km) elektrárny v Eberswalde.
(12)
V dohodě byla na rok 2004 stanovena výchozí základní cena 15,50 EUR/m3. Ve znění dohody byla dále stanovena roční cenová přizpůsobení, jež měla být dohodnuta mezi stranami na základě vývoje cenového indexu pro průmyslové dřevo Spolkového statistického úřadu (4); změny ceny dřeva oproti základní ceně by měli nést z 50 % kupující a z 50 % prodávající (dále jen „doložka o cenovém přizpůsobení“).
(13)
Pro výpočet odpovídajícího cenového přizpůsobení obsahovala nicméně dohoda následující vzorec (dále jen „vzorec cenového přizpůsobení“ nebo „vzorec“):
(14)
Musí se tudíž rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení podle znění dohody a vzorcem cenového přizpůsobení.
(15)
Podle Německa vyjadřuje úmysl stran doložka o cenovém přizpůsobení. To je podpořeno interním záznamem braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 ke schůzce mezi zástupci spolkové země Braniborsko a zástupci HoKaWe, z něhož jasně vyplývá, že cenové přizpůsobení, o které strany usilovaly v průběhu jednání, odpovídá doložce o cenovém přizpůsobení. Dále je to podpořeno záznamem braniborského ministerstva pro hospodářství a evropské záležitosti ze dne 5. ledna 2011, v němž se doporučuje přizpůsobit resp. vykládat rámcovou dohodu tak, aby se dodržovalo její znění, což by reflektovalo opravdové úmysly stran.
(16)
Pokud jde o vzorec, ten byl chybný, jak potvrzuje Německo a jak je potvrzeno ve dvou odborných posudcích vypracovaných pro spolkovou zemi Braniborsko (5) v roce 2010, a nevedl k výsledku, který by odpovídal úmyslu stran vyjádřenému v doložce o cenovém přizpůsobení.
(17)
Po vstupu dohody v platnost byla cena přizpůsobována na základě vzorce. V rozporu s úmysly vyjádřenými ve znění dohody neodpovídala cenová přizpůsobení vypočítaná podle vzorce skutečnému vývoji cenového indexu průmyslového dřeva, ale ležela výrazně pod úrovní průměrné ceny za dřevo z braniborských zemských lesů. Kromě toho vzorec nevedl k rovnoměrnému rozložení rizika cenových výkyvů mezi spolkovou zemi a společnost HoKaWe, o které usilovaly obě strany.
(18)
Důvodem je, jak je vysvětleno v 16. bodě odůvodnění chybná povaha vzorce, který úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení neodrážel matematicky přesně (6).
(19)
Z dopisu Německa ze dne 28. února 2013 nadto vyplývá, že ohledně parametrů pro výpočet cenového přizpůsobení podle vzorce strany během doby trvání dohody vícekrát uplatnily své volné uvážení (7). Německo informovalo Komisi, že důvody k tomu už ze spisů nelze vyčíst.
(20)
Oba posudky vypracované pro spolkovou zemi Braniborsko v roce 2010 (srov. 16. bod odůvodnění) poukazují u dohody na možnou relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře a doporučují, aby se dohoda přizpůsobila změnou vzorce. Po jednáních mezi společností HoKaWe a spolkovou zemí Braniborsko podepsaly tudíž strany dne 26. srpna 2011 pozměněné znění dohody, které vstoupilo v platnost dne 1. července 2011. Pozměněné znění odstranilo obtíže popsané ve 12. až 19. bodě odůvodnění, přičemž se stanovilo, že od 1. července 2011 se ceny mají přizpůsobovat v souladu s doložkou o cenovém přizpůsobení, tudíž podle původních úmyslů stran. Od uvedeného dne už proto vzorec nebyl součástí dohody, a tudíž se již nemohl používat.
(21)
Spolková země Braniborsko se dále rozhodla, že s budoucími investory, kteří přebírají aktiva HoKaWe, již v dohodě nebude pokračovat.
2.3 Důvody zahájení řízení
(22)
Dne 19. prosince 2012 rozhodla Komise, že zahájí formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“).
(23)
Ve svém rozhodnutí Komise zastávala předběžný názor, že provádění rámcové dohody mezi Spolkovou zemí Braniborsko a HoKaWe obsahuje prvek státní podpory.
(24)
Komise vznesla otázku, zda by soukromý prodejce předem akceptoval na trhu takovou odměnu, jež vyplývá z použití popsaného vzorce cenového přizpůsobení.
(25)
Komise dále vážně zpochybnila dokonce i pro případ, že by si smluvní strany nebyly vědomy chybné povahy vzorce, že během výkonu dohody jednalo Německo v souladu s tržními podmínkami. Důvodem byl vývoj ceny dřeva prodaného v rámci dohody, neboť cena vypočítaná podle vzorce byla mnohem nižší než průměrná cena dřeva ve spolkové zemi Braniborsko. Obezřetný soukromý prodávající by v podobné situaci neprodleně využil všechny možnosti, aby metodu přizpůsobení ceny změnil. Německo však až do roku 2011 dále vycházelo z daného vzorce.
(26)
Tyto úvahy vedly Komisi k předběžnému závěru, že za období od vstupu dohody v platnost (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) nelze vyloučit zvýhodnění společnosti HoKaWe a tudíž existenci státní podpory. Vzhledem k tomu, že právní základ slučitelnosti podpory není zřejmý a ani nebyl Německem uplatněn, Komise nadto pochybovala o tom, že dané opatření lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem.
3. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(27)
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky od stěžovatele a dvě připomínky od jiných zúčastněných stran.
(28)
Stěžovatel předložil interní záznamy braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování z prosince 2003 a března 2004. Podle stěžovatele tyto záznamy ukazují, že již před uzavřením dohody existovaly obavy ohledně řady aspektů dohody: Tak bylo v záznamu z prosince 2003 ve vztahu k tehdejším dopadům dohody konstatováno, že dohoda by již za rok 2004 vedla k ceně, která by byla podstatně nižší než tehdejší úroveň ceny průmyslového dřeva. Podobně bylo v interním záznamu z března 2004 poukázáno na to, že metoda přizpůsobení ceny by vedla k nepřiměřeným cenovým ústupkům spolkové země Braniborsko; z toho důvodu bylo výslovně doporučeno, aby se dohoda přehodnotila resp. v některých bodech sjednala znovu.
(29)
Stěžovatel tvrdil, že žádný soukromý prodejce by za takové situace takovou dohodu neuzavřel a že soukromý prodejce by neprodleně přijal opatření, jakmile bylo zřejmé, že ceny byly nižší než tržní ceny, a nevyčkával by pět let. Stěžovatel dále v souvislosti s cenovým přizpůsobením uvedl, že dohodnuté ceny neodrážely skutečný vývoj na trhu se dřevem, ale vytvářely společnosti HoKaWe nepatřičnou výhodu. Výši podpory poskytované od roku 2006 do roku 2011 odhaduje stěžovatel na 7,3 milionu EUR (tento odhad je založen na průměrné ceně dřeva dohodnuté mezi stěžovatelem a ostatními dodavateli).
(30)
Komise mimoto obdržela připomínky od dvou dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko. Podle těchto podniků se podstatná část dřeva z braniborských zemských lesů v důsledku dlouhodobé dohody vůbec nejprve nedostala na regionální trh se dřevem, což mělo vést k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže a k existenčnímu ohrožení malých dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko.
4. VYJÁDŘENÍ NĚMECKA
(31)
Německo trvalo na svém názoru, že rámcová dohoda byla v souladu s tržními podmínkami, a proto neobsahovala podporu.
(32)
Podle informací poskytnutých Německem neexistoval k datu podpisu dohody trh se dřevem určeným k výrobě energie (dále jen „palivové (energetické) dřevo“); proto se měly strany dohodnout, že cena, kterou měla uhradit společnost HoKaWe, by se měla orientovat podle ceny průmyslového dřeva, a cenová přizpůsobení by se měla orientovat podle cenového indexu pro průmyslové dřevo. Německo dále uvedlo, že znění dohody odráželo zamýšlenou metodu cenového přizpůsobení, avšak zároveň přiznalo, že výsledky dosažené vzorcem nebyly v souladu se zamýšleným rozdělením rizika cenových výkyvů mezi obě strany.
(33)
Německo tudíž argumentovalo, že výchozí základní cena a doložka o cenovém přizpůsobení, které byly stanoveny ve znění dohody, tj. cenová přizpůsobení na základě cenového indexu pro průmyslové dřevo v Německu a rovnoměrné rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, je třeba v okamžiku podpisu dohody považovat za odpovídající tržním podmínkám.
(34)
Podle Německa zjistila správa braniborských zemských lesů až při reorganizaci v lednu 2009, že použití vzorce vedlo k tomu, že společnost HoKaWe platila nižší ceny než ostatní podniky. V důsledku toho zadaly příslušné braniborské orgány v roce 2010 u kanceláře RAUE LLP odborný posudek dohody a rovněž provedly interní právní analýzu dohody. Z obou odborných posudků vyplynula možná relevance uplatnění předpisů o státní podpoře na ustanovení dohody. Dále prý ministerstvo pro hospodářství a evropské záležitosti dospělo v záznamu ze dne 5. ledna 2011 k závěru, že doložka o cenovém přizpůsobení sice odpovídá tržním podmínkám, avšak cenové přizpůsobení podle vzorce představuje státní podporu; dohodu je prý tudíž třeba změnit tak, aby vzorec po změně odrážel skutečnou vůli stran. Spolková země Braniborsko tomuto doporučení v srpnu 2011 vyhověla.
(35)
Německo argumentuje tím, Spolková země Braniborsko jednala v souladu s tržními podmínkami tím, že dohoda byla v roce 2011 přizpůsobena; dřívější zásah prý nebyl možný, neboť bylo třeba dodržovat stávající smlouvy a dohodu bylo možno změnit pouze na základě vzájemné shody stran.
(36)
Německo se dále dovolává toho, že dohoda nepředstavuje státní podporu ani nenarušuje hospodářskou soutěž nebo obchod mezi členskými státy.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ Z HLEDISKA USTANOVENÍ O PODPOŘE
5.1 Existence podpory
(37)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(38)
Aby bylo možno zjistit, zda obchodní transakce mezi veřejným orgánem a ekonomickou jednotkou představuje podporu, je podle zavedené praxe Komise, jak je potvrzeno Soudním dvorem, třeba uplatnit zásadu investora v tržním hospodářství. Podle této zásady musí stát, když působí na trhu jako obchodní podnikatel, jednat jako soukromý hospodářský subjekt, jinak by mohlo docházet ke státní podpoře. Rozhodující pro existenci podpory je tedy, zda by se soukromý hospodářský subjekt v podobné situaci choval stejně, tj. zda by aktiva, zboží nebo služby prodal za stejnou cenu (zásada prodejce v rámci tržního hospodářství). Podle toho nejsou nehospodářské ohledy přípustné jako důvod pro schválení nižší ceny. Tuto zásadu opakovaně použila Komise a pokaždé ji potvrdil Soudní dvůr (8).
(39)
Proto v dané věci musí Komise vyjasnit, zda by soukromý prodejce byl ochoten uzavřít dohodu na srovnatelnou dobu trvání, se srovnatelnou výchozí základní cenou a srovnatelným mechanismem cenového přizpůsobení.
(40)
Jak je uvedeno v 11. a 12. bodě odůvodnění, rámcová dohoda stanovila na dobu 15 let, že ceny se mají každoročně přizpůsobovat v souladu s vývojem cenového indexu pro průmyslové dřevo a odpovídající změny oproti stanovené výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe. Dohoda nadto obsahovala vzorec pro výpočet tohoto cenového přizpůsobení.
Dlouhá doba trvání dohody
(41)
Stěžovatel uvádí, doba trvání dohody v délce 15 let neodpovídá běžné tržní praxi.
(42)
Komise však nemá žádné důkazy, které by opravňovaly k závěru, že tato doba trvání není v souladu s trhem. Patnáctiletá doba trvání se sice jeví poměrně dlouhou, avšak prodejce se přesto může zcela vázat na jednoho odběratele, pokud si takto jak je tomu v předmětné dohodě může být jist odbytem stejných objemů dřeva, které nadto minimálně zčásti nesplňovalo kvalitativní požadavky na průmyslové dřevo.
(43)
Z tohoto důvodu a s ohledem plánované rozložení rizika cenových výkyvů nelze vyloučit, že by soukromý prodejce uzavřel dohodu se srovnatelnou dobou trvání.
Sjednaná výchozí základní cena
(44)
Podobně ani k výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 nemá Komise žádné náznaky, že by tato cena nebyla v souladu s trhem.
(45)
Jak uvedlo Německo, v okamžiku podpisu dohody neexistovala zavedená tržní cena pro palivové (energetické) dřevo. Z tohoto důvodu použily strany dohody jako základ pro rámcovou dohodu dřevo průmyslové. Podle přehledu tržních cen průmyslového dřeva, který předložil stěžovatel, lze pro rok 2004 považovat za odpovídající tržním podmínkám ceny mezi 15,50 EUR/m3 a 17,50 EUR/m3 a pro rok 2005 ceny mezi 15,00 EUR/m3 a 17,00 EUR/m3. Rovněž vzhledem ke skutečnosti, že se jedná se o dlouhodobou dohodu, zůstala dohodnutá výchozí základní cena ve výši 15,50 EUR/m3 v rámci cen odpovídajících trhu s průmyslovým dřevem.
(46)
Záznam braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 dále ukazuje, že zástupci spolkové země Braniborsko během jednání navrhovali výchozí základní cenu ve výši 15,50 EUR/m3, naproti tomu společnost HoKaWe usilovala o cenu 15,00 EUR/m3. Strany se nakonec dohodly na vyšší ceně, tj. na 15,50 EUR/m3.
(47)
Výchozí základní cenu 15,50 EUR/m3 tudíž lze považovat za odpovídající tržním podmínkám. Jelikož neexistovala žádná tržní cena, které by se mohla použít pro účely srovnání, a kvalitativní požadavky na palivové (energetické) dřevo přinejmenším nejsou vyšší než na průmyslové dřevo, bylo ze strany spolkové země Braniborsko obhajitelné uzavřít dohodu, podle níž bude cena založena na ceně průmyslového dřeva (základní cena). Dohodnutá cena byla výsledkem jednání stran a ležela v rozmezí tržní ceny pro průmyslové dřevo ve spolkové zemi Braniborsko. Byla dohodnuta při znalosti kvality dřeva, které bylo k dispozici z braniborských zemských lesů (9), a odpovídá tedy ceně, kterou by soukromý prodávající považoval za přijatelnou u dodávek dřeva dané kvality.
Cenové přizpůsobení
(48)
Pokud jde o cenové přizpůsobení, je třeba, jak je vysvětleno ve 14. bodě odůvodnění, rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení a skutečně provedenými cenovými přizpůsobeními provedenými na základě vzorce.
(49)
Komise nemá žádné důkazy o tom, že by doložka o cenovém přizpůsobení nebyla v souladu s trhem. Podle výkladů k výchozí základní ceně ve 45. bodě odůvodnění neexistoval žádný index pro vývoj cen palivového (energetického) dřeva. Bylo tedy obhajitelné, že se nejenom použila cena průmyslového dřeva jakožto základ pro výchozí základní cenu, nýbrž dohodla se také cenová přizpůsobení sledující cenový index pro průmyslové dřevo.
(50)
Ve znění dohody bylo navíc stanoveno rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany. Protože v době podpisu této dohody nebyl cenový vývoj jednoznačně předvídatelný, došlo v důsledku tohoto mechanismu k tomu, že obě strany sdílely jak riziko, tak i (potenciální) zisky, což mohlo mít rovněž příznivý dopad na spolkovou zemi Braniborsko. S ohledem na tuto nejistotu by s takovou doložkou mohl souhlasit i soukromý prodávající. Tuto doložku je tudíž třeba považovat za doložku, která je v souladu s trhem.
(51)
Z toho plyne, že doložka o cenovém přizpůsobení, která stanovila vývoj ceny souběžně s cenovým indexem pro průmyslové dřevo a rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany, byla v souladu s trhem a obezřetný soukromý prodávající by býval takovou dohodu uzavřel.
(52)
Jak již bylo uvedeno, prováděla se skutečná cenová přizpůsobení na základě vzorce. Z následující souhrnné tabulky vyplývá, že ceny vyplývající z uplatňování vzorce byly zřetelně nižší než ceny, které by bývaly vyplynuly z použití doložky o cenovém přizpůsobení:
(v EUR/m3)
Cena skutečně zaplacená (na základě použití vzorce)
Cena vyplývající z doložky o cenové m přizpůsobení (10)
Průměrná cena u dřeva všeho druhu ve spolkové zemi Braniborsko
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
neuvedeno
(53)
Tabulka také ukazuje, že ceny vypočtené podle vzorce nejen byly podstatně nižší než ceny, které by byly vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení, ale také podstatně nižší než průměrné ceny ve spolkové zemi Braniborsko.
(54)
Tyto dopady vzorce byly nadto předvídatelné již před podpisem dohody. Tato skutečnost je obzvláště významná, neboť k vyjasnění toho, zda by soukromý prodávající na trhu býval jednal stejně nebo podobně jako spolková země Braniborsko, je třeba vyhodnocení dohody provedené předem (11).
(55)
Jak je uvedeno v 16. a 18. bodě odůvodnění, byl vzorec chybné povahy a neodrážel úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení. Tyto úmysly se, jak také potvrdil odborný posudek kanceláře RAUE LLP, bývaly daly matematicky vyjádřit následujícím vzorcem:
(56)
Namísto indexun však strany odečetly pevnou částku. Odečtení pevné částky může být sice za určitých okolností opodstatněné, ale mělo by alespoň ve výsledku vést k dohodnuté výchozí základní ceně za rok, ve kterém se dohoda uzavírá. V daném případě si ale strany zvolily odečet tak, že z něj již za rok podpisu dohody vyplynula cena, která byla zřetelně nižší než dohodnutá, tržním podmínkám odpovídající výchozí základní cena 15,50 EUR/m3.
(57)
V důsledku toho se v době podpisu dohody dalo objektivně předpokládat, že vzorec je chybné povahy a nevede k cenám dohodnutým v doložce o cenovém přizpůsobení.
(58)
V takové situaci by býval soukromý prodávající použil jiný vzorec nebo by se alespoň zasazoval za změnu vzorce, zvlášť když strany ve znění dohody stanovily, že k cenovým přizpůsobením musí docházet podle indexu průmyslového dřeva a že riziko cenových výkyvů ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe (jak je vyjádřeno v doložce o cenovém přizpůsobení).
(59)
Je třeba poznamenat, že vývoj cen v rámci dohody nevyplynul zcela automaticky z matematického výpočtu stanoveného předem podle vzorce. Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, vyplývá z informací poskytnutých během formálního vyšetřovacího řízení Německem, že během doby trvání dohody byl vzorec několikrát přizpůsoben (12).
(60)
Jak jasně vyplývá z přehledu v 52. bodě odůvodnění, tyto předvídatelné negativní dopady vzorce skutečně nastaly, neboť cena zaplacená společností HoKaWe byla zřetelně nižší než cena, která by byla vyplývala z doložky o cenovém přizpůsobení. Cena byla nadto zřetelně nižší než průměrná cena za dřevo z braniborských zemských lesů, tj. než cena, za kterou spolková země Braniborsko prodávala dřevo jiným podnikům (13).
(61)
Z toho vyplývá, že státu bylo známo, že použití vzorce nevedlo k zamýšlenému vývoji cen na základě indexu průmyslového dřeva s odpovídajícím rozložením rizika cenových výkyvů na obě strany, a že tato skutečnost byla akceptována.
Závěr
(62)
Je tudíž přípustný závěr, že doložka o cenovém přizpůsobení by sice pro spolkovou zemi Braniborsko vedla k cenám nižším, než byla cena průměrná, ale tyto ceny by byly přesto v souladu s trhem. Byly založeny na obhajitelných úvahách a jednáních mezi zúčastněnými stranami, takže nelze vyloučit, že i soukromý hospodářský subjekt by uzavřel dohodu za stejných či srovnatelných podmínek.
(63)
Cenová přizpůsobení, která strany skutečně prováděly na základě vzorce, naproti tomu neodrážela takové podmínky odpovídající trhu a vedla k cenám, které byly zřetelně nižší než ceny, které by vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení (a ve zvýšené míře byly zřetelně nižší než průměrná cena pro dřevo ve spolkové zemi Braniborsko).
(64)
Zatímco vývoj ceny na základě doložky o cenovém přizpůsobení odpovídá rozumnému podnikatelskému rozhodnutí a odráží spravedlivé rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, byly ceny vyplývající z uplatňování vzorce zřetelně nižší a neodrážely nadto takovéto rozložení rizika. Na rozdíl od věci SA. 19045 (údajná státní podpora Bavorska (Bayerische Staatsforstverwaltung) ve formě dlouhodobých smluv o dodávkách dřeva s podnikem Klausner) (14), kde Komise považovala za prosté podpory ceny pod tržním průměrem, neboť na trhu byly nadbytečné kapacity a svobodný stát Bavorsko usiloval o získání dlouhodobého pravidelného velkoodběratele, nejsou v dané věci ceny nižší než ceny, jež by bývaly vyplývaly z doložky o cenovém přizpůsobení, opodstatněné skutkovým stavem. Doložka o cenovém přizpůsobení dohodnutá stranami zohledňovala dlouhodobou povahu dohody a kvalitu dřeva, které se prodávalo, a vedla již k cenám nižší, než byla průměrná cena ve spolkové zemi Braniborsko. Nic nenasvědčuje tomu, že soukromý hospodářský subjekt by býval souhlasil s cenami ještě nižšími.
(65)
To je potvrzeno rovněž podáním Německa, z něhož vyplývá, že doložka o cenovém přizpůsobení odrážela skutečné úmysly stran. Poté, co dva právní posudky z roku 2010 uvedené v 16. bodu odůvodnění poukázaly na relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře na dohodu v důsledku používání vzorce, sjednala spolková země Braniborsko roku 2011 změnu dohody, kterou byl chybný vzorec zrušen. Spolková země Braniborsko sjednala tudíž změnu této dohody bez vzorce, aby se prosadily skutečné úmysly stran a aby se ukončily obavy z relevantnosti uplatnění předpisů o státní podpoře.
(66)
Z toho vyplývá, že provádění dohody, zejména cenová přizpůsobení pomocí vzorce, by soukromý prodávající býval neakceptoval a není v souladu s trhem.
(67)
Německo argumentovalo tím, že braniborská vláda se až v průběhu reorganizace lesní správy v roce 2009 poprvé dozvěděla, že ceny, které společnost HoKaWe skutečně platila, neodpovídaly zamýšlenému vývoji cen podle doložky o cenovém přizpůsobení, nýbrž byly zřetelně nižší než ceny, za které dostávaly dodávky dřeva jiné podniky; spolková země Braniborsko tudíž jednala v souladu s tržními podmínkami, když zadala oba znalecké posudky uvedené v 16. bodě odůvodnění a potom sjednala dohodu znovu, což vedlo v roce 2011 ke změně dohody.
(68)
Tyto argumenty však při prošetření neobstály. Za prvé, jak je vysvětleno v 54. až 57. bodě odůvodnění, byly dopady vzorce předvídatelné již v okamžiku podpisu dohody. Za druhé by soukromý prodávající na trhu, který usiluje o provádění dohodnutého řešení ve formě doložky o cenovém přizpůsobení a v souladu s tím pečlivě sleduje cenová přizpůsobení, požadoval nové sjednání ceny neprodleně. Jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, potvrzuje úspěšné nové sjednání dohody ze strany spolkové země Braniborsko spíše to, že vzorec skutečné úmysly stran (jak jsou zachyceny v doložce o cenovém přizpůsobení) neodrážel. Ukazuje nadto, že se společnost HoKaWe nemohla vzepřít zrušení vzorce.
(69)
Z toho vyplývá, že pro společnost HoKaWe byla od okamžiku uzavření dohody (1. června 2006) a do její změny (30. června 2011) vytvářena hospodářská výhoda.
(70)
Rovněž veškerá ostatní kritéria existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou splněna. Výhoda byla selektivní, neboť dohoda výslovně zvýhodňovala určitý podnik. Výhoda byla poskytnuta orgány členského státu, totiž spolkovou zemí Braniborsko. Průměrné množství dřeva, které bylo podle dohody prodáno společnosti HoKaWe, bylo značné; dodávání dřeva za příznivých podmínek vylepšovalo tržní postavení příjemce ve srovnání s jeho konkurenty a narušovalo tak hospodářskou soutěž. Na trhu s dřevem jsou podniky v hospodářské soutěži s podniky z jiných členských států. Dohoda o dodávkách se sice vztahovala pouze na dřevo z lesů v okruhu 70 km od Eberswalde, avšak Eberswalde se nachází velmi blízko hranice s Polskem (30 km). V důsledku toho je podporou dotčen i obchod mezi členskými státy. Proto lze dojít k závěru, že provádění dohody, jež vedlo k tomu, že zaplacené ceny vycházely ze vzorce, představovalo státní podporu.
(71)
Uvedenou změnu dohody, která vstoupila v platnost dne 1. července 2011, je třeba považovat za ukončení opatření podpory. Podle změny muselo od 1. července 2011 docházet k cenovým přizpůsobením podle doložky o cenovém přizpůsobení, čímž se potvrdily a správně provedly původní záměry stran. Dohoda je ve změněné podobě v souladu s trhem, takže Komise dospěla k závěru, že společnosti HoKaWe po 30. červnu 2011 už platbami v rámci dohody nebyla poskytována hospodářská výhoda.
5.2 Slučitelnost s vnitřním trhem
(72)
Právní základ pro slučitelnost podpory není zřejmý, ani se jej Německo nedovolávalo. Výhoda pro společnost HoKaWe, která vyplývá z provádění dohody v období od června 2006 do června 2011, tedy představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
5.3 Výpočet prvku podpory
(73)
Jak je uvedeno ve 43. až 51. bodě odůvodnění, lze doložku o cenovém přizpůsobení považovat za odpovídající tržním podmínkám. Proto podle názoru Komise sestává prvek podpory z rozdílu mezi cenou, která by bývala musela být zaplacena podle doložky o cenovém přizpůsobení, a cenou, která byla na základě vzorce skutečně zaplacena (15).
a)
Skutečně zaplacená cena
(v EUR/m3) (16)
b)
Cena podle doložky o cenovém přizpůsobení
(v EUR/m3)
c)
Rozdíl mezi a) a b) (16)
d)
Skutečně dodaný objem dřeva
(v m3)
e)
Prvek podpory: c) × d)
(v EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Celkem
2 406 415
(74)
Výše podpory, která byla poskytnuta společnosti HoKaWe, tudíž činí 2 406 415 EUR.
6. NAVRÁCENÍ PODPORY
(75)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora má Komise, pokud zjistila, že je určitá podpora neslučitelná s vnitřním trhem, pravomoc rozhodnout, že dotčený členský stát musí tuto podporu zrušit nebo změnit (17). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, slouží k obnovení dřívějšího stavu (18). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (19).
(76)
Podle judikatury je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (20) obsaženo toto: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […].“
(77)
Jelikož dotčené opatření v rozporu s článkem 108 SFEU nebylo oznámeno Komisi, a představuje tudíž protiprávní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, musí být k obnovení situace na trhu před poskytnutím této podpory tato podpora navrácena. Navrácení podpory by se tudíž mělo vztahovat na období, ve kterém příjemci výhody dosahoval, tj. na období mezi okamžikem, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a jejího skutečného navrácení; částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky až do data skutečného navrácení.
7. ZÁVĚR
(78)
Provádění rámcové dohody mezi spolkovou zemí Braniborsko a společností HoKaWe od jejího podpisu (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) zahrnovalo státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Tuto podporu včetně úroků z ní je třeba od společnosti HoKaWe získat zpět.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 2 406 415 EUR, kterou protiprávně poskytlo Německo porušením čl. 108 odst. 3 SFEU společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH, není slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby příjemce vrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částka, která má být vrácena, je úročena od data, kdy byla podpora dána příjemci k dispozici, až do dne jejího skutečného vrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21) a nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (22), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se zajistí okamžitě a účinně.
2. Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Německo Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Německo informuje Komisi o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud není podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise Německo neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých, resp. plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Německo dále předloží podrobné údaje o částkách podpory a o úrocích, které příjemce dosud uhradil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 6. listopadu 2013.
ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 6. novembra 2013
o opatreniach Nemecka v prospech spoločnosti HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
[oznámené pod číslom C(2013)7058]
(Len nemecké znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2014/206/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a po zohľadnení ich pripomienok,
keďže:
1. POSTUP
(1)
Dňa 30. apríla 2012 bola Komisii doručená sťažnosť od drevospracujúceho podniku so sídlom v spolkovej krajine Brandenbursko, podľa ktorého pätnásťročná rámcová dohoda uzavretá medzi spolkovou krajinou Brandenbursko a spoločnosťou HoKaWe Eberswalde GmbH (ďalej len „HoKaWe“) predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
(2)
Dňa 11. mája 2012 postúpila Komisia Nemecku znenie sťažnosti, ktoré neobsahovalo dôverné informácie, a požiadala o bližšie informácie. Listom zo 6. júna 2012 zaujalo Nemecko stanovisko k sťažnosti a poskytlo požadované informácie.
(3)
Dňa 27. augusta 2012 postúpila Komisia navrhovateľovi znenie tejto odpovede, ktoré neobsahovalo dôverné informácie, a požiadala o oznámenie, či sa navrhovateľ chce vecou ďalej zaoberať. Navrhovateľ 4. septembra 2012 oznámil, že sťažnosť nestiahne.
(4)
Listom z 19. decembra 2013 Komisia informovala Nemecko o svojom rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ s ohľadom na pomoc.
(5)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie. (2) Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili k opatreniu svoje pripomienky.
(6)
Nemecko predložilo svoje pripomienky k rozhodnutiu listom z 28. februára 2013. Okrem toho Komisia dostala 30. apríla 2013 pripomienky od dvoch zainteresovaných strán a 3. mája 2013 pripomienky od navrhovateľa.
(7)
Dňa 17. mája 2013 postúpila Komisia Nemecku znenia týchto pripomienok, ktoré neobsahovali dôverné informácie. Nemecko k nim predložilo 11. júna 2013 svoje pripomienky a doplnilo ich listom z 13. júna 2013.
(8)
Listami z 2. augusta 2013, 17. septembra 2013 a 23. septembra 2013 postúpila Komisia Nemecku ďalšie žiadosti o informácie, na ktoré Nemecko odpovedalo listami z 15. augusta 2013, 20. septembra 2013 a 1. októbra 2013.
2. OPIS OPATRENIA
2.1. Zvýhodnená spoločnosť
(9)
HoKaWe je spoločnosť s ručením obmedzeným, ktorá prevádzkuje elektráreň na biomasu z dreva v Eberswalde v spolkovej krajine Brandenbursko. Elektráreň bola vybudovaná v roku 2005 a svoju činnosť začala v roku 2006. V júni 2011 začal okresný súd vo Frankfurte nad Odrou konkurzné konanie voči spoločnosti HoKaWe. Spoločnosť však doteraz nepozastavila svoju hospodársku činnosť.
(10)
Okres Barnim mál záujem o nadobudnutie majetku spoločnosti HoKaWe s cieľom pokračovať v prevádzkovej činnosti. V máji 2012 schválilo zhromaždenie veriteľov predaj majetku spoločnosti HoKaWe a o predaji bola spísaná notárska zápisnica. Vzhľadom na to, že spolková krajina Brandenbursko nesúhlasila s prenosom rámcovej dohody na dodávky dreva z brandenburských štátnych lesov (rámcová dohoda je predmetom tohto rozhodnutia) na nového majiteľa, odstúpil okres od kúpnej zmluvy.
2.2. Opis opatrenia
(11)
V júni 2005 uzavreli spolková krajina Brandenbursko a spoločnosť HoKaWe rámcovú dohodu na dodávky dreva z brandenburských štátnych lesov. V predmetnej dohode sa stanovuje množstvo a podmienky dodávok dreva (3) spoločnosti HoKaWe na obdobie 15 rokov (od 1. júna 2006 do 1. júna 2021). Prisľúbený objem predstavoval 150 000 kubických metrov ročne zo spádovej oblasti elektrárne v Eberswalde (prepravný rádius max. 70 km).
(12)
V dohode bola na rok 2004 stanovená počiatočná základná cena vo výške 15,50 EUR/m3. V dohode boli ďalej stanovené ročné cenové úpravy, ktoré sa mali dohodnúť medzi zmluvnými stranami na základe vývoja cenového indexu priemyselného dreva Spolkového štatistického úradu (4). Zmeny ceny dreva voči základnej cene mali znášať z 50 % kupujúci a z 50 % predávajúci (ďalej len „doložka o úprave ceny“).
(13)
Dohoda však okrem toho na výpočet príslušnej úpravy ceny obsahovala nasledujúci vzorec (ďalej len „vzorec na úpravu ceny“ alebo „vzorec“):
(14)
To znamená, že je potrebné rozlišovať medzi doložkou o úprave ceny podľa znenia dohody a vzorcom na úpravu ceny.
(15)
Podľa stanoviska Nemecka bol zámer strán vyjadrený doložkou o úprave ceny. Uvedené podporuje interný záznam brandenburského ministerstva poľnohospodárstva, ochrany životného prostredia a územného plánovania z 1. októbra 2003 k rokovaniu medzi zástupcami spolkovej krajiny Brandenbursko a zástupcami spoločnosti HoKaWe, z ktorého jasne vyplýva, že úprava cien, o ktorú sa počas rokovaní usilovali obe strany, zodpovedá doložke o úprave ceny. Stanovisko Nemecka je ďalej podporené aj záznamom brandenburského ministerstva hospodárstva a európskych záležitostí z 5. januára 2011, v ktorom sa odporúča úprava, resp. výklad rámcovej dohody tak, že sa bude dodržiavať znenie dohody s cieľom odrážať skutočný zámer strán.
(16)
Vzorec samotný bol nesprávny, ako potvrdili Nemecko, ako aj dva odborné posudky (5) vypracované pre spolkovú krajinu Brandenbursko v roku 2010, a neviedol k výsledku, ktorý by bol zodpovedal zámerom strán vyjadrených v doložke o úprave ceny.
(17)
Keď dohoda vstúpila do platnosti, upravovala sa cena na základe vzorca. V rozpore so zámermi vyjadrenými v znení dohody nezodpovedali cenové úpravy vypočítané podľa vzorca skutočnému vývoju cenového indexu priemyselného dreva, ale boli výrazne nižšie ako priemerná cena dreva z brandenburských štátnych lesov. Okrem toho uplatnenie vzorca neviedlo k rovnomernému rozloženiu rizika cenových výkyvov medzi spolkovú krajinu a spoločnosť HoKaWe, ako to strany zamýšľali.
(18)
Príčinou je, ako je uvedené v odôvodnení (16), chyba vzorca, ktorý neodrážal matematicky správne zámery strán uvedené v doložke o úprave ceny (6).
(19)
Okrem toho z listu Nemecka z 28. februára 2013 vyplýva, že strany vo vzťahu k parametrom na výpočet úpravy ceny podľa vzorca vpriebehu platnosti dohody opakovane uplatnili postup na základe voľnej úvahy (7). Nemecko oznámilo Komisii, že dôvody tohto postupu už zo spisov nie je možné zistiť.
(20)
Oba odborné posudky vypracované v roku 2010 pre spolkovú krajinu Brandenbursko [pozri odôvodnenie (16)] v súvislosti s dohodou poukazujú na možné porušovania pravidiel o štátnej pomoci a odporúčajú ju zmeniť upravením vzorca. Po rokovaniach medzi spoločnosťou HoKaWe a spolkovou krajinou Brandenbursko preto strany podpísali 26. augusta 2011 upravené znenie dohody, ktoré vstúpilo do platnosti 1. júla 2011. Upravené znenie odstránilo problémy uvedené v odôvodneniach (12) až (19) tým, že sa stanovilo, aby sa ceny od 1. júla 2011 upravovali v súlade s doložkou o úprave ceny, a teda v zmysle pôvodného zámeru strán. Od tohto dátumu už vzorec nebol súčasťou dohody, a teda sa už ani nemohol použiť.
(21)
Okrem toho spolková krajina Brandenbursko rozhodla, že s budúcimi investormi, ktorí prevezmú majetok spoločnosti HoKaWe, už v dohode pokračovať nebude.
2.3. Dôvody na začatie konania
(22)
Dňa 19. decembra 2012 rozhodla Komisia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“).
(23)
V rozhodnutí zastávala Komisia predbežný názor, že vykonávanie rámcovej dohody uzavretej medzi spolkovou krajinou Brandenbursko a spoločnosťou HoKaWe obsahuje prvok štátnej pomoci.
(24)
Komisia mala pochybnosti o tom, či by s odmenou, ktorá vyplývala z použitia opísaného vzorca na úpravu ceny, z hľadiska ex ante súhlasil súkromný predávajúci na trhu.
(25)
Aj keby sa navyše predpokladalo, že zmluvné strany nevedeli o nesprávnosti vzorca, mala Komisia vážne pochybnosti o tom, či sa Nemecko vo fáze vykonávania dohody správalo trhovo. Dôvodom bol vývoj ceny dreva predaného v rámci dohody, pretože cena vypočítaná podľa vzorca bola výrazne nižšia, ako priemerné ceny dreva v spolkovej krajine Brandenbursko. Obozretný súkromný predávajúci, ktorý by sa ocitol v podobnej situácii, by okamžite využil všetky možnosti s cieľom zmeniť metódu cenovej úpravy. Nemecko naopak pokračovalo v používaní vzorca do roku 2011.
(26)
Tieto úvahy viedli Komisiu k predbežnému záveru, že nemožno vylúčiť výhodu v prospech spoločnosti HoKaWe, a teda aj existenciu štátnej pomoci počas obdobia trvajúceho odo dňa nadobudnutia platnosti zmluvy (1. jún 2006) až do zmeny zmluvy (30. jún 2011). Keďže nie je zrejmý právny základ pre zlučiteľnosť pomoci, ani nebol uplatnený zo strany Nemecka, Komisia okrem toho pochybovala o tom, či opatrenie bolo možné považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom.
3. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
(27)
V priebehu konania vo veci formálneho zisťovania boli Komisii doručené pripomienky navrhovateľa, ako aj dve pripomienky iných zainteresovaných strán.
(28)
Navrhovateľ predložil interné záznamy brandenburského ministerstva poľnohospodárstva, ochrany životného prostredia a územného plánovania z decembra 2003 a marca 2004. Podľa navrhovateľa poukazujú tieto záznamy na to, že už pred uzatvorením dohody existovali pochybnosti ohľadne viacerých aspektov dohody: V zázname z decembra 2003 sa vtedy vo vzťahu k účinkom dohody konštatovalo, že by dohoda už v roku 2004 viedla k cene, ktorá sa pohybovala výrazne pod vtedajšou úrovňou ceny priemyselného dreva. Podobne bolo v internom zázname z marca 2004 poukázané na to, že metóda úpravy ceny by viedla k neprimeraným cenovým ústupkom spolkovej krajiny Brandenbursko. Preto sa výslovne odporúčalo ešte raz dohodu zvážiť, resp. dodatočne prerokovať určité body.
(29)
Navrhovateľ argumentoval tým, že žiadny súkromný predávajúci by v danej situácii nebol uzatvoril takúto dohodu, a že súkromný predávajúci by bol bezodkladne zaviedol opatrenia, keď sa ukázalo, že ceny boli nižšie ako trhové ceny, a nebol by čakal päť rokov. Ďalej navrhovateľ vo vzťahu k úprave ceny uviedol, že dohodnuté ceny neodrážali skutočný vývoj na trhu s drevom, ale skôr zabezpečili spoločnosti HoKaWe neprimeranú výhodu. Navrhovateľ odhaduje výšku pomoci poskytnutej od roku 2006 do roku 2011 na 7,3 milióna EUR (tento odhad sa zakladá na priemernej cene dreva, na ktorej sa dohodli navrhovateľ a iní dodávatelia).
(30)
Komisii boli okrem toho doručené pripomienky dvoch drevospracujúcich podnikov v spolkovej krajine Brandenbursko. Podľa týchto podnikov sa podstatná časť dreva z brandenburských štátnych lesov v dôsledku dlhodobej dohody vôbec nedostala na regionálny trh s drevom, čo viedlo k neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže a ohrozilo existenciu malých drevospracujúcich podnikov v spolkovej krajine Brandenbursko.
4. PRIPOMIENKY NEMECKA
(31)
Nemecko trvalo na svojom stanovisku, že rámcová dohoda bola v súlade s trhovými podmienkami a preto neobsahovala pomoc.
(32)
Na základe informácií Nemecka v čase podpisu dohody neexistoval trh s drevom na energetické účely. Preto sa strany mali dohodnúť, že sa cena, ktorú má platiť spoločnosť HoKaWe, bude orientovať podľa ceny priemyselného dreva, a cenové úpravy podľa vývoja cenového indexu priemyselného dreva. Nemecko ďalej uviedlo, že znenie dohody odrážalo zamýšľanú metódu úpravy ceny, zároveň však priznalo, že výsledky dosiahnuté prostredníctvom vzorca neboli v súlade so zamýšľaným rozložením rizika cenových výkyvov medzi obe strany.
(33)
Nemecko preto argumentovalo, že počiatočná základná cena a doložka o úprave ceny, ktoré boli stanovené v znení dohody, t. j. cenové úpravy na základe cenového indexu priemyselného dreva v Nemecku a rovnomerné rozloženie rizika cenových výkyvov medzi strany, treba v čase podpísania dohody vnímať tak, že boli v súlade s trhovými podmienkami.
(34)
Podľa Nemecka si štátna lesná správa Brandenburska uvedomila až v rámci reorganizácie v januári 2009, že použitie vzorca viedlo k tomu, že spoločnosť HoKaWe platila nižšie ceny, ako ostatné podniky. Následne zadali príslušné brandenburské úrady v roku 2010 kancelárii RAUE LLP vypracovanie odborného posudku o dohode a takisto uskutočnili internú právnu revíziu dohody. Z oboch odborných posudkov vyplynula možnosť, že dohoda porušovala pravidlá o štátnej pomoci. Následne dospelo ministerstvo hospodárstva a európskych záležitostí vo svojom zázname z 5. januára 2011 k záveru, že doložka o úprave ceny je v súlade s trhovými podmienkami, úprava ceny podľa vzorca však prestavuje štátnu pomoc; a preto treba dohodu zmeniť tak, aby sa zmenou vzorca odrazila skutočná vôľa strán. Spolková krajina Brandenbursko toto odporúčanie splnila v auguste 2011.
(35)
Nemecko argumentuje, že spolková krajina Brandenbursko konala v súlade s trhovými podmienkami tým, že v roku 2011 došlo k úprave dohody. Skorší zásah nebol možný, keďže bolo potrebné dodržať existujúce zmluvy a dohoda sa mohla zmeniť len so súhlasom strán.
(36)
Nemecko ďalej tvrdí, že dohoda nepredstavuje štátnu pomoc, ani nenarušuje hospodársku súťaž a ani neobmedzuje obchod medzi členskými štátmi.
5. POSÚDENIE POMOCI
5.1. Existencia pomoci
(37)
Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ je pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(38)
Pri zisťovaní, či obchodná transakcia medzi štátnym orgánom a hospodárskou jednotkou predstavuje pomoc, sa podľa ustálenej praxe Komisie, a ako bolo potvrdené Súdnym dvorom, použije zásada investora v trhovom hospodárstve. Podľa tejto zásady musí štát, ak na trhu vyvíja činnosť ako komerčný podnikateľ, konať ako súkromný účastník trhu, v opačnom prípade môže ísť o štátnu pomoc. Preto je pre existenciu pomoci rozhodujúce, či by sa súkromný hospodársky účastník v podobnej situácii bol zachoval rovnako, t. j. majetok, tovar alebo služby by bol predal za rovnakú cenu (zásada predávajúceho v trhovom hospodárstve). Podľa tejto zásady nie sú iné ako ekonomické úvahy prípustné, pokiaľ ide o odôvodnenie súhlasu s nižšou cenou. Túto zásadu Komisia opakovanie uplatnila, čo bolo zo strany Súdneho dvora vždy potvrdené. (8)
(39)
Preto musí Komisia v uvedenej veci posúdiť, či by súkromný predávajúci bol ochotný uzatvoriť dohodu s porovnateľnou dĺžkou platnosti, porovnateľnou počiatočnou základnou cenou a porovnateľnou metódou úpravy ceny.
(40)
Ako sa uvádza v odôvodneniach (11) a (12), rámcová pätnásťročná dohoda stanovila, že sa ceny budú ročne upravovať v súlade s vývojom cenového indexu priemyselného dreva a že príslušné zmeny stanovenej počiatočnej základnej ceny 15,50 EUR/m3 budú rovným dielom znášať štát a spoločnosť HoKaWe. Okrem toho obsahovala dohoda vzorec na výpočet tejto úpravy ceny.
Dlhé trvanie dohody
(41)
Navrhovateľ argumentuje, že pätnásťročná dohoda nebola v trhových podmienkach obvyklá.
(42)
Komisia však nemá k dispozícii informácie, ktoré by odôvodňovali záver, že táto doba trvania nezodpovedala trhovým podmienkam. Pätnásťročná doba sa síce javí ako pomerne dlhá, nie je však zďaleka vylúčené, že by sa predávajúci viazal na odberateľa, ak si takýmto spôsobom - ako v prípade predmetnej dohody - môže byť istý odbytom stabilných objemov dreva, ktoré navyše aspoň čiastočne nespĺňalo kvalitatívne požiadavky na priemyselné drevo.
(43)
Z uvedeného dôvodu a vzhľadom na plánované rozloženie rizika cenových výkyvov nemožno vylúčiť, že by súkromný predávajúci bol uzavrel dohodu s porovnateľným trvaním.
Dohodnutá počiatočná základná cena
(44)
Komisia rovnako nemá informácie ani o tom, že by počiatočná základná cena vo výške 15,50 EUR/m3 nezodpovedala trhovým podmienkam.
(45)
Podľa informácií Nemecka neexistovala v čase podpísania dohody etablovaná trhová cena za drevo na energetické účely. Zmluvné strany preto vychádzali pri rámcovej dohode z ceny priemyselného dreva. Podľa prehľadu trhových cien priemyselného dreva, ktorý predložil navrhovateľ, možno za trhovo obvyklú cenu v roku 2004 považovať cenu od 15,50 EUR/m3 do 17,50 EUR/m3 a v roku 2005 cenu od 15,00 EUR/m3 do 17,00 EUR/m3. Aj vzhľadom na skutočnosť, že išlo o dlhodobú dohodu, sa dohodnutá počiatočná základná cena vo výške 15,50 EUR/m3 pohybovala v rámci trhovo obvyklých cien priemyselného dreva.
(46)
Záznam brandenburského ministerstva pre poľnohospodárstvo, ochranu životného prostredia a územné plánovanie z 1. októbra 2003 ďalej ukazuje, že zástupcovia spolkovej krajiny Brandenbursko počas rokovaní navrhovali počiatočnú základnú cenu vo výške 15,50 EUR/m3, zatiaľ čo spoločnosť HoKaWe sa snažila dosiahnuť cenu 15,00 EUR/m3. Strany sa nakoniec dohodli na vyššej cene, t. j. cene 15,50 EUR/m3.
(47)
Preto možno považovať počiatočnú základnú cenu 15,50 EUR/m3 za trhovo obvyklú. Keďže neexistovala trhová cena, ktorá by sa dala využiť na porovnanie, a kvalitatívne požiadavky na drevo na energetické účely minimálne nie sú vyššie ako na priemyselné drevo, bolo zo strany spolkovej krajiny Brandenbursko obhájiteľné uzatvoriť dohodu, podľa ktorej by cena vychádzala z ceny priemyselného dreva (základná cena). Dohodnutá cena bola výsledkom rokovaní strán a pohybovala sa v rámci rozpätia trhovej ceny priemyselného dreva v spolkovej krajine Brandenbursko. Bola dohodnutá na základe znalosti kvality dreva, ktoré bolo dostupné v brandenburských štátnych lesoch (9), a preto zodpovedá cene, ktorú by bol považoval súkromný predávajúci vzhľadom na kvalitu dreva, ktoré malo byť dodané, za prijateľnú.
Úprava ceny
(48)
V súvislosti s úpravou ceny treba rozlišovať, ako je uvedené v odôvodnení (14), medzi doložkou o úprave ceny a skutočne vykonanými cenovými úpravami na základe vzorca.
(49)
Komisia nemá žiadne informácie o tom, že by doložka o úprave ceny nebola zodpovedala podmienkam trhu. V zmysle výkladu v odôvodnení (45), pokiaľ ide o počiatočnú základnú cenu, neexistoval index vývoja cien dreva na energetické účely. Preto bolo obhájiteľné nielen použitie ceny priemyselného dreva ako základu pre počiatočnú základnú cenu, ale aj dohodnutie cenových úprav, ktoré sa odvíjajú v závislosti od indexu ceny priemyselného dreva.
(50)
Okrem toho bolo v znení dohody plánované rovnomerné rozloženie rizika cenových výkyvov medzi obe strany. Vzhľadom na to, že v čase podpisu dohody nebolo možné jednoznačne predvídať vývoj cien, bolo dôsledkom tejto metódy, že by si obe strany rozdelili riziko i (potenciálne) zisky, čo sa mohlo prejaviť aj v prospech spolkovej krajiny Brandenbursko. Vzhľadom na túto neistotu by aj súkromný predávajúci mohol súhlasiť s takouto doložkou. Preto treba považovať doložku za zlučiteľnú s trhovými podmienkami.
(51)
Z uvedeného vyplýva, že doložka o úprave ceny, ktorá určovala vývoj ceny paralelne s indexom ceny priemyselného dreva a rovnomerné rozloženie rizika cenových výkyvov medzi obe strany, bola v súlade s trhovými podmienkami a obozretný súkromný predávajúci by takúto dohodu bol uzatvoril.
(52)
Ako však už bolo uvedené, skutočné cenové úpravy sa vykonali na základe vzorca. Z nasledujúcej tabuľky vyplýva, že výsledné ceny boli po použití vzorca výrazne nižšie ako ceny, ktoré by boli výsledkom použitia doložky o úprave ceny:
(v EUR/m3)
Skutočne zaplatená cena (na základe použitia vzorca)
Cena podľa doložky o úprave ceny (10)
Priemerná cena za drevo akéhokoľvek druhu v spolkovej krajine Brandenbursko
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
neuvedené
(53)
Z tabuľky ďalej vyplýva, že ceny vypočítané na základe vzorca neboli len výrazne nižšie ako ceny, ktoré by boli výsledkom použitia doložky o úprave ceny, ale boli aj výrazne nižšie ako priemerné ceny v spolkovej krajine Brandenbursko.
(54)
Tieto účinky vzorca boli okrem toho predvídateľné už pred podpisom dohody. Táto skutočnosť je mimoriadne významná, pretože pri odpovedi na otázku, či by bol súkromný predávajúci na trhu konal rovnakým alebo porovnateľným spôsobom ako spolková krajina Brandenbursko, je potrebné hodnotenie dohody ex ante. (11)
(55)
Ako sa uvádza v odôvodneniach (16) a (18), vzorec bol nesprávny a neodrážal zámer strán zakotvený v doložke o úprave ceny. Tento zámer bolo možné, ako potvrdil odborný posudok kancelárie RAUE LLP, matematicky vyjadriť týmto vzorcom:
(56)
Namiesto indexun však zmluvné strany odpočítali pevnú sumu. Odpočítanie pevnej sumy môže byť síce za určitých okolností opodstatnené, avšak vo výsledku by malo viesť minimálne k počiatočnej základnej za rok, v ktorom sa dohoda uzatvorila. V uvedenom prípade si však strany zvolili odpočítanie tak, že už v roku podpisu dohody bola výsledkom cena, ktorá bola výrazne nižšia, ako dohodnutá a trhovo obvyklá počiatočná základná cena 15,50 EUR/m3.
(57)
Preto sa v čase podpisu dohody dalo objektívne predvídať, že vzorec bol nesprávny a neviedol k cenám dohodnutým v doložke o úprave ceny.
(58)
V takom prípade by súkromný predávajúci bol použil iný vzorec, alebo sa aspoň bol snažil o zmenu vzorca, keďže strany v znení dohody stanovili, že sa cenové úpravy budú vykonávať v súlade s indexom cien priemyselného dreva a riziko cenových výkyvov budú rovným dielom znášať štát a spoločnosť HoKaWe (ako bolo uvedené v doložke o úprave ceny).
(59)
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na skutočnosť, že vývoj cien v rámci dohody nevyplýval úplne automaticky z matematického výpočtu vopred stanoveného vzorcom. Ako sa uvádza v odôvodnení (19), z informácií, ktoré predložilo Nemecko počas konania vo veci formálneho zisťovania skôr vyplýva, že vzorec bol počas doby trvania dohody niekoľkokrát upravený (12).
(60)
Z prehľadu v odôvodnení (52) jasne vyplýva, že tieto predvídateľné negatívne účinky vzorca skutočne nastali, pretože cena, ktorú platila spoločnosť HoKaWe bola výrazne nižšia, ako cena, ktorá by bola vyplývala z doložky o úprave ceny. Okrem toho bola cena výrazne nižšia, ako priemerná cena dreva z brandenburských štátnych lesov, t. j. ako cena, za ktorú spolková krajina Brandenbursko predávala drevo iným podnikom (13).
(61)
Z uvedeného vyplýva, že štátu bolo známe, že použitie vzorca neviedlo k zamýšľanému vývoju ceny na základe indexu priemyselného dreva s príslušným rozložením rizika cenových výkyvov medzi obe strany a že táto skutočnosť bola akceptovaná.
Záver
(62)
Preto je prípustný záver, že doložka o úprave ceny by síce pre spolkovú krajinu Brandenbursko bola viedla k cenám nižším ako bola priemerná cena, tieto ceny by však napriek tomu boli v súlade s trhovými podmienkami Zakladali sa na obhájiteľných úvahách a rokovaniach medzi zainteresovanými stranami, takže nemožno vylúčiť, že aj súkromný účastník trhu by bol uzatvoril dohodu s rovnakými alebo porovnateľnými podmienkami.
(63)
Stranami podľa vzorca skutočne vykonané cenové úpravy však neodrážali takýto súlad s trhovými podmienkami a viedli k cenám, ktoré boli výrazne nižšie ako ceny, ktoré by boli bývali výsledkom použitia doložky o úprave ceny (a v podstatnej miere boli výrazne nižšie, ako priemerná cena dreva v spolkovej krajine Brandenbursko).
(64)
Zatiaľ čo vývoj ceny na základe doložky o úprave ceny zodpovedá rozumnému podnikateľskému rozhodnutiu a odráža spravodlivé rozloženie rizika cenových výkyvov medzi zmluvné strany, boli ceny vyplývajúce z použitia vzorca výrazne nižšie a okrem toho neodrážali takéto rozloženie rizika. Odlišne ako vo veci SA.19045 [údajná pomoc Bavorska (Bavorská štátna lesná správa) formou dlhodobých zmlúv o dodávkach dreva s podnikom Klausner] (14), v ktorej Komisia nepovažovala ceny nižšie ako trhový priemer za pomoc, keďže sa na trhu nachádzali nadmerné kapacity a Slobodný štát Bavorsko sa snažil o dlhodobého pravidelného veľkoodberateľa, skutkový stav v uvedenej veci neopodstatňuje nižšie ceny ako ceny, ktoré by boli vyplývali z doložky o úprave ceny. Doložka o úprave ceny, na ktorej sa strany dohodli, zohľadňovala dlhodobý charakter dohody a kvalitu predávaného dreva a už i tak viedla k cenám, ktoré boli nižšie ako priemerná cena v spolkovej krajine Brandenbursko. Nič nepoukazuje na to, že by súkromný účastník trhu bol súhlasil s ešte nižšími cenami.
(65)
To potvrdzuje aj podanie Nemecka, z ktorého vyplýva, že doložka o úprave ceny odrážala skutočný zámer strán. Potom ako oba právne posudky z roku 2010 uvedené v odôvodnení (16) poukázali na možnosť, že dohoda z dôvodu použitia vzorca porušuje pravidlá o štátnej pomoci, dosiahla spolková krajina Brandenbursko rokovaniami v roku 2011 zmenu dohody, ktorou sa nesprávny vzorec zrušil. Spolková krajina Brandenbursko teda rokovaním dosiahla zmenu dohody bez vzorca, aby sa vykonal skutočný zámer strán a aby sa odstránili obavy z porušovania pravidiel o štátnej pomoci.
(66)
Z uvedeného vyplýva, že vykonávanie dohody, najmä cenové úpravy podľa vzorca, by súkromný predávajúci nebol akceptoval a nie je v súlade s trhom.
(67)
Nemecko tvrdilo, že brandenburská vláda sa až v priebehu reorganizácie správy štátnych lesov v roku 2009 po prvýkrát dozvedela o tom, že skutočné ceny, ktoré platila spoločnosť HoKaWe, nezodpovedali vývoju ceny, ktorý bol zámerom doložky o úprave ceny, ale že boli výrazne nižšie ako ceny, za ktoré dostávali dodávky dreva iné podniky. Spolková krajina Brandenbursko následne vraj konala v súlade s trhovými podmienkami tým, že zadala vypracovanie oboch odborných posudkov uvedených v odôvodnení (16) a potom začala nové rokovania o dohode, ktoré viedli k jej úprave v roku 2011.
(68)
Tieto argumenty sa pri zisťovaní nepotvrdili. Po prvé, boli účinky vzorca, ako je vysvetlené v odôvodneniach (54) až (57), predvídateľné už v čase podpísania dohody. Po druhé, súkromný predajca na trhu, ktorý by sa bol snažil o vykonávanie riešenia dohodnutého v doložke o úprave ceny, a teda by presne dohliadal na cenové úpravy, by bol bezodkladne požadoval nové rokovanie o cene. Ako je uvedené v odôvodnení (65), úspešné nové rokovanie o dohode zo strany spolkovej krajiny Brandenbursko skôr potvrdzuje, že vzorec neodrážal skutočný zámer strán (zakotvený v doložke o úprave ceny). Okrem toho ukazuje, že spoločnosť HoKaWe nemohla brániť zrušeniu vzorca.
(69)
Z uvedeného vyplýva, že spoločnosti HoKaWe bola poskytnutá od dátumu vstúpenia dohody do platnosti (1. jún 2006) a až do jej zmeny (30. jún 2011) hospodárska výhoda.
(70)
Splnené sú aj všetky ostatné kritériá existencie pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Výhoda bola selektívna, keďže dohoda výslovne zvýhodňovala určitú spoločnosť. Výhodu poskytli orgány členského štátu, a síce orgány spolkovej krajiny Brandenbursko. Priemerný objem dreva, ktorý bol podľa podmienok dohody predaný spoločnosti HoKaWe, bol významný. Zásobovanie drevom za výhodných podmienok zvýhodnilo trhovú pozíciu príjemcu voči jeho konkurentom, a teda narušilo hospodársku súťaž. Na trhu s drevom podniky vstupujú do súťaže s podnikmi z iných členských štátov. Dodávateľská dohoda sa síce vzťahovala len na drevo z lesov v okruhu 70 km od Eberswalde, avšak Eberswalde sa nachádza veľmi blízko pri poľských hraniciach (30 km). Pomoc preto narušila aj obchod medzi členskými štátmi. Preto je možné vyvodiť záver, že vykonávanie dohody, ktoré viedlo k tomu, že sa zaplatené ceny zakladali na vzorci, predstavovalo štátnu pomoc.
(71)
Uvedenú zmenu dohody, ktorá vstúpila do platnosti 1. júla 2011, treba považovať za ukončenie opatrenia pomoci. V dôsledku tejto zmeny sa museli cenové úpravy od 1. júla 2011 vykonávať podľa doložky o úprave ceny, takže došlo k zdôrazneniu pôvodného zámeru strán a jeho správnemu vykonávaniu. Dohoda je v zmenenej podobe v súlade s trhovými podmienkami, takže Komisia dospela k záveru, že spoločnosti HoKaWe po 30. júni 2011 už nebola poskytnutá hospodárska výhoda prostredníctvom platieb v rámci dohody.
5.2. Zlučiteľnosť s vnútorným trhom
(72)
Právny základ pre zlučiteľnosť pomoci nie je zrejmý a zo strany Nemecka ani nebol uplatnený. Výhoda pre spoločnosť HoKaWe, ktorá vyplýva z vykonávania dohody v čase od júna 2006 do júna 2011, preto predstavuje štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
5.3. Výpočet prvku pomoci
(73)
Ako sa uvádza v odôvodneniach (49) až (51), doložka o úprave ceny sa môže považovať za doložku, ktorá je v súlade s trhovými podmienkami. V dôsledku toho podľa názoru Komisie prvok pomoci pozostáva z rozdielu medzi cenou, ktorá by sa bola mala zaplatiť podľa doložky o úprave ceny, a ceny skutočne zaplatenej na základe vzorca (15).
a)
Skutočne zaplatená cena
(v EUR/m3) (16)
b)
Cena podľa doložky o úprave ceny
(v EUR/m3)
c)
Rzdiel medzi a) a b) (16)
d)
Skutočne dodaný objem dreva
(v m3)
e)
Prvok pomoci: c) × d)
(v EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Spolu
2 406 415
(74)
Výška pomoci, ktorá bola poskytnutá spoločnosti HoKaWe, teda predstavuje 2 406 415 EUR.
6. VYMÁHANIE
(75)
Ak Komisia skonštatovala nezlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom, má podľa ZFEÚ a ustálenej judikatúry Súdneho dvora právo rozhodnúť o tom, že príslušný členský štát túto pomoc zruší alebo upraví (17). Súdny dvor zároveň opakovane rozhodol, že povinnosť zrušiť pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom, ktorú Komisia uložila svojím rozhodnutím členskému štátu, slúži na obnovenie predtým existujúcej situácie. (18) V tejto súvislosti Súdny dvor skonštatoval, že tento cieľ je splnený hneď ako príjemca splatí neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc, a tým stratí výhodu, ktorú mal vo vzťahu ku svojim konkurentom na trhu, a obnoví sa situácia, ktorá existovala pred poskytnutím pomoci (19).
(76)
V súlade s judikatúrou je v článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (20) uvedené: „Kde sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch protiprávnej pomoci, Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu […].“
(77)
Keďže uvedené opatrenie v rozpore s článkom 108 ZFEÚ nebolo oznámené Komisii, a teda predstavuje neoprávnenú a s vnútorným trhom nezlučiteľnú pomoc, musí sa pomoc vymôcť s cieľom opätovne nastoliť situáciu, aká bola na trhu pred poskytnutím pomoci. Vymáhanie sa preto musí vzťahovať na obdobie, v ktorom príjemcovi vznikla výhoda, t. j. na obdobie medzi dňom, kedy bola pomoc príjemcovi poskytnutá, do skutočného vrátenia pomoci. Sumy, ktoré sa majú vymáhať, zahŕňajú úroky až do dátumu skutočného vrátenia pomoci.
7. ZÁVER
(78)
Vykonávanie rámcovej dohody medzi spolkovou krajinou Brandenbursko a spoločnosťou HoKaWe od jej podpisu (1. jún 2006) až do jej zmeny (30. jún 2011) zahŕňalo štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom. Pomoc sa preto musí od HoKaWe vymôcť, a to vrátane úrokov zo sumy, ktorá sa má vymáhať.
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Štátna pomoc vo výške 2 406 415 EUR, ktorú Nemecko poskytlo neoprávnene v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ spoločnosti HoKaWe Eberswalde GmbH, nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 2
1. Nemecko bude od príjemcu vymáhať pomoc uvedenú v článku 1.
2. Suma, ktorá sa má vymáhať, zahŕňa úroky, ktoré sa počítajú od dátumu, od ktorého bola pomoc príjemcovi k dispozícii, až do jej skutočného vrátenia.
3. Úroky sa vypočítajú v súlade s kapitolou V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (21) a nariadením Komisie (ES) č. 271/2008 (22), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 794/2004, podľa zloženej úrokovej sadzby.
Článok 3
1. Pomoc uvedená v článku 1 bude okamžite a skutočne vymáhaná.
2. Nemecko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.
Článok 4
1. Nemecko do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia poskytne Komisii tieto informácie:
a)
celkovú sumu (istinu a úroky), ktorá sa má od príjemcu vymáhať;
b)
podrobný opis prijatých, resp. plánovaných opatrení na splnenie tohto rozhodnutia;
c)
podklady, z ktorých vyplýva, že príjemcovi bol doručený príkaz na vrátenie pomoci.
2. Nemecko bude Komisiu informovať o vývoji prijímaných opatrení na vykonanie tohto rozhodnutia dovtedy, kým nebude pomoc uvedená v článku 1 vrátená. Nemecko na žiadosť Komisie bezodkladne predloží informácie o prijatých alebo plánovaných opatreniach na splnenie tohto rozhodnutia. Okrem toho Nemecko poskytne podrobné informácie o výške pomoci a úrokoch, ktoré príjemca už vrátil.
Článok 5
Toto rozhodnutie je určené Spolkovej republike Nemecko.
V Bruseli 6. novembra 2013