NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1230/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel týkající se jejich hmotností a rozměrů, a mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (2), a zejména na čl. 39 odst. 2, 3 a 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 661/2009 je zvláštní nařízení pro účely schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES.
(2)
Nařízením (ES) č. 661/2009 se zrušuje směrnice Rady 92/21/EHS ze dne 31. března 1992 o hmotnostech a rozměrech motorových vozidel kategorie M1 (3), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES ze dne 22. července 1997 o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o změně směrnice 70/156/EHS (4). Požadavky týkající se hmotností a rozměrů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel stanovené v uvedených směrnicích by měly být převzaty do tohoto nařízení a v případě potřeby změněny tak, aby se přizpůsobily vývoji vědeckých a technických poznatků.
(3)
Nařízení (ES) č. 661/2009 obsahuje základní ustanovení týkající se požadavků pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, pokud jde o jejich hmotnosti a rozměry. Je proto nutné pro takové schválení typu stanovit rovněž zvláštní postupy, zkoušky a požadavky.
(4)
Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (5), stanovuje určité maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz v členských státech. Při konstrukci vozidel je proto důležité, aby byly zohledněny rozměry, které jsou již v rámci Unie harmonizovány v zájmu podpory a zajištění volného pohybu zboží.
(5)
Směrnice 97/27/ES členským státům umožňovala udělovat ES schválení typu vozidlům, jejichž krajní rozměry překračovaly maximální přípustné rozměry stanovené v uvedené směrnici. Rovněž členským státům umožňovala odmítnout registraci vozidel, jimž bylo uděleno ES schválení typu, pokud jejich krajní rozměry nesplňovaly požadavky stanovené na základě svých vnitrostátních právních předpisů. Je důležité, aby byla zachována možnost povolit za určitých podmínek schválení typu vozidel překračujících přípustné mezní hodnoty, prokáží-li se v členských státech, v nichž je silniční infrastruktura uzpůsobena takovému stavu, výhody z hlediska silniční dopravy a životního prostředí. Pokud se počet vozidel, jež mohou využít odchylného schvalování typu podle článku 23 směrnice 2007/46/EC, pokud jde o maximální přípustné rozměry, omezí na počet nezbytný pro účely tohoto nařízení, měla by být zajištěna možnost povolit taková vozidla na základě systémů pro schválení typu vozidla vyráběného v malých sériích či jednotlivě. Přílohu XII směrnice 2007/46/ES je proto třeba změnit, aby zahrnovala taková početní omezení.
(6)
Směrnice 96/53/ES stanoví maximální přípustné hmotnosti, jež se použijí pouze pro mezinárodní provoz. Uvedená směrnice však členským státům umožňuje, aby pro vnitrostátní provoz i nadále používaly své vnitrostátní právní předpisy. V důsledku toho zřejmě nelze v krátké době harmonizovat maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla a maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo na skupinu náprav za účelem provozu v členských státech. Vzhledem k existenci neharmonizovaných pravidel týkajících se konstrukce silniční infrastruktury je však vhodné požadovat na členských státech, aby pro registraci/provoz stanovily maximální přípustné hmotnosti vozidel s povolením pro vnitrostátní či mezinárodní provoz podle směrnice 96/53/ES a aby zavedly postup umožňující takové stanovení.
(7)
Vzhledem ke zkušenostem získaným při používání právních předpisů Unie týkajících se hmotností a rozměrů vozidel je nezbytné, aby byly stanoveny jasně definované pojmy. Některé z těchto pojmů již byly stanoveny ve směrnicích 97/27/ES a 92/21/EHS. Z důvodu jednotnosti je vhodné tyto definice převzít a v případě potřeby je přizpůsobit s ohledem na vývoj technických a vědeckých poznatků.
(8)
Vzhledem k tomu, že definice skutečné hmotnosti jednotlivého vozidla je zahrnuta do tohoto nařízení, je nezbytné příslušným způsobem změnit přílohu IX směrnice 2007/46/ES, aby se zabránilo nejasnostem při vyplňování prohlášení o shodě.
(9)
Vzhledem k tomu, že bílá kniha „Plán jednotného evropského dopravního prostoru - vytvoření konkurenceschopného dopravního systému účinně využívajícího zdroje“ (6) zdůraznila nutnost zlepšit aerodynamické vlastnosti silničních vozidel a výzkum prokázal, že montáží aerodynamických zařízení na vozidla lze zásadním způsobem snížit spotřebu paliva motorových vozidel a tím i emise CO2, je důležité, aby byla montáž takových aerodynamických zařízení na vozidla povolena. Aerodynamická zařízení by měla být zařazena do seznamu zařízení nebo vybavení, jež se nebere v úvahu při stanovení krajních rozměrů, neboť se tato zařízení skládají z přídavných zařízení, jež v důsledku své konstrukce přesahují krajní zadní nebo boční části vozidel. Tento jejich přesah zadní či boční části je však zásadně nutno omezit tak, aby nebyla ohrožena bezpečnost silničního provozu a aby byla zachována možnost intermodální dopravy. V tomto nařízení by proto měly být stanoveny nezbytné technické požadavky.
(10)
Dostupný software umožňuje využití virtuálních zkušebních metod, jež vycházejí z počítačových simulací. Vzhledem k tomu, že tyto simulace umožňují úspornější a méně náročné zkoušky, je vhodné umožnit, aby byly využity při kontrole, zda vozidlo může projet po úplné kruhové trajektorii (360°), a při měření maximálního vybočení zádi vozidla při projíždění vozidla uvnitř trajektorie. Proto je rovněž nezbytné doplnit toto nařízení na seznam regulačních aktů uvedených v příloze XVI směrnice 2007/46/ES.
(11)
V zájmu zajištění řádného fungování systému schvalování typu je třeba aktualizovat přílohy směrnice 2007/46/ES.
(12)
Přílohy I, III, IX, XII a XVI směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny. Jelikož ustanovení přílohy XII jsou dostatečně podrobná a není třeba dalších prováděcích kroků ze strany členských států, je vhodné je nahradit nařízením v souladu s čl. 39 odst. 8 směrnice 2007/46/ES.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky pro ES schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, pokud jde o jejich hmotnosti a rozměry.
2. Toto nařízení se vztahuje na neúplná, úplná a dokončená vozidla kategorií M, N a O.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí, vedle definic uvedených ve směrnici 2007/46/ES a v nařízení (ES) č. 661/2009, tyto definice:
1)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v části B přílohy II směrnice 2007/46/ES;
2)
„standardním vybavením“ se rozumí základní konfigurace vozidla, jež je vybaveno všemi prvky požadovanými regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo XI směrnice 2007/46/ES, včetně veškerých prvků, které jsou namontovány, aniž by tím vznikaly nějaké další požadavky na konfiguraci nebo úroveň vybavení;
3)
„volitelným vybavením“ se rozumí veškeré prvky, jež nejsou součástí standardního vybavení a za jejichž montáž na vozidlo odpovídá výrobce, a které může zákazník objednat;
4)
„hmotností v pohotovostním stavu“ se rozumí
a)
u motorových vozidel:
hmotnost vozidla, jehož palivová nádrž (palivové nádrže) se naplní alespoň na 90 % svého objemu, včetně hmotnosti řidiče, paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, kabiny, spojovacího zařízení a náhradního kola (náhradních kol), jakož i nářadí;
b)
v případě přípojného vozidla:
hmotnost vozidla, včetně paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, dalšího (dalších) spojovacího (spojovacích) zařízení a náhradního kola (náhradních kol) a nářadí;
5)
„hmotností volitelného vybavení“ se rozumí hmotnost vybavení, jež může být namontováno na vozidle vedle standardního vybavení podle specifikací výrobce;
6)
„skutečnou hmotností vozidla“ se rozumí hmotnost v pohotovostním stavu a hmotnost volitelného vybavení namontovaného na jednotlivém vozidle;
7)
„maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ (M) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro vozidlo na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti; technicky přípustná hmotnost naloženého přívěsu nebo návěsu zahrnuje statickou hmotnost přenesenou na přípojné vozidlo, je-li připojeno;
8)
„maximální technicky přípustnou hmotností naložené jízdní soupravy“ (MC) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro kombinaci motorového vozidla a jednoho nebo více přípojných vozidel na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti nebo maximální hmotnost určená pro jízdní soupravu složenou z tahače návěsu a návěsu;
9)
„maximální technicky přípustnou přípojnou hmotností“ (TM) se rozumí maximální hmotnost jednoho nebo více přípojných vozidel, jež mohou být tažena tažným vozidlem, odpovídající celkové hmotnosti přenášené na zem koly nápravy nebo skupiny náprav jakéhokoli přípojného vozidla připojeného k tažnému vozidlu;
10)
„nápravou“ se rozumí společná osa rotace dvou či více kol, hnací či volně se otáčející, složená z jedné či více částí umístěných ve stejné rovině kolmé k podélné střednici vozidla;
11)
„skupinou náprav“ se rozumí více náprav, jež mají vzdálenost mezi nápravami omezenu na vzdálenost mezi nápravami definovanou coby vzdálenost „d“ v příloze I směrnice 96/53/ES a jež spolupůsobí díky zvláštní konstrukci odpružení;
12)
„jednotlivou nápravou“ se rozumí náprava, kterou nelze považovat za součást skupiny náprav;
13)
„maximální technicky přípustnou hmotností na nápravu“ (m) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly nápravy na zem, danému konstrukčními vlastnostmi nápravy a vozidla a jejich konstrukční výkonností;
14)
„maximální technicky přípustnou hmotností na skupinu náprav“ (μ) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly skupiny náprav na zem, danému konstrukčními vlastnostmi skupiny náprav a vozidla a jejich konstrukční výkonností;
15)
„spojovacím zařízením“ se rozumí mechanické zařízení včetně jeho součástí, jak je vymezeno v bodech 2.1 až 2.6 předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 55 - Jednotná ustanovení týkající se schvalování mechanických spojovacích částí jízdních souprav vozidel (7) a spojení vozidel nakrátko, jak je vymezeno v bodě 2.1.1 předpisu EHK OSN č. 102 - Jednotná ustanovení pro schvalování I.A zařízení pro spojení vozidel nakrátko (ZSVN) II. vozidel, pokud jde o montáž schváleného typu ZSVN (8);
16)
„bodem spojení“ se rozumí střed působení spojovacího zařízení namontovaného na tažené vozidlo v rámci spojovacího zařízení namontovaného na tažné vozidlo;
17)
„hmotností spojovacího zařízení“ se rozumí hmotnost vlastního spojovacího zařízení a součástí potřebných k montáži spojovacího zařízení na vozidlo;
18)
„maximální technicky přípustnou hmotností působící v bodě spojení“ se rozumí:
a)
u tažného vozidla hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení (hodnota „S“ nebo „U“) tažného vozidla, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a tažného vozidla;
b)
v případě návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení (hodnota „S“ nebo „U“), jež má být přenášena přípojným vozidlem na tažné vozidlo v bodě spojení, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a přípojného vozidla;
19)
„hmotností cestujících“ se rozumí jmenovitá hmotnost v závislosti na kategorii vozidla násobená počtem míst k sezení, včetně míst k sezení pro členy posádky a míst k stání, jsou-li takové, jež však nezahrnuje řidiče;
20)
„hmotností řidiče“ se rozumí jmenovitá hmotnost 75 kg působící v referenčním bodě místa k sezení řidiče;
21)
„užitečnou hmotností“ se rozumí rozdíl mezi maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla a hmotností v pohotovostním stavu zvětšenou o hmotnost cestujících a volitelného vybavení;
22)
„délkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodech 6.1.1, 6.1.2 a 6.1.3 normy ISO 612:1978; tato definice se použije rovněž pro kloubová vozidla složená ze dvou či více částí;
23)
„šířkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.2 normy ISO 612:1978;
24)
„výškou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.3 normy ISO 612:1978;
25)
„rozvorem“ se rozumí toto:
a)
rozměr uvedený v bodě 6.4.1 normy ISO 612:1978;
b)
v případě přívěsu s jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem nápravy;
c)
v případě přívěsu s více než jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem první nápravy;
26)
„vzdáleností mezi nápravami“ se rozumí vzdálenost mezi dvěma sousedními nápravami uvedenými v bodě 6.4 normy ISO 612:1978 v případě vozidel s více než dvěma nápravami; v případě, že jsou na vozidle namontovány pouze dvě nápravy, nebo v případě návěsu, přívěsu nebo tuhého přívěsu se vzdáleností mezi nápravami, jež je uvedená v bodě 6.4.2 normy ISO 612:1978, rozumí „rozvor“ definovaný v odstavci 25;
27)
„rozchodem“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.5 normy ISO 612:1978;
28)
„předsazením točnice“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.19.2 normy ISO 612: 1978, přičemž se zohlední poznámka uvedená v bodě 6.19 této uvedené normy;
29)
„předním poloměrem upevnění návěsu“ se rozumí vodorovná vzdálenost od osy návěsného čepu a kterýmkoliv bodem předku návěsu;
30)
„předním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející přes první nápravu nebo osou čepu v případě návěsu a nejpřednějším bodem vozidla;
31)
„zadním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející před poslední zadní nápravu a nejzadnější částí vozidla; je-li na vozidle namontováno spojovací zařízení pevně, je nejzadnějším bodem vozidla bod spojení;
32)
„délkou ložné plochy“ se rozumí vzdálenost od nejpřednějšího vnitřního bodu k nejzadnějšímu vnitřnímu bodu ložného prostoru, měřená vodorovně v podélné rovině vozidla;
33)
„vybočením zádi“ se rozumí vzdálenost mezi skutečným krajním bodem dosaženým zadním koncem vozidla při jízdě za podmínek stanovených v oddíle 7 části B nebo oddíle 6 části C přílohy I tohoto nařízení;
34)
„zařízením pro zdvihání nápravy“ se rozumí mechanismus namontovaný na vozidle za účelem zdvižení nápravy nad zem a jejího spouštění na zem;
35)
„zdvihatelnou nápravou“ se rozumí náprava, jež může být zdvižena ze své obvyklé polohy a opětovně spuštěna prostřednictvím zařízení pro zdvihání nápravy;
36)
„zatížitelnou nápravou“ se rozumí náprava, jejíž zatížení lze měnit bez zvedání pomocí zařízení pro zdvihání nápravy;
37)
„pneumatickým odpružením“ se rozumí systém odpružení, u kterého je nejméně 75 % pružicího účinku vyvoláno pneumatickou pružinou;
38)
„třídou autobusu nebo autokaru“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v bodech 2.1.1 a 2.1.2 předpisu EHK OSN č. 107 - Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie M2 nebo M3 z hlediska jejich celkové konstrukce (9);
39)
„kloubovým vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M2 nebo M3, jak je definováno v bodě 2.1.3 předpisu EHK OSN č. 107;
40)
„nedělitelným nákladem“ se rozumí náklad, který nemůže být pro účely silniční dopravy rozdělen na dva nebo více nákladů bez nepřiměřených výdajů nebo nebezpečí poškození a který v důsledku své hmotnosti nebo rozměrů nemůže být dopravován vozidlem, jehož hmotnosti a rozměry vyhovují maximálním přípustným hmotnostem a rozměrům použitelným v členském státě.
Článek 3
Povinnosti výrobců
1. Výrobce stanoví pro každou verzi v rámci typu vozidla bez ohledu na stav dokončenosti vozidla tyto hmotnosti:
a)
maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
b)
maximální technicky přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy;
c)
maximální technicky přípustnou přípojnou hmotnost;
d)
maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo maximální technicky přípustnou hmotnost na skupinu náprav;
e)
maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení, přičemž se zohlední technické vlastnosti spojovacích zařízení, jež případně jsou nebo mohou být namontována na vozidlo.
2. Výrobce při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 zohlední nejlepší postupy osvědčené technické praxe a nejlepší dostupné technické znalosti, aby se minimalizovala nebezpečí mechanického selhání, zejména pak ta, jež jsou způsobena únavou materiálů, a předešlo se poškození silniční infrastruktury.
3. Výrobce vezme při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 v úvahu maximální rychlost danou konstrukcí vozidla.
Vybaví-li výrobce vozidlo zařízením pro omezení rychlosti, je maximální konstrukční rychlost skutečnou rychlostí, kterou umožňuje dosáhnout zařízení pro omezení rychlosti.
4. Výrobce při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 neukládá žádná omezení užívání vozidla, s výjimkou omezení týkajících se parametrů pneumatik, jež mohou být konstrukčně přizpůsobeny k dané rychlosti, jak je umožněno podle předpisu EHK OSN č. 54 - Jednotná ustanovení pro schvalování typu pneumatik užitkových vozidel a jejich přípojných vozidel (10) a podle části 5 přílohy II nařízení Komise (EU) č. 458/2011 (11).
5. Výrobce v případě nedokončených vozidel, včetně vozidel s karosérií typu podvozek-kabina, jež vyžadují další stupeň dokončení, poskytne veškeré příslušné informace výrobcům dalšího stupně, aby bylo zajištěno, že požadavky podle tohoto nařízení budou i nadále dodržovány.
Výrobce pro účely prvního pododstavce určí polohu těžiště hmotnosti odpovídající součtu zatížení.
6. Nedokončená vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3, jež nemají namontovánu karosérii, se konstruují tak, aby umožnila výrobcům dalšího stupně splnit požadavky podle oddílů 7 a 8 části B a oddílů 6 a 7 části C přílohy I.
Článek 4
Ustanovení pro ES schvalování typu vozidla, pokud jde o jeho hmotnosti a rozměry
1. Výrobce nebo jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska jeho hmotností a rozměrů.
2. Žádost musí být vyhotovena podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v příloze V části A.
3. Pro účely výpočtů rozložení hmotnosti předá výrobce schvalovacímu orgánu typu pro každou technickou konfiguraci v rámci typu vozidla, definovanou souborem hodnot všech relevantních bodů uvedených v příloze V, informace nezbytné k určení těchto hmotností:
a)
maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
b)
maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravy nebo na skupinu náprav;
c)
maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti;
d)
maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení;
e)
maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.
Informace se poskytují v tabulce nebo jiné vhodné podobě po dohodě se schvalovacím orgánem.
4. Pokud volitelné vybavení podstatným způsobem ovlivňuje hmotnosti a rozměry vozidla, výrobce poskytne příslušné technické zkušebně údaje o umístění, hmotnosti a geometrické poloze těžiště ve vztahu k nápravám volitelného vybavení, jež lze na vozidlo namontovat.
5. Odchylně od odstavce 4 může výrobce, skládá-li se volitelné vybavení z několika částí nacházejících se v různých místech vozidla, poskytnout technické zkušebně pouze rozložení hmotnosti volitelného vybavení na nápravy.
6. U skupin náprav uvede výrobce rozložení celkové hmotnosti, která působí na skupinu, mezi jednotlivé nápravy.
Je-li to nezbytné, uvede výrobce vzorec rozložení hmotnosti nebo předloží příslušné grafy rozložení.
7. Jestliže to schvalovací orgán nebo technická zkušebna považuje za nutné, může po výrobci požadovat, aby poskytl pro účely inspekce jedno vozidlo představující typ, který má být schválen.
8. Výrobce vozidla může schvalovacímu orgánu předložit žádost o uznání rovnocennosti odpružení s pneumatickým odpružením.
Schvalovací orgán uzná rovnocennost odpružení s pneumatickým odpružením, jsou-li splněny požadavky podle přílohy III.
Uznala-li technická zkušebna rovnocennost, vystaví zkušební protokol. Schvalovací orgán připojí zkušební protokol a technický popis odpružení k certifikátu ES schválení typu.
9. Jsou-li splněny požadavky stanovené v přílohách I až IV tohoto nařízení, udělí schvalovací orgán schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Tentýž členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
10. Pro účely odstavce 9 schvalovací orgán vyhotoví certifikát ES schválení typu podle vzoru uvedeného v příloze V části B.
11. Pro účely čl. 12 odst. 2 směrnice 2007/46/ES se použijí přípustné odchylky uvedené v dodatku 2 k příloze I.
Článek 5
Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz
1. Vnitrostátní orgány stanoví pro účely registrace a uvedení do provozu vozidel, pro něž bylo uděleno schválení typu podle tohoto nařízení, pro každou variantu a verzi v rámci typu vozidla veškeré následující hmotnosti, jež jsou podle směrnice 96/53/ES povoleny pro vnitrostátní či mezinárodní provoz:
a)
maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz;
b)
maximální přípustnou hmotnost pro registraci/provoz na nápravu (nápravy);
c)
maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na skupinu náprav;
d)
maximální přípustnou přípojnou hmotnost pro registraci/provoz;
e)
maximální přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy pro registraci/provoz.
Vnitrostátní orgány stanoví postup pro určení maximálních přípustných hmotností pro registraci/provoz uvedených v prvním pododstavci. Určí příslušný orgán pověřený stanovením těchto hmotností a stanoví informace, jež musí být uvedenému příslušnému orgánu předloženy.
2. Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz určené postupem uvedeným v odstavci 1 nesmí překročit maximální hmotnosti uvedené v čl. 3 odst. 1.
3. V zájmu zajištění řádného fungování systémů vozidla, zejména brzdového systému a systému řízení, konzultuje příslušný orgán otázky rozdělení hmotnosti na nápravy nebo skupinu náprav s výrobcem.
4. Vnitrostátní orgány při určování maximálních přípustných hmotností pro registraci/provoz zajistí, aby byly neustále dodržovány požadavky regulačních aktů uvedených v příloze IV a XI směrnice 2007/46/ES.
5. Dospějí-li vnitrostátní orgány k závěru, že požadavky některého z regulačních aktů uvedených v příloze IV a XI směrnice 2007/46/ES, s výhradou tohoto nařízení, již nejsou splněny, budou vyžadovat, aby byly provedeny nové zkoušky a případně uděleno nové schválení typu nebo prodloužení schvalovacím orgánem, jenž udělil původní schválení typu na základě dotčeného regulačního aktu.
Článek 6
Výjimky
1. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 3 směrnice 96/53/ES, může být uděleno ES schválení typu vozidlům, jejichž rozměry překračují požadavky tohoto nařízení a jež jsou určena pro přepravu nedělitelných nákladů. V takovém případě musí certifikát schválení typu a prohlášení o shodě jasně uvádět, že toto vozidlo je určeno pouze k přepravě nedělitelných nákladů.
2. Členské státy mohou podle článků 23 a 24 směrnice 2007/46/ES udělit schválení vozidlům překračujícím maximální přípustné rozměry stanovené v bodě 1.1 částí B, C, a D přílohy I tohoto nařízení.
Schválení typu podle článku 23 směrnice 2007/46/ES podléhají početním omezením stanoveným v části A oddíle 3 přílohy XII uvedené směrnice.
Článek 7
Přechodná ustanovení
1. Vnitrostátní orgány povolí prodej a uvedení do provozu vozidel, pro něž bylo schválení typu uděleno před datem uvedeným v čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 661/2009, a nadále budou udělovat prodloužení schválení udělených v souladu s požadavky uvedenými ve směrnici 92/21/EHS a ve směrnici 97/27/ES.
2. Odchylně od odstavce 1 končí platnost ES schválení typu udělených podle článku 7 směrnice 97/27/ES k datu uvedenému v čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 661/2009.
Podle článku 27 směrnice 2007/46/ES však členské státy mohou, požádá-li o to výrobce, registrovat vozidla z výběhu série, jejichž ES schválení typu již není platné, a povolovat jejich prodej nebo uvádění do provozu.
3. Po uplynutí dne 10. ledna 2014 musí výrobci vydávat prohlášení o shodě, jež jsou v souladu s tímto nařízením.
Do dne 9. ledna 2014 výrobci uvádějí skutečnou hmotnost vozidla v položce 52 prohlášení o shodě, není-li uvedena v jiné položce prohlášení o shodě.
Článek 8
Změny směrnice 2007/46/ES
Přílohy I, III, IX a XVI směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
Příloha XII směrnice 2007/46/ES se nahrazuje přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na nové typy vozidel, kterým se schválení typu udělí ode dne 1. listopadu 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2012.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1230/2012
z 12. decembra 2012,
ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokiaľ ide o požiadavky na typové schválenie v prípade hmotností a rozmerov motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, a mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 z 13. júla 2009 o požiadavkách typového schvaľovania na všeobecnú bezpečnosť motorových vozidiel, ich prípojných vozidiel a systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (1), a najmä na jeho článok 14 ods. 1 písm. a),
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady (ES) 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (rámcová smernica) (2), a najmä na jej článok 39 ods. 2, 3 a 5,
keďže:
(1)
Nariadenie (ES) č. 661/2009 je samostatným nariadením na účely typového schvaľovania stanoveného v smernici 2007/46/ES.
(2)
Nariadením (ES) č. 661/2009 sa zrušuje smernica Rady 92/21/EHS z 31. marca 1992 o hmotnostiach a rozmeroch motorových vozidiel kategórie M1 (3) ako aj smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/27/ES z 22. júla 1997 týkajúca sa hmotností a rozmerov určitých kategórií motorových a ich prípojných vozidiel, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 70/156/EHS (4). Požiadavky týkajúce sa hmotností a rozmerov motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel stanovené v uvedených smerniciach by mali byť prenesené do tohto nariadenia a v prípade potreby zmenené a doplnené, aby sa prispôsobili vývoju poznatkov v oblasti vedy a techniky.
(3)
Nariadenie (ES) č. 661/2009 stanovuje základné ustanovenia o požiadavkách na typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, pokiaľ ide o ich hmotnosti a rozmery. Preto je tiež nevyhnutné stanoviť osobitné postupy, skúšky a požiadavky na takéto typové schválenie.
(4)
V smernici Rady 96/53/ES z 25. júla 1996, ktorou sa v Spoločenstve stanovujú maximálne prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave (5), sa ustanovujú určité maximálne povolené rozmery pre vnútroštátnu a medzinárodnú premávku v členských štátoch. Na účely konštrukcie vozidiel je preto dôležité zohľadniť rozmery, ktoré už boli v Únii harmonizované, s cieľom uľahčiť a umožniť voľný pohyb tovaru.
(5)
Smernicou 97/27/ES sa povoľuje členským štátom udeľovať typové schválenie ES pre vozidlá, ktorých vonkajšie rozmery presahujú maximálne povolené rozmery stanovené v uvedenej smernici. Taktiež sa členským štátom povoľuje zamietnuť evidenciu vozidiel, ktorým bolo udelené typové schválenie ES, ak ich vonkajšie rozmery nespĺňajú požiadavky ich vnútroštátnych právnych predpisov. Je dôležité zachovať za určitých podmienok možnosť povoľovať typové schválenia vozidiel, ktoré prekračujú povolené limity, v prípadoch, v ktorých sa preukáže, že je to výhodné pre cestnú premávku a životné prostredie v členských štátoch, kde je cestná infraštruktúra pripravená na takúto situáciu. Preto by sa mala zabezpečiť možnosť schváliť takéto vozidlá v rámci typových schválení pre malé série alebo v rámci individuálnych systémov schvaľovania za predpokladu, že množstvo vozidiel, ktorých sa môže týkať výnimka v zmysle článku 23 smernice 2007/46/ES, pokiaľ ide o maximálne povolené rozmery, bude obmedzené na potreby tohto nariadenia. Príloha XII k smernici 2007/46/ES by sa preto mala zmeniť a doplniť, aby obsahovala takéto množstvové obmedzenia.
(6)
Smernicou 95/53/ES sa stanovujú maximálne povolené hmotnosti, ktoré platia len pre medzinárodnú premávku. Uvedená smernica však členským štátom povoľuje, aby v prípade vnútroštátnej premávky naďalej uplatňovali svoje vnútroštátne predpisy. Dôsledkom je, že harmonizácia technicky prípustnej maximálnej naloženej hmotnosti a technicky prípustnej maximálnej hmotnosti na nápravy alebo skupinu náprav na účely voľného obehu v členských štátoch, sa v krátkodobom horizonte nejaví ako realizovateľná. Napriek tomu z dôvodu existencie neharmonizovaných pravidiel výstavby cestnej infraštruktúry je vhodné požiadať členské štáty, aby vymedzili prípustné maximálne evidenčné/prevádzkové hmotnosti vozidiel, ktoré sú povolené pre vnútroštátnu alebo medzinárodnú premávku v rámci smernice 96/53/ES a stanovili postup pre takéto vymedzenie.
(7)
Na základe skúseností získaných pri uplatňovaní právnych predpisov Únie týkajúcich sa hmotností a rozmerov vozidiel, je potrebné stanoviť jasne vymedzené pojmy. Niektoré z týchto pojmov už sú vymedzené v smerniciach 97/27/ES a 92/21/EHS. Z dôvodu koherentnosti je vhodné prebrať tieto vymedzenia pojmov a v prípade potreby ich prispôsobiť poznatkom v oblasti vedy a techniky.
(8)
Keďže vymedzenie skutočnej hmotnosti jednotlivého vozidla už je zahrnuté v tomto nariadení, je potrebné predísť nejasnostiam pri vypĺňaní osvedčenia o zhode a zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť prílohu IX smernice 2007/46/ES.
(9)
Keďže v bielej knihe Plán jednotného európskeho dopravného priestoru - Vytvorenie konkurencieschopného dopravného systému efektívne využívajúceho zdroje (6) sa vyzdvihla potreba zlepšiť a aerodynamiku cestných vozidiel a výskum ukázal, že spotreba paliva motorových vozidiel a teda emisie CO2 by sa mohla výrazne znížiť montážou aerodynamických zariadení na vozidlá, je dôležité povoliť montáž takýchto aerodynamických zariadení na vozidlá. Keďže aerodynamické zariadenia pozostávajú z doplnkov, ktoré vďaka svojmu dizajnu, vyčnievajú za vonkajšie časti vozidiel vzadu alebo po stranách, mali by byť zahrnuté do zoznamu zariadení alebo vybavenia, ktoré sa nezohľadňujú pri určovaní vonkajších rozmerov. Je však dôležité obmedziť tieto výčnelky vzadu a po stranách tak, aby nebola narušená bezpečnosť cestnej premávky a naďalej bola možná intermodálna doprava. V tomto nariadení by sa preto mali stanoviť nevyhnutné technické požiadavky.
(10)
Dostupný softvér umožňuje použitie virtuálnych skúšobných metód založených na počítačových simuláciách. Vzhľadom na to, že tieto techniky umožňujú lacnejšie a menej komplikované skúšanie, je vhodné stanoviť možnosť ich využitia na kontrolu schopnosti vozidla manévrovať po trajektórii celých 360°, ako aj na meranie vybočenia zadnej časti vozidla, keď vozidlo manévruje v rámci svojej trajektórie. Preto je tiež potrebné pridať toto nariadenie do zoznamu regulačných aktov zahrnutých v prílohe XVI k smernici 2007/46/ES.
(11)
S cieľom zabezpečiť správne fungovanie systému typového schvaľovania, je vhodné aktualizovať prílohy k smernici 2007/46/ES.
(12)
Prílohy I, III, IX, XII a XVI k smernici 2007/46/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť. Keďže ustanovenia prílohy XII sú dostatočne podrobné a nepotrebujú ďalšiu transpozíciu v členských štátoch, je vhodné nahradiť prílohu prostredníctvom nariadenia v súlade s článkom 39 ods. 8 smernice 2007/46/ES.
(13)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Technického výboru - motorové vozidlá,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa stanovujú požiadavky ES typového schvaľovania motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, pokiaľ ide o ich hmotnosti a rozmery.
2. Tento predpis sa vzťahuje na úplné, neúplné a dokončované vozidlá kategórií M, N a O.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa okrem definícií vymedzených v smernici 2007/46/ES a v nariadení (ES) č. 661/2009 uplatňuje nasledujúce vymedzenie pojmov:
1.
„typ vozidla“ je skupina vozidiel, definovaná v časti B prílohy II k smernici 2007/46/ES;
2.
„štandardné vybavenie“ je základná konfigurácia vozidla vybaveného všetkými prvkami v zmysle požiadaviek regulačných aktov uvedených v prílohe IV a v prílohe XI k smernici 2007/46/ES vrátane všetkých prvkov, ktoré sú v ňom nainštalované bez toho, aby z toho vyplývali akékoľvek ďalšie špecifikácie týkajúce sa konfigurácie alebo úrovne vybavenia;
3.
„nadštandardné vybavenie“ sú všetky prvky, ktoré nie sú zahrnuté v štandardnom vybavení, namontované na vozidle na zodpovednosť výrobcu, ktoré si zákazník môže objednať;
4.
„hmotnosť vozidla v pohotovostnom stave“ znamená:
a)
v prípade motorových vozidiel:
hmotnosť vozidla, s palivovou(-ými) nádržou(-ami) naplnenou(-ými) najmenej na 90 % jej (ich) kapacity vrátane hmotnosti vodiča, paliva a kvapalín, so štandardným vybavením v súlade so špecifikáciami výrobcu a ak je namontované, tak zahŕňa aj hmotnosť karosérie, kabíny, spojovacieho zariadenia a rezervného(-ých) kolesa (kolies), ako aj náradia;
b)
v prípade prípojného vozidla:
hmotnosť vozidla vrátane paliva a kvapalín, so štandardným vybavením v súlade so špecifikáciami výrobcu a ak je namontované, tak zahŕňa aj hmotnosť karosérie, kabíny, spojovacieho zariadenia a rezervného(-ých) kolesa (kolies), ako aj náradia;
5.
„hmotnosť nadštandardného vybavenia“ je hmotnosť vybavenia, ktoré môže byť namontované na vozidle okrem štandardného vybavenia, v súlade so špecifikáciami výrobcu;
6.
„skutočná hmotnosť vozidla“ je hmotnosť vozidla v pohotovostnom stave plus hmotnosť nadštandardného vybavenia namontovaného na konkrétnom vozidle;
7.
„technicky prípustná maximálna naložená hmotnosť (M)“ je maximálna hmotnosť vozidla stanovená výrobcom na základe spôsobu jeho konštrukcie konštrukčných parametrov. Technicky prípustná naložená hmotnosť prípojného vozidla alebo návesu zahŕňa statickú hmotnosť prenášanú na pripojené ťažné vozidlo;
8.
„technicky prípustná maximálne naložená hmotnosť jazdnej súpravy (MC)“ je maximálna hmotnosť stanovená pre jazdnú súpravu motorového vozidla s jedným alebo viacerými prípojnými vozidlami na základe spôsobu jeho konštrukcie a konštrukčných parametrov alebo maximálnej hmotnosti stanovenej pre jazdnú súpravu ťahača a návesu;
9.
„technicky prípustná maximálna prípojná hmotnosť (TM)“ je maximálna hmotnosť jedného alebo viacerých prípojných vozidiel, ktoré môžu byť ťahané ťažným vozidlom zodpovedajúca celkovému zaťaženiu prenášanému na povrch jazdnej dráhy kolesami nápravy alebo skupinou náprav na každom prípojnom vozidle pripojenom k ťažnému vozidlu;
10.
„náprava“ je spoločná os otáčania dvoch alebo viacerých kolies, poháňaná alebo voľne sa otáčajúca a pozostávajúca z jedného alebo viacerých segmentov umiestnených v tej istej rovine kolmo na pozdĺžnu stredovú os vozidla;
11.
„skupina náprav“ je určitý počet náprav so vzdialenosťou medzi nimi, ktorá nesmie prekročiť vzdialenosť uvedenú ako vzdialenosť „d“ v prílohe I k smernici 96/53/ES, pričom tieto nápravy na seba vzájomne pôsobia na základe špecifickej konštrukcie pruženia;
12.
„samostatná náprava“ je náprava, ktorá nemôže byť považovaná za súčasť skupiny náprav;
13.
„technicky prípustná maximálna hmotnosť na nápravu m)“ je hmotnosť zodpovedajúca maximálnemu prípustnému statickému vertikálnemu zaťaženiu prenášanému na povrch jazdnej dráhy kolesami nápravy, na základe spôsobu konštrukcie a konštrukčných parametrov nápravy a vozidla;
14.
„technicky prípustná maximálna hmotnosť na skupinu náprav (μ)“ je hmotnosť zodpovedajúca maximálnemu prípustnému statickému vertikálnemu zaťaženiu prenášanému na povrch jazdnej dráhy kolesami skupiny náprav, na základe konštrukcie a konštrukčných parametrov skupiny náprav a vozidla;
15.
„spojovacie zariadenie“ je mechanické zariadenie vrátane komponentov definovaných v bodoch 2.1 až 2.6 predpisu Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 55 - Jednotné ustanovenia o schvaľovaní mechanických spojovacích komponentov súprav vozidiel (7) a tesného spojovacieho zariadenia definovaného v bode 2.1.1 predpisu Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 102 - Jednotné ustanovenia o typovom schvaľovaní I. Tesného spojovacieho zariadenia (CCD) II. Vozidiel z hľadiska montáže schváleného typu CCD (8);
16.
„bod spojenia“ je stred spojenia spojovacieho zariadenia namontovaného na ťahanom vozidle v rámci spojovacieho zariadenia namontovaného na ťažnom vozidle;
17.
„hmotnosť spojovacieho zariadenia“ je hmotnosť samotného spojovacieho zariadenia a jeho častí potrebných na pripojenie k vozidlu;
18.
„technicky prípustná maximálna hmotnosť v bode spojenia“ je:
a)
v prípade ťažného vozidla hmotnosť zodpovedajúca maximálnemu prípustnému statickému vertikálnemu zaťaženiu na bod spojenia (hodnota „S“ alebo „U“) ťažného vozidla, na základe konštrukčných parametrov spojovacieho zariadenia a ťažného vozidla;
b)
v prípade návesu, prívesu so stredovou nápravou alebo prívesu s pevným ojom hmotnosť zodpovedajúca maximálnemu prípustnému statickému vertikálnemu zaťaženiu na bod spojenia (hodnota „S“ alebo „U“) prenášanému prípojným vozidlom na ťažné vozidlo, na základe konštrukčných parametrov spojovacieho zariadenia a prípojného vozidla;
19.
„hmotnosť cestujúcich“ je menovitá hmotnosť v závislosti od kategórie vozidla vynásobená počtom miest na sedenie vrátane, ak existujú, miest na sedenie pre členov posádky a miest na státie, ale bez vodiča;
20.
„hmotnosť vodiča“ je hmotnosť 75 kg na mieste referenčného bodu sedenia vodiča;
21.
„užitočná hmotnosť“ je rozdiel medzi technicky prípustnou maximálnou naloženou hmotnosťou a hmotnosťou v pohotovostnom stave zvýšenou o hmotnosť cestujúcich a hmotnosť nadštandardného vybavenia;
22.
„dĺžka“ je rozmer definovaný v bodoch 6.1.1, 6.1.2 a 6.1.3 normy ISO 612:1978; táto definícia sa vzťahuje aj na kĺbové vozidlá tvorené dvomi alebo viacerými časťami;
23.
„šírka“ je rozmer definovaný v bode 6.2 normy ISO 612:1978;
24.
„výška“ je rozmer definovaný v bode 6.3 normy ISO 612:1978;
25.
„rázvor kolies“ je:
a)
rozmer uvedený v bode 6.4.1 normy ISO 612:1978;
b)
v prípade prívesu so stredovou nápravou s jednou nápravou horizontálna vzdialenosť medzi vertikálnou osou spojovacieho zariadenia a stredom nápravy;
c)
v prípade prívesu so stredovou nápravou s viac ako jednou nápravou horizontálna vzdialenosť medzi vertikálnou osou spojovacieho zariadenia a stredom prvej nápravy;
26.
„vzdialenosť medzi nápravami“ je vzdialenosť medzi dvomi za sebou idúcimi nápravami, uvedená v bode 6.4 normy ISO 612:1978 v prípade vozidiel s viac ako dvoma nápravami. Keď je vozidlo vybavené len dvomi nápravami alebo v prípade návesu, ojového prívesu alebo prívesu s pevným ojom, vzdialenosťou medzi nápravami uvedenou v bode 6.4.2 normy ISO 612:1978 znamená „rázvor kolies“ v zmysle definície v bode 25;
27.
„rozchod“ je vzdialenosť uvedená v bode 6.5 normy ISO 612:1978;
28.
„zaťaženie točnice“ je vzdialenosť uvedená v bode 6.19.2 normy ISO 612:1978, pričom sa zohľadňuje poznámka uvedená v bode 6.19 tej istej normy;
29.
„polomer predného previsu návesu“ je horizontálna vzdialenosť od osi návesného čapu k akémukoľvek bodu v prednej časti návesu;
30.
„predný previs“ je horizontálna vzdialenosť medzi vertikálnou rovinou prechádzajúcou cez prvú nápravu alebo nápravu s návesným čapom v prípade návesu a najprednejším bodom vozidla;
31.
„zadný previs“ je horizontálna vzdialenosť medzi vertikálnou rovinou prechádzajúcou cez poslednú zadnú nápravu a najzadnejší bod vozidla. Keď je vozidlo vybavené spojovacím zariadením, ktoré sa nedá odstrániť, najzadnejším bodom vozidla je toto spojovacie zariadenie;
32.
„dĺžka ložnej plochy“ je vzdialenosť od najprednejšieho vnútorného bodu k najzadnejšiemu vnútornému bodu nákladného priestoru, meraná horizontálne v pozdĺžnej rovine vozidla;
33.
„vybočenie zadnej časti vozidla“ je vzdialenosť medzi krajnými bodmi dosiahnutá zadnou časťou vozidla pri manévrovaní za podmienok špecifikovaných v oddiele 7 časti B alebo oddiele 6 časti C prílohy I k tomuto nariadeniu;
34.
„zariadenie na zdvíhanie náprav“ je mechanizmus namontovaný na vozidle na účely zdvihnutia kolies od vozovky a ich spustenia;
35.
„zdvíhateľná náprava“ je náprava, ktorá sa môže meniť svoju polohu smerom nahor a nadol pomocou zariadenia na zdvíhanie náprav;
36.
„náprava s premiestniteľným zaťažením“ je náprava, ktorej zaťaženie sa môže meniť bez zdvihnutia nápravy pomocou zariadenia na zdvíhanie náprav;
37.
„pneumatické pruženie“ je systém pruženia, pri ktorom je minimálne 75 % pružiaceho efektu spôsobeného pneumatickým zariadením;
38.
„trieda autobusu alebo autokaru“ je skupina vozidiel, definovaná v bodoch 2.1.1 a 2.1.2 predpisu EHK OSN č. 107 - Jednotné ustanovenia pre typové schvaľovanie vozidiel kategórie M2 alebo M3 z hľadiska ich celkovej konštrukcie (9);
39.
„kĺbové vozidlo“ je vozidlo kategórie M2 alebo M3, definované v bode 2.1.3 predpisu EHK OSN č. 107;
40.
„nedeliteľný náklad“ je náklad, ktorý sa na účely prepravy po ceste nemôže rozdeliť na dve alebo viac častí bez nadmerných výdajov alebo bez rizika poškodenia, alebo ktorý z dôvodu svojej hmotnosti alebo rozmerov nemôže byť prepravovaný vozidlom, ktorého hmotnosti alebo rozmery spĺňajú maximálne povolené hmotnosti a rozmery platné v danom členskom štáte.
Článok 3
Povinnosti výrobcov
1. Výrobca stanoví pre každú verziu v rámci typu vozidla, bez ohľadu na stupeň jeho dokončenia, tieto hmotnosti:
a)
technicky prípustná maximálna naložená hmotnosť;
b)
technicky prípustná maximálna naložená hmotnosť jazdnej súpravy;
c)
technicky prípustná maximálna prípojná hmotnosť;
d)
technicky prípustná maximálna hmotnosť na nápravy alebo technicky prípustná maximálna hmotnosť na skupinu náprav;
e)
technicky prípustné maximálne hmotnosti v bode, resp. bodoch spojenia, pričom sa zohľadňujú technické prvky spojovacích zariadení, ktoré sú namontované alebo môžu byť namontované na vozidle.
2. Pri určovaní hmotností uvedených v odseku 1 výrobca zohľadňuje osvedčené postupy správnej inžinierskej praxe a najlepšie dostupné technické poznatky s cieľom minimalizovať riziko technického zlyhania, najmä z dôvodu únavy materiálu a s cieľom predísť poškodeniu cestnej infraštruktúry.
3. Pri určovaní hmotností uvedených v odseku 1 výrobca zohľadňuje maximálnu konštrukčnú rýchlosť vozidla.
V prípade, že výrobca vybavil vozidlo obmedzovačom rýchlosti, maximálna konštrukčná rýchlosť musí byť skutočná rýchlosť, ktorú obmedzovač rýchlosti dovoľuje.
4. Pri určovaní hmotností uvedených v odseku 1 výrobca nesmie obmedziť použitie vozidla s výnimkou prípadov týkajúcich sa kapacity pneumatík, ktoré môžu byť prispôsobené konštrukčnej rýchlosti, ako je povolené predpisom EHK OSN č. 54 - Jednotné ustanovenia o schvaľovaní pneumatík pre úžitkové vozidlá a ich prípojné vozidlá (10) a oddielom 5 prílohy II k nariadeniu Komisie (EÚ) č. 458/2011 (11).
5. V prípade neúplných vozidiel vrátane vozidiel pozostávajúcich z podvozku a kabíny, ktoré vyžadujú ďalšiu etapu dokončenia, výrobca poskytne všetky podstatné informácie výrobcom v ďalších etapách dokončovania tak, aby bol aj naďalej zachovaný súlad s požiadavkami.
Na účely prvého pododseku výrobca špecifikuje polohu ťažiska hmotnosti zodpovedajúcej súčtu zaťaženia.
6. Neúplné vozidlá kategórií M2, M3, N2 a N3, ktoré nemajú namontovanú karosériu, musia byť navrhnuté tak, aby sa výrobcom v ďalších etapách umožnilo splniť požiadavky oddielov 7 a 8 časti B a oddielu 6 a 7 časti C prílohy I.
Článok 4
Ustanovenia pre typové schválenie ES vozidla, pokiaľ ide o jeho hmotnosti a rozmery
1. Výrobca alebo jeho zástupca predkladá schvaľovaciemu orgánu žiadosť o typové schválenie ES vozidla, pokiaľ ide o jeho hmotnosti a rozmery.
2. Žiadosť sa vyhotovuje v súlade so vzorovým informačným dokumentom uvedeným v časti A prílohy V.
3. Na účely výpočtov rozloženia hmotnosti poskytuje výrobca orgánu typového schvaľovania, pre každú technickú konfiguráciu v rámci typu vozidla na základe hodnôt v príslušných bodoch v prílohe V, informácie potrebné na identifikáciu týchto hmotností:
a)
technicky prípustná maximálna naložená hmotnosť;
b)
technicky prípustná maximálna hmotnosť na nápravy alebo skupinu náprav;
c)
technicky prípustná maximálna prípojná hmotnosť;
d)
technicky prípustná maximálna hmotnosť v bode resp. bodoch spojenia;
e)
technicky prípustná maximálna naložená hmotnosť jazdnej súpravy.
Tieto informácie sa poskytujú v tabuľkovom alebo akomkoľvek inom formáte, po dohode s orgánom typového schvaľovania.
4. V prípade, že nadštandardné vybavenie výrazne ovplyvňuje hmotnosti a rozmery vozidla, výrobca poskytne technickej službe polohu, hmotnosť a geometrickú polohu ťažiska náprav nadštandardného vybavenia, ktoré môžu byť namontované na vozidle.
5. Odchylne od požiadaviek odseku 4, v prípade, že nadštandardné vybavenie pozostáva z niekoľkých častí umiestnených v rôznych častiach vozidla, výrobca môže technickej službe poskytnúť iba údaje o rozložení hmotnosti nadštandardného vybavenia na nápravy.
6. V prípade skupiny náprav výrobca uvádza rozloženie zaťaženia celkovej hmotnosti pôsobiacej na túto skupinu medzi nápravy.
V prípade potreby výrobca uvedie vzorec rozloženia alebo graf rozloženia.
7. Ak to schvaľovací orgán alebo technická služba považuje za nevyhnutné, môžu požiadať výrobcu, aby na účely inšpekcie poskytol vozidlo, ktoré reprezentuje typ, ktorý má byť schválený.
8. Výrobca vozidla môže predložiť orgánu typového schválenia žiadosť na uznanie rovnocennosti pruženia s pneumatickým pružením.
Orgán typového schválenia musí uznať rovnocennosť pruženia s pneumatickým pružením, pokiaľ sú splnené požiadavky prílohy III.
Ak technická služba uznala rovnocennosť, vydá skúšobný protokol. Orgán typového schválenia pripojí skúšobný protokol a technický popis pruženia k osvedčeniu o typovom schválení ES.
9. Ak sú požiadavky stanovené v prílohe I až IV k tomuto nariadeniu splnené, schvaľovací orgán udelí typové schválenie v súlade so systémom číslovania stanoveným v prílohe VII k smernici 2007/46/ES.
Členský štát nesmie prideliť to isté číslo inému typu vozidla.
10. Na účely odseku 9 orgán typového schvaľovania vystaví osvedčenie o typovom schválení ES vyhotovené v súlade so vzorom uvedeným v časti B prílohy V.
11. Povolené odchýlky uvedené v doplnku 2 k prílohe I platia na účely článku 12 ods. 2 smernice 2007/46/ES.
Článok 5
Prípustné maximálne evidenčné/prevádzkové hmotnosti
1. Na účely evidencie a uvedenia do prevádzky vozidiel typovo schválených podľa tohto nariadenia, vnútroštátne orgány stanovujú pre každý variant a verziu v rámci typu vozidla, všetky tieto hmotnosti, ktoré sú povolené pre vnútroštátnu a medzinárodnú premávku podľa smernice 96/53/ES:
a)
prípustná maximálna evidenčná/prevádzková naložená hmotnosť;
b)
prípustná maximálna evidenčná/prevádzková hmotnosť na nápravu, resp. nápravy;
c)
prípustná maximálna evidenčná/prevádzková hmotnosť na skupinu náprav;
d)
prípustná maximálna evidenčná/prevádzková prípojná hmotnosť;
e)
prípustná evidenčná/prevádzková naložená hmotnosť jazdnej súpravy.
Vnútroštátne orgány stanovujú postup na určenie prípustných maximálnych evidenčných/prevádzkových hmotností uvedených v prvom pododseku. Ustanovia príslušný orgán poverený určovaním týchto hmotností a špecifikovať informácie, ktoré musia byť tomuto príslušnému orgánu poskytnuté.
2. Prípustné maximálne evidenčné/prevádzkové hmotnosti stanovené podľa postupu uvedeného v odseku 1 nemôžu prekročiť maximálne hmotnosti uvedené v článku 3 ods. 1.
3. Pokiaľ ide o rozloženie hmotnosti na nápravy alebo skupinu náprav, príslušný orgán konzultuje výrobcu aby sa zaručilo správne fungovanie systémov vozidla, najmä brzdových systémov a systémov riadenia.
4. Pri určovaní prípustných maximálnych evidenčných/prevádzkových hmotností, vnútroštátne orgány zabezpečia, aby požiadavky regulačných aktov uvedených v prílohe IV a prílohe XI k smernici 2007/46/ES boli aj naďalej splnené.
5. V prípadoch, v ktorých vnútroštátne orgány dospeli k záveru, že požiadavky jedného z regulačných aktov uvedených v prílohe IV a prílohe XI k smernici 2007/46/ES, s výnimkou tohto nariadenia, už nie je viac možné splniť, požiadajú, aby nové skúšky vykonal a nové typové schválenie, prípadne jeho rozšírenie udelil orgán typového schvaľovania, ktorý udelil prvé typové schválenie podľa daného regulačného aktu.
Článok 6
Výnimky
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 3 smernice 96/53/ES, typové schválenie ES môže byť udelené vozidlám, ktorých rozmery prekračujú požiadavky tohto nariadenia a ktoré sú určené na prepravu nedeliteľného nákladu. V takom prípade musí byť v osvedčení o typovom schválení a osvedčení o zhode jasne uvedené, že vozidlo je určené len na prepravu nedeliteľného nákladu.
2. Členské štáty môžu udeliť schválenia podľa článkov 23 a 24 smernice 2007/46/ES vozidlám prekračujúcim maximálne povolené rozmery stanovené v bode 1.1 častí B, C a D prílohy I k tomuto nariadeniu.
Typové schválenia podľa článku 23 smernice 2007/46/ES podliehajú kvantitatívnym limitom stanoveným v oddiele 3 časti A prílohy XII k tejto smernici.
Článok 7
Prechodné ustanovenia
1. Vnútroštátne orgány povoľujú predaj a uvedenie do prevádzky vozidiel, ktoré boli typovo schválené pred dátumom uvedeným v článku 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 661/2009 a naďalej pokračujú v udeľovaní rozšírení schválení podľa podmienok smerníc 92/21/EHS a 97/27/EHS.
2. Odchylne od odseku 1, typové schválenia udelené podľa článku 7 smernice 97/27/ES prestávajú platiť dňom uvedeným v článku 19 ods. 1 nariadenia (ES) č. 661/2009.
Členské štáty však môžu evidovať a umožniť predaj alebo uvedenie do prevádzky ukončených sérií vozidiel, ktorých typové schválenie ES už nie je platné, pokiaľ o to výrobca v súlade s článkom 27 smernice 2007/46/ES požiada.
3. Od 10. januára 2014 výrobcovia poskytujú osvedčenia o zhode, ktoré sú v súlade s týmto nariadením.
Do 9. januára 2014 musia v položke 52 osvedčenia o zhode uvádzať skutočnú hmotnosť vozidla, pokiaľ nie je uvedená v niektorej z ďalších položiek osvedčenia o zhode.
Článok 8
Zmeny a doplnenia smernice 2007/46/ES
Prílohy I, III, IX a XVI k smernici 2007/46/ES sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou VI k tomuto nariadeniu.
Príloha XII k smernici 2007/46/ES sa nahrádza prílohou VII k tomuto nariadeniu.
Článok 9
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa na nové typy vozidiel, v prípade ktorých sa typové schválenie udeľuje od 1. novembra 2012.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 12. decembra 2012