PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE
z 13. júna 2013,
ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/30/EÚ o rovnocennosti systémov verejného dohľadu, systémov zabezpečovania kvality a systémov prešetrovania a sankcií určitých tretích krajín, ktoré sa vzťahujú na audítorov a audítorské subjekty, a o prechodnom období pre audítorské činnosti audítorov a audítorských subjektov určitých tretích krajín v Európskej únii
[oznámené pod číslom C(2013) 3491]
(Text s významom pre EHP)
(2013/288/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS (1), a najmä na jej článok 46 ods. 2 prvý pododsek,
keďže:
(1)
Rozhodnutím Komisie 2011/30/EÚ (2) sa povolilo audítorom a audítorským subjektom z tretích krajín a území uvedených v prílohe k uvedenému rozhodnutiu, aby pokračovali vo svojich činnostiach v Únii v súvislosti s audítorskými správami týkajúcimi sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok za finančné roky začínajúce sa v období od 2. júla 2010 do 31. júla 2012.
(2)
Komisia vykonala posúdenia systémov verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúcich sa na audítorov a audítorské subjekty tretích krajín a území uvedených v prílohe k rozhodnutiu 2011/30/EÚ. Posúdenia boli vykonané s pomocou Európskej skupiny orgánov pre dohľad nad audítormi. Systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty týchto tretích krajín a území boli posúdené na základe kritérií stanovených v článkoch 29, 30 a 32 smernice 2006/43/ES, ktorými sa riadia systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské spoločnosti členských štátov. Konečným cieľom spolupráce medzi členskými štátmi a tretími krajinami, pokiaľ ide o ich systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty, by malo byť dosiahnutie vzájomnej dôvery v systémy dohľadu druhej strany na základe rovnocennosti systémov.
(3)
Po vykonaní týchto posúdení sa zdá, že Abú Zabí, Brazília, Dubajské medzinárodné finančné centrum, Guernsey, Indonézia, ostrov Man, Jersey, Malajzia, Taiwan a Thajsko majú zavedené systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty, ktoré fungujú podľa podobných pravidiel, ako sú pravidlá stanovené v článkoch 29, 30 a 32 smernice 2006/43/ES. Z uvedeného dôvodu je vhodné, aby sa systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty týchto tretích krajín považovali za rovnocenné so systémami verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúcimi sa na audítorov a audítorské spoločnosti členských štátov.
(4)
Bermudy, Kajmanie ostrovy, Egypt, Maurícius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zaviedli alebo práve zavádzajú systémy verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty. Informácie o fungovaní týchto systémov a o pravidlách, ktorými sa tieto systémy riadia, však nie sú dostatočné na vykonanie posúdenia rovnocennosti. S cieľom vykonať ďalšie posúdenie na účely prijatia konečného rozhodnutia o rovnocennosti týchto systémov je potrebné získať dodatočné informácie od týchto tretích krajín a území v snahe o lepšie pochopenie ich systémov. Z uvedeného dôvodu je vhodné predĺžiť prechodné obdobie udelené rozhodnutím 2011/30/EÚ, pokiaľ ide o audítorov a audítorské subjekty, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v týchto tretích krajinách a na týchto tretích územiach.
(5)
Audítori a audítorské subjekty, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v Hongkongu, Indii a Izraeli využívali prechodné obdobie udelené rozhodnutím 2011/30/EÚ. Tieto tretie krajiny alebo územia odvtedy ešte nezaviedli nezávislý systém verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií. Neposkytli informácie týkajúce sa ich audítorských regulačných systémov a systémov dohľadu. Za daných okolností možno skonštatovať, že tieto tretie krajiny alebo územia neprijali potrebné opatrenia, aby Komisia uznala ich reguláciu auditu za rovnocennú so systémami verejného dohľadu, zabezpečovania kvality a prešetrovania a sankcií vzťahujúcimi sa na audítorov a audítorské subjekty členských štátov. Prechodné obdobie, ktoré im bolo udelené rozhodnutím 2011/30/EÚ, by sa preto nemalo predĺžiť, pokiaľ ide o audítorov a audítorské subjekty, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v týchto tretích krajinách.
(6)
V záujme ochrany investorov by audítori a audítorské subjekty, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v tretích krajinách uvedených v prílohe II k tomuto rozhodnutiu, mali mať možnosť pokračovať počas prechodného obdobia vo svojich audítorských činnostiach v Únii bez toho, aby boli registrované podľa článku 45 smernice 2006/43/ES, iba vtedy, ak poskytnú požadované informácie. Ak tieto informácie poskytnú, títo audítori a tieto audítorské subjekty by mali mať možnosť pokračovať vo svojich činnostiach, pokiaľ ide o audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok za finančné roky začínajúce sa v období od 1. augusta 2012 do 31. júla 2015. Toto rozhodnutie by nemalo mať vplyv na právo členských štátov uplatniť svoje systémy prešetrovania a sankcií na takýchto audítorov a audítorské subjekty.
(7)
Rozhodnutie 2011/30/EÚ by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(8)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného článkom 48 ods. 1 smernice 2006/43/ES,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Rozhodnutie 2011/30/EÚ sa mení takto:
1.
V článku 1 sa dopĺňa tento druhý pododsek:
„Na účely článku 46 ods. 1 smernice 2006/43/ES sa systémy verejného dohľadu, systémy zabezpečovania kvality a systémy prešetrovania a sankcií vzťahujúce sa na audítorov a audítorské subjekty z nižšie uvedených tretích krajín a území považujú za rovnocenné so systémami verejného dohľadu, systémami zabezpečovania kvality a systémami prešetrovania a sankcií vzťahujúcimi sa na audítorov a audítorské spoločnosti členských štátov, pokiaľ ide o audítorské činnosti súvisiace s ročnými alebo konsolidovanými účtovnými závierkami za finančné roky začínajúce sa od 1. augusta 2012:
1.
Abú Zabí;
2.
Brazília;
3.
Dubajské medzinárodné finančné centrum;
4.
Guernsey;
5.
Indonézia;
6.
Ostrov Man;
7.
Jersey;
8.
Malajzia;
9.
Taiwan;
10.
Thajsko.“
2.
Článok 2 sa mení takto:
a)
v úvodnej vete odseku 1 sa slová „v prílohe“ nahrádzajú slovami „v prílohe I“;
b)
odseky 2, 3 a 4 sa nahrádzajú takto:
„2. Členské štáty neuplatňujú článok 45 smernice 2006/43/ES na audítorov a audítorské subjekty, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v tretích krajinách a územiach uvedených v prílohe II k tomuto rozhodnutiu, ako je uvedené v článku 45 ods. 1 uvedenej smernice, za finančné roky začínajúce sa v období od 2. júla 2010 do 31. júla 2015, v prípadoch, ak príslušní audítori alebo príslušné audítorské subjekty poskytnú príslušným orgánom členského štátu všetky tieto informácie:
a)
meno a adresu príslušného audítora alebo audítorského subjektu a informácie o jeho právnej štruktúre;
b)
v prípade, že audítor alebo audítorský subjekt patrí do nejakej siete, opis tejto siete;
c)
audítorské štandardy a požiadavky na nezávislosť, ktoré sa vzťahujú na príslušný audit;
d)
opis vnútorného systému kontroly kvality daného audítorského subjektu;
e)
uvedenie údajov o tom, či a kedy sa u audítora alebo audítorského subjektu naposledy vykonala previerka zabezpečovania kvality, a potrebné informácie o výsledku previerky, pokiaľ tieto informácie neposkytol príslušný orgán tretej krajiny. Ak potrebné informácie o výsledku poslednej previerky zabezpečovania kvality nie sú verejné, príslušné orgány členských štátov zaobchádzajú s týmito informáciami ako s dôvernými.
3. Členské štáty zabezpečia, aby bola verejnosť informovaná o mene a adrese audítorov a audítorských subjektov, ktoré predkladajú audítorské správy týkajúce sa ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v tretích krajinách uvedených v prílohe II k tomuto rozhodnutiu, a o skutočnosti, že systémy verejného dohľadu, systémy zabezpečovania kvality a systémy prešetrovania a sankcií týchto krajín a území zatiaľ nie sú uznané za rovnocenné podľa článku 46 ods. 2 smernice 2006/43/ES. Na tieto účely môžu príslušné orgány členských štátov uvedené v článku 45 smernice 2006/43/ES zaregistrovať aj audítorov a audítorské subjekty, ktoré vykonávajú audity ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v tretích krajinách uvedených v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.
4. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, členské štáty môžu uplatňovať svoje systémy prešetrovania a sankcií na audítorov a audítorské subjekty, ktoré vykonávajú audity ročných alebo konsolidovaných účtovných závierok spoločností registrovaných v tretích krajinách uvedených v prílohe II.“;
c)
dopĺňa sa tento odsek 5:
„5. Odsekom 2 nie sú dotknuté dojednania o spolupráci pri previerkach zabezpečovania kvality medzi príslušnými orgánmi členského štátu a príslušnými orgánmi tretích krajín uvedených v prílohe II za predpokladu, že takéto dojednanie spĺňa všetky tieto kritériá:
a)
zahŕňa vykonávanie previerok zabezpečovania kvality na základe zásady rovnosti pri zaobchádzaní;
b)
bolo vopred oznámené Komisii;
c)
nebráni prijatiu rozhodnutia Komisie podľa článku 47 smernice 2006/43/ES.“
3.
Článok 4 sa nahrádza takto:
„Článok 4
Bod 10 prvého odseku článku 1 sa prestane uplatňovať 31. júla 2013.“
4.
Príloha sa nahrádza prílohou I k tomuto rozhodnutiu.
5.
Dopĺňa sa príloha II podľa prílohy II k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 13. júna 2013