ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. června 2014
o způsobu provádění doložky solidarity Unií
(2014/415/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 222 odst. 3 větu první této smlouvy,
s ohledem na společný návrh Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí se vztahuje na provádění ustanovení článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) (dále jen „doložka solidarity“) ze strany Unie. Nevztahuje se na provádění doložky solidarity členskými státy podle čl. 222 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Podle Prohlášení (č. 37) k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie může členský stát zvolit nejvhodnější prostředek ke splnění svého závazku solidarity vůči jinému členskému státu.
(2)
Podle čl. 222 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jednají Unie a členské státy společně v duchu solidarity, pokud je některý členský stát cílem teroristického útoku nebo obětí přírodní nebo člověkem způsobné pohromy. Je třeba usilovat o soudržnost a doplňkovost opatření Unie a členských států, a to v zájmu členského státu uplatňujícího doložku solidarity a s cílem předejít zdvojování úsilí. Vzhledem k tomu, že členské státy mají koordinovat svou činnost v Radě, aby splnily své povinnosti ohledně solidarity podle čl. 222 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, je vhodné stanovit pro provádění doložky solidarity Unií způsob koordinace v Radě.
(3)
Způsob koordinace v Radě by měl vycházet z opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, která Rada schválila dne 25. června 2013, v nichž se stanoví, že v rámci integrované politické reakce Unie na krize budou podporována i opatření pro provádění doložky solidarity. Je třeba, aby Rada zejména v případě přezkumu upravila opatření pro integrovanou politickou reakci Unie na krize.
(4)
Provádění doložky solidarity Unií by mělo vycházet v co největší míře ze stávajících nástrojů, zvyšovat účinnost posilováním koordinace a předcházením zdvojování, fungovat bez přidávání dalších zdrojů, poskytovat členským státům jednoduché a jasné rozhraní na úrovni Unie a respektovat pravomoci svěřené jednotlivým orgánům a útvarům Unie.
(5)
Doložka solidarity vyzývá Unii, aby uvedla do pohotovosti veškeré nástroje, které má k dispozici, jako například strategii vnitřní bezpečnosti Evropské unie, mechanismus civilní ochrany Evropské unie zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (1) (dále jen „mechanismus Unie“), rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU (2) a struktury vytvořené v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP).
(6)
Rozsah opatření pro provádění doložky solidarity Unií by měl být jasně vymezen.
(7)
Pokud jde o boj proti terorismu, strategickým rámcem pro činnost Unie je Strategie Evropské unie pro boj proti terorismu. K dispozici jsou různé nástroje, jako například nástroje pro posílení ochrany kritických infrastruktur v energetice a dopravě (3). Na základě sdělení Komise nazvaném „Politika EU pro boj proti terorismu: dosažené úspěchy a budoucí úkoly“ byla přijata nejrůznější opatření, jako například akce zaměřené na posilování spolupráce mezi donucovacími orgány, na lepší předcházení radikalizaci, zejména zřízením sítě pro zvyšování povědomí o radikalizaci (Radicalisation Awareness Network), a na omezování přístupu teroristů k finančním prostředkům, jakož i k výbušninám (4) a k chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným materiálům, nebo akce zaměřené na zvyšování bezpečnosti výbušnin.
(8)
Mechanismus pro uplatňování opatření podle tohoto rozhodnutí a mechanismus postupného ukončování by měly být vymezeny na úrovni Unie, založeny na žádosti na vysoké politické úrovni, kterou předloží dotčený členský stát či státy, a podporovány prostřednictvím jediného kontaktního místa na úrovni Unie.
(9)
Opatření pro odezvu na úrovni Unie by měla zvyšovat účinnost prostřednictvím posílené koordinace, jež se bude opírat o stávající nástroje.
(10)
Cílem mechanismu Unie je posílení spolupráce mezi členskými státy a Unií a usnadnění koordinace v oblasti civilní ochrany. Rozhodnutím č. 1313/2013/EU bylo zřízeno středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (dále jen „středisko“), které zajišťuje nepřetržitou provozní kapacitu a slouží členským státům a Komisi při sledování cílů mechanismu Unie.
(11)
Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) má k dispozici struktury, jež jsou vybaveny know-how v oblasti bezpečnostního zpravodajství a vojenství, jakož i síť delegací, jež rovněž mohou přispět k odezvě na hrozby nebo pohromy na území členských států nebo na krize s vnějším rozměrem. V závislosti na konkrétním případu krize by měly v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie případně přispět i další struktury a agentury Unie v oblasti společné bezpečnostní a zahraniční politiky (SZBP) a SBOP.
(12)
Je-li to s ohledem na naléhavost situace nezbytné a proveditelné, měla by být opatření pro odezvu na úrovni Unie doprovázena přijímáním právních aktů nebo změnou stávajících aktů v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv.
(13)
Toto rozhodnutí nemá žádné důsledky v oblasti obrany. Je-li v případě krizové situace zapotřebí přijmout opatření v rámci SZBP nebo SBOP, měla by Rada přijmout rozhodnutí v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv.
(14)
Tímto rozhodnutím není dotčen čl. 42 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii.
(15)
Ve sdělení Komise nazvaném „Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie: pět kroků směrem k bezpečnější Evropě“ je jako cíl stanoveno zlepšení odolnosti Unie vůči krizím a katastrofám, a to prostřednictvím řady opatření včetně plného využití doložky solidarity. Jak připomíná Rada ve svých závěrech ze dne 24. a 25. února 2011, zvýšení odolnosti Evropy vůči krizím a katastrofám je zcela zásadní pro další posílení svobody, bezpečnosti a práva v Unii.
(16)
Evropská rada má pravidelně vyhodnocovat hrozby, jimž Unie čelí, tak aby Unie a její členské státy mohly přijímat účinná opatření. Na žádost Evropské rady by také měly být vypracovávány zprávy o konkrétních hrozbách.
(17)
V souladu s čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU by neměl být žádný členský stát povinen poskytovat údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
(18)
Evropský parlament přijal dne 22. listopadu 2012 usnesení č. 2012/2223 s názvem „Doložky EU o vzájemné obraně a solidaritě: politický a operační rozměr“.
(19)
Toto rozhodnutí respektuje základní práva a je v souladu se zásadami uznávanými v Listině základních práv Evropské unie, a musí být v souladu s těmito právy a zásadami uplatňováno.
(20)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž provádění doložky solidarity Unií, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich může z důvodu rozsahu a účinků tohoto rozhodnutí být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Obecný cíl a předmět
1. Toto rozhodnutí stanoví pravidla a postupy pro provádění ustanovení článku 222 Smlouvy o fungování EU (dále jen „doložka solidarity“) ze strany Unie.
2. Za účelem zajištění soudržnosti a doplňkovosti činnosti Unie a členských států zajišťuje Rada na politické úrovni koordinaci odezvy na žádost o použití doložky solidarity, přičemž využije opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize. Při provádění opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize poskytuje podporu Generální sekretariát Rady, Komise a ESVČ.
3. Opatření na úrovni Unie, jejichž účelem je poskytovat informace a podporu, vycházejí ze stávajících mechanismů Rady, Komise, ESVČ a agentur Unie. V případě potřeby přispívá vysoký představitel Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) a ESVČ tím, že v oblasti působnosti vysokého představitele přijímají náležité iniciativy a poskytují relevantní informace a podporu.
4. Příslušné nástroje Unie a opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize mají stanoveny vlastní postupy a mohou fungovat před uplatněním opatření pro odezvu podle tohoto rozhodnutí i po jejich postupném ukončení.
5. Opatření podle tohoto rozhodnutí zajišťují těsnější koordinaci mezi odezvou na úrovni Unie a na úrovni členských států.
Článek 2
Oblast působnosti
1. V případě teroristických útoků či přírodních nebo člověkem způsobených pohrom, a to bez ohledu na to, zda mají svůj původ na území členských států, či mimo ně, se toto rozhodnutí použije:
a)
na území členských států, na něž se použijí Smlouvy, včetně pevniny, vnitrozemských vod, teritoriálních vod a vzdušného prostoru;
b)
v případě zasažení infrastruktury (jako jsou ropná a plynová zařízení na moři) v teritoriálních vodách, výlučné ekonomické zóně nebo na kontinentálním šelfu členského státu.
Unie je při uplatňování opatření podle tohoto rozhodnutí a zejména tehdy, když používá nástroje, které má k dispozici, vázána mezinárodním právem a nezasahuje do práv států, které nejsou členy EU.
2. Toto rozhodnutí nemá žádné důsledky v oblasti obrany.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„pohromou“ situace, která má či může mít závažný dopad na obyvatelstvo, životní prostředí nebo majetek, včetně kulturního dědictví;
b)
„teroristickým útokem“ teroristický trestný čin ve smyslu rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV (5), ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2008/919/SVV ze dne 28. listopadu 2008;
c)
„krizí“ pohroma či teroristický útok s tak rozsáhlým dopadem nebo politickým významem, jaký vyžaduje včasnou politickou koordinaci a odezvu na politické úrovni Unie;
d)
„odezvou“ jakékoli opatření přijaté v případě pohromy či teroristického útoku s cílem řešit jejich bezprostřední nepříznivé následky.
Článek 4
Uplatnění doložky solidarity
1. Členský stát zasažený pohromou nebo teroristickým útokem může uplatnit doložku solidarity, pokud poté, co vyčerpá možnosti stávajících prostředků a nástrojů na vnitrostátní a unijní úrovni, dospěje k závěru, že jeho schopnost odezvy nepostačuje k řešení dané krize.
2. Politické orgány zasaženého členského státu se se svou žádostí o uplatnění obrátí na předsednictví Rady. Žádost o uplatnění je prostřednictvím střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události předána rovněž předsedovi Evropské komise.
Článek 5
Opatření pro odezvu na úrovni Unie
1. Jakmile je uplatněna doložka solidarity, Rada zajistí politické a strategické řízení odezvy Unie na uplatnění doložky solidarity, přičemž zohlední pravomoci Komise a vysokého představitele. Za tímto účelem předsednictví Rady ihned aktivuje opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, pokud se již nepoužívají, a informuje všechny členské státy o uplatnění doložky solidarity.
2. Komise a vysoký představitel v souladu s čl. 1 odst. 3 rovněž:
a)
určí všechny příslušné nástroje Unie, jimiž lze přispět k odezvě na krizi, včetně operativních, politických či finančních nástrojů a struktur, a přijmou veškerá potřebná opatření stanovená v těchto nástrojích;
b)
určí za podpory Vojenského štábu EU vojenské kapacity, jež mohou nejlépe přispět k odezvě na krizi;
c)
určí a navrhnou použití nástrojů a prostředků, jež spadají do působnosti agentur Unie a jež mohou nejlépe přispět k odezvě na krizi;
d)
uvědomí Radu o tom, zda jsou stávající nástroje dostačujícími prostředky pro pomoc zasaženému členskému státu po uplatnění doložky solidarity;
e)
předkládají pravidelné integrované hodnotící a analytické zprávy o situaci, jejichž účelem je poskytnout informace a podporu při koordinaci a rozhodování na politické úrovni v Radě v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí.
3. Komise a vysoký představitel v případě potřeby předloží v souladu s čl. 1 odst. 3 Radě návrhy týkající se zejména:
a)
rozhodnutí o mimořádných opatřeních, která nejsou stanovena ve stávajících nástrojích,
b)
žádostí o vojenské kapacity nad rámec stávajících opatření pro civilní ochranu, nebo
c)
opatření na podporu rychlé odezvy členských států.
4. Při použití opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize předsednictví Rady zajistí soudržnost jednání Rady a celkové odezvy na politické úrovni EU, včetně vypracování a aktualizace návrhů opatření, přičemž respektuje právo Komise a vysokého představitele na iniciativu v oblasti jejich působnosti. Podporu a poradenství přitom budou předsednictví poskytovat generální sekretariát Rady, Komise a ESVČ a v případě teroristických útoků protiteroristický koordinátor EU. V závislosti na konkrétním případu krize by měly v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie případně přispět i další struktury a agentury Unie v oblasti SZBP a SBOP.
5. Předsednictví Rady informuje o uplatnění doložky solidarity a o hlavních událostech předsedu Evropské rady a předsedu Evropského parlamentu.
6. Po uplatnění doložky solidarity působí středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události jako kontaktní místo s nepřetržitým provozem na úrovni Unie pro kontakt s členskými státy a dalšími zúčastněnými stranami, aniž jsou tím dotčeny stávající povinnosti, které mají Komise a vysoký představitel, a stávající informační sítě. Toto středisko bude ve spolupráci se situačním střediskem EU a dalšími krizovými středisky Unie v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí usnadňovat vypracovávání integrovaných zpráv týkajících se situačního povědomí a analýzy.
Článek 6
Integrované zprávy týkající se situačního povědomí a analýzy
Integrované zprávy týkající se situačního povědomí a analýzy budou uzpůsobeny potřebám politické úrovně Unie definovaným předsednictvím Rady a poskytnou Radě strategický přehled situace v souladu s opatřeními pro integrovanou politickou reakci EU na krize. V těchto zprávách budou použity ověřené příspěvky poskytnuté dobrovolně členskými státy, Komisí, ESVČ a příslušnými agenturami Unie, jakož i příslušnými mezinárodními organizacemi. V případě uplatnění doložky solidarity v souvislosti s teroristickým útokem budou odděleně prostřednictvím stávajících kanálů zpracovávána vyhodnocení zpravodajských informací.
Článek 7
Postupné ukončení
Postupné ukončení odezvy podle tohoto rozhodnutí se řídí stejným postupem, který je stanoven v čl. 4 odst. 2. Jakmile je členský stát uplatňující doložku solidarity toho názoru, že její uplatňování již není zapotřebí, tuto skutečnost oznámí.
Článek 8
Vyhodnocení hrozeb na úrovni Unie
1. Pro účely pravidelného vyhodnocování hrozeb, kterým Unie čelí, může Evropská rada v případě potřeby požádat Komisi, vysokého představitele a příslušné agentury Unie o vypracování zpráv týkajících se konkrétních hrozeb.
2. Nestanoví-li Evropská rada jinak, musí tyto zprávy vycházet pouze z dostupných hodnocení hrozeb vypracovaných příslušnými orgány, subjekty a agenturami Unie v rámci stávajících opatření a z informací, které dobrovolně poskytují členské státy, přičemž je třeba zabránit zdvojování činností. V případě potřeby se k vypracování těchto zpráv připojí protiteroristický koordinátor EU. V souladu s čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU není žádný členský stát povinen poskytovat údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
Článek 9
Přezkum
1. Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou pravidelně přezkoumávána na základě zjištěných potřeb a v každém případě do 12 měsíců od ukončení jejich uplatňování, a to s cílem zajistit určení a řešení příslušných poznatků. Tento přezkum provádí Rada na základě společné zprávy vypracované Komisí a vysokým představitelem.
2. V případě potřeby lze provést revizi tohoto rozhodnutí. V těchto případech a v souladu s čl. 222 odst. 3 Smlouvy o fungování EU je Radě nápomocen Politický a bezpečnostní výbor a Stálý výbor pro operativní spolupráci v oblasti vnitřní bezpečnosti.
3. Rada může případně upravit opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, zejména s cílem řešit problémy zjištěné Radou v rámci přezkumu nebo v návaznosti na revizi tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Finanční dopady
Veškeré finanční prostředky nezbytné k provádění tohoto rozhodnutí se uvolňují v rámci dohodnutých ročních omezení pro výdaje a v mezích stávajících nástrojů Unie a při dodržení stropů podle víceletého finančního rámce pro jednotlivé roky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 24. června 2014.
ROZHODNUTIE RADY
z 24. júna 2014
o podrobnostiach vykonávania doložky o solidarite Úniou
(2014/415/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 222 ods. 3 prvú vetu,
so zreteľom na spoločný návrh Európskej komisie a vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
keďže:
(1)
Toto rozhodnutie sa týka vykonávania článku 222 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) (ďalej len „doložka o solidarite“) Úniou. Netýka sa vykonávania doložky o solidarite podľa článku 222 ods. 2 ZFEÚ členskými štátmi. V súlade s Vyhlásením (č. 37) k článku 222 Zmluvy o fungovaní Európskej únie si členský štát môže vybrať najvhodnejšie prostriedky na splnenie vlastného záväzku solidarity voči inému členskému štátu.
(2)
Podľa článku 222 ods. 1 ZFEÚ majú Únia a členské štáty konať spoločne v duchu solidarity, ak sa niektorý členský štát stane objektom teroristického útoku alebo obeťou prírodnej katastrofy alebo katastrofy spôsobenej ľudskou činnosťou. Je potrebné vyvinúť úsilie o súlad a komplementárnosť opatrení Únie a členských štátov v prospech ktoréhokoľvek členského štátu, ktorý sa dovoláva ustanovení doložky o solidarite, aby sa zabránilo duplicite úsilia. Vzhľadom na to, že členské štáty majú koordinovať vzájomnú činnosť v Rade, aby si splnili vlastné záväzky solidarity podľa článku 222 ods. 2 ZFEÚ, je vhodné, aby sa s ohľadom na vykonávanie doložky o solidarite Úniou vymedzili podrobnosti tejto koordinácie v Rade.
(3)
Podrobnosti koordinácie v Rade by sa mali zakladať na dojednaniach o integrovanej politickej reakcii na krízu EÚ (IPCR), ktoré Rada schválila 25. júna 2013 a v ktorých sa uvádza, že z IPCR majú vychádzať aj podrobnosti vykonávania doložky o solidarite. Je vhodné, aby Rada upravila dojednania IPCR, najmä v prípade preskúmania.
(4)
Vykonávanie doložky o solidarite Úniou by malo vychádzať v čo najväčšej miere z existujúcich nástrojov, malo by zvýšiť účinnosť zlepšením koordinácie a zabránením duplicite, malo by fungovať bez akýchkoľvek dodatočných zdrojov, malo by poskytovať jednoduché a jasné rozhranie s členskými štátmi na úrovni Únie a malo by rešpektovať právomoci udelené každej inštitúcii a útvaru Únie.
(5)
Doložkou o solidarite sa Únia vyzýva, aby zmobilizovala všetky svoje dostupné nástroje. Príslušné nástroje zahŕňajú stratégiu vnútornej bezpečnosti Európskej únie, mechanizmus Európskej únie v oblasti civilnej ochrany zriadený rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1313/2013/EÚ (1) (ďalej len „mechanizmus Únie“), rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ (2) a štruktúry vytvorené v rámci spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SZBP).
(6)
Rozsah podrobností vykonávania doložky o solidarite Úniou by sa mal jasne vymedziť.
(7)
Pokiaľ ide o boj proti terorizmu, strategickým rámcom pre opatrenia Únie je stratégia Európskej únie na boj proti terorizmu. Existujú rôzne nástroje, ako napríklad nástroje na posilnenie ochrany kritických infraštruktúr v oblasti energetiky a dopravy (3). Následne po oznámení Komisie nazvanom Politika EÚ v oblasti boja proti terorizmu: hlavné úspechy a budúce výzvy boli tiež prijaté opatrenia, napríklad opatrenia na posilňovanie spolupráce medzi orgánmi presadzovania práva, posilňovanie prevencie radikalizácie najmä zriadením siete na zvyšovanie povedomia o radikalizácii a na obmedzovanie prístupu teroristov k finančným prostriedkom, výbušninám (4) a k chemickým, biologickým, rádiologickým a jadrovým materiálom, ako aj opatrenia na posilnenie bezpečnosti výbušnín.
(8)
Na úrovni Únie by sa mal vymedziť mechanizmus dovolávania sa a mechanizmus postupného zrušenia doložky, pokiaľ ide o podrobnosti v zmysle tohto rozhodnutia, založené na žiadosti dotknutého členského štátu na vysokej politickej úrovni a podporované jediným kontaktným miestom na úrovni Únie.
(9)
Dojednaniami o reakcii na úrovni Únie by sa mala zlepšiť účinnosť, a to pomocou posilnenej koordinácie vychádzajúcej z existujúcich nástrojov.
(10)
Účelom mechanizmu Únie je posilniť spoluprácu medzi členskými štátmi a Úniou a uľahčiť koordináciu v oblasti civilnej ochrany. Rozhodnutím č. 1313/2013/EÚ sa zriadilo Koordinačné centrum pre reakcie na núdzové situácie (ďalej len „ERCC“), ktorým sa má zabezpečiť operačná kapacita 24 hodín denne 7 dní v týždni a ktoré pomáha členským štátom a Komisii pri plnení cieľov mechanizmu Únie.
(11)
Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) má k dispozícii štruktúry so skúsenosťami v oblasti spravodajstva a s odbornými vojenskými znalosťami, ako aj sieť delegácií, ktoré takisto môžu prispievať k reakcii na hrozby alebo katastrofy na území členských štátov alebo na krízy s vonkajším rozmerom. Iné štruktúry a agentúry Únie pôsobiace v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP) vrátane SBOP by mali poskytovať svoje príspevky v závislosti od krízy a podľa potreby v súlade s príslušnými ustanoveniami práva Únie.
(12)
Ak je to vzhľadom na naliehavosť situácie potrebné a uskutočniteľné, dojednania o reakcii na úrovni Únie by sa mali doplniť prijatím právnych aktov alebo zmenou existujúcich aktov v súlade s príslušnými ustanoveniami zmlúv.
(13)
Toto rozhodnutie nebude mať vplyv na obranu. V prípade, že si kríza vyžaduje prijatie opatrenia v rámci SZBP alebo SBOP, Rada by mala prijať takéto rozhodnutie v súlade s príslušnými ustanoveniami zmluvy.
(14)
Týmto rozhodnutím nie je dotknutý článok 42 ods. 7 Zmluvy o Európskej únii.
(15)
V oznámení Komisie nazvanom Stratégia vnútornej bezpečnosti EÚ: päť krokov k bezpečnejšej Európe sa stanovil cieľ zvýšiť odolnosť Únie voči krízam a katastrofám prostredníctvom niekoľkých opatrení vrátane plného využívania doložky o solidarite. Ako už pripomenula Rada vo svojich záveroch z 24. a 25. januára 2011, zvyšovanie odolnosti Európy voči krízam a katastrofám je zásadné pre ďalšie posilňovanie slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Únii.
(16)
Európska rada má pravidelne vyhodnocovať hrozby pre Úniu tak, aby Únia a jej členské štáty mohli prijímať účinné opatrenia. Na základe požiadavky zo strany Európskej rady by sa mali vypracúvať správy o špecifických hrozbách.
(17)
V súlade s článkom 346 ods. 1 písm. a) ZFEÚ nemá byť žiaden členský štát povinný poskytovať informácie, ktorých sprístupnenie odporuje podľa jeho názoru základným záujmom jeho bezpečnosti.
(18)
Európsky parlament prijal 22. novembra 2012 uznesenie 2012/2223 nazvané Doložky EÚ o vzájomnej ochrane a solidarite: politické a operačné rozmery.
(19)
Toto rozhodnutie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané v Charte základných práv Európskej únie a malo by sa uplatňovať v súlade s týmito právami a zásadami.
(20)
Keďže cieľ tohto rozhodnutia, a to vykonávanie doložky o solidarite Úniou, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedeného cieľa,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Všeobecný cieľ a predmet úpravy
1. Týmto rozhodnutím sa stanovujú pravidlá a postupy na vykonávanie článku 222 ZFEÚ (ďalej len „doložka o solidarite“) Úniou.
2. Rada v záujme zabezpečenia súladu a komplementárnosti opatrení Únie a členských štátov koordinuje reakciu na dovolávanie sa doložky o solidarite, pričom využíva dojednania IPCR. Generálny sekretariát Rady (GSR), Komisia a ESVČ poskytujú podporu pri vykonávaní dojednaní IPCR.
3. Podrobnosti vykonávania doložky o solidarite na úrovni Únie, ktorých účelom je poskytovať informácie a podporu, vychádzajú z mechanizmov existujúcich v rámci Rady, Komisie, ESVČ a agentúr Únie. Vysoká predstaviteľka Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (VP) a ESVČ prispievajú vo vhodných prípadoch prijímaním iniciatív a poskytovaním príslušných informácií a podpory v oblasti pôsobnosti VP.
4. Príslušné nástroje Únie a dojednania IPCR vychádzajú z vlastných postupov a môžu byť aktívne pred dovolávaním sa doložky a po postupnom zrušení reakcie v zmysle tohto rozhodnutia.
5. Podrobnosťami vykonávania doložky o solidarite podľa tohto rozhodnutia sa zlepší efektívnosť, a to pomocou lepšej koordinácie reakcie na úrovni Únie a členských štátov.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. V prípade teroristického útoku alebo prírodnej katastrofy či katastrof spôsobených ľudskou činnosťou, bez ohľadu na to, či majú pôvod na území členských štátov alebo mimo ich územia, sa toto rozhodnutie uplatňuje:
a)
na území členských štátov, na ktoré sa vzťahujú zmluvy, to znamená na pevnine, vo vnútrozemských vodách, v teritoriálnych vodách a vo vzdušnom priestore;
b)
v prípade, že je postihnutá infraštruktúra (napríklad pobrežné ropné a plynové zariadenia), ktorá sa nachádza v teritoriálnych vodách, vo výhradnej hospodárskej zóne alebo kontinentálnom šelfe členského štátu.
Únia je pri uplatňovaní podrobností vykonávania doložky o solidarite v zmysle tohto rozhodnutia, najmä pri mobilizácii nástrojov, ktoré má k dispozícii, viazaná medzinárodným právom a nesmie zasahovať do práv iných ako členských štátov.
2. Toto rozhodnutie nemá vplyv na obranu.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„katastrofa“ je akákoľvek situácia, ktorá má alebo môže mať závažný vplyv na ľudí, životné prostredie alebo majetok, vrátane kultúrneho dedičstva;
b)
„teroristický útok“ je teroristický čin ako sa vymedzuje v rámcových rozhodnutiach Rady 2002/475/SVV (5);
c)
„kríza“ je katastrofa alebo teroristický útok s ďalekosiahlym vplyvom alebo politickým významom, ktorý si vyžaduje včasnú politickú koordináciu a reakciu na politickej úrovni Únie;
d)
„reakcia“ je akékoľvek opatrenie prijaté v prípade katastrofy alebo teroristického útoku zamerané na riešenie jej/jeho bezprostredných nepriaznivých následkov.
Článok 4
Dovolávanie sa doložky o solidarite
1. Dotknutý členský štát sa v prípade katastrofy alebo teroristického útoku môže dovolávať doložky o solidarite, ak po tom, čo vyčerpal možnosti existujúcich prostriedkov a nástrojov na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie, dospeje k záveru, že kríza presahuje jeho dostupné kapacity v oblasti reakcie.
2. Politické orgány dotknutého členského štátu predložia svoje dovolanie sa predsedníctvu Rady. Dovolanie sa prostredníctvom Koordinačného centra pre reakcie na núdzové situácie (ERCC) adresuje aj predsedovi Európskej komisie.
Článok 5
Dojednania o reakcii na úrovni Únie
1. Len čo sa nejaký členský štát dovoláva doložky o solidarite, Rada zabezpečí politické a strategické riadenie reakcie Únie na dovolávanie sa doložky o solidarity, pričom sa v plnej miere zohľadnia právomoci Komisie a VP. Predsedníctvo Rady na tento účel bezodkladne aktivuje dojednania IPCR, ak sa už neuplatňujú, a následne informuje všetky členské štáty o dovolávaní sa doložky o solidarite.
2. Komisia a VP Únie v súlade s článkom 1 ods. 3 zároveň:
a)
identifikujú všetky relevantné nástroje Únie, ktoré môžu najlepšie pomôcť reagovať na krízu, vrátane odvetvových, operatívnych, politických alebo finančných nástrojov a štruktúr, a prijmú všetky potrebné opatrenia ustanovené v rámci týchto nástrojov;
b)
s podporou vojenského štábu EÚ identifikujú vojenské kapacity, ktoré môžu najlepšie pomôcť reagovať na krízu;
c)
identifikujú a navrhnú uplatňovanie nástrojov a zdrojov, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti agentúr Únie a ktoré môžu najlepšie pomôcť reagovať na krízu;
d)
poskytujú Rade poradenstvo o tom, či sú existujúce nástroje dostatočným prostriedkom pomoci pre dotknutý členský štát po dovolávaní sa doložky o solidarite;
e)
vypracúvajú pravidelné integrované hodnotiace a analytické správy o situácii, aby informovali a podporovali koordináciu a rozhodovanie na politickej úrovni v Rade v súlade s článkom 6 tohto rozhodnutia.
3. Komisia a VP predložia podľa potreby a v súlade s článkom 1 ods. 3 príslušné návrhy Rade, najmä pokiaľ ide o:
a)
rozhodnutia o mimoriadnych opatreniach, ktoré nie sú stanovené v existujúcich nástrojoch;
b)
žiadosti o vojenské kapacity, ktoré presahujú existujúce dojednania o civilnej ochrane, alebo
c)
podporné opatrenia na rýchlu reakciu členských štátov.
4. Predsedníctvo Rady, uplatňujúc dojednania IPCR, zabezpečí zosúladenie vybavovania žiadostí v Rade a celkovej reakcie na politickej úrovni Únie vrátane vypracovania a aktualizácie návrhov opatrení, pričom sa zohľadní právo iniciatívy Komisie a VP v rámci ich oblastí právomoci. GSR, Komisia, ESVČ a v prípade teroristických útokov koordinátor EÚ pre boj proti terorizmu pritom poskytujú predsedníctvu podporu a poradenstvo. Iné štruktúry a agentúry Únie pôsobiace v oblasti SZBP/SBOP poskytnú svoje príspevky v závislosti od krízy a podľa potreby v súlade s príslušnými ustanoveniami práva Únie.
5. Predsedníctvo Rady bude informovať predsedu Európskej rady a predsedu Európskeho parlamentu o dovolávaní sa doložky o solidarite a o akomkoľvek podstatnom vývoji.
6. Na základe dovolávania sa doložky o solidarite pôsobí ERCC 24 hodín denne 7 dní v týždni ako kontaktné miesto na úrovni Únie pre príslušné orgány a iné zainteresované strany členských štátov bez toho, aby boli dotknuté existujúce právomoci v rámci Komisie a VP a existujúce informačné siete. ERCC uľahčí vypracúvanie integrovaných hodnotiacich a analytických správ o situácii, a to v spolupráci so situačným centrom EÚ a ďalšími krízovými centrami Únie v súlade s článkom 6 tohto rozhodnutia
Článok 6
Integrované hodnotiace a analytické správy o situácii
Integrované hodnotiace a analytické správy o situácii zodpovedajú potrebám na politickej úrovni Únie, ktoré vymedzí predsedníctvo Rady, a umožňujú strategický prehľad situácie v Rade v súlade s dojednaniami IPCR. Takéto správy zahŕňajú potvrdené dobrovoľné príspevky členských štátov, Komisie, ESVČ a príslušných agentúr Únie, ako aj príslušných medzinárodných organizácií. V prípade dovolávania sa doložky v súvislosti s teroristickým útokom sa s hodnoteniami a brífingmi spravodajstva zaobchádza oddelene prostredníctvom existujúcich komunikačných kanálov.
Článok 7
Postupné zrušenie
Postupné zrušenie reakcie v zmysle tohto rozhodnutia vychádza z rovnakého postupu, ako sa ustanovuje v článku 4 ods. 2. Keď členský štát, ktorý sa dovoláva doložky o solidarite, zváži, že nie je potrebné, aby dovolávanie sa doložky bolo naďalej aktívne, svoje stanovisko oznámi čo najskôr po takom zvážení.
Článok 8
Hodnotenie hrozieb na úrovni Únie
1. Európska rada môže s cieľom posúdiť hrozby, ktorým Únia čelí, požiadať Komisiu, VP a podľa potreby agentúry Únie, aby vypracovali správy o špecifických hrozbách.
2. Pokiaľ Európska rada neustanoví inak, každá takáto správa sa zakladá výlučne na dostupných hodnoteniach hrozieb, ktoré zosumarizovali príslušné inštitúcie, orgány a agentúry Únie v rámci existujúcich dojednaní, a na informáciách, ktoré dobrovoľne poskytli členské štáty, čím sa zabráni duplicite úsilia. Koordinátor EÚ pre boj proti terorizmu sa v prípade potreby zapája do vypracovania takýchto správ. V súlade s článkom 346 ods. 1 písm. a) ZFEÚ nie je žiadny členský štát povinný poskytovať informácie, ktorých sprístupnenie odporuje podľa jeho názoru základným záujmom jeho bezpečnosti.
Článok 9
Preskúmanie
1. Podrobnosti vykonávania doložky o solidarite v zmysle tohto rozhodnutia sa v súlade so zistenými potrebami pravidelne preskúmajú, a to v každom prípade do 12 mesiacov po ukončení dovolávania sa doložky, aby sa zabezpečilo zistenie a riešenie príslušných skúseností. Toto preskúmanie sa vykonáva v Rade na základe spoločnej správy Komisie a VP.
2. Toto rozhodnutie možno podľa potreby revidovať. V takýchto prípadoch a v súlade s článkom 222 ods. 3 ZFEÚ pomáha Rade Politický a bezpečnostný výbor a Stály výbor pre operačnú spoluprácu v oblasti vnútornej bezpečnosti.
3. Rada môže podľa potreby upraviť dojednania IPCR, najmä s cieľom riešiť potreby zistené Radou pri skúmaní alebo v nadväznosti na revíziu tohto rozhodnutia.
Článok 10
Finančné dôsledky
Akékoľvek finančné zdroje potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia sa mobilizujú v rámci dohodnutých ročných výdavkových limitov a v súlade s rozsahom pôsobnosti existujúcich nástrojov Únie, pričom sa zohľadnia ročné stropy viacročného finančného rámca.
Článok 11
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Luxemburgu 24. júna 2014