NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/322
ze dne 2. března 2015
o provádění 11. Evropského rozvojového fondu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1), v platném znění (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014-2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské investiční banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Rady ministrů AKT-EU č. 1/2013 (3) stanoví víceletý finanční rámec pro spolupráci s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi na období 2014-2020 vložením nové přílohy Ic k dohodě o partnerství AKT-EU.
(2)
Vnitřní dohoda vymezuje jednotlivé přidělené finanční prostředky pro 11. Evropský rozvojový fond (ERF), stanoví klíč k rozdělování příspěvků členských států a příspěvkům do 11. ERF, zřizuje Výbor ERF a Výbor pro investiční facilitu a stanoví vážení hlasů a zásadu rozhodování kvalifikovanou většinou v těchto výborech.
(3)
Vnitřní dohoda dále stanoví úhrnnou částku pomoci Unie skupině afrických, karibských a tichomořských států (dále jen „státy AKT“) (mimo Jihoafrickou republiku) a zámořským zemím a územím během období sedmi let od 2014 do 2020 ve výši 30 506 milionů EUR, kterou přispějí členské státy. Z této částky je 29 089 milionů EUR přiděleno státům AKT, jak je uvedeno ve víceletém finančním rámci na období 2014-2020 obsaženém v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU, 364,5 milionu EUR je přiděleno zámořským zemím a územím a 1 052,5 milionu EUR je přiděleno Komisi na podpůrné výdaje spojené s programováním ERF a jeho prováděním Komisí, z čehož nejméně 76,3 milionu EUR má být přiděleno Komisi na opatření ke zlepšení dopadu programů ERF podle čl. 6 odst. 3 vnitřní dohody.
(4)
Příděl prostředků z 11. ERF zámořským zemím a územím se řídí rozhodnutím Rady 2013/755/EU (4) a jeho prováděcími pravidly a následnými změnami.
(5)
Opatření, na která se vztahuje financování podle nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (5) a která jsou způsobilá pro takové financování, by měla být z 11. ERF financována jen ve výjimečných případech, kdy je taková pomoc nezbytná k zajištění kontinuity spolupráce od období krize po stabilní podmínky pro rozvoj a kdy tato opatření nelze financovat ze souhrnného rozpočtu Unie.
(6)
Dne 11. dubna 2006 přijala Rada zásadu, že Africký mírový projekt bude financován z ERF, a dohodla se na budoucích postupech a koncepci projektu.
(7)
Země AKT budou také způsobilé pro pomoc Unie v rámci tematických programů stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (6), nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (7), nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (8) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (9). Tyto programy by měly dodat přidanou hodnotu programům financovaným z 11. ERF a ve vztahu k těmto programům by měl být zajištěn jejich soulad, subsidiarita a doplňkovost.
(8)
Jak je uvedeno v 8. bodu odůvodnění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (10), v zájmu posílení mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání lze dát k dispozici financování z Evropského rozvojového fondu v souladu s postupy, kterými se tento fond řídí, na akce v oblasti vzdělávací mobility do třetích zemí nebo ze třetích zemí a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Na použití těchto finančních prostředků se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 1288/2013.
(9)
Měla by být dále podporována regionální spolupráce mezi státy AKT, zámořskými zeměmi a územími a nejvzdálenějšími regiony Unie. V souladu s čl. 10 odst. 1 vnitřní dohody by mělo prováděcí nařízení obsahovat vhodná opatření umožňující poskytnout odpovídající prostředky na financování úvěrů z 11. ERF a Evropského fondu pro regionální rozvoj určených na projekty spolupráce mezi nejvzdálenějšími regiony EU a zeměmi AKT, jakož i zámořskými zeměmi a územími v Karibiku, západní Africe a Indickém oceánu, a to zejména zjednodušené mechanismy pro společné řízení těchto projektů.
(10)
Pro provádění 11. ERF je nezbytné stanovit postup pro programování, přezkum a schvalování pomoci a rovněž podrobná pravidla pro dohled nad jejím použitím.
(11)
Obecný politický rámec pro programování a provádění 11. ERF by měly poskytnout „Evropský konsensus o rozvoji“ ze dne 22. prosince 2005 a závěry Rady ze dne 14. května 2012 o „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agendě pro změnu“, včetně mezinárodně dohodnutých zásad o účinnosti pomoci, jako jsou zásady stanovené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci (2005), v Kodexu pravidel EU, pokud jde o dělbu práce v oblasti rozvojové politiky (2007), v pokynech EU pro akční program z Akkry (2008), ve společném postoji EU, týkajícím se mimo jiné záruky transparentnosti poskytované Evropskou unií a dalších aspektů transparentnosti a odpovědnosti, pro čtvrté fórum na vysoké úrovni o účinnosti pomoci, které se konalo v Busanu a jež vyústilo mimo jiné ve výsledný dokument jednání z Busanu (2011), a dále v akčním plánu pro rovnost žen a mužů v rámci vnější činnosti (2010) a v Úmluvě Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, jíž je Unie smluvní stranou.
(12)
Dne 14. května 2012 přijala Rada závěry o „budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím“. V těchto závěrech Rada uvedla, že se zavazuje využívat rozpočtovou podporu efektivně s cílem podpořit snižování chudoby a využívání systémů jednotlivých zemí, učinit pomoc více předvídatelnou a posílit odpovědnost partnerských zemí, pokud jde o rozvojové politiky a reformy, v souladu s Evropským konsensem o rozvoji a Agendou pro změnu, jakož i s mezinárodním programem zaměřeným na účinnost pomoci.
(13)
Unie by měla podporovat komplexní přístup při odezvě na krize a katastrofy a na konfliktní či nestabilní situace včetně situací během přechodného období. Tento přístup by měl především vycházet ze závěrů Rady o bezpečnosti a rozvoji, o reakci EU na nestabilní situace, o předcházení konfliktům, jakož i z jakýchkoli příslušných následných závěrů. Unie by měla uplatňovat přístup a zásady Nové dohody o angažovanosti v nestabilních státech. To by mělo rovněž přispět k zajištění vhodné rovnováhy mezi přístupy k bezpečnostní, diplomatické, rozvojové a humanitární problematice a k propojení krátkodobé reakce s dlouhodobou institucionální podporou.
(14)
Ve svých závěrech ze dne 12. prosince 2013 o zprávě Komise o tom, jak Unie podporuje demokratickou správu věcí veřejných, se zaměřením na iniciativu v oblasti správy věcí veřejných, Rada konstatovala, že bez ohledu na potřeby partnerských zemí a závazek Unie poskytnout předvídatelné financování mohou prvky přístupu založeného na pobídkách při plánování podněcovat pokrok a výsledky v oblasti demokratické správy věcí veřejných a měly by dynamickým způsobem reagovat na úroveň odhodlání a pokroku, pokud jde o lidská práva, demokracii, právní stát a řádnou správu věcí veřejných. Rada rovněž konstatovala, že zatímco finanční pobídky nejsou dostačující, aby stimulovaly demokratické reformy, funguje přístup založený na pobídkách nejlépe tehdy, pokud je k dispozici kritické množství finančních prostředků k vytvoření významných dopadů a výsledků, a pokud jsou příspěvky součástí širší strategie zapojení Unie. Přístup založený na pobídkách by měl zohlednit dosavadní zkušenosti a poznatky získané v souvislosti s mechanismy založenými na výsledcích, jako je například iniciativa v oblasti správy věcí veřejných v rámci 10. ERF.
(15)
V průběhu roku 2013 uspořádal Výbor ERF zřízený podle vnitřní dohody o 10. ERF (11) několik počátečních výměn názorů ohledně způsobu stanovení víceletých orientačních přídělů 11. ERF. Tato jednání vytvořila základ pro konečné schválení národních orientačních přídělů.
(16)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosaženo prostřednictvím soudržnosti a vzájemné doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost a ve vhodných případech také využíváním finančních nástrojů, které mají pákový efekt. Unie by se měla rovněž snažit zajistit soudržnost s dalšími oblastmi své vnější činnosti při utváření politiky rozvojové spolupráce Unie a jejím strategickém plánování i při plánování a provádění jednotlivých opatření.
(17)
Boj proti změně klimatu a ochrana životního prostředí patří mezi velké výzvy, jimž Unie čelí a u nichž existuje naléhavá potřeba společného mezinárodního postupu. V souladu se záměrem uvedeným ve sdělení Komise ze dne 29. června 2011 s názvem „Rozpočet - Evropa 2020“, v němž je zdůrazněno odhodlání Unie podporovat ve své vnitřní i vnější politice inteligentní, udržitelný růst podporující začlenění, který v sobě spojuje hospodářský, sociální a environmentální pilíř, by toto nařízení mělo v co největší možné míře přispět k dosažení cíle vynaložit alespoň 20 % financování Unie na cíle týkající se změny klimatu, přičemž by se měla dodržovat zásada partnerství se zeměmi AKT stanovená dohodou o partnerství AKT-EU. Opatření za účelem vytvoření nízkouhlíkové společnosti odolné vůči změně klimatu by se měla v mezích možností vzájemně podporovat, aby se posílily jejich dopady.
(18)
Unie a členské státy by měly zlepšit jednotnost a doplňkovost svých politik v oblasti rozvojové spolupráce, a to zejména tím, že budou reagovat na priority partnerských zemí a regionů na úrovni jednotlivých zemí a regionů. K zajištění toho, že se politiky rozvojové spolupráce Unie a členských států doplňují a vzájemně posilují, je vhodné usilovat o společné víceleté programování a jeho navazující kroky na místní úrovni, zejména pak společnou analýzu, společnou reakci, dělbu práce, orientační finanční příděly a případně společný rámec pro výsledky.
(19)
Na summitu EU-Afrika v prosinci 2007 bylo přijato Strategické partnerství mezi Afrikou a EU, potvrzené na summitu EU-Afrika v listopadu 2010. Rada také dne 19. listopadu 2012 přijala závěry o společné strategii partnerství mezi EU a Karibikem, nahrazující závěry Rady o partnerství mezi EU a Karibikem ze dne 11. dubna 2006. Pro oblast Tichomoří přijala Rada závěry o obnoveném rozvojovém partnerství dne 14. května 2012, které aktualizují a doplňují strategii přijatou v roce 2006 (závěry Rady ze dne 17. července 2006).
(20)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně předcházení, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Tato opatření by měla být prováděna v souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(21)
Organizace a fungování Evropské služby pro vnější činnost jsou upraveny v rozhodnutí Rady 2010/427/EU (12),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
CÍLE A OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
Cíle a kritéria způsobilosti
1. Zeměpisná spolupráce se zeměmi a regiony AKT v rámci 11. ERF je založena na cílech, základních zásadách a hodnotách vyjádřených v obecných ustanoveních dohody o partnerství AKT-EU.
2. Především a v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie, Evropského konsensu o rozvoji a Agendy pro změnu a následných změn a dodatků:
a)
hlavním cílem spolupráce podle tohoto nařízení je snížení a v dlouhodobém výhledu vymýcení chudoby;
b)
spolupráce podle tohoto nařízení rovněž přispěje k:
i)
podpoře udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje podporujícího začlenění a
ii)
posílení a podpoře demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, lidských práv a příslušných zásad mezinárodního práva a
iii)
uplatňování přístupu založeného na právech a zahrnujícího všechna lidská práva.
Dosažení cílů uvedených v prvním pododstavci se měří pomocí příslušných ukazatelů, včetně ukazatelů lidského rozvoje, zejména rozvojového cíle tisíciletí 1 v případě písmene a) uvedeného pododstavce a rozvojových cílů tisíciletí 1 až 8 v případě písmene b) uvedeného pododstavce, a po roce 2015 dalších ukazatelů dohodnutých na úrovni Unie a jejích členských států.
3. Programování musí být koncipováno tak, aby v co největší možné míře splňovalo kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), a to s přihlédnutím k cíli Unie zajistit v období let 2014 až 2020, aby bylo nejméně 90 % její celkové vnější pomoci započítáno jako oficiální rozvojová pomoc.
4. Akce, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1257/96 a které jsou způsobilé pro financování podle uvedeného nařízení, nejsou v zásadě financovány podle tohoto nařízení, aniž je dotčena potřeba zajistit kontinuitu spolupráce od krizové situace až do dosažení stabilních podmínek pro rozvoj. V těchto případech je kladen zvláštní důraz na to, aby byly humanitární pomoc, obnova a rozvojová pomoci účinně propojeny se snižováním rizika katastrof a zvyšováním odolnosti a aby k plnění těchto cílů přispívaly.
Článek 2
Obecné zásady
1. Při provádění tohoto nařízení je nutno zajistit soudržnost s ostatními oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie a soudržnost rozvojových politik v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Za tímto účelem vycházejí opatření financovaná podle tohoto nařízení, včetně těch, jež řídí Evropská investiční banka (EIB), z politiky spolupráce stanovené v takových dokumentech, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány sjednané mezi Unií a dotyčnými třetími zeměmi a regiony, a z rozhodnutí, zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
2. Unie a členské státy pracují na společném víceletém programování založeném na strategiích partnerských zemí pro snižování chudoby nebo obdobných rozvojových strategiích. Mohou provádět společnou činnost zahrnující sdílenou analýzu těchto strategií a společnou reakci na ně zjišťováním prioritních odvětví pro intervenci a dělbou práce v rámci dané země, prováděním společných misí více dárců a využíváním režimů spolufinancování a delegované spolupráce.
3. Unie prosazuje mnohostranný přístup ke globálním výzvám a v tomto ohledu spolupracuje s členskými státy a s partnerskými zeměmi. Tam, kde je to vhodné, podporuje spolupráci s mezinárodními organizacemi a orgány i s dalšími bilaterálními dárci.
4. Vztahy mezi Unií a jejími členskými státy a partnerskými zeměmi jsou založeny na sdílených hodnotách lidských práv, demokracie a právního státu, jakož i na zásadách vlastní a vzájemné odpovědnosti, a tyto hodnoty a zásady podporují. Podpora poskytovaná partnerům se přizpůsobí jejich situaci z hlediska rozvoje a jejich angažovanosti a pokroku v oblasti lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných.
Ve vztazích s partnerskými zeměmi jsou dále zohledňovány jejich angažovanost a dosažené výsledky při provádění mezinárodních dohod a smluvních vztahů s Unií, a to i v oblasti migrace, jak je stanoveno v dohodě o partnerství AKT-EU.
5. Unie prosazuje účinnou spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony v souladu s osvědčenými mezinárodními postupy. Kdekoli je to možné, přizpůsobuje svou podporu rozvojovým strategiím, reformním politikám a postupům partnerských zemí nebo regionů a podněcuje demokratickou, vnitrostátní a vzájemnou odpovědnost. Za tímto účelem podporuje:
a)
proces rozvoje, který je transparentní, řídí ho partnerská země nebo region a nese za něj odpovědnost, včetně podpory místní odborné základny;
b)
přístup založený na právech a zahrnující všechna lidská práva, ať už občanská a politická, ekonomická, sociální či kulturní, s cílem začlenit do provádění tohoto nařízení zásady v oblasti lidských práv, napomoci partnerským zemím při plnění jejich mezinárodních závazků v oblasti lidských práv a podpořit držitele práv, a to zejména chudé a zranitelné skupiny, při vymáhání jejich nároků;
c)
zlepšování postavení obyvatel partnerských zemí a přístupy k rozvoji, které podporují začleňování, účast a široké zapojení všech částí společnosti do procesu rozvoje a do vnitrostátního a regionálního dialogu, včetně dialogu politického. Zvláštní pozornost je věnována vzájemné roli parlamentů, místních orgánů a občanské společnosti, mimo jiné z hlediska účasti, dohledu a odpovědnosti;
d)
účinné způsoby a nástroje spolupráce v souladu s osvědčenými postupy Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, včetně používání inovativních nástrojů, jako je kombinování grantů a půjček a dalších mechanismů sdílení rizik ve vybraných odvětvích a zemích a zapojení soukromého sektoru, s řádným přihlédnutím k otázkám udržitelnosti dluhu a počtu uvedených mechanismů, a požadavek systematického posuzování dopadu v souladu s cíli tohoto nařízení, zejména s cílem snižování chudoby, jakož i specifické mechanismy rozpočtové podpory, jako jsou např. dohody o budování státu. Všechny programy, zásahy a způsoby a nástroje spolupráce je nutno přizpůsobovat konkrétním okolnostem v jednotlivých partnerských zemích nebo regionech se zaměřením na přístupy založené na programech, na poskytování předvídatelného financování pomoci, na využití soukromých zdrojů, včetně zdrojů z místního soukromého sektoru, na všeobecný a nediskriminační přístup k základním službám a na vývoj a používání systémů jednotlivých zemí;
e)
využití domácích příjmů a posílení daňové politiky partnerských zemí s cílem snížit chudobu a závislost na pomoci;
f)
lepší dopad politik a programování prostřednictvím koordinace, souladu a harmonizace mezi dárci, aby se vytvořila součinnost, omezilo se překrývání a zdvojování, zlepšila se doplňkovost a podpořily se iniciativy více dárců, a prostřednictvím koordinace v partnerských zemích a regionech za použití dohodnutých směrů a zásad osvědčených postupů v oblasti koordinace a účinnosti pomoci;
g)
přístupy k rozvoji založené na výsledcích, i za pomoci transparentních rámců pro výsledky specifických pro jednotlivé země, popřípadě včetně mezinárodně dohodnutých cílových hodnot a porovnatelných a sčitatelných ukazatelů, například ukazatelů týkajících se rozvojových cílů tisíciletí, aby bylo možné posuzovat a oznamovat výsledky, včetně výstupů, výsledků a dopadu rozvojové pomoci.
6. Unie podle potřeby podporuje realizaci dvoustranné, regionální a mnohostranné spolupráce a dialogu, rozvojový rozměr smluv o partnerství a třístrannou spolupráci. Unie podporuje spolupráci mezi jižními zeměmi navzájem.
7. Ve svých činnostech spojených s rozvojovou spoluprací Unie podle potřeby vychází ze zkušeností, které členské státy získaly při reformách a transformaci, a ze získaných poznatků a tyto zkušenosti a poznatky sdílí.
8. Unie usiluje o pravidelnou výměnu informací s aktéry partnerství v souladu s článkem 4 dohody o partnerství AKT-EU.
HLAVA II
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 3
Obecný rámec pro přidělování finančních prostředků
1. Komise rozhodne o víceletých orientačních přídělech pro každou zemi a každý region AKT a pro spolupráci v rámci AKT na základě kritérií stanovených v článcích 3, 9 a 12c přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU, a to v mezích finančních limitů stanovených v článku 2 vnitřní dohody.
2. Při rozhodování o víceletých vnitrostátních orientačních přídělech je prosazován přístup založený na diferenciaci mezi partnerskými zeměmi, aby jim byla poskytována konkrétní, na míru uzpůsobená spolupráce, která vychází z jejich:
a)
potřeb;
b)
schopnosti vytvářet finanční zdroje a mít k nim přístup a na jejich schopnosti využít pomoc;
c)
závazků a jejich plnění a
d)
potenciálního dopadu pomoci Unie.
Nejpotřebnější země, zejména nejméně rozvinuté země, země s nízkými příjmy a země v krizi, po skončení krize a nestabilní a zranitelné země mají při přidělování zdrojů přednost.
Unie svou pomoc přizpůsobí prostřednictvím dynamických opatření pro konkrétní země zaměřených na výsledky podle čl. 7 odst. 2 v souladu se situací dané země a s její angažovaností a pokrokem, pokud jde o otázky, jako je řádná správa věcí veřejných, lidská práva, demokracie, právní stát a schopnost dané země provádět reformy a uspokojovat požadavky a potřeby svých obyvatel.
3. Výbor ERF uskuteční výměnu názorů ohledně způsobu stanovení víceletých orientačních přídělů podle odstavce 1.
Článek 4
Obecný rámec programování
1. Proces programování pomoci pro země a regiony AKT v rámci dohody o partnerství AKT-EU je veden v souladu s obecnými zásadami uvedenými v článcích 1 až 14 přílohy IV uvedené dohody a v článcích 1 a 2 tohoto nařízení.
2. S výjimkou případů stanovených v odstavci 3 se programování provádí společně s dotyčnou partnerskou zemí nebo regionem a v rostoucí míře odpovídá strategii partnerské země nebo regionu pro snižování chudoby nebo obdobným strategiím.
V počáteční fázi programování a v jeho průběhu vedou Unie a její členské státy vzájemné konzultace, aby posílily soudržnost, doplňkovost a jednotnost svých činností v oblasti spolupráce. Tyto konzultace mohou vést ke společnému programování se členskými státy, které jsou na daném místě zastoupeny. Společné programování by mělo vycházet z komparativních výhod všech dárců Unie. Další členské státy jsou vyzvány k zapojení za účelem posílení společné vnější činnosti Unie.
Finanční operace EIB přispívají k naplňování obecných zásad Unie, a to zejména zásad vymezených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii, a cílů dohody o partnerství AKT-EU, jako je snižování chudoby prostřednictvím udržitelného růstu podporujícího začlenění a hospodářského, environmentálního a sociálního rozvoje. Při programování v rámci 11. ERF by EIB a Komise měly ve vhodných případech usilovat o co největší součinnost. V zájmu zvýšení soudržnosti vnější činnosti Unie je EIB v počáteční fázi konzultována ohledně záležitostí týkajících se jejích odborných znalostí a operací.
Konzultováni jsou rovněž další dárci a aktéři v oblasti rozvoje, včetně zástupců občanské společnosti a regionálních a místních orgánů.
3. Za okolností, jaké jsou uvedeny v čl. 3 odst. 3 a čl. 4 odst. 5 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU, může Komise zavést zvláštní ustanovení pro programování a provádění rozvojové pomoci spočívající v tom, že zdroje přidělené dotyčnému státu řídí sama, a to v souladu s příslušnými politikami Unie.
4. Unie v zásadě soustředí svou dvoustrannou pomoc nanejvýš do tří odvětví, na nichž se dohodne s partnerskými zeměmi.
Článek 5
Programové dokumenty
1. Strategické dokumenty jsou dokumenty, které Unie a partnerská země nebo region vypracovávají, aby poskytly soudržný rámec pro rozvojovou spolupráci v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami dohody o partnerství AKT-EU a v souladu s články 2, 8 a 12a přílohy IV této dohody.
Při přípravě a provádění strategických dokumentů se uplatňují zásady účinnosti pomoci: zásady vlastní odpovědnosti dotyčné země, partnerství, koordinace, harmonizace, přizpůsobení se systémům přijímající země nebo regionu, transparentnosti, vzájemné odpovědnosti a zaměření na výsledky, jak stanoví článek 2 tohoto nařízení. Programové období musí být v zásadě souběžné se strategickými cykly partnerské země.
2. Strategický dokument není nutný, pokud s tím partnerská země nebo region souhlasí, v případě:
a)
zemí nebo regionů, které mají rozvojovou strategii ve formě rozvojového plánu nebo podobného rozvojového dokumentu schváleného Komisí jako základ pro příslušný víceletý orientační program při přijímání tohoto programu;
b)
zemí nebo regionů, pro které byl mezi Unií a členskými státy sjednán společný víceletý programový dokument;
c)
zemí nebo regionů, pro které již existuje společný rámcový dokument, jenž stanoví komplexní přístup Unie ke vztahům s partnerskou zemí nebo regionem, včetně rozvojové politiky Unie;
d)
regionů, které mají strategii společně sjednanou s Unií;
e)
zemí, kde má Unie v úmyslu uvést svou strategii do souladu s novým vnitrostátním cyklem, který začíná před 1. lednem 2017; v těchto případech bude víceletý orientační program pro přechodné období mezi rokem 2014 a začátkem nového vnitrostátního cyklu obsahovat opatření Unie pro tuto zemi.
3. Strategické dokumenty se nevyžadují v případě zemí nebo regionů přijímajících finanční prostředky Unie přidělené původně podle tohoto nařízení, jejichž výše pro období 2014-2020 nepřesahuje 50 milionů EUR. V těchto případech obsahují víceleté orientační programy strategii Unie pro tyto země nebo regiony.
Pokud možnosti uvedené v odstavcích 2 a 3 nejsou pro partnerskou zemi nebo region přijatelné, vypracuje se strategický dokument.
4. S výjimkou okolností uvedených v čl. 4 odst. 3 vycházejí víceleté orientační programy z dialogu s partnerskou zemí nebo regionem, jsou koncipovány na základě strategických nebo podobných dokumentů uvedených v tomto článku a budou předmětem dohody s dotyčnou zemí nebo regionem.
Pro účely tohoto nařízení lze společný víceletý programový dokument uvedený v odst. 2 písm. b) tohoto článku se souhlasem dotyčné země nebo regionu považovat za víceletý orientační program, pokud je dotyčný programový dokument v souladu se zásadami a podmínkami stanovenými v tomto odstavci, včetně orientačního přídělu finančních prostředků, a v souladu s postupem uvedeným v článku 14.
5. Víceleté orientační programy stanoví zvolená prioritní odvětví pro financování z prostředků Unie, specifické cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonnosti a orientační finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti. Vysvětlují rovněž, jak navrhované programy přispějí k celkové strategii pro danou zemi uvedené v tomto článku a jak napomohou k realizaci Agendy pro změnu.
V souladu se zásadami účinnosti pomoci nesmí strategie pro spolupráci v rámci skupiny států AKT vést k roztříštěnosti a musí zajistit doplňkovost s programy pro danou zemi a region a přinášet ve vztahu k těmto programům skutečnou přidanou hodnotu.
6. Vedle programových dokumentů pro jednotlivé země a regiony Komise společně se státy AKT prostřednictvím sekretariátu států AKT připraví strategický dokument pro spolupráci v rámci skupiny států AKT a související víceletý orientační program, a to v souladu se zásadami stanovenými v článcích 12 až 14 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU.
7. Zvláštní ustanovení uvedená v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení mohou mít podobu zvláštních programů podpory a zohledňovat zvláštní okolnosti uvedené v čl. 6 odst. 1.
Článek 6
Programování pro země a regiony v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci
1. Při přípravě programových dokumentů pro země a regiony v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci nebo pro země a regiony, jež často zasahují přírodní katastrofy, je třeba náležitě zohlednit zranitelnost, zvláštní potřeby a okolnosti dotyčného obyvatelstva, zemí nebo regionů.
Unie je i nadále plně odhodlána provádět Novou dohodu o angažovanosti v nestabilních zemích a uplatňovat její zásady, a to i kladením důrazu na pět stanovených cílů v oblasti budování míru a státu, zajištěním místní odpovědnosti a zabezpečením těsného souladu s plány jednotlivých zemí vypracovanými v rámci provádění uvedené dohody.
Náležitá pozornost bude věnována předcházení konfliktům a jejich řešení, budování státu a míru, usmíření po ukončení konfliktu a opatřením na obnovu země tím, že zvláštní důraz bude kladen na inkluzivní a legitimní politiky, bezpečnost, spravedlnost, ekonomické základy a budování kapacit pro odpovědné a spravedlivé poskytování služeb. Zvláštní pozornost bude věnována úloze žen a aspektům týkajícím se dětí v rámci uvedených procesů.
V případech, kdy jsou partnerské země nebo regiony přímo účastny krize, situace po krizi nebo nestabilní situace nebo kdy jsou těmito situacemi postiženy, se klade zvláštní důraz na zlepšení koordinace okamžité pomoci, obnovy a rozvoje mezi všemi příslušnými aktéry, a to i v případě politických iniciativ, aby byla těmto zemím poskytnuta pomoc při přechodu z mimořádné situace do fáze rozvoje. U nestabilních zemí a regionů nebo zemí a regionů, jež pravidelně zasahují přírodní katastrofy, obsahují programy ustanovení, která se týkají připravenosti na katastrofy, předcházení jejich vzniku a zvládání jejich důsledků, a řeší problém zranitelnosti v mimořádných situacích a posilují odolnost obyvatel.
2. V případě zemí nebo regionů, které se nacházejí v krizi, v situaci po krizi nebo v nestabilní situaci, lze vypracovat ad hoc přezkum strategie spolupráce pro dotyčnou zemi nebo region. Takovýto přezkum může navrhnout konkrétní přizpůsobenou strategii, která zajistí přechod k dlouhodobé spolupráci a rozvoji a podpoří lepší koordinaci a přechod od nástrojů humanitární pomoci k nástrojům rozvojové politiky.
Článek 7
Schvalování a změny programových dokumentů
1. Programové dokumenty včetně orientačních přídělů jsou schvalovány Komisí v souladu s postupem stanoveným v článku 14.
Ve stejné době, kdy jsou programové dokumenty předány Výboru ERF, je Komise předá pro informaci také Smíšenému parlamentnímu shromáždění, přičemž plně dodrží rozhodovací postup podle hlavy IV tohoto nařízení.
Programové dokumenty následně potvrdí dotyčný stát nebo region AKT, jak je stanoveno v příloze IV dohody o partnerství AKT-EU. Země nebo regiony bez podepsaného programového dokumentu zůstávají způsobilé pro financování za podmínek stanovených v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení.
2. Strategické dokumenty a víceleté orientační programy, včetně orientačních přídělů, lze upravovat s ohledem na přezkumy uvedené v článcích 5, 11 a 14 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU.
V souladu s ustanoveními čl. 2 odst. 4 a čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení a na základě předchozích ERF a dalších zkušeností nabytých v souvislosti s pobídkami, včetně získaných poznatků, je možno orientační příděly pro jednotlivé země doplnit mimo jiné prostřednictvím mechanismu založeného na výsledcích. V této souvislosti a při vědomí skutečnosti, že nestabilním a zranitelným státům je nutno poskytnout zvláštní zacházení s cílem zajistit řádné zohlednění jejich specifických potřeb, je třeba dát k dispozici zdroje, pokud možno až do výše pobídkové tranše v oblasti správy věcí veřejných podle 10. ERF, s cílem poskytnout pobídky k reformám zaměřeným na výsledky v souladu s Agendou pro změnu a k plnění závazků stanovených v dohodě o partnerství AKT-EU. Výbor ERF uskuteční v souladu s čl. 14 odst. 2 výměnu názorů ohledně mechanismu založeného na výsledcích.
3. Postup stanovený v článku 14 se vztahuje také na podstatné změny s výrazným dopadem na strategii, její programové dokumenty nebo její programovatelný příděl finančních prostředků. Dotyčný stát nebo region AKT popřípadě následně potvrdí odpovídající dodatek k programovým dokumentům.
4. V řádně odůvodněných zvláště naléhavých případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu nebo základních svobod, včetně případů uvedených v čl. 6 odst. 2, může být ke změně programových dokumentů uvedených v článku 5 použit postup uvedený v čl. 14 odst. 4.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 8
Obecný rámec provádění
Provádění pomoci poskytované zemím a regionům AKT a řízené Komisí a EIB v rámci dohody o partnerství AKT-EU se uskutečňuje v souladu s finančním nařízením uvedeným v čl. 10 odst. 2 vnitřní dohody (dále jen „finanční nařízení pro ERF“).
Článek 9
Přijímání akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření
1. Komise přijme roční akční programy vycházející z orientačních programových dokumentů uvedených v článku 5.
V případě opakovaných akcí může Komise přijmout také víceleté akční programy až na tříleté období.
V nezbytných a řádně odůvodněných případech lze přijmout určitou akci jako individuální opatření před nebo po přijetí ročních nebo víceletých akčních programů.
2. Akční programy a individuální opatření připravuje Komise s partnerskou zemí nebo regionem, přičemž do příprav zapojí členské státy, které jsou zastoupeny na místě, a koordinuje je případně s ostatními dárci, zejména v případech společného programování, a s EIB. Členské státy, které na místě nejsou zastoupeny, jsou o činnostech probíhajících na místní úrovni informovány.
Akční programy obsahují konkrétní popis jednotlivých zamýšlených operací. Tento popis upřesňuje sledované cíle, očekávané výsledky a hlavní činnosti.
V popisu jsou stanoveny očekávané výsledky z hlediska výstupů, výsledků a dopadů spolu s kvantifikovanými či kvalitativně vymezenými cíli spolu s vysvětlením jejich vzájemných vazeb, jakož i jejich vazeb s cíli vytyčenými ve víceletém orientačním programu. Pro výstupy a v zásadě i pro výsledky se stanoví konkrétní, měřitelné a realistické ukazatele spolu s výchozími úrovněmi a časově vázanými referenčními hodnotami, a to v co největším souladu s výstupy a referenčními hodnotami partnerské země či regionu. V případě potřeby se provede analýza nákladů a přínosů.
V popisu jsou uvedena rizika, případně spolu s návrhy na jejich zmírnění, analýza konkrétních odvětvových souvislostí a hlavní zúčastněné subjekty, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram a v případě rozpočtové podpory kritéria vyplácení, včetně případných proměnlivých splátek. Jsou v něm vymezena rovněž veškerá související podpůrná opatření a ujednání o monitorování, auditu a hodnocení.
V příslušných případech vyznačí popis doplňkovost se stávajícími či plánovanými činnostmi EIB v partnerské zemi či regionu.
3. V případech uvedených v čl. 4 odst. 3 a v případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb či výjimečných okolností může Komise přijmout zvláštní opatření, včetně opatření s cílem usnadnit přechod od pomoci při mimořádných událostech k operacím zaměřeným na dlouhodobý rozvoj nebo opatření s cílem zajistit lepší připravenost obyvatelstva na zvládání opakujících se krizí.
4. Akční programy a individuální opatření uvedené v odstavci 1, pro které finanční pomoc Unie přesáhne 5 milionů EUR, a zvláštní opatření, pro něž finanční pomoc Unie přesáhne 10 milionů EUR, přijímá Komise v souladu s postupem uvedeným v článku 14 tohoto nařízení. Tento postup se nevyžaduje u akčních programů a opatření, jejichž hodnota je nižší než výše uvedené hodnoty, a dále u nepodstatných změn. Nepodstatnými změnami se rozumí technické úpravy jako prodloužení prováděcího období, přerozdělování prostředků v rámci rozpočtového výhledu nebo zvýšení či snížení velikosti rozpočtu o méně než 20 % původního rozpočtu, které však nepřekračuje částku 10 milionů EUR, pokud tyto změny nemají podstatný vliv na cíle původního akčního programu nebo opatření. V takovém případě akční programy a opatření a jejich nepodstatné změny přijímá Komise, která o nich informuje Výbor ERF ve lhůtě jednoho měsíce od jejich přijetí.
Každý členský stát může požádat o vyjmutí projektu či programu z akčního programu předloženého Výboru ERF v souladu s postupem stanoveným v článku 14 tohoto nařízení. Pokud tuto žádost podporuje blokační menšina členských států stanovená v čl. 8 odst. 3 ve spojení s čl. 8 odst. 2 vnitřní dohody, přijme Komise roční akční program bez dotyčného projektu nebo programu. S výjimkou případů, kdy Komise v souladu s názory členských států ve Výboru ERF nehodlá pokračovat ve vyňatém projektu nebo programu, se tento projekt nebo program později znovu předloží Výboru ERF mimo rámec akčního programu ve formě individuálního opatření, které poté přijme Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 14 tohoto nařízení.
V řádně odůvodněných a naléhavých případech, jako jsou krize, přírodní nebo člověkem způsobené katastrofy či bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise v souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 4 tohoto nařízení přijmout individuální nebo zvláštní opatření nebo pozměňovací návrhy stávajících akčních programů a opatření.
5. Komise přijímá zvláštní akční programy pro podpůrné výdaje uvedené v článku 6 vnitřní dohody v souladu s postupem stanoveným v článku 14 tohoto nařízení. Všechny změny v akčních programech pro podpůrné výdaje jsou přijímány v souladu s týmž postupem.
6. U projektů citlivých z hlediska životního prostředí, zejména pokud je pravděpodobné, že budou mít značné nepříznivé environmentální nebo sociální dopady citlivé, různorodé či bezprecedentní povahy, se na úrovni projektu provede vhodné prověření z hlediska životního prostředí, a to i z hlediska dopadů na změnu klimatu a biologickou rozmanitost a souvisejících sociálních dopadů, a popřípadě se posoudí i vliv na životní prostředí (EIA). Toto prověření se řídí mezinárodně uznávanými postupy. Strategické posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) se případně použije při provádění odvětvových programů. Zajistí se zapojení zúčastněných osob do hodnocení a posuzování vlivů na životní prostředí a přístup veřejnosti k výsledkům.
Článek 10
Dodatečné příspěvky členských států
1. Členské státy mohou z vlastního podnětu poskytnout Komisi nebo EIB dobrovolné příspěvky v souladu s čl. 1 odst. 9 vnitřní dohody, aby napomohly dosažení cílů dohody o partnerství AKT-EU mimo sdílené spolufinancování. Tyto příspěvky neovlivňují celkový příděl finančních prostředků v rámci 11. ERF. Nakládá se s nimi stejně jako s pravidelnými příspěvky členských států podle čl. 1 odst. 2 vnitřní dohody s výjimkou článků 6 a 7 vnitřní dohody, pro něž mohou být v dvoustranné dohodě o příspěvcích stanovena zvláštní ustanovení.
2. Tyto prostředky jsou účelově vyčleněné pouze v řádně odůvodněných případech, například v reakci na výjimečné okolnosti uvedené v čl. 4 odst. 3. V tomto případě se s dobrovolnými příspěvky svěřenými Komisi nakládá jako s účelově vázaným příjmem v souladu s finančním nařízením pro ERF.
3. Dodatečné finanční prostředky se začleňují do programování a přezkumu a do ročních akčních programů, individuálních a zvláštních opatření podle tohoto nařízení a zohledňují vlastní odpovědnost partnerské země nebo regionu.
4. Veškeré z toho vyplývající změny akčních programů, individuálních a zvláštních opatření přijímá Komise v souladu s článkem 9.
5. Členské státy, které svěří Komisi nebo EIB dodatečné dobrovolné příspěvky, aby napomohly dosažení cílů dohody o partnerství AKT-EU, předem uvědomí o těchto příspěvcích Radu, Výbor ERF a Výbor pro investiční facilitu.
Článek 11
Daně, cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní daně, cla ani poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich výběru.
Aniž je dotčen článek 31 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU, mohou být takové daně, cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených ve finančním nařízení pro ERF.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, aby zajistila, že při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení jsou chráněny finanční zájmy Unie uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoli jiným protiprávním činnostem, prostřednictvím účinných kontrol a v případě zjištěných nesrovnalostí prostřednictvím znovuzískání neoprávněně vyplacených částek, nebo popřípadě prostřednictvím restituce těchto částek, a je-li to vhodné, použitím účinných, přiměřených a odrazujících správních a finančních sankcí.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit a ověřování u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení, nebo v případě mezinárodních organizací pravomoc provádět ověřování v souladu s dohodami, které s těmito organizacemi byly uzavřeny, a to na základě dokumentů a inspekcí na místě.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (14), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou či rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci či jiné nezákonné činnosti poškozující finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, dohody o spolupráci s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, dohody o grantech a rozhodnutí o přidělení grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahují ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění těchto auditů, kontrol a inspekcí na místě v souladu s jejich pravomocemi.
Článek 13
Pravidla o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení
Pravidla o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení stanoví článek 20 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU.
HLAVA IV
ROZHODOVACÍ POSTUPY
Článek 14
Povinnosti Výboru ERF
1. Výbor ERF zřízený článkem 8 vnitřní dohody zaujímá stanoviska v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 3 a 4 tohoto článku.
Jednání Výboru ERF, na nichž jsou projednávány otázky týkající se EIB, se účastní pozorovatel z EIB.
2. Úkoly Výboru ERF zahrnují povinnosti stanovené v hlavách II a III tohoto nařízení:
a)
programování pomoci Unie v rámci 11. ERF a přezkumy programování, zejména se zaměřením na celostátní a regionální strategie a strategie spolupráce uvnitř skupiny států AKT, a
b)
sledování provádění pomoci Unie a hodnocení této pomoci, zahrnující mimo jiné dopad pomoci na snižování chudoby, odvětvové aspekty, průřezová témata, fungování koordinace s členskými státy a jinými dárci na místní úrovni a pokrok, pokud jde o zásady účinnosti pomoci uvedené v článku 2.
V případě programů rozpočtové podpory, k nimž Výbor ERF vyjádřil kladné stanovisko, ale které jsou během provádění pozastaveny, Komise předem informuje výbor o pozastavení a následném rozhodnutí o obnovení plateb.
Každý členský stát může Komisi kdykoli vyzvat, aby Výboru ERF poskytla informace a uspořádala výměnu názorů o otázkách týkajících se úkolů popsaných v tomto odstavci. Na základě této výměny názorů mohou členské státy vydat doporučení, jež Komise vezme v úvahu.
3. Pokud je Výbor ERF vyzván, aby zaujal stanovisko, předloží zástupce Komise Výboru ERF návrh opatření, která mají být přijata, ve lhůtách stanovených v rozhodnutí Rady o jednacím řádu Výboru ERF uvedeném v čl. 8 odst. 5 vnitřní dohody. Výbor ERF zaujme stanovisko ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci, tato lhůta však nepřesáhne 30 dní. EIB se účastní výměny názorů. Stanovisko se přijímá kvalifikovanou většinou uvedenou v čl. 8 odst. 3 vnitřní dohody, přičemž hlasům členských států je přidělena váha způsobem stanoveným v čl. 8 odst. 2 vnitřní dohody.
Po zaujetí stanoviska Výboru ERF přijme Komise opatření, která jsou okamžitě použitelná.
Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem Výboru ERF, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě Komise odloží použitelnost opatření o dobu nepřesahující v zásadě 30 dní ode dne jejího sdělení, která však může být za výjimečných okolností prodloužena až o 30 dní. Během tohoto období může Rada stejnou kvalifikovanou většinou jako Výbor ERF přijmout jiné rozhodnutí.
4. V řádně odůvodněných a naléhavých případech podle čl. 7 odst. 4 a čl. 9 odst. 4 přijme Komise opatření, která jsou okamžitě použitelná, aniž by byla předtím předložena Výboru ERF, a zůstávají v platnosti po dobu trvání přijatého nebo změněného dokumentu, akčního programu nebo opatření.
Předseda předloží opatření nejpozději 14 dní po jeho přijetí Výboru ERF k vyjádření stanoviska.
Pokud Výbor ERF zaujme záporné stanovisko v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, Komise opatření přijatá v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce okamžitě zruší.
Článek 15
Africký mírový projekt
Finanční prostředky na Africký mírový projekt se vyčleňují v rámci orientačních programů pro spolupráci uvnitř skupiny států AKT. Tyto finanční prostředky mohou být doplněny regionálními orientačními programy. Použijí se tyto zvláštní postupy:
a)
na žádost Africké unie, potvrzenou Výborem velvyslanců AKT, připraví Komise víceleté akční programy, které podrobněji stanoví sledované cíle, rozsah a povahu možných zásahů a prováděcí opatření; dohodnutý formát pro podávání zpráv se upřesní na úrovni jednotlivých zásahů. Příloha akčního programu popisuje zvláštní rozhodovací postupy pro každý možný druh zásahu s ohledem na jeho povahu, rozsah a naléhavost;
b)
tento akční program, včetně přílohy uvedené v písmenu a), a veškeré jeho změny jsou projednány v příslušných přípravných pracovních skupinách Rady a v Politickém a bezpečnostním výboru a schváleny Výborem stálých zástupců kvalifikovanou většinou stanovenou v čl. 8 odst. 3 vnitřní dohody a poté přijaty Komisí;
c)
akční program, s výjimkou přílohy uvedené v písmenu a), je základem pro finanční dohodu, která se uzavírá mezi Komisí a Africkou unií;
d)
každý zásah, který má být podle dohody o financování proveden, podléhá předchozímu schválení Politickým a bezpečnostním výborem; příslušné přípravné pracovní skupiny Rady jsou informovány nebo, alespoň pokud mají být financovány nové operace na podporu míru, konzultovány včas před předložením zásahů Politickému a bezpečnostnímu výboru v souladu se zvláštními rozhodovacími postupy podle písmene a), aby se zajistilo, že vedle vojenského a bezpečnostního rozměru budou zohledněny rovněž aspekty plánovaných opatření týkající se rozvoje a financování. Aniž je dotčeno financování operací na podporu míru, zvláštní pozornost je přitom věnována činnostem uznávaným jako oficiální rozvojová pomoc;
e)
Komise každoročně a na žádost Rady nebo Výboru ERF připraví pro informaci Rady a Výboru ERF zprávu o činnosti týkající se použití finančních prostředků, v níž rozliší závazky a platby v souvislosti s oficiální a jinou rozvojovou pomocí.
Na konci prvního víceletého akčního programu přezkoumají Unie a její členské státy výsledky a postupy Afrického mírového projektu a projednají možné varianty financování v budoucnosti. V této souvislosti a s cílem zajistit pro Africký mírový projekt pevnější základ povede Unie a její členské státy diskuse zabývající se otázkou finančních prostředků pro operace na podporu míru, včetně operací financovaných z ERF, a otázkou udržitelné podpory ze strany Unie pro operace na podporu míru vedené africkými státy v období po roce 2020. Kromě toho Komise nejpozději v roce 2018 provede hodnocení projektu.
Článek 16
Výbor pro investiční facilitu
1. Výbor pro investiční facilitu zřízený pod záštitou EIB článkem 9 vnitřní dohody se skládá ze zástupců vlád členských států a zástupce Komise. K účasti jsou přizváni pozorovatel z generálního sekretariátu Rady a pozorovatel z Evropské služby pro vnější činnost. Každý členský stát, stejně jako Komise, jmenuje jednoho zástupce a určí jednoho náhradníka. S cílem zajistit kontinuitu práce výboru volí členové Výboru pro investiční facilitu ze svých řad předsedu tohoto výboru na období dvou let. EIB zajišťuje sekretariát výboru a podpůrné služby. Oprávněni hlasovat jsou pouze členové Výboru pro investiční facilitu jmenovaní členskými státy nebo jejich náhradníci.
Rada přijme jednomyslně jednací řád Výboru pro investiční facilitu na základě návrhu vypracovaného EIB po konzultaci s Komisí.
Výbor pro investiční facilitu rozhoduje kvalifikovanou většinou. Hlasům je přidělena váha způsobem stanoveným v článku 8 vnitřní dohody.
Výbor pro investiční facilitu se schází nejméně čtyřikrát ročně. Další zasedání mohou být svolána na žádost EIB nebo členů výboru v souladu s jeho jednacím řádem. Výbor pro investiční facilitu může navíc zaujmout stanovisko písemným postupem v souladu se svým jednacím řádem.
2. Výbor pro investiční facilitu schvaluje:
a)
operační pokyny pro provádění investiční facility;
b)
investiční strategie a plány činnosti investiční facility včetně ukazatelů výkonnosti, a to na základě cílů dohody o partnerství AKT-EU a obecných zásad rozvojové politiky Unie;
c)
výroční zprávy investiční facility;
d)
veškeré dokumenty týkající se obecné politiky investiční facility, včetně hodnotících zpráv.
3. Výbor pro investiční facilitu zaujímá stanoviska:
a)
k návrhům na poskytnutí úrokového příspěvku podle čl. 2 odst. 7 a čl. 4 odst. 2 písm. b) přílohy II dohody o partnerství AKT-EU. V těchto případech zaujme Výbor pro investiční facilitu rovněž stanovisko k použití tohoto úrokového příspěvku;
b)
k návrhům na investice prostřednictvím investiční facility do jakéhokoli projektu, k němuž Komise zaujala záporné stanovisko;
c)
k jiným návrhům týkajícím se investiční facility na základě obecných zásad stanovených v operačních pokynech pro investiční facilitu;
d)
k návrhům týkajícím se vytvoření rámce EIB pro měření výsledků v míře, v jaké lze tento rámec použít na operace podle dohody o partnerství AKT-EU.
S cílem urychlit schvalovací postup pro malé operace může Výbor pro investiční facilitu zaujmout kladné stanovisko k návrhům EIB na celkový příděl (úrokové příspěvky, technická pomoc) nebo celkový souhlas (poskytování půjček, vlastní kapitál), které EIB následně, bez dalšího stanoviska Výboru pro investiční facilitu nebo Komise, přidělí jednotlivým projektům podle kritérií stanovených v rámci celkového přídělu/schválení, včetně maximální výše dílčího přídělu úrokového příspěvku pro jednotlivé projekty.
Kromě toho mohou řídící orgány EIB čas od času požádat Výbor pro investiční facilitu, aby zaujal stanovisko ke všem návrhům financování nebo k určitým kategoriím návrhů financování.
4. EIB odpovídá za to, že Výboru pro investiční facilitu jsou včas předloženy veškeré záležitosti, jež vyžadují jeho schválení nebo stanovisko podle odstavců 2 a 3. Každý návrh, který je Výboru pro investiční facilitu předložen za účelem vyjádření stanoviska, musí splňovat příslušná kritéria a zásady stanovené v operačních pokynech pro investiční facilitu.
5. EIB úzce spolupracuje s Komisí a případně koordinuje svou činnost s dalšími dárci. EIB zejména:
a)
připravuje nebo reviduje společně s Komisí operační pokyny pro provádění investiční facility uvedené v odst. 2 písm. a). EIB odpovídá za dodržování pokynů a zajišťuje, aby projekty, které podporuje, splňovaly mezinárodní sociální a environmentální normy a byly v souladu s cíli dohody o partnerství AKT-EU, s obecnými zásadami rozvojové politiky Unie a s příslušnými strategiemi spolupráce s danou zemí nebo regionem;
b)
žádá Komisi o stanovisko při přípravě investičních strategií, plánů činnosti a dokumentů týkajících se obecné politiky;
c)
informuje Komisi o projektech, které spravuje, v souladu s čl. 18 odst. 1. EIB žádá Komisi ve fázi posuzování projektů o stanovisko ke shodě projektů s příslušnou strategií spolupráce s určitou zemí či regionem nebo případně s obecnými cíli investiční facility;
d)
s výjimkou úrokových příspěvků spadajících pod celkový příděl podle odst. 3 písm. a) žádá ve fázi posuzování projektů Komisi o souhlas s jakýmkoli návrhem na úrokový příspěvek předloženým Výboru pro investiční facilitu, pokud jde o jeho soulad s čl. 2 odst. 7 a čl. 4 odst. 2 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU a s kritérii stanovenými v operačních pokynech pro investiční facilitu.
Pokud Komise do tří týdnů od předložení návrhu neoznámí záporné stanovisko k návrhu, má se za to, že k návrhu zaujala kladné stanovisko nebo že s návrhem souhlasí. Pokud jde o stanoviska k projektům finančního nebo veřejného sektoru a o souhlas s úrokovými příspěvky, může Komise požádat, aby jí byl konečný návrh projektu předložen k vyjádření stanoviska nebo ke schválení dva týdny předtím, než je zaslán Výboru pro investiční facilitu.
6. EIB nepřikročí k žádnému opatření podle odst. 3 písm. a), b) nebo c), pokud Výbor pro investiční facilitu nezaujme kladné stanovisko.
Pokud Výbor pro investiční facilitu zaujme kladné stanovisko, rozhodne EIB o návrhu v souladu s vlastními postupy. Zejména může rozhodnout, že návrh nebude uskutečněn. EIB pravidelně informuje Výbor pro investiční facilitu a Komisi o případech, kdy se rozhodla návrhy neuskutečnit.
O půjčkách z vlastních zdrojů a o investicích v rámci investiční facility, pro které není vyžadováno stanovisko Výboru pro investiční facilitu, rozhoduje EIB v souladu s vlastními postupy a v případě investiční facility v souladu s operačními pokyny pro investiční facilitu a investičními strategiemi schválenými Výborem pro investiční facilitu.
Bez ohledu na záporné stanovisko Výboru pro investiční facilitu k návrhu na poskytnutí úrokového příspěvku může EIB poskytnout danou půjčku bez přiznání úrokového příspěvku. EIB pravidelně informuje Výbor pro investiční facilitu a Komisi o každém případě, kdy se rozhodne takto postupovat.
EIB může za podmínek stanovených v operačních pokynech pro investiční facilitu a za podmínky, že základní účel půjčky nebo investice v rámci investiční facility zůstane nezměněn, rozhodnout o změně podmínek půjčky nebo investice v rámci investiční facility, k níž Výbor pro investiční facilitu zaujal kladné stanovisko podle odstavce 3, nebo každé půjčky, k níž Výbor pro investiční facilitu zaujal kladné stanovisko, pokud jde o úrokové příspěvky. EIB může zejména rozhodnout o zvýšení objemu půjčky nebo investice v rámci investiční facility až o 20 %.
Toto zvýšení může mít u projektů s úrokovými příspěvky podle čl. 2 odst. 7 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU za následek poměrný nárůst úrokového příspěvku. EIB pravidelně informuje Výbor pro investiční facilitu a Komisi o každém případě, kdy se rozhodne takto postupovat. U projektů spadajících pod čl. 2 odst. 7 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU, u kterých bylo požádáno o zvýšení úrokového příspěvku, je Výbor pro investiční facilitu požádán o stanovisko předtím, než EIB učiní další kroky.
7. EIB spravuje investice prostřednictvím investiční facility a veškeré prostředky držené na účet investiční facility v souladu s cíli dohody o partnerství AKT-EU. Může se zejména podílet na činnosti řídících a dozorčích orgánů právnických osob, v nichž investiční facilita investuje, a může v souladu s operačními pokyny pro investiční facilitu uzavírat vyrovnání, udílet absolutorium a měnit práva, která má na účet investiční facility.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Účast třetí země nebo regionu
Za účelem zajištění soudržnosti a účinnosti pomoci Unie může Komise rozhodnout, že rozvojové země, které nepatří mezi státy AKT, a subjekty pro regionální integraci s účastí států AKT, které podporují regionální spolupráci a integraci a jsou způsobilé pro pomoc Unie podle jiných finančních nástrojů Unie pro vnější činnost, a pokud je příslušný projekt nebo program regionální nebo přeshraniční povahy v souladu s článkem 6 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU, jsou způsobilé k financování podle čl. 1 odst. 2 písm. a) bodu i) vnitřní dohody. Zámořské země a území způsobilé pro pomoc Unie podle rozhodnutí 2013/755/EU a nejvzdálenější regiony Unie se mohou také účastnit projektů nebo programů regionální spolupráce, přičemž finančními prostředky umožňující účast těchto území nebo nejvzdálenějších regionů se doplňují finanční prostředky podle čl. 1 odst. 2 písm. a) bodu i) vnitřní dohody. Měl by být zohledněn cíl posílené spolupráce mezi členskými státy, nejvzdálenějšími regiony Unie, zámořskými zeměmi a územími a státy AKT a popřípadě by měly být zřízeny koordinační mechanismy. Ustanovení týkající se tohoto financování a typů financování uvedených v nařízení Rady (EU) 2015/323 (15) je možné zahrnout do strategických dokumentů a víceletých orientačních programů a do akčních programů a opatření uvedených v článku 9 tohoto nařízení.
Článek 18
Sledování a hodnocení pomoci z ERF a podávání zpráv o ní
1. Komise a EIB pravidelně monitorují své akce a financovaná opatření a přezkoumávají pokrok v dosahování očekávaných výsledků. Komise vyhodnotí také dopad a účinnost svých odvětvových politik a akcí a účinnost programování, případně prostřednictvím nezávislých externích hodnocení. Návrhy Rady na nezávislá externí hodnocení se náležitě zohlední. Hodnocení by měla vycházet ze zásad osvědčených postupů stanovených Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, aby se Komise přesvědčila, zda jsou plněny konkrétní cíle s přihlédnutím k rovnosti pohlaví, a aby v zájmu zlepšení budoucích operací zformulovala doporučení a poskytla podklady s cílem usnadnit učení. Tato hodnocení se provádí na základě předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro konkrétní zemi a jsou měřitelné.
EIB prostřednictvím postupů stanovených v operačních pokynech pro investiční facilitu pravidelně informuje Komisi a členské státy o provádění projektů financovaných ze zdrojů 11. ERF, které spravuje.
2. Komise své hodnotící zprávy společně s reakcí svých útvarů na hlavní doporučení zasílá pro informaci členským státům prostřednictvím Výboru ERF a EIB. Veškerá hodnocení, včetně doporučení a následných opatření, je možno na žádost členského státu projednat ve Výboru ERF. V takových případech Komise podá o rok později Výboru ERF zprávu o provádění dohodnutých následných opatření. Výsledky se použijí jako zpětná vazba pro sestavování programů a přidělování zdrojů.
3. Do fáze hodnocení pomoci Unie poskytované na základě tohoto nařízení zapojí Komise ve vhodné míře příslušné zúčastněné subjekty a může případně usilovat o provádění společných hodnocení s členskými státy, ostatními dárci a partnery v rámci rozvojové spolupráce.
4. Komise přezkoumává pokrok dosažený při provádění 11. ERF, včetně víceletých orientačních programů, a počínaje rokem 2016 každoročně předkládá Radě zprávu o provádění. Zpráva obsahuje analýzu hlavních výstupů a výsledků, a pokud možno i podíl finanční pomoci Unie na dopadech. Za tímto účelem se vytvoří rámec pro výsledky. Zpráva Komise se zasílá rovněž Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
5. Výroční zpráva obsahuje rovněž informace za předchozí rok týkající se financovaných opatření, výsledků monitorování a hodnocení, zapojení příslušných partnerů v rámci rozvojové spolupráce a provádění závazků a prostředků na platby v členění podle jednotlivých zemí, regionů a oblastí spolupráce. Obsahuje rovněž kvalitativní analýzu původně předpokládaných a dosažených výsledků, založenou mimo jiné na údajích z monitorovacích systémů, a kroky navazující na získané poznatky.
6. Zpráva v maximální míře využívá konkrétní a měřitelné ukazatele týkající se úlohy pomoci při naplňování cílů dohody o partnerství AKT-EU. Zpráva odráží hlavní ponaučení a naplňování doporučení z hodnocení z předešlých let. Ve vhodných případech zpráva rovněž pokud možno posoudí dodržování zásad účinnosti pomoci, včetně zásad týkajících se inovativních finančních nástrojů.
7. Unie a její členské státy nejpozději do konce roku 2018 provedou přezkum výkonnosti, v jehož rámci prostřednictvím ukazatelů výstupů, výsledků a dopadu měřících účinnost využití zdrojů a účinnost ERF posoudí stupeň realizace závazků a plateb a výsledky a dopad poskytované pomoci. Uvedený přezkum se zaměří rovněž na přispění financovaných opatření k dosahování cílů dohody o partnerství AKT-EU a k plnění priorit Unie, jak jsou stanoveny v Agendě pro změnu. Přezkum se uskutečňuje na základě návrhu Komise.
8. EIB poskytuje Výboru pro finanční facilitu informace o pokroku dosaženém při naplňování cílů investiční facility. Podle článku 6b přílohy II dohody o partnerství AKT-EU se v polovině období a na konci doby trvání 11. ERF provede společný přezkum celkové výkonnosti investiční facility. Přezkum v polovině období provede nezávislý externí odborník ve spolupráci s EIB a tento přezkum je zpřístupněn Výboru pro investiční facilitu.
Článek 19
Výdaje na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Odhad celkových ročních výdajů na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti se provede na základě přijatých orientačních programových dokumentů. Finanční prostředky přidělené v rámci ERF jsou předmětem každoročního systému sledování založeného na metodice OECD („ukazatele z Ria“), aniž by bylo vyloučeno použití přesnějších metodik, jsou-li dostupné; tento systém je začleněn do stávající metodiky řízení výkonnosti programů EU, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti na úrovni akčních programů, individuálních a zvláštních opatření uvedených v článku 9 a zaznamenaných do hodnocení a výročních zpráv.
Článek 20
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. března 2015.
NARIADENIE RADY (EÚ) 2015/322
z 2. marca 2015
o vykonávaní 11. Európskeho rozvojového fondu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na Dohodu o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, v znení posledných zmien (1) (ďalej len „Dohoda o partnerstve AKT - EÚ“),
so zreteľom na Vnútornú dohodu medzi zástupcami vlád členských štátov Európskej únie zasadajúcimi v Rade o financovaní pomoci Európskej únie na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 - 2020 v súlade s Dohodou o partnerstve AKT - EÚ a o poskytnutí finančnej pomoci zámorským krajinám a územiam, na ktoré sa vzťahuje štvrtá časť Zmluvy o fungovaní Európskej únie (2) (ďalej len „vnútorná dohoda“), a najmä na jej článok 10 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskej investičnej banky,
keďže:
(1)
Rozhodnutím Rady ministrov AKT - EÚ č. 1/2013 (3) sa ustanovil viacročný finančný rámec spolupráce s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami na obdobie rokov 2014 - 2020 vložením novej prílohy Ic do Dohody o partnerstve AKT - EÚ.
(2)
Vo vnútornej dohode sú vymedzené rôzne finančné balíky 11. Európskeho rozvojového fondu (ERF), kľúč na určenie príspevkov a príspevky do 11. ERF, zriaďuje sa výbor pre ERF a výbor pre investičný nástroj (ďalej len „výbor pre IN“) a stanovujú sa váhy hlasov a pravidlo kvalifikovanej väčšiny pre uvedené výbory.
(3)
Vo vnútornej dohode sa okrem toho stanovuje celková suma pomoci Únie skupine afrických, karibských a tichomorských štátov (ďalej len „štáty AKT“) (okrem Juhoafrickej republiky) a zámorským krajinám a územiam (ďalej len „ZKÚ“) na sedemročné obdobie rokov 2014 - 2020 vo výške 30 506 miliónov EUR, ktorou prispeli členské štáty. Z tejto sumy sa 29 089 miliónov EUR prideľuje štátom AKT, ako je uvedené vo viacročnom finančnom rámci na roky 2014 - 2020 uvedenom v prílohe Ic k Dohode o partnerstve AKT - EÚ, 364,5 milióna EUR sa prideľuje ZKÚ a 1 052,5 milióna EUR sa prideľuje Komisii na výdavky na podporu spojené s prípravou programov a vykonávaním ERF zo strany Komisie, z čoho sa pridelí Komisii aspoň 76,3 milióna EUR na opatrenia na zlepšenie účinkov programov v rámci ERF, ako sa uvádza v článku 6 ods. 3 vnútornej dohody.
(4)
Pridelenie prostriedkov z 11. ERF pre ZKÚ sa riadi rozhodnutím Rady 2013/755/EÚ (4) a jeho vykonávacími pravidlami a všetkými ich následnými aktualizáciami.
(5)
Opatrenia obsiahnuté v nariadení Rady (ES) č. 1257/96 (5) a súčasne oprávnené na financovanie podľa uvedeného nariadenia by sa mali financovať v rámci 11. ERF iba vo výnimočných prípadoch, ak sa takáto pomoc vyžaduje na zabezpečenie pokračovania spolupráce pri prechode z krízových na stabilné podmienky v oblasti rozvoja a nemožno ju financovať zo všeobecného rozpočtu Únie.
(6)
Rada 11. apríla 2006 prijala zásadu, podľa ktorej sa má mierový nástroj pre Afriku financovať z ERF a schválila budúcu štruktúru a spôsoby fungovania tohto nástroja.
(7)
Krajiny AKT budú takisto oprávnené na získanie pomoci Únie vyplývajúcej z tematických programov stanovených nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 (6), nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 234/2014 (7), nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 230/2014 (8) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 235/2014 (9). Tieto programy by mali priniesť pridanú hodnotu k programom financovaným v rámci 11. ERF, dopĺňať ich a byť nimi v súlade.
(8)
Ako bolo uvedené v odôvodnení 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (10), s cieľom podporiť medzinárodný rozmer vysokoškolského vzdelávania sa môžu vyčleniť prostriedky z Európskeho rozvojového fondu v súlade s príslušnými postupmi na opatrenia zamerané na vzdelávaciu mobilitu do alebo z iných krajín, než sú krajiny EÚ, a na spoluprácu a dialóg v rámci politiky s úradmi, inštitúciami a organizáciami uvedených krajín. Na využívanie týchto prostriedkov sa uplatňujú ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1288/2013.
(9)
Naďalej by sa mala podporovať regionálna spolupráca medzi štátmi AKT, ZKÚ a najvzdialenejšími regiónmi Únie. V súlade s článkom 10 ods. 1 vnútornej dohody by mali byť vo vykonávacom nariadení uvedené vhodné opatrenia, ktoré umožňujú kombinovať úvery z 11. ERF a Európskeho fondu regionálneho rozvoja na financovanie projektov spolupráce medzi najvzdialenejšími regiónmi Únie a štátmi AKT, ako aj zámorskými krajinami a územiami v Karibiku, západnej Afrike a Indickom oceáne, najmä zjednodušené mechanizmy na spoločné riadenie týchto projektov.
(10)
Na účely vykonávania 11. ERF by sa mal ustanoviť postup prípravy programov, preskúmania a schvaľovania pomoci a mali by sa stanoviť podrobné pravidlá dohľadu nad jej použitím.
(11)
Európsky konsenzus o rozvoji z 22. decembra 2005 a závery Rady zo 14. mája 2012 o „Zvyšovaní vplyvu rozvojovej politiky EÚ: program zmien“ by mali poskytnúť všeobecný politický rámec na usmernenie prípravy programov a vykonávania 11. ERF vrátane medzinárodne schválených zásad o účinnosti pomoci, ako sú napríklad zásady uvedené v Parížskej deklarácii o účinnosti pomoci (2005), Kódex správania EÚ v oblasti rozdelenia práce v rozvojovej politike (2007), usmernenia EÚ pre akčný program z Akkry (2008), spoločná pozícia EÚ týkajúca sa okrem iného záruky transparentnosti poskytovanej Európskou úniou a ďalších aspektov transparentnosti a zodpovednosti, spoločná pozícia na štvrté fórum na vysokej úrovni v Pusane o účinnosti pomoci, ktorého výsledkom bol okrem iného dokument obsahujúci závery z Pusanu (2011), akčný plán pre rodovú rovnosť vo vonkajších činnostiach (2010) a Dohovor OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím, ktorého zmluvnou stranou je aj Únia.
(12)
Rada 14. mája 2012 prijala závery o „Budúcom prístupe k rozpočtovej podpore EÚ pre tretie krajiny“. Rada v uvedených záveroch vyjadrila odhodlanie poskytovať rozpočtovú podporu účinne s cieľom podporovať znižovanie chudoby a využívanie systémov krajiny, dosiahnuť, aby sa pomoc stala predvídateľnejšou, a posilniť zodpovednosť partnerských krajín za rozvojové politiky a reformy v súlade s Európskym konsenzom o rozvoji, programom zmien, ako aj programom pre účinnosť medzinárodnej pomoci.
(13)
Únia by mala pri reakciách na krízy a pohromy, ako aj na konflikty, nestabilitu a prechod, podporovať komplexný prístup. Taký prístup by sa mal vychádzať najmä zo záverov Rady o bezpečnosti a rozvoji, o reakcii Únie na nestabilné situácie a o predchádzaní konfliktom, ako aj z iných relevantných následných záverov. Únia by mala uplatniť prístup a využiť zásady novej dohody o angažovanosti v nestabilných štátoch. Malo by sa tým prispieť aj k zabezpečeniu primeranej rovnováhy medzi prístupom zohľadňujúcim bezpečnosť, diplomaciu, rozvoj a humanitárnu pomoc a k prepojeniu krátkodobej reakcie s dlhodobou inštitucionálnou podporou.
(14)
Rada vo svojich záveroch z 12. decembra 2013 k správe Komisie o podpore EÚ pre demokratickú správu vecí verejných so zreteľom na iniciatívu pre správu vecí verejných poznamenala, že bez ohľadu na potreby partnerskej krajiny a záväzok Únie poskytovať predvídateľné financovanie, môžu pri tvorbe programov prvky prístupu založeného na stimuloch podnietiť pokrok a výsledky demokratickej správy vecí verejných a mali by dynamickým spôsobom reagovať na úroveň záväzkov a pokrok, pokiaľ ide o ľudské práva, demokraciu, právny štát a správu vecí verejných. Rada konštatovala aj to, že hoci finančné stimuly nie sú na začatie demokratických reforiem dostatočné, prístup založený na stimuloch funguje najlepšie, keď je dostupný kritický objem financovania s cieľom vyvolať významný vplyv a výsledky a keď je prideľovanie prostriedkov súčasťou širšej stratégie zapojenia Únie. Pri prístupe založenom na stimuloch by sa mali zohľadňovať aj predchádzajúce skúsenosti a poznatky získané z mechanizmov založených na výkonoch, ako je napríklad iniciatíva v oblasti správy vecí verejných v rámci 10. ERF.
(15)
Výbor pre ERF zriadený v rámci vnútornej dohody o 10. ERF (11) zorganizoval v roku 2013 niekoľkokrát počiatočnú výmenu názorov o metóde určenia viacročného orientačného pridelenia finančných prostriedkov z 11. ERF. Uvedené rokovania sa stali základom pre konečné schválenie orientačného prideľovania prostriedkov medzi jednotlivými členskými štátmi.
(16)
Únia by sa mala snažiť o najefektívnejšie využívanie dostupných zdrojov tak, aby optimalizovala účinok svojej vonkajšej činnosti. To by sa malo dosiahnuť pomocou súdržnosti a komplementárnosti nástrojov Únie pre vonkajšiu činnosť a v prípade potreby aj využitím finančných nástrojov, ktoré majú pákový efekt. Únia by sa pri formulovaní svojej politiky rozvojovej spolupráce a príprave svojich programov strategického plánovania a pri vykonávaní opatrení mala takisto snažiť zabezpečiť súdržnosť s ostatnými oblasťami svojej vonkajšej činnosti.
(17)
Boj proti zmene klímy a ochrana životného prostredia patria k najväčším výzvam, ktorým Únia čelí a pri ktorých je naliehavo potrebný medzinárodný zásah. V súlade so zámerom stanoveným v oznámení Komisie z 29. júna 2011 s názvom Rozpočet stratégie Európa 2020, v ktorom sa zdôrazňuje záväzok Únie podporovať vo svojich vnútorných a vonkajších politikách inteligentný, inkluzívny a udržateľný rast spájaním hospodárskeho piliera, sociálneho piliera a environmentálneho piliera, by toto nariadenie malo v maximálne možnej miere prispieť k dosiahnutiu cieľa vyčleniť minimálne 20 % celkových finančných prostriedkov Únie na ciele opatrení v oblasti klímy, pri súčasnom dodržiavaní zásady partnerstva s krajinami AKT zakotvenej v Dohode o partnerstve AKT - EÚ. Opatrenia v oblasti budovania nízkouhlíkovej spoločnosti odolnej voči klíme by sa v rámci možností mali vzájomne dopĺňať s cieľom posilniť ich vplyv.
(18)
Únia a členské štáty by mali zlepšiť konzistentnosť a komplementárnosť svojich príslušných politík v oblasti rozvojovej spolupráce, a to najmä reagovaním na priority partnerských krajín a regiónov na úrovni jednotlivých krajín a regiónov. Na zabezpečenie vzájomného dopĺňania a posilňovania politiky rozvojovej spolupráce Únie a politík členských štátov je vhodné vytvárať spoločný viacročný program a pripravovať jeho postupné kroky na miestnej úrovni, konkrétne spoločnú analýzu, spoločnú reakciu, deľbu práce, orientačné rozdelenie financií a v prípade potreby spoločný rámec výsledkov.
(19)
Na samite EÚ - Afrika v decembri 2007 bolo prijaté strategické partnerstvo EÚ a Afriky, ktoré bolo potvrdené na samite EÚ - Afrika v novembri 2010. Rada okrem toho prijala 19. novembra 2012 závery o spoločnej stratégii pre partnerstvo Karibskej oblasti a EÚ, ktorými sa nahrádzajú závery Rady z 11. apríla 2006 o partnerstve EÚ a Karibskej oblasti. Pokiaľ ide o Tichomorie, Rada prijala 14. mája 2012 závery o obnovenom rozvojovom partnerstve, ktorými sa aktualizuje a dopĺňa stratégia prijatá v roku 2006 (závery Rady zo 17. júla 2006).
(20)
Finančné záujmy Únie by sa mali chrániť pomocou primeraných opatrení počas celého výdavkového cyklu vrátane predchádzania, odhaľovania a vyšetrovania nezrovnalostí, vymáhania stratených, chybne vyplatených alebo nesprávne využitých prostriedkov a v prípade potreby uloženia sankcií. Uvedené opatrenia by sa mali vykonávať v súlade s platnými dohodami uzatvorenými s medzinárodnými organizáciami a tretími krajinami.
(21)
Organizácia a fungovanie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť sú stanovené v rozhodnutí Rady 2010/427/EÚ (12),
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
HLAVA I
CIELE A VŠEOBECNÉ ZÁSADY
Článok 1
Ciele a kritériá oprávnenosti
1. Geografická spolupráca s krajinami a regiónmi AKT v kontexte 11. ERF vychádza z cieľov, základných zásad a hodnôt zohľadnených vo všeobecných ustanoveniach Dohody o partnerstve AKT - EÚ.
2. Najmä a v rámci zásad a cieľov vonkajšej činnosti Únie, Európskeho konsenzu o rozvoji a programu zmien a ich následných úprav a dodatkov:
a)
základným cieľom spolupráce podľa tohto nariadenia je zníženie, a z dlhodobého hľadiska odstránenie, chudoby;
b)
spolupráca podľa tohto nariadenia prispeje aj k:
i)
posilneniu udržateľného a inkluzívneho hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho rozvoja;
ii)
upevneniu a podpore demokracie, právneho štátu, dobrej správy vecí verejných, ľudských práv a príslušných zásad medzinárodného práva a
iii)
začleneniu prístupu vychádzajúceho z práv, zahŕňajúceho všetky ľudské práva.
Dosiahnutie cieľov uvedených v prvom pododseku sa meria pomocou príslušných ukazovateľov vrátane ukazovateľov ľudského rozvoja, najmä miléniového rozvojového cieľa (ďalej len „MRC“) 1 v prípade písmena a) uvedeného pododseku a MRC 1 - 8 v prípade písmena b) uvedeného pododseku a po roku 2015 ďalších ukazovateľov schválených na medzinárodnej úrovni Úniou a jej členskými štátmi.
3. Príprava programov sa navrhuje tak, aby v čo najväčšej miere spĺňala kritériá oficiálnej rozvojovej pomoci (official development assistance, ďalej len „ODA“), ktoré stanovil výbor pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD/DAC), a zároveň, aby sa zohľadnil cieľ Únie, ktorým je zabezpečiť, aby sa v priebehu rokov 2014 - 2020 aspoň 90 % jej celkovej vonkajšej pomoci rátalo ako ODA.
4. Opatrenia, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 1257/96 a ktoré sú oprávnené na financovanie podľa tohto nariadenia, sa v zásade nefinancujú podľa tohto nariadenia, bez toho, aby tým bola dotknutá potreba zabezpečiť kontinuitu spolupráce pri prechode od krízových k stabilným podmienkam rozvoja. V týchto prípadoch sa venuje osobitná pozornosť zabezpečeniu toho, aby bola humanitárna pomoc, obnova a rozvojová pomoc účinne prepojené a aby prispievali k znižovaniu rizika pohrôm a zvyšovaniu odolnosti.
Článok 2
Všeobecné zásady
1. Pri vykonávaní tohto nariadenia sa zabezpečí konzistentnosť s inými oblasťami vonkajšej činnosti Únie a s inými príslušnými politikami Únie a súdržnosť politík v záujme rozvoja v súlade s článkom 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Opatrenia financované na základe tohto nariadenia vrátane opatrení riadených Európskou investičnou bankou (ďalej len „EIB“) preto vychádzajú z politík spolupráce stanovených v dokumentoch, ako sú dohody, vyhlásenia a akčné plány medzi Úniou, tretími krajinami a príslušnými regiónmi, ako aj z rozhodnutí, osobitných záujmov, politických priorít a stratégií Únie.
2. Únia a členské štáty vytvárajú spoločné viacročné programy založené na stratégiách na zmierňovanie chudoby partnerských krajín alebo podobných rozvojových stratégiách. Môžu uskutočňovať spoločné akcie vrátane spoločnej analýzy týchto stratégií a spoločnej reakcie na ne, identifikovaním prioritných sektorov zásahu a rozdelením práce v rámci krajiny, organizovaním spoločných darcovských misií a využívaním mechanizmov spolufinancovania a postupov delegovanej spolupráce.
3. Únia podporuje viacstranný prístup k celosvetovým problémom a v tomto ohľade spolupracuje s členskými štátmi a partnerskými krajinami. V prípade potreby posilňuje spoluprácu s medzinárodnými organizáciami a orgánmi, ako aj s inými dvojstrannými darcami.
4. Vzťahy medzi Úniou a jej členskými štátmi a partnerskými krajinami sú založené na spoločných hodnotách ľudských práv, demokracie a právneho štátu, ako aj na zásadách miestnej iniciatívy a vzájomnej zodpovednosti, a tieto hodnoty budú podporovať. Podpora partnerom sa prispôsobí ich situácii z hľadiska rozvoja a záväzkom, ako aj pokroku vzhľadom na ľudské práva, demokraciu, právny štát a dobrú správu vecí verejných.
Okrem toho vzťahy s partnerskými krajinami zohľadňujú ich záväzok a výsledky pri vykonávaní medzinárodných dohôd a zmluvných vzťahov s Úniou, a to aj v oblasti migrácie, ako sa uvádza v Dohode o partnerstve AKT - EÚ.
5. Únia podporuje účinnú spoluprácu s partnerskými krajinami a regiónmi v súlade s osvedčenými medzinárodnými postupmi. Všade, kde je to možné, zosúlaďuje svoju podporu s vnútroštátnymi alebo regionálnymi rozvojovými stratégiami, reformnými politikami a postupmi partnerov a podporuje spoluzodpovednosť za demokraciu, ako aj domácu a vzájomnú zodpovednosť. S týmto cieľom presadzuje:
a)
transparentný rozvojový proces, ktorý vedie a iniciuje partnerská krajina alebo región, vrátane podporovania miestnych odborných znalostí;
b)
prístup vychádzajúci z práv, zahŕňajúci všetky ľudské práva, či už občianske a politické alebo hospodárske, sociálne a kultúrne, aby sa zásady ľudských práv zahrnuli do vykonávania tohto nariadenia, aby sa partnerským krajinám pomohlo pri plnení ich medzinárodných záväzkov týkajúcich sa ľudských práv a aby sa držitelia práv, a to najmä chudobné a zraniteľné skupiny, podporili pri uplatňovaní svojich práv;
c)
posilnenie postavenia obyvateľstva partnerských krajín, inkluzívne a participatívne prístupy k rozvoju a široké zapojenie všetkých častí spoločnosti do procesu rozvoja a do vnútroštátneho a regionálneho dialógu vrátane politického dialógu; osobitná pozornosť sa venuje príslušným úlohám parlamentov, miestnych orgánov a občianskej spoločnosti týkajúcim sa okrem iného účasti, dohľadu a zodpovednosti;
d)
metódy a nástroje účinnej a inovačnej spolupráce v súlade s najlepšími postupmi OECD/DAC vrátane využívania inovačných nástrojov, napríklad spájania grantov a úverov, ako aj iných mechanizmov na rozdelenie rizika vo vybratých sektoroch a krajinách, zapojenie súkromného sektora, s náležitým zohľadnením otázok udržateľnosti dlhu a počtu týchto mechanizmov, a požiadavku na systematické posudzovanie vplyvu v súlade s cieľmi tohto nariadenia, a to najmä znižovaním chudoby, ako aj osobitné mechanizmy rozpočtovej podpory, ako sú napríklad zmluvy o podpore konsolidácie štátu. Všetky programy, zásahy a metódy a nástroje spolupráce sú prispôsobené osobitným okolnostiam každej partnerskej krajiny alebo regiónu, so zameraním na programové prístupy, na predvídateľné financovanie pomoci, uvoľňovanie súkromných zdrojov vrátane zdrojov miestneho súkromného sektora, univerzálny a nediskriminačný prístup k základným službám a rozvoj a využívanie systémov jednotlivých krajín;
e)
mobilizáciu domácich príjmov a posilnenie fiškálnych politík partnerských krajín so zámerom znižovania chudoby a závislosti od pomoci;
f)
zlepšenie vplyvu politík a prípravy programov prostredníctvom koordinácie, konzistentnosti a zosúladenia darcov, aby sa vytvorili synergie a zabránilo sa prekrývaniu a duplicite, zlepšila sa komplementárnosť a podporili sa darcovské iniciatívy a prostredníctvom koordinácie v partnerských krajinách a regiónoch využitím schválených usmernení a zásad osvedčených postupov koordinácie a účinnosti pomoci;
g)
prístupy k rozvoju vychádzajúce z výsledkov vrátane transparentných rámcov pre výsledky na úrovni jednotlivých krajín, v prípade potreby založených na medzinárodne schválených cieľoch a porovnateľných a agregovateľných ukazovateľoch, ako sú napríklad miléniové rozvojové ciele, aby sa zhodnotili a oznámili výsledky vrátane výstupov, výsledkov a vplyvu rozvojovej pomoci.
6. Únia v prípade potreby podporuje vykonávanie dvojstrannej, regionálnej a viacstrannej spolupráce a dialógu, rozvojový aspekt dohôd o partnerstve a trojstrannú spoluprácu. Únia podporuje spoluprácu medzi južnými oblasťami.
7. Únia v rámci svojich činností rozvojovej spolupráce v prípade potreby využíva a sprostredkúva skúsenosti a poznatky, ktoré členské štáty získali počas reformy a transformácie.
8. Únia sa snaží o pravidelnú výmenu informácií s účastníkmi partnerstva v súlade s článkom 4 Dohody o partnerstve AKT - EÚ.
HLAVA II
PRÍPRAVA PROGRAMOV A PRIDEĽOVANIE PROSTRIEDKOV
Článok 3
Všeobecný rámec prideľovania prostriedkov
1. Komisia v rámci finančných limitov stanovených v článku 2 vnútornej dohody určí viacročné orientačné pridelenie finančných prostriedkov pre každú krajinu a región AKT a pre spoluprácu v rámci krajín AKT na základe kritérií stanovených v článkoch 3, 9 a 12c prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ.
2. Pri určovaní orientačného prideľovania finančných prostriedkov jednotlivým štátom sa presadzuje diferencovaný prístup s cieľom zaistiť, aby sa týmto krajinám poskytla osobitná, prispôsobená forma spolupráce vychádzajúca z:
a)
ich potrieb;
b)
ich kapacít na vytváranie a získavanie prístupu k finančným zdrojom a kapacít čerpania zdrojov;
c)
ich záväzkov a výkonnosti a
d)
potenciálneho vplyvu pomoci Únie.
Prioritu pri prideľovaní zdrojov majú krajiny, ktoré pomoc najviac potrebujú, a to najmä najmenej rozvinuté krajiny a krajiny s nízkymi príjmami, ako aj krajiny v krízových alebo pokrízových situáciách a nestabilné a zraniteľné krajiny.
Únia prispôsobí svoju pomoc prostredníctvom dynamických opatrení, ktoré sú orientované na výsledky a individuálne pre jednotlivé krajiny a ktoré, ako sa uvádza v článku 7 ods. 2, zohľadňujú situáciu, záväzky a pokrok v danej krajine vzhľadom na otázky, ako je dobrá správa vecí verejných, ľudské práva, demokracia, právny štát a jej schopnosť vykonávať reformy a spĺňať požiadavky a potreby jej občanov.
3. Výbor pre ERF zorganizuje výmenu názorov o metóde určenia viacročného orientačného pridelenia finančných prostriedkov, ako sa uvádza v odseku 1.
Článok 4
Všeobecný rámec prípravy programov
1. Príprava programov pomoci pre krajiny a regióny AKT v rámci Dohody o partnerstve AKT - EÚ sa vykonáva v súlade so všeobecnými zásadami uvedenými v článkoch 1 - 14 prílohy IV k uvedenej dohode a v článkoch 1 a 2 tohto nariadenia.
2. S výnimkou prípadov stanovených v odseku 3 sa príprava programov bude vykonávať spoločne s dotknutou partnerskou krajinou alebo regiónom a tak, aby bola čoraz viac prepojená so stratégiami na znižovanie chudoby alebo rovnocennými stratégiami partnerskej krajiny alebo regiónu.
Únia a členské štáty sa v začiatočnej fáze procesu prípravy programov a počas celého tohto procesu navzájom radia, aby sa podporila súdržnosť, komplementárnosť a konzistentnosť ich činností spolupráce. Tieto konzultácie môžu viesť k spoločnej príprave programov s členskými štátmi zastúpenými na miestnej úrovni. Spoločná príprava programov by mala vychádzať z komparatívnych výhod darcov Únie. Ostatné členské štáty sa vyzývajú, aby prispeli na účely posilnenia spoločnej vonkajšej činnosti Únie.
Operáciami financovania zo strany EIB sa podporujú všeobecné zásady Únie, najmä tie, ktoré sú vymedzené v článku 21 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) a ciele Dohody o partnerstve AKT - EÚ, ako je znižovanie chudoby prostredníctvom inkluzívneho a udržateľného rastu a hospodárskeho, environmentálneho a sociálneho rozvoja. EIB a Komisia by sa mali podľa potreby snažiť o maximalizáciu synergií v procese programovania 11. ERF. S EIB sa konzultuje v začiatočnej fáze o otázkach týkajúcich sa jej odbornosti a činností s cieľom zvýšiť súdržnosť vonkajšej činnosti Únie.
Konzultuje sa tiež s inými darcami a subjektmi v oblasti rozvoja vrátane zástupcov občianskej spoločnosti a regionálnych a miestnych orgánov.
3. Komisia môže za okolností uvedených v článku 3 ods. 3 a článku 4 ods. 5 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ ustanoviť osobitné ustanovenia na prípravu programov a vykonávanie rozvojovej pomoci a sama riadiť zdroje pridelené danému štátu v súlade s príslušnými politikami Únie.
4. Únia v zásade sústredí svoju dvojstrannú pomoc najviac na tri sektory, ktoré sa dohodnú s partnerskými krajinami.
Článok 5
Programové dokumenty
1. Strategické dokumenty sú dokumenty vypracované Úniou a príslušnou partnerskou krajinou alebo regiónom s cieľom poskytnúť ucelený rámec pre rozvojovú spoluprácu v súlade s celkovým účelom a rozsahom pôsobnosti, cieľmi a všeobecnými zásadami Dohody o partnerstve AKT - EÚ a v súlade so zásadami ustanovenými v článkoch 2, 8 a 12a prílohy IV k tejto dohode.
Pri príprave a vykonávaní strategických dokumentov sa dodržiavajú zásady účinnosti pomoci: zodpovednosť na vnútroštátnej úrovni, partnerstvo, koordinácia, harmonizácia, súlad so systémami prijímajúcej krajiny alebo regiónu, transparentnosť, vzájomná zodpovednosť a orientácia na výsledky, ako sa uvádza v článku 2 tohto nariadenia. Programové obdobie sa musí v zásade časovo zladiť so strategickými cyklami partnerskej krajiny.
2. So súhlasom príslušnej partnerskej krajiny alebo regiónu sa strategické dokumenty nevyžaduje v prípade:
a)
krajín alebo regiónov, ktoré majú rozvojovú stratégiu v podobe rozvojového plánu alebo podobný rozvojový dokument schválený Komisiou ako základ príslušného viacročného orientačného programu v čase prijatia tohto dokumentu;
b)
krajín alebo regiónov, pre ktoré bol schválený spoločný viacročný programový dokument medzi Úniou a členskými štátmi;
c)
krajín alebo regiónov, v prípade ktorých už existuje spoločný rámcový dokument, v ktorom je stanovený komplexný prístup Únie k vzťahom s danou partnerskou krajinou alebo regiónom vrátane rozvojovej politiky Únie;
d)
regiónov, ktoré majú stratégiu schválenú spoločne s Úniou;
e)
krajín, v prípade ktorých chce Únia zosúladiť svoju stratégiu s novým vnútroštátnym cyklom začínajúcim pred 1. januárom 2017; v takýchto prípadoch bude viacročný orientačný program na prechodné obdobie od roku 2014 do začiatku nového vnútroštátneho cyklu zahŕňať reakciu Únie pre túto krajinu.
3. Strategické dokumenty sa nevyžadujú v prípade krajín alebo regiónov prijímajúcich pôvodné príspevky z Únie v rámci tohto nariadenia, ktoré v období rokov 2014 - 2020 neprekročia sumu 50 miliónov EUR. V týchto prípadoch budú viacročné orientačné programy zahŕňať reakciu Únie týkajúcu sa uvedených krajín alebo regiónov.
Ak možnosti uvedené v odsekoch 2 a 3 nie sú pre partnerskú krajinu alebo región prijateľné, vypracuje sa strategický dokument.
4. S výnimkou prípadov uvedených v článku 4 ods. 3 viacročné orientačné programy vychádzajú z dialógu s partnerskou krajinou alebo regiónom a vypracujú sa na základe strategických dokumentov alebo podobných dokumentov uvedených v tomto článku a budú predmetom dohody s príslušnou krajinou alebo regiónom.
Na účely tohto nariadenia môže sa v súlade s postupom stanoveným v článku 14 so súhlasom partnerskej krajiny alebo regiónu za viacročný orientačný program považovať spoločný dokument pre viacročnú prípravu programov uvedený v odseku 2 písm. b) tohto článku, ktorý je v súlade so zásadami a podmienkami ustanovenými v tomto odseku vrátane orientačného pridelenia finančných prostriedkov.
5. Vo viacročných orientačných programoch sa stanovia prioritné sektory vybraté na financovanie z Únie, konkrétne ciele, očakávané výsledky, ukazovatele výkonu a orientačné pridelenie prostriedkov, a to celkové, ako aj pre jednotlivé prioritné oblasti. Vysvetlí sa v nich aj to, ako navrhované programy prispejú k celkovej stratégii krajiny uvedenej v tomto článku a ako prispejú k plneniu programu zmien.
V súlade so zásadami účinnosti pomoci sa stratégia pre skupinu štátov AKT vyhýba fragmentácii a zabezpečuje komplementárnosť a skutočnú pridanú hodnotu k národným a regionálnym programom.
6. Okrem programových dokumentov pre krajiny a regióny vypracuje Komisia v súlade so zásadami ustanovenými v článkoch 12 - 14 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ spoločne s AKT prostredníctvom sekretariátu AKT dokument o stratégii v rámci AKT a príslušný viacročný orientačný program.
7. Konkrétne ustanovenia uvedené v článku 4 ods. 3 môžu mať formu osobitných podporných programov pri zohľadnení osobitných aspektov uvedených v článku 6 ods. 1
Článok 6
Programovanie pre krajiny a regióny v krízovej alebo pokrízovej situácii alebo nestabilné krajiny
1. Pri vypracúvaní programových dokumentov pre krajiny a regióny, ktoré sa nachádzajú v krízovej, pokrízovej alebo nestabilnej situácii alebo sú často zasahované živelnými pohromami, sa náležite zohľadňuje zraniteľnosť, osobitné potreby a okolnosti dotknutých obyvateľov, krajín alebo regiónov.
Únia je aj naďalej v plnej miere odhodlaná vykonávať Novú dohodu o angažovanosti v nestabilných štátoch a dodržiavať jej zásady, a to aj tým, že sa sústredí na päť cieľov v oblasti upevňovania mieru a budovania štátu, zabezpečí zodpovednosť na miestnej úrovni a zosúladí sa s národnými plánmi pripravenými ako súčasť vykonávania tejto novej dohody.
Primeraná pozornosť sa bude venovať predchádzaniu a riešeniu konfliktov, budovaniu štátu a zabezpečovaniu mieru, zmiereniu po konflikte a opatreniam obnovy tým, že sa bude venovať osobitná pozornosť inkluzívnym a legitímnym politikám, bezpečnosti, spravodlivosti, ekonomickým základom a tým, že sa vybudujú kapacity pre zodpovedné vykonávanie a spravodlivé poskytovanie služieb. Osobitná pozornosť sa v uvedených procesoch bude venovať úlohe žien a perspektívam detí.
Ak sú partnerské krajiny alebo regióny priamo dotknuté alebo ovplyvnené krízou, stavom po kríze alebo nestabilitou, osobitný dôraz sa bude klásť na posilnenie koordinácie pomoci, obnovy a rozvoja medzi všetkými zodpovednými zúčastnenými stranami, a to aj v rámci politických iniciatív, aby sa podporil prechod z núdzovej situácie do fázy rozvoja. Príprava programov pre krajiny a regióny v nestabilnej situácii alebo také, ktoré sú pravidelne zasahované živelnými pohromami, zabezpečí pripravenosť na živelné pohromy a ich prevenciu a odstraňovanie následkov takýchto pohrôm a rieši zraniteľnosť pri otrasoch a zameriava sa na posilnenie odolnosti.
2. V prípade krajín alebo regiónov, ktoré sa nachádzajú v krízovej, pokrízovej alebo nestabilnej situácii, sa môže vykonať preskúmanie ad hoc stratégie spolupráce krajiny alebo regiónu. Na základe týchto preskúmaní sa môže navrhnúť osobitná a prispôsobená stratégia s cieľom zabezpečiť prechod na dlhodobú spoluprácu a rozvoj, čím sa podporí lepšia koordinácia a prechod medzi humanitárnymi a rozvojovými politickými nástrojmi.
Článok 7
Schválenie a úprava programových dokumentov
1. Komisia schváli programové dokumenty vrátane orientačných prídelov finančných prostriedkov v programových dokumentoch v súlade s postupom stanoveným v článku 14.
Komisia zasiela programové dokumenty súčasne Výboru pre ERF a na informačné účely aj Spoločnému parlamentnému zhromaždeniu, pričom plne dodržiava rozhodovacie postupy podľa hlavy IV tohto nariadenia.
Programové dokumenty následne schváli príslušný štát alebo región AKT ako sa stanovuje v prílohe IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ. Krajiny alebo regióny bez podpísaného programového dokumentu sú naďalej oprávnené na financovanie v rámci podmienok stanovených v článku 4 ods. 3 tohto nariadenia.
2. Strategické dokumenty a viacročné orientačné programy vrátane orientačných prídelov finančných prostriedkov v týchto programoch sa môžu prispôsobiť pri zohľadnení preskúmaní stanovených v článkoch 5, 11 a 14 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ.
V súlade s ustanoveniami článku 2 ods. 4 a článku 3 ods. 2 tohto nariadenia a vychádzajúc z predchádzajúceho ERF a iných skúseností získaných z rôznych iniciatív vrátane získaných konkrétnych poznatkov, sa orientačne pridelené sumy pre jednotlivé krajiny môžu doplniť okrem iných aj prostredníctvom mechanizmu založeného na výkonoch. Preto sa aj dajú k dispozícii zdroje - podľa možnosti až do rozsahu objemu stimulačnej čiastky na podporu správy vecí verejných v rámci 10. ERF - na to, aby sa tak stimulovali reformy orientované na výsledky v súlade s programom zmien a splnenie záväzkov stanovených v Dohode o partnerstve AKT - EÚ, pričom sa však uznáva, že nestabilným a zraniteľným štátom sa poskytne osobitné zaobchádzanie s cieľom zabezpečiť náležité zohľadnenie ich konkrétnych potrieb. Výbor pre ERF uskutoční v súlade s článkom 14 ods. 2 tohto nariadenia výmenu názorov na mechanizmus založený na výkonoch.
3. Postup stanovený v článku 14 sa vzťahuje aj na podstatné úpravy, ktorých výsledkom je významná úprava stratégie, jej programových dokumentov a/alebo programovateľného prideľovania zdrojov. Príslušný štát alebo región AKT v prípade potreby následne schváli príslušné dodatky k programovým dokumentom.
4. V riadne odôvodnených naliehavých prípadoch, ako sú krízy alebo bezprostredné ohrozenie demokracie, právneho štátu, ľudských práv alebo základných slobôd vrátane prípadov uvedených v článku 6 ods. 2, sa môže na úpravu programových dokumentov uvedených v článku 5 použiť postup podľa článku 14 ods. 4.
HLAVA III
VYKONÁVANIE
Článok 8
Všeobecný rámec pre vykonávanie
Poskytovanie pomoci krajinám a regiónom AKT, ktoré riadi Komisia a EIB podľa Dohody o partnerstve AKT - EÚ, sa vykonáva v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách uvedeným v článku 10 ods. 2 vnútornej dohody (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách ERF“).
Článok 9
Prijímanie akčných programov, individuálnych opatrení a osobitných opatrení
1. Komisia prijme ročné akčné programy na základe orientačných programových dokumentov uvedených v článku 5.
V prípade opakujúcich sa činností môže prijať aj viacročné akčné programy na obdobie do troch rokov.
V potrebných a riadne odôvodnených prípadoch sa opatrenie môže prijať ako individuálne opatrenie pred alebo po prijatí ročného alebo viacročného programu.
2. Akčné programy a individuálne opatrenia pripravuje Komisia s partnerskou krajinou alebo regiónom, pričom do prípravy zapojí členské štáty zastúpené na miestnej úrovni a koordinuje ju s inými darcami, ak je to vhodné, najmä v prípadoch spoločnej prípravy programov, a s EIB. Členské štáty, ktoré nie sú zastúpené na miestnej úrovni, budú o činnostiach v tejto oblasti informované.
V akčných programoch bude uvedený konkrétny opis každej predpokladanej operácie. V tomto opise sa uvádzajú sledované ciele, očakávané výsledky a hlavné činnosti.
V opise sa uvedú očakávané výsledky, pokiaľ ide o výstupy, čiastkové výsledky a účinky, spolu s kvantitatívnymi a kvalitatívnymi čiastkovými cieľmi, a vysvetlenia súvislostí medzi nimi a ich spojenia s hlavnými cieľmi stanovenými vo viacročnom indikatívnom programe. Výstupy a v zásade aj čiastkové výsledky budú obsahovať konkrétne, merateľné a realistické, ukazovatele so základnými hodnotami a časovo vymedzenými referenčnými hodnotami, pričom budú v maximálnej možnej miere zosúladené s výstupmi a referenčnými hodnotami partnerskej krajiny alebo regiónu. V prípade potreby sa vykoná analýza nákladov a prínosov.
V opise sa uvedú riziká, v prípade potreby aj s návrhmi na ich zmiernenie, analýza situácie v danom sektore a hlavné zainteresované strany, spôsoby vykonávania, rozpočet a orientačný harmonogram, a v prípade rozpočtovej podpory kritériá vyplácania vrátane možných variabilných splátok. Špecifikujú sa aj akékoľvek súvisiace podporné opatrenia, ako aj opatrenia na monitorovanie, audit a hodnotenie.
V prípade potreby sa v opise uvedie komplementárnosť so súčasnými alebo plánovanými činnosťami EIB v partnerskej krajine alebo regióne.
3. V prípadoch uvedených v článku 4 ods. 3 a v prípadoch nepredvídaných a náležite opodstatnených potrieb alebo výnimočných okolností môže Komisia prijať osobitné opatrenia vrátane opatrení na uľahčenie prechodu od núdzovej pomoci k dlhodobým rozvojovým činnostiam alebo opatrení na lepšiu prípravu ľudí na to, ako zvládať opakujúce sa krízy.
4. Akčné programy a individuálne opatrenia stanovené v odseku 1, pri ktorých finančná pomoc Únie presahuje 5 miliónov EUR, a osobitné opatrenia, pri ktorých finančná pomoc Únie presahuje 10 miliónov EUR, prijíma Komisia v súlade s postupom stanoveným v článku 14 tohto nariadenia. Tento postup sa nevyžaduje pri akčných programoch a opatreniach, ktorých hodnota je nižšia ako tieto prahové hodnoty, ani pri ich nepodstatných zmenách. Nepodstatné zmeny sú technické úpravy, ako je predĺženie obdobia vykonávania, prerozdelenie finančných prostriedkov v rámci plánovaného rozpočtu alebo zvýšenie, alebo zníženie rozpočtu o menej ako 20 % pôvodného rozpočtu, najviac však o 10 miliónov EUR, ak tieto zmeny podstatným spôsobom neovplyvnia ciele pôvodného akčného programu alebo opatrenia. Komisia v takých prípadoch prijme akčné programy, opatrenia a ich nepodstatné zmeny a do jedného mesiaca od ich prijatia o nich informuje výbor pre ERF.
Každý členský štát môže požiadať o stiahnutie projektu alebo programu z akčného programu predloženého Výboru pre ERF v súlade s postupom uvedeným v článku 14 tohto nariadenia. Ak takú žiadosť podporuje blokujúca menšina členských štátov, ako sa uvádza v článku 8 ods. 3 v spojení s článkom 8 ods. 2 vnútornej dohody, akčný program prijíma Komisia bez daného projektu alebo programu. S výnimkou prípadu, keď si Komisia v súlade s názormi členských štátov vo Výbore pre ERF neželá pokračovať v stiahnutom projekte alebo programe, tento projekt alebo program sa v neskoršej fáze opätovne predloží Výboru pre ERF mimo akčného programu, a to vo forme individuálneho opatrenia, ktoré potom prijíma Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 14 tohto nariadenia.
V riadne odôvodnených vážnych a naliehavých prípadoch, ako sú krízy, živelné pohromy alebo pohromy spôsobené ľudskou činnosťou alebo bezprostredné ohrozenie demokracie, právneho štátu, ľudských práv alebo základných slobôd, môže Komisia prijať individuálne alebo osobitné opatrenia alebo zmeny existujúcich akčných programov a opatrení v súlade s postupom uvedeným v článku 14 ods. 4 tohto nariadenia.
5. Komisia prijíma osobitné akčné programy pre podporné výdavky, ktoré sa uvádzajú v článku 6 vnútornej dohody v súlade s postupom stanoveným v článku 14 tohto nariadenia. Akékoľvek zmeny v akčných programoch pre podporné výdavky sa prijímajú podľa rovnakého postupu.
6. Pri environmentálne citlivých projektoch, najmä vtedy, ak môžu mať výrazne nepriaznivý environmentálny a/alebo sociálny účinok, ktorý je senzitívny, rôznorodý a bezprecedentný, sa na úrovni projektov uskutoční primeraný environmentálny skríning vrátane skríningu vplyvu na zmenu klímy, biodiverzitu a súvisiace sociálne účinky, a ak je to vhodné, vrátane posudzovania vplyvov na životné prostredie (EIA). Uvedený skríning sa riadi medzinárodne uznávanými postupmi. V prípade potreby sa pri vykonávaní odvetvových programov využijú strategické environmentálne hodnotenia. Zaručí sa účasť zainteresovaných strán na príprave týchto environmentálnych hodnotení a prístup verejnosti k ich výsledkom.
Článok 10
Dodatočné príspevky členských štátov
1. Členské štáty môžu z vlastnej iniciatívy poskytnúť Komisii alebo EIB dobrovoľné príspevky v súlade s článkom 1 ods. 9 vnútornej dohody s cieľom pomôcť dosiahnuť ciele Dohody o partnerstve AKT - EÚ inak ako prostredníctvom spoločného spolufinancovania. Tieto príspevky neovplyvnia celkový prídel finančných prostriedkov v rámci 11. ERF. Zaobchádza sa s nimi rovnako ako s pravidelnými príspevkami členských štátov, ktoré sa uvádzajú v článku 1 ods. 2 vnútornej dohody, okrem ustanovení uvedených v článkoch 6 a 7 vnútornej dohody, v prípade ktorých možno v dohode o bilaterálnych príspevkoch ustanoviť osobitné mechanizmy.
2. Účelové viazanie sa uskutoční len v náležite opodstatnených prípadoch, napríklad ako reakcia na výnimočné okolnosti uvedené v článku 4 ods. 3 V takom prípade sa s dobrovoľnými príspevkami zverenými Komisii zaobchádza ako s pripísanými príjmami podľa nariadenia o rozpočtových pravidlách pre ERF.
3. Dodatočné finančné prostriedky sa začlenia do prípravy programov a preskúmania, ako aj do ročných akčných programov, individuálnych opatrení a osobitných opatrení uvedených v tomto nariadení a zohľadnia vlastnú zodpovednosť partnerskej krajiny alebo regiónu.
4. Komisia prijíma akúkoľvek výslednú zmenu akčných programov, individuálnych opatrení alebo osobitných opatrení v súlade s článkom 9.
5. Členské štáty, ktoré zverujú Komisii alebo EIB dodatočné dobrovoľné príspevky s cieľom pomôcť dosiahnuť ciele Dohody o partnerstve AKT - EÚ, vopred informujú o uvedených príspevkoch Radu a Výbor pre EFR alebo Výbor pre IN.
Článok 11
Dane, clá a poplatky
Pomoc Únie nemá viesť k výberu osobitných daní, ciel alebo poplatkov, ani takýto výber aktivovať.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 31 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ, tieto dane, clá a poplatky môžu byť oprávnené v rámci podmienok stanovených v nariadení o rozpočtových pravidlách ERF.
Článok 12
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa pri vykonávaní akcií financovaných na základe tohto nariadenia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodom, korupcii a iným protiprávnym činnostiam, účinnými kontrolami, vymáhaním neoprávnene vyplatených súm pri odhalení nezrovnalostí, prípadne spätným získaním neoprávnene vyplatených súm a v prípade potreby uplatnením účinných, primeraných a odrádzajúcich administratívnych sankcií a finančných pokút.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať na základe dokumentov a na mieste audit a overenie u všetkých prijímateľov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorým boli poskytnuté finančné prostriedky Únie podľa tohto nariadenia, alebo v prípade medzinárodných organizácií majú právomoc vykonať overenie v súlade s dohodami dosiahnutými s týmito organizáciami.
3. Európsky úrad pre boj proti podvodom (ďalej len „OLAF“) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol na mieste a inšpekcií, a to v súlade s ustanoveniami a postupmi stanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (13) a nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (14) na účely zistenia, či v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou financovanou podľa tohto nariadenia nedošlo k podvodu, korupcii alebo akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu poškodzujúcemu finančné záujmy Únie.
4. Bez toho, aby bol dotknutý prvý, druhý a tretí odsek platí, že dohody o spolupráci s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody o grante a rozhodnutia o grante, ktoré budú výsledkom vykonávania tohto nariadenia, musia obsahovať ustanovenia, ktoré Komisii, Dvoru audítorov a úradu OLAF výslovne udeľujú právo na vykonávanie takýchto auditov, kontrol a inšpekcií na mieste, podľa ich príslušných právomocí.
Článok 13
Pravidlá o štátnej príslušnosti a pôvode na účely verejného obstarávania, postupov udeľovania grantov a ďalších postupov zadávania zákaziek
Pravidlá o štátnej príslušnosti a pôvode na účely verejného obstarávania, postupov udeľovania grantov a ďalších postupov zadávania zákaziek sú vymedzené v článku 20 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ.
HLAVA IV
ROZHODOVACIE POSTUPY
Článok 14
Povinnosti Výboru pre ERF
1. Výbor pre ERF zriadený článkom 8 vnútornej dohody vyjadruje svoje stanovisko v súlade s postupom stanoveným v odsekoch 3 a 4 tohto článku.
Na rokovaniach Výboru pre ERF o otázkach, ktoré sa týkajú EIB, sa zúčastňuje pozorovateľ z EIB.
2. Medzi úlohy Výboru pre ERF patria povinnosti uvedené v hlavách II a III tohto nariadenia:
a)
príprava programov pomoci Únie v rámci 11. ERF a preskúmanie plánovania zamerané najmä na stratégie jednotlivých krajín, regiónov a stratégie v rámci AKT a
b)
monitorovanie poskytovania a hodnotenia pomoci Únie pokrývajúce okrem iného vplyv pomoci na znižovanie chudoby, odvetvové aspekty, prierezové otázky, fungovanie koordinácie s členskými štátmi a inými darcami v teréne a pokrok v zásadách účinnosti pomoci uvedených v článku 2.
V prípade programov podporovaných z rozpočtu, o ktorých Výbor pre ERF vyjadril pozitívne stanovisko, no ktoré boli počas vykonávania pozastavené, Komisia vopred informuje výbor o ich pozastavení a následnom rozhodnutí obnoviť platby.
Každý členský štát môže kedykoľvek vyzvať Komisiu, aby Výboru pre ERF poskytla informácie a uskutočnila výmenu názorov o otázkach týkajúcich sa úloh uvedených v tomto odseku. Takáto výmena názorov môže členské štáty viesť k vypracovaniu odporúčaní, ktoré Komisia zohľadní.
3. Ak sa od Výboru ERF žiada, aby predložil svoje stanovisko, zástupca Komisie predloží Výboru pre ERF v rámci lehôt stanovených v rozhodnutí Rady o rokovacom poriadku Výboru pre ERF uvedenom v článku 8 ods. 5 vnútornej dohody návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor pre ERF zaujme stanovisko v lehote, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti predmetnej veci, táto lehota však nepresiahne 30 dní. EIB sa zúčastňuje výmeny názorov. Stanovisko sa prijíma kvalifikovanou väčšinou podľa článku 8 ods. 3 vnútornej dohody na základe hlasov členských štátov, ktoré sa vážia spôsobom uvedeným v článku 8 ods. 2 vnútornej dohody.
Ak Výbor pre ERF zaujal stanovisko, Komisia príjme opatrenia s okamžitou účinnosťou.
Ak však uvedené opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom Výboru pre ERF, Komisia ich bezodkladne oznámi Rade. V takom prípade Komisia odloží uplatňovanie opatrení o lehotu, ktorá v zásade neprekročí 30 dní od dátumu takéhoto oznámenia, ktorá sa však za výnimočných okolností môže predĺžiť o lehotu do 30 dní. Rada môže počas tohto obdobia prijať iné rozhodnutie takou istou kvalifikovanou väčšinou ako Výbor pre ERF.
4. Komisia z riadne odôvodnených vážnych a naliehavých dôvodov, ako sa ustanovuje v článku 7 ods. 4 a článku 9 ods. 4, prijme opatrenia s okamžitou účinnosťou, bez predchádzajúceho predloženia Výboru pre ERF, ktoré ostávajú v platnosti počas trvania prijatého alebo upraveného dokumentu, akčného programu alebo opatrenia.
Predseda predloží opatrenia Výboru pre ERF najneskôr 14 dní po ich prijatí s cieľom získať jeho stanovisko.
V prípade, ak Výbor pre ERF zaujme záporné stanovisko v súlade s odsekom 3 tohto článku, Komisia bezodkladne zruší opatrenia prijaté v súlade s prvým pododsekom tohto odseku.
Článok 15
Mierový nástroj pre Afriku
Z orientačných programov v rámci krajín AKT sa vyčlenia finančné prostriedky na mierový nástroj pre Afriku. Uvedené financovanie môžu dopĺňať regionálne orientačné programy. Uplatní sa tento osobitný postup:
a)
Komisia na základe požiadavky zo strany Africkej únie podporenej Výborom veľvyslancov AKT vypracúva viacročné akčné programy, v ktorých stanovuje sledované ciele, rozsah a druh možných zásahov a vykonávacie dojednania; dohodnutá forma podávania správ sa ustanoví na úrovni jednotlivých zásahov. V prílohe každého akčného programu sú uvedené konkrétne rozhodovacie postupy pre každý možný druh zásahu, podľa jeho charakteru, rozsahu a naliehavosti;
b)
akčné programy vrátane prílohy uvedenej v písmene a) a všetky ich zmeny prerokujú príslušné prípravné pracovné skupiny Rady a Politický a bezpečnostný výbor, pričom pred tým, ako ich prijme Komisia, ich kvalifikovanou väčšinou stanovenou v článku 8 ods. 3 vnútornej dohody schváli Coreper;
c)
základom dohody o financovaní, ktorú uzavrie Komisia a Africká únia, sú akčné programy s výnimkou prílohy uvedenej v písmene a);
d)
každý zásah, ktorý sa vykonáva podľa dohody o financovaní, je predmetom predchádzajúceho súhlasu Politického a bezpečnostného výboru; pred postúpením na schválenie Politickému a bezpečnostnému výboru sa včas informujú príslušné prípravné pracovné skupiny Rady alebo sa s nimi vedú konzultácie - tie sa s nimi vedú minimálne vtedy, keď sa majú financovať nové operácie na podporu mieru - podľa osobitných rozhodovacích postupov uvedených v písmene a) s cieľom zabezpečiť, aby sa okrem vojenského a bezpečnostného rozmeru zohľadnili aj rozvojové a finančné aspekty plánovaných opatrení. Bez toho, aby bolo dotknuté financovanie operácií na podporu mieru, osobitná pozornosť sa venuje činnostiam uznaným za oficiálnu rozvojovú pomoc (ODA);
e)
Komisia na požiadanie Rady alebo Výboru pre ERF a na informovanie Rady a Výboru pre ERF každoročne pripravuje správu o činnosti týkajúcu sa používania finančných prostriedkov, pričom rozlišuje medzi viazanými prostriedkami a platbami súvisiacimi s oficiálnou rozvojovou pomocou a inou ako oficiálnou rozvojovou pomocou.
Na konci prvého viacročného akčného programu Únia a jej členské štáty preskúmajú výsledky a postupy mierového nástroja pre Afriku a prerokujú alternatívy týkajúce sa možností budúceho financovania. V tejto súvislosti s cieľom postaviť mierový nástroj pre Afriku na pevnejšie základy uskutoční Únia a jej členské štáty rokovania o otázke financovania operácií na podporu mieru vrátane operácií financovaných z ERF, ako aj o otázke udržateľnej podpory zo strany Únie pre operácie na podporu mieru pod africkým vedením po roku 2020. Okrem toho Komisia najneskôr v roku 2018 zhodnotí tento nástroj.
Článok 16
Výbor pre investičný nástroj
1. Výbor pre investičný nástroj (ďalej len „Výbor pre IN“) zriadený pod záštitou EIB podľa článku 9 vnútornej dohody pozostáva zo zástupcov členských štátov a zástupcu Komisie. Na zasadnutia výboru sa pozýva pozorovateľ z Generálneho sekretariátu Rady a pozorovateľ z Európskej služby pre vonkajšiu činnosť. Každý členský štát a Komisia nominujú jedného zástupcu a jedného určeného náhradníka. S cieľom zachovať kontinuitu je predseda výboru pre IN volený členmi a spomedzi členov Výboru pre IN na obdobie dvoch rokov. EIB poskytne výboru sekretariát a podporné služby. Hlasovacie právo majú len členovia výboru pre IN vymenovaní členskými štátmi alebo ich náhradníci.
Rokovací poriadok Výboru pre IN prijíma jednomyseľne Rada na základe návrhu vyhotoveného EIB po konzultácii s Komisiou.
Výbor pre IN rozhoduje kvalifikovanou väčšinou. Váha hlasov sa určuje podľa článku 8 vnútornej dohody.
Výbor pre IN zasadá aspoň štyrikrát do roka. Ďalšie zasadnutia môžu byť zvolané na žiadosť EIB alebo členov výboru pre IN tak, ako je to stanovené v jeho rokovacom poriadku. Výbor pre IN môže okrem toho predložiť stanovisko písomne podľa jeho rokovacieho poriadku.
2. Výbor pre IN schvaľuje:
a)
operačné usmernenia týkajúce sa vykonávania investičného nástroja;
b)
investičné stratégie a obchodné plány investičného nástroja vrátane ukazovateľov výkonov na základe cieľov Dohody o partnerstve AKT - EÚ a všeobecných zásad rozvojovej politiky Únie;
c)
výročné správy investičného nástroja;
d)
akékoľvek všeobecné politické dokumenty vrátane hodnotiacich správ týkajúce sa investičného nástroja.
3. Výbor pre IN zaujíma stanovisko k:
a)
návrhom na poskytnutie úrokových dotácií podľa článku 2 ods. 7 a článku 4 ods. 2 písm. b) prílohy II k Dohode o partnerstve AKT - EÚ; výbor pre IN v týchto prípadoch zaujíma stanovisko aj k použitiu takejto úrokovej dotácie;
b)
návrhom na investície z investičného nástroja pre všetky projekty, v súvislosti s ktorými Komisia zaujala záporné stanovisko;
c)
ostatným návrhom týkajúcim sa investičného nástroja založených na všeobecných zásadách vymedzených v operačných usmerneniach investičného nástroja;
d)
návrhom týkajúcim sa prípravy rámca EIB na meranie výsledkov v rozsahu, v akom sa tento rámec môže uplatniť na operácie podľa Dohody o partnerstve AKT - EÚ.
S cieľom zefektívniť proces schvaľovania malých operácií môže Výbor pre IN zaujať kladné stanovisko k návrhom EIB na celkový prídel prostriedkov (úrokové dotácie, technická pomoc) alebo celkovú autorizáciu (poskytovanie pôžičiek, vlastný kapitál), ktoré následne bez toho, aby bolo potrebné stanovisko Výboru pre IN a/alebo Komisie, EIB pridelí na jednotlivé projekty podľa kritérií ustanovených v rámci celkového prídelu prostriedkov alebo autorizácie vrátane maximálneho prídelu na jednotlivé projekty.
Riadiace orgány EIB môžu navyše z času na čas požiadať Výbor pre IN o vydanie stanoviska ku všetkým návrhom na financovanie alebo k určitým kategóriám takýchto návrhov.
4. EIB včas predloží Výboru pre IN všetky záležitosti, v prípade ktorých sa požaduje schválenie alebo stanovisko tohto výboru podľa odsekov 2 a 3. Každý návrh predložený Výboru pre IN na účely zaujatia stanoviska musí byť v súlade s príslušnými kritériami a zásadami uvedenými v operačných usmerneniach investičného nástroja.
5. EIB úzko spolupracuje s Komisiou a v prípade potreby koordinuje svoju činnosť s inými darcami. EIB najmä:
a)
spoločne s Komisiou vypracuje alebo zreviduje operačné usmernenia o vykonávaní investičného nástroja uvedené v odseku 2 písm. a). EIB je zodpovedná za dodržiavanie usmernení a zabezpečí, aby projekty, ktoré podporuje, spĺňali medzinárodné spoločenské a environmentálne normy a boli v súlade s cieľmi Dohody o partnerstve AKT - EÚ, všeobecnými zásadami rozvojovej politiky Únie, ako aj s príslušnými stratégiami spolupráce jednotlivých krajín a regiónov;
b)
pri príprave investičných stratégií, obchodných plánov a všeobecných politických dokumentov si vyžiada stanovisko Komisie;
c)
informuje Komisiu o projektoch, ktoré spravuje podľa článku 18 ods. 1 Vo fáze posudzovania projektu si vyžiada stanovisko Komisie týkajúce sa toho, či je projekt v súlade s príslušnou stratégiou krajiny alebo regiónu pre oblasť spolupráce, prípadne so všeobecnými cieľmi investičného nástroja;
d)
s výnimkou úrokových dotácií, ktoré patria pod celkové pridelené prostriedky uvedené v odseku 3 písm. a), si vo fáze posudzovania projektu vyžiada súhlasné stanovisko Komisie týkajúce sa všetkých návrhov na úrokovú dotáciu predložených Výboru pre IN, pokiaľ ide o ich súlad s článkom 2 ods. 7 a článkom 4 ods. 2 prílohy II k Dohode o partnerstve AKT - EÚ a s kritériami vymedzenými v operačných usmerneniach investičného nástroja.
Pokiaľ Komisia neoznámila svoje záporné stanovisko k návrhu do troch týždňov po jeho predložení, považuje sa to za jej súhlasné stanovisko alebo súhlas. Pokiaľ ide o stanoviská k projektom verejného alebo finančného sektora, ako aj súhlas s úrokovými dotáciami, môže Komisia požiadať o predloženie konečného návrhu projektu na účely prijatia stanoviska alebo udelenia súhlasu dva týždne pred tým, ako sa takýto návrh zašle Výboru pre IN.
6. EIB nevykoná žiadne kroky uvedené v odseku 3 písm. a), b) alebo c), pokiaľ Výbor pre IN nepredloží svoje súhlasné stanovisko.
Na základe súhlasného stanoviska Výboru pre IN rozhodne EIB o návrhu v súlade s vlastnými postupmi. Predovšetkým môže rozhodnúť, že sa návrhom nebude ďalej zaoberať. EIB pravidelne informuje Výbor pre IN a Komisiu o prípadoch, v ktorých sa rozhodla návrhom ďalej nezaoberať.
V prípade pôžičiek z vlastných zdrojov a investícií v rámci investičného nástroja, pri ktorých sa nevyžaduje stanovisko Výboru pre IN, rozhoduje EIB o návrhu v súlade s vlastnými postupmi a v prípade investičného nástroja v súlade s operačnými usmerneniami investičného nástroja a investičnými stratégiami schválenými Výborom pre IN.
Bez ohľadu na záporné stanovisko Výboru pre IN k návrhu poskytnúť úrokovú dotáciu môže EIB príslušnú pôžičku poskytnúť bez úrokovej dotácie. EIB pravidelne informuje Výbor pre IN a Komisiu o prípadoch, v ktorých sa rozhodla poskytnúť pôžičku.
EIB môže za podmienok stanovených v operačných usmerneniach investičného nástroja a za podmienky, že základný účel príslušnej pôžičky alebo investície v rámci investičného nástroja ostane nezmenený, rozhodnúť o úprave podmienok pôžičky alebo investície v rámci investičného nástroja, v prípade ktorej zaujal Výbor pre IN súhlasné stanovisko podľa odseku 3, alebo akejkoľvek pôžičky, v prípade ktorej zaujal Výbor pre IN súhlasné stanovisko k úrokovým dotáciám. EIB môže rozhodnúť najmä o zvýšení sumy pôžičky alebo investície v rámci investičného nástroja až o 20 %.
V prípade projektov s úrokovými dotáciami podľa článku 2 ods. 7 prílohy II k Dohode o partnerstve AKT - EÚ môže takéto zvýšenie viesť k úmernému zvýšeniu hodnoty úrokovej dotácie. EIB pravidelne informuje Výbor pre IN a Komisiu o prípadoch, v ktorých sa rozhodla postupovať takýmto spôsobom. Ak sa žiada zvýšenie hodnoty dotácie v prípade projektov podľa článku 2 ods. 7 prílohy II k Dohode o partnerstve AKT - EÚ, od Výboru pre IN sa požaduje zaujatie stanoviska pred akýmkoľvek postupom zo strany EIB.
7. EIB spravuje investície v rámci investičného nástroja a všetky finančné prostriedky, ktoré má z titulu uvedeného investičného nástroja v súlade s cieľmi Dohody o partnerstve AKT - EÚ. Predovšetkým môže byť súčasťou riadiacich a dozorných orgánov právnických osôb, pre ktoré je investičný nástroj určený, a môže zrušiť a zmeniť práva, ktoré má z titulu investičného nástroja v súlade s operačnými usmerneniami, alebo sa ich môže vzdať.
HLAVA V
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 17
Účasť tretích krajín alebo regiónov
S cieľom zabezpečiť jednotnosť a účinnosť pomoci Únie môže Komisia rozhodnúť, že rozvojové krajiny, ktoré nepatria do skupiny štátov AKT, regionálne integračné orgány s účasťou AKT, ktoré podporujú regionálnu spoluprácu a integráciu a sú oprávnené na pomoc Únie v rámci iných nástrojov financovania pre vonkajšiu činnosť Únie, ak má príslušný projekt alebo program regionálny alebo cezhraničný charakter a je v súlade s článkom 6 prílohy IV k Dohode o partnerstve AKT - EÚ, sú oprávnené využívať finančné prostriedky uvedené v článku 1 ods. 2 písm. a) bode i) vnútornej dohody. Na projektoch alebo programoch regionálnej spolupráce sa môžu zúčastňovať aj zámorské krajiny a územia, ktoré sú oprávnené na získanie pomoci Únie podľa rozhodnutia Rady 2013/755/EÚ, a najvzdialenejšie regióny Únie a toto financovanie, ktoré umožňuje účasť týchto území alebo najvzdialenejších regiónov, je doplnkové k finančným prostriedkom uvedeným v článku 1 ods. 2 písm. a) bode i) vnútornej dohody. Mal by sa zohľadniť cieľ posilnenej spolupráce medzi členskými štátmi, najvzdialenejšími regiónmi Únie, zámorskými krajinami a územiami a krajinami AKT a v prípade potreby by sa mali vytvoriť koordinačné mechanizmy. Pre tieto finančné prostriedky a pre druhy financovania uvedené v nariadení Rady (EÚ) 2015/323 (15) sa môže prijať ustanovenie v strategických dokumentoch, vo viacročných orientačných programoch a v akčných programoch a opatreniach uvedených v článku 9 tohto nariadenia.
Článok 18
Monitorovanie, podávanie správ a hodnotenie pomoci ERF
1. Komisia a EIB pravidelne monitorujú svoje kroky a financované opatrenia a preskúmavajú pokrok pri dosahovaní očakávaných výsledkov. Komisia bude vykonávať aj hodnotenia vplyvu a účinnosti svojich odvetvových politík a opatrení, ako aj účinnosti prípravy programov, v prípade potreby prostredníctvom nezávislých vonkajších hodnotení. Návrhy nezávislých vonkajších hodnotení, ktoré predloží Rada, sa náležite zohľadnia. Hodnotenia by sa mali zakladať na zásadách osvedčených postupov OECD/DAC, aby sa zistilo, či sa dosiahli konkrétne ciele, so zreteľom na rodovú rovnosť, aby sa mohli navrhnúť odporúčania a poskytnúť dôkazy na uľahčenie získavania poznatkov s cieľom zlepšiť budúce operácie. Tieto hodnotenia sa vykonávajú na základe vopred vymedzených, jasných a transparentných ukazovateľov, ktoré - ak je to možné - by mali byť merateľné a vypracované pre jednotlivé krajiny.
Európska investičná banka pravidelne informuje Komisiu a členské štáty o vykonávaní projektov financovaných z prostriedkov 11. ERF, ktoré spravuje, pričom sa riadi postupmi uvedenými v operačných usmerneniach investičného nástroja.
2. Komisia zasiela svoje hodnotiace správy spolu s odpoveďou útvarov Komisie na hlavné odporúčania na informáciu členským štátom - prostredníctvom Výboru pre ERF a EIB. O každom hodnotení vrátane odporúčaní a následných opatrení sa môže na žiadosť členského štátu rokovať vo Výbore pre ERF. V takých prípadoch Komisia podá Výboru pre ERF po roku správu o vykonávaní dohodnutých následných opatrení. Výsledky sa spätne premietnu do návrhu programu a do rozdelenia finančných prostriedkov.
3. Komisia zapája všetky príslušné zainteresované strany v primeranom rozsahu do fázy hodnotenia pomoci Únie poskytnutej podľa tohto nariadenia a v prípade potreby sa môže usilovať o vykonanie spoločných hodnotení s členskými štátmi, inými darcami a partnermi podporujúcimi rozvoj.
4. Komisia preskúma pokrok dosiahnutý pri vykonávaní 11. ERF vrátane viacročných orientačných programov a počnúc rokom 2016 predkladá Rade výročnú správu o vykonávaní. Táto správa bude obsahovať aj analýzu hlavných výstupov a výsledkov a, pokiaľ je to možné, aj prínos finančnej pomoci Únie k celkovým výsledkom. Na tento účel sa zostaví rámec pre výsledky. Táto správa sa zasiela aj Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.
5. Táto ročná správa obsahuje aj informácie týkajúce sa predchádzajúceho roka o financovaných opatreniach, výsledkoch monitorovania a hodnotenia, účasti príslušných rozvojových partnerov a o plnení rozpočtových záväzkov a platobných rozpočtových prostriedkov v členení podľa jednotlivých krajín, regiónov a oblastí spolupráce. Obsahuje aj kvalitatívnu analýzu pôvodne predpokladaných a dosiahnutých výsledkov na základe, okrem iného, údajov z monitorovacích systémov, a kroky vykonané v nadväznosti na získané poznatky.
6. V správe sa použijú, pokiaľ je to možné, osobitné a merateľné ukazovatele úlohy pomoci pri plnení cieľov Dohody o partnerstve AKT - EÚ. V správe sa uvádzajú hlavné získané poznatky a následné opatrenia po odporúčaniach hodnotení z predchádzajúcich rokov. V správe sa posúdi, ak to bude možné a relevantné, dodržiavanie zásad účinnosti pomoci, a to aj pokiaľ ide o inovačné finančné nástroje.
7. Únia a jej členské štáty vykonajú najneskôr do konca roka 2018 preskúmanie výkonnosti, pričom posúdia stupeň plnenia záväzkov a vyplatenia finančných príspevkov a výsledky a vplyv poskytovanej pomoci použitím ukazovateľov výstupov, výsledkov a vplyvu, pričom sa bude merať efektívnosť využívania zdrojov ako aj účinnosť ERF. Preskúma sa aj prínos financovaných opatrení k dosiahnutiu cieľov Dohody o partnerstve AKT - EÚ a k prioritám Únie, ako sa uvádza v programe zmien. Toto preskúmanie sa vykoná na základe návrhu Komisie.
8. EIB poskytne Výboru pre IN informácie o pokroku v dosahovaní cieľov investičného nástroja. Celková výkonnosť investičného nástroja je podľa článku 6b prílohy II k Dohode o partnerstve AKT - EÚ predmetom spoločného preskúmania v polovici obdobia a na konci obdobia 11. ERF. Preskúmanie v polovici obdobia vykonávajú nezávislí externí odborníci v spolupráci s EIB a jeho výsledky sa sprístupňujú Výboru pre IN.
Článok 19
Výdavky na opatrenia v oblasti klímy a biodiverzity
Ročný odhad celkových výdavkov súvisiacich s opatreniami v oblasti klímy a biodiverzity sa urobí na základe prijatých indikatívnych programových dokumentov. Finančné prostriedky pridelené v rámci ERF podliehajú každoročnému systému sledovania na základe metodiky OECD („ukazovatele z Ria“) začlenenému do existujúcej metodiky na riadenie výkonnosti programov Únie s cieľom vyčísliť výdavky súvisiace s opatreniami v oblasti klímy a biodiverzity na úrovni akčných programov, individuálnych a osobitných opatrení uvedených v článku 9 a zaznamenaných v rámci hodnotení a ročných správ, pričom sa nevylučuje použitie presnejších metód, ak sú takéto metódy k dispozícii.
Článok 20
Európska služba pre vonkajšiu činnosť
Toto nariadenie sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím 2010/427/EÚ.
Článok 21
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 2. marca 2015