NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 967/2012
ze dne 9. října 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na článek 397 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2006/112/ES stanoví, že od 1. ledna 2015 musí být veškeré telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronické služby zdaněny ve členském státě, v němž je příjemce usazen nebo v němž má bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje (dále jen „členský stát spotřeby“), bez ohledu na to, kde je osoba povinná k dani poskytující tyto služby usazená.
(2)
K usnadnění plnění daňových povinností byl v případech, kdy jsou takové služby poskytnuty osobám nepovinným k dani, zaveden zvláštní režim pro osoby povinné k dani usazené ve Společenství, ale nikoliv v členském státě poskytnutí služby (dále jen „režim Unie“). Na veškeré tyto služby byl rozšířen další stávající zvláštní režim pro osoby povinné k dani neusazené ve Společenství (dále jen „režim mimo Unii“). Neusazené osoby povinné k dani tak budou mít možnost určit členský stát identifikace, který bude jediným místem elektronického kontaktu pro účely identifikace daně z přidané hodnoty (DPH) a podávání přiznání k dani.
(3)
Osoba povinná k dani s provozovnami ve více než jednom členském státě by měla mít v rámci režimu Unie možnost určit jakýkoliv z dotčených členských států jako členský stát identifikace, vyjma případu, kdy má ve Společenství sídlo ekonomické činnosti. V takovém případě je členským státem identifikace stát, v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti.
(4)
Aby osoby povinné k dani používající režim Unie nebyly nepřiměřeně zatěžovány, mělo by být ujasněno, jakým způsobem může být provedena změna členského státu identifikace v případě, že osoba povinná k dani přesune svou stálou provozovnu nebo sídlo ekonomické činnosti tak, že je pro další používání uvedeného režimu změna členského státu identifikace nezbytná.
(5)
Na telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronické služby poskytnuté v členském státě, v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu, se ani jeden ze zvláštních režimů nevztahuje. Mělo by být vyjasněno, že poskytnutí těchto služeb by mělo být přiznáno přímo v dotčeném členském státě.
(6)
Protože jsou oba zvláštní režimy dobrovolné, může se neusazená osoba povinná k dani kdykoliv rozhodnout, že je přestane používat. Je třeba stanovit, od kdy taková rozhodnutí nabývají účinku.
(7)
Aby se zabránilo zbytečné zátěži pro správce daně, měl by však být osobě povinné k dani, která se rozhodne ukončit používání jednoho ze zvláštních režimů, na určité období odepřen opětovný přístup k uvedenému režimu.
(8)
Aby byly identifikační údaje v databázi aktuální, spoléhá se členský stát identifikace na informace od osoby povinné k dani. S cílem zajistit, aby byly databáze aktualizovány neprodleně, je třeba stanovit lhůtu, ve které by osoba povinná k dani používající zvláštní režimy měla sdělit veškeré příslušné informace o ukončení nebo změně činností a o změnách již poskytnutých příslušných informací.
(9)
Neusazené osobě povinné k dani, která chce používat zvláštní režim, musí být přiděleno identifikační číslo pro DPH. Aby se zabránilo nezamýšlenému zpětnému používání režimů ze strany osob povinných k dani, které se již pro účely DPH identifikovaly, je třeba upřesnit, od jakého okamžiku by se zvláštní režimy měly uplatňovat.
(10)
Aby se zabránilo pochybnostem o tom, který členský stát je příslušný, měl by být stanoven členský stát, který může vyjmout osobu povinnou k dani ze zvláštního režimu. Měly by být také upřesněny okolnosti, za kterých má uvedený členský stát přijmout rozhodnutí o vynětí, a okamžik, od kterého nabývá takové rozhodnutí účinku.
(11)
Měl by být vyjasněn koncept ukončení činnosti neusazené osoby povinné k dani, na kterou se vztahuje jeden ze zvláštních režimů, a koncept soustavného porušování pravidel neusazenou osobou povinnou k dani.
(12)
Aby se podpořilo plnění dodržování pravidel a zabránilo se zbytečné zátěži pro správce daně, měl by být osobě povinné k dani vyňaté z jednoho ze zvláštních režimů kvůli soustavnému porušování pravidel na určité období odepřen přístup k oběma zvláštním režimům.
(13)
Mělo by být jasně stanoveno, že pokud osoba povinná k dani přestane jeden ze zvláštních režimů používat, je z jednoho ze zvláštních režimů vyňata, nebo změní členský stát identifikace, měla by plnit veškeré daňové povinnosti týkající se zdaňovacích období předcházejících tomuto ukončení, vynětí nebo této změně u členského státu, který byl členským státem identifikace před ukončením, vynětím nebo změnou.
(14)
Aby členský stát spotřeby mohl snadněji provádět kontrolu, je třeba každé zdaňovací období řešit zvlášť a změny by se měly provádět pouze u dotčeného přiznání k dani.
(15)
Z důvodu kontroly je vhodné požadovat, aby neusazená osoba povinná k dani podala přiznání k dani členským státům identifikace i v případě, že ve zdaňovacím období nedošlo k poskytnutí žádné služby. Mělo by být také vyjasněno, že je nutné uvádět přesnou výši daně bez zaokrouhlení nahoru nebo dolů.
(16)
U změn přiznání k dani je třeba stanovit lhůtu, ve které lze elektronicky podat přiznání členskému státu identifikace. Členské státy spotřeby by měly v každém případě mít možnost přijmout nebo požadovat příslušné informace přímo od osoby povinné k dani a provádět vyměřování DPH v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
(17)
V případě členského státu identifikace, jehož měnou není euro, by měla být neusazená osoba povinná k dani vázána rozhodnutím daného členského státu, pokud jde o měnu, v jaké by měla být vyhotovena veškerá přiznání k dani v rámci zvláštních režimů.
(18)
Aniž by byla dotčena vnitrostátní pravidla členských států spotřeby pro kompenzace nadměrných plateb, mělo by být zajištěno výhradně za účelem zajištění účinné správy zvláštních režimů členským státem identifikace a zamezení nadměrné administrativní zátěži jak tohoto členského státu, tak členských států spotřeby, aby osoba povinná k dani nemohla zahrnout částky odvedené DPH do více než jednoho přiznání, a to ani od samého počátku, ani cestou následných úprav.
(19)
V případě neuhrazení, částečného uhrazení nebo uhrazení vyšší částky neusazenou osobou povinnou k dani a s ohledem na úroky, sankce a další vedlejší poplatky je důležité přesně určit povinnosti členského státu identifikace i členských států spotřeby, aby se usnadnil výběr DPH a zajistilo, že za služby poskytnuté v rámci zvláštních režimů byla uhrazena správná částka.
(20)
Záznamy, jež vede neusazená osoba povinná k dani, musí být dostatečně podrobné, aby správcům daně členských států spotřeby umožnily ověřit, zda je přiznání k dani správné. Proto by měly být stanoveny minimální požadavky na údaje, které musí tyto záznamy obsahovat.
(21)
Aby se usnadnilo provádění zvláštních režimů a aby služby poskytované od 1. ledna 2015 mohly pod tyto režimy spadat, měly by mít neusazené osoby povinné k dani možnost podávat své identifikační údaje členskému státu, který si určily jako svůj členský stát identifikace, od 1. října 2014.
(22)
Prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011 (2) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V prováděcím nařízení (EU) č. 282/2011 se kapitola XI oddíl 2 nahrazuje tímto:
„ODDÍL 2
Zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani (články 358 až 369k směrnice 2006/112/ES)
Pododdíl 1
Definice
Článek 57a
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
1)
„režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;
2)
„režimem Unie“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve Společenství, avšak neusazené v členském státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
3)
„zvláštním režimem“ podle kontextu „režim mimo Unii“nebo „režim Unie“;
4)
„osobou povinnou k dani“ osoba povinná k dani neusazená ve Společenství ve smyslu čl. 358a bodu 1 směrnice 2006/112/ES nebo osoba povinná k dani neusazená v členském státě spotřeby ve smyslu čl. 369a prvního pododstavce bodu 1 uvedené směrnice.
Pododdíl 2
Uplatňování režimu Unie
Článek 57b
Pokud má osoba povinná k dani používající režim Unie sídlo ekonomické činnosti ve Společenství, je členským státem identifikace členský stát, v němž má sídlo ekonomické činnosti.
Pokud má osoba povinná k dani používající režim Unie sídlo ekonomické činnosti mimo Společenství, avšak má ve Společenství více než jednu stálou provozovnu, může si za členský stát identifikace zvolit podle čl. 369a druhého pododstavce směrnice 2006/112/ES kterýkoli členský stát, v němž má stálou provozovnu.
Pododdíl 3
Oblast působnosti režimu Unie
Článek 57c
Režim Unie se nevztahuje na telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby poskytnuté ve členském státě, v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu. Poskytnutí těchto služeb se přiznává příslušnému správci daně daného členského státu v přiznání k dani podle článku 250 směrnice 2006/112/ES.
Pododdíl 4
Identifikace
Článek 57d
Pokud osoba povinná k dani oznámí členskému státu identifikace, že hodlá používat jeden ze zvláštních režimů, použije se tento zvláštní režim od prvního dne následujícího kalendářního čtvrtletí.
Pokud se však první poskytnutí služby, na které se má tento zvláštní režim vztahovat, uskuteční přede dnem uvedeným v prvním pododstavci, použije se zvláštní režim ode dne tohoto prvního poskytnutí služby, oznámí-li osoba povinná k dani zahájení činnosti, na kterou se má režim vztahovat, členskému státu identifikace nejpozději desátý den v měsíci následujícím po tomto prvním poskytnutí služby.
Článek 57e
Členský stát identifikace určí osobu povinnou k dani používající režim Unie pomocí jejího identifikačního čísla pro DPH, jak je uvedeno v článcích 214 a 215 směrnice 2006/112/ES.
Článek 57f
1. Pokud osoba povinná k dani používající režim Unie přestane splňovat podmínky stanovené v definici v čl. 369a prvním pododstavci bodu 2 směrnice 2006/112/ES, přestane členský stát, v němž je tato osoba identifikována, být členským státem identifikace. Pokud tato osoba povinná k dani nadále splňuje podmínky pro používání daného zvláštního režimu, označí za účelem jeho dalšího používání za nový členský stát identifikace členský stát, ve kterém má sídlo ekonomické činnosti nebo, pokud nemá sídlo ekonomické činnosti ve Společenství, členský stát, ve kterém má stálou provozovnu.
2. Změní-li se členský stát identifikace podle odstavce 1, použije se tato změna ode dne, kdy osoba povinná k dani přestane mít sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu v členském státě, který dříve uvedla jako členský stát identifikace.
Článek 57 g
Osoba povinná k dani používající zvláštní režim může tento zvláštní režim přestat používat bez ohledu na to, zda nadále poskytuje služby, na něž se tento zvláštní režim může vztahovat. Osoba povinná k dani informuje členský stát identifikace nejpozději 15 dnů před koncem kalendářního čtvrtletí předcházejícího tomu, ve kterém hodlá ukončit používání daného režimu. Toto ukončení nabývá účinku prvním dnem následujícího kalendářního čtvrtletí.
Daňové povinnosti související s poskytnutím telekomunikačních služeb, služeb rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronických služeb, které vznikly po dni, kdy ukončení používání režimu nabylo účinku, se plní přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.
Pokud osoba povinná k dani přestane používat zvláštní režim podle prvního pododstavce, je po dobu dvou kalendářních čtvrtletí od data ukončení vyňata z používání tohoto režimu ve všech členských státech.
Pododdíl 5
Oznamovací povinnost
Článek 57h
1. Osoba povinná k dani elektronicky oznámí nejpozději desátý den následujícího měsíce členskému státu identifikace:
-
ukončení své činnosti, na niž se vztahuje zvláštní režim,
-
jakékoli změny své činnosti, na niž se vztahuje zvláštní režim, takové povahy, že dotyčná osoba již nesplňuje podmínky nezbytné pro používání tohoto zvláštního režimu, a
-
jakékoli změny informací dříve poskytnutých členskému státu identifikace.
2. Změní-li se členský stát identifikace podle článku 57f, uvědomí o tom osoba povinná k dani oba členské státy změnou dotčené nejpozději desátý den v měsíci následujícím po změně usazení. Tato osoba sdělí novému členskému státu identifikace identifikační údaje, které jsou vyžadovány, používá-li osoba povinná k dani zvláštní režim poprvé.
Pododdíl 6
Vynětí
Článek 58
Pokud dojde u osoby povinné k dani používající režim mimo Unii k naplnění alespoň jednoho z kritérií pro vynětí podle článků 363 nebo 369e směrnice 2006/112/ES, členský stát identifikace tuto osobu povinnou k dani z příslušného režimu vyjme.
Osobu povinnou k dani je oprávněn z používání zvláštních režimů vyjmout pouze členský stát identifikace.
Členský stát identifikace založí své rozhodnutí o vynětí na jakýchkoli dostupných informacích, včetně informací poskytnutých jiným členským státem.
Vynětí nabývá účinku prvním dnem kalendářního čtvrtletí následujícího po dni, kdy bylo rozhodnutí o vynětí zasláno elektronickými prostředky osobě povinné k dani.
Je-li však vynětí způsobeno změnou sídla ekonomické činnosti nebo stálé provozovny, nabývá vynětí účinku ode dne této změny.
Článek 58a
Pokud osoba povinná k dani používající zvláštní režim po dobu osmi po sobě následujících kalendářních čtvrtletí neposkytla ani v jednom členském státě spotřeby službu, na kterou se daný režim vztahuje, má se za to, že její zdanitelné činnosti skončily ve smyslu čl. 363 písm. b) nebo čl. 369e písm. b) směrnice 2006/112/ES. Toto ukončení osobě povinné k dani nebrání zvláštní režim používat, pokud znovu zahájí svou činnost, na niž se vztahuje jeden z obou režimů.
Článek 58b
1. Pokud je osoba povinná k dani vyňata ze zvláštního režimu kvůli soustavnému porušování pravidel souvisejících s daným režimem, je vyňata z obou režimů ve všech členských státech po dobu osmi kalendářních čtvrtletí následujících po kalendářním čtvrtletí, v němž byla tato osoba povinná k dani z režimu vyňata.
2. Má se za to, že osoba povinná k dani soustavně porušuje pravidla související se zvláštním režimem ve smyslu čl. 363 písm. d) nebo čl. 369e písm. d) směrnice 2006/112/ES přinejmenším v těchto případech:
a)
pokud jí byly členským státem identifikace vystaveny upomínky podle článku 60a za tři bezprostředně předcházející kalendářní čtvrtletí a přiznání k dani za každé z těchto kalendářních čtvrtletí nebylo podáno do deseti dnů po odeslání upomínky;
b)
pokud jí byly členským státem identifikace vystaveny upomínky podle článku 63a za tři bezprostředně předcházející kalendářní čtvrtletí a osoba povinná k dani neuhradila v plné výši přiznanou daň za každé z těchto kalendářních čtvrtletí do deseti dnů po odeslání upomínky, s výjimkou případů, kdy je zbývající neuhrazená částka nižší než 100 EUR za každé kalendářní čtvrtletí;
c)
pokud na žádost členského státu identifikace nebo členského státu spotřeby a do jednoho měsíce po následné upomínce ze strany členského státu identifikace osoba povinná k dani elektronicky nezpřístupnila záznamy uvedené v článcích 369 a 369k směrnice 2006/112/ES.
Článek 58c
Osoba povinná k dani, která je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů, plní všechny své daňové povinnosti související s poskytnutím telekomunikačních služeb, služeb rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronických služeb, které vznikly po dni, kdy vynětí nabylo účinku, přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.
Pododdíl 7
Přiznání k dani
Článek 59
1. Každé zdaňovací období ve smyslu článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES je samostatným zdaňovacím obdobím.
2. Použije-li se zvláštní režim ode dne prvního poskytnutí služby podle čl. 57d druhého pododstavce, podá osoba povinná k dani samostatné přiznání k dani za kalendářní čtvrtletí, během kterého došlo k prvnímu poskytnutí služeb.
3. Pokud byla osoba povinná k dani zaregistrována během zdaňovacího období do obou zvláštních režimů, podá přiznání k dani a odvede příslušnou daň členskému státu identifikace v každém z režimů za poskytnuté služby a za období, na která se daný režim vztahuje.
4. Změní-li se členský stát identifikace podle článku 57f po prvním dni dotčeného kalendářního čtvrtletí, podá osoba povinná k dani přiznání k dani a odvede příslušnou daň jak dřívějšímu, tak novému členskému státu identifikace za služby poskytnuté v průběhu příslušných období, ve kterých tyto členské státy byly členským státem identifikace.
Článek 59a
Pokud osoba povinná k dani používající zvláštní režim neposkytla během zdaňovacího období v žádném z členských států spotřeby žádné služby v rámci tohoto zvláštního režimu, podá přiznání k dani, ve kterém uvede, že v daném období nebyly poskytnuty žádné služby (nulové přiznání k dani).
Článek 60
Částky uvedené na přiznáních k dani v rámci zvláštních režimů se nezaokrouhlují nahoru ani dolů na nejbližší celou peněžní jednotku. Přiznána a uhrazena musí být přesná výše daně.
Článek 60a
Členský stát identifikace elektronickými prostředky upomene osoby povinné k dani, které nepodaly daňové přiznání podle článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES, ohledně jejich povinnosti podat přiznání k dani. Členský stát identifikace vystaví upomínku desátý den ode dne, kdy mělo být přiznání podáno a informuje o vystavení upomínky elektronickými prostředky ostatní členské státy.
Všechny následné upomínky a opatření přijatá za účelem vyměření daně a výběru daně jsou odpovědností dotčeného členského státu spotřeby.
Bez ohledu na upomínky vystavené nebo opatření přijatá členským státem spotřeby podá osoba povinná k dani přiznání k dani členskému státu identifikace.
Článek 61
1. Změny číselných údajů obsažených v přiznání k dani se po jeho podání provedou pouze formou změn tohoto přiznání k dani a nikoli úpravami některého následného přiznání k dani.
2. Změny uvedené v odstavci 1 jsou předávány elektronicky členskému státu identifikace po období tří let ode dne, kdy mělo být podáno původní přiznání.
Pravidla členského státu spotřeby ohledně vyměření a změn však nejsou dotčena.
Článek 61a
Pokud osoba povinná k dani:
a)
přestane jeden ze zvláštních režimů používat;
b)
je z jednoho ze zvláštních režimů vyňata nebo
c)
změní členský stát identifikace podle článku 57f,
podá poslední přiznání k dani a odvede odpovídající platbu, jakož i jakékoliv opravy nebo opožděná předchozí přiznání a odpovídající platby členskému státu, který byl členským státem identifikace v okamžiku ukončení, vynětí nebo změny.
Pododdíl 8
Měna
Článek 61b
Pokud členský stát identifikace, jehož měnou není euro, rozhodne, že údaje v přiznání k dani musí být vyjádřeny v jeho národní měně, vztahuje se takové rozhodnutí na přiznání k dani všech osob povinných k dani používajících zvláštní režimy.
Pododdíl 9
Platby
Článek 62
Aniž je dotčen čl. 63a třetí pododstavec a článek 63b, odvede osoba povinná k dani veškeré platby členskému státu identifikace.
Platby daně provedené osobou povinnou k dani podle článku 367 nebo článku 369i směrnice 2006/112/ES odpovídají přiznání k dani podanému podle článku 364 nebo článku 369f uvedené směrnice. Případné pozdější úpravy odvedených částek provede osoba povinná k dani pouze s odkazem na uvedené přiznání k dani a nesmí být přiřazeny k jinému přiznání k dani ani upraveny v některém následném přiznání k dani. Všechny platby odkazují na referenční číslo příslušného přiznání k dani.
Článek 63
Členský stát identifikace, který obdrží platbu vyšší, než je částka vyplývající z přiznání k dani podaného podle článku 364 nebo 369f směrnice 2006/112/ES, vrátí přeplatek přímo dané osobě povinné k dani.
Obdržel-li členský stát identifikace částku na základě přiznání k dani, o němž se následně zjistí, že je nesprávné, a rozdělil-li již tento členský stát tuto částku mezi členské státy spotřeby, tyto členské státy spotřeby vrátí svou příslušnou část přeplatku přímo osobě povinné k dani.
Pokud se však přeplatky vztahují k obdobím až do posledního zdaňovacího období v roce 2018 včetně, vrátí členský stát identifikace náležitou poměrnou část z příslušného podílu, který si ponechal podle čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 904/2010, a členský stát spotřeby vrátí přeplatek po odečtení částky, kterou má vrátit členský stát identifikace.
Členské státy spotřeby informují elektronickými prostředky členský stát identifikace o výši těchto vratek.
Článek 63a
Pokud osoba povinná k dani podala přiznání k dani podle článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES, ale nebyla provedena platba nebo provedená platba je nižší než platba vyplývající z přiznání k dani, zašle členský stát identifikace osobě povinné k dani desátý den po dni, k němuž měla platba být nejpozději provedena podle článku 367 nebo 369i směrnice 2006/112/ES, elektronickými prostředky upomínku ohledně dlužné daně a informuje elektronickými prostředky členské státy spotřeby.
Členský stát identifikace informuje elektronickými prostředky členské státy spotřeby o zaslání upomínky.
Všechny následné upomínky a opatření přijatá za účelem výběru daně jsou odpovědností dotčeného členského státu spotřeby. Pokud tyto následné upomínky vystavil členský stát spotřeby, je příslušná daň odvedena tomuto členskému státu.
O vystavení upomínky informuje členský stát spotřeby elektronickými prostředky členský stát identifikace.
Článek 63b
Pokud přiznání k dani nebylo podáno, nebo pokud je podáno pozdě nebo je neúplné či nesprávné, nebo pokud dojde k prodlení v odvodu daně, vypočítá a vyměří veškeré úroky, sankce či jiné poplatky členský stát spotřeby. Osoba povinná k dani tyto úroky, sankce či jiné poplatky uhradí přímo členskému státu spotřeby.
Pododdíl 10
Záznamy
Článek 63c
1. Aby byly záznamy, které vede osoba povinná k dani, považovány za dostatečně podrobné ve smyslu článků 369 a 369k směrnice 2006/112/ES, musí obsahovat tyto informace:
a)
členský stát spotřeby, do něhož byla služba poskytnuta;
b)
druh poskytnuté služby;
c)
datum poskytnutí služby;
d)
základ daně s uvedením použité měny;
e)
veškerá následná zvýšení nebo snížení základu daně;
f)
uplatněnou sazbu daně;
g)
výši splatné daně s uvedením použité měny;
h)
datum a výši obdržených plateb;
i)
veškeré platby na účet obdržené před poskytnutím služby;
j)
je-li vystavena faktura, informace na ní uvedené;
k)
jméno příjemce, je-li osobě povinné k dani známo;
l)
informace použité ke stanovení místa, kde je příjemce usazen nebo kde má bydliště nebo kde se obvykle zdržuje.
2. Informace uvedené v odstavci 1 zaznamenává osoba povinná k dani tak, aby mohly být dány k dispozici elektronickými prostředky bez prodlení a za jednotlivé poskytnuté služby.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Členské státy však povolí neusazeným osobám povinným k dani podat informace požadované podle článku 360 nebo 369c směrnice 2006/112/ES k registraci v rámci zvláštních režimů pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani, od 1. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 9. října 2012.
NARIADENIE RADY (EÚ) č. 967/2012
z 9. októbra 2012,
ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 282/2011, pokiaľ ide o osobitné úpravy pre neusadené zdaniteľné osoby, ktoré poskytujú telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľným osobám
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), a najmä na jej článok 397,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
keďže:
(1)
V smernici 2006/112/ES je uvedené, že od 1. januára 2015 majú byť všetky telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronické služby zdanené v členskom štáte, v ktorom je odberateľ usadený alebo v ktorom má trvalé bydlisko, alebo kde sa obvykle zdržiava (ďalej len „členský štát spotreby“), bez ohľadu na to, kde je usadená zdaniteľná osoba poskytujúca tieto služby.
(2)
S cieľom uľahčiť plnenie daňových povinností bola v prípadoch, keď sa takéto služby poskytujú nezdaniteľným osobám, zavedená osobitná úprava pre zdaniteľné osoby usadené v Spoločenstve, ale nie v členskom štáte, v ktorom sa služby poskytujú (ďalej len „úprava pre Úniu“). Ďalšia osobitná úprava pre zdaniteľné osoby neusadené v Spoločenstve (ďalej len „úprava mimo Únie“), ktorá je v súčasnosti platná, bola rozšírená, aby zahŕňala všetky tieto služby. Neusadeným zdaniteľným osobám sa tým umožní určiť členský štát identifikácie ako jediné elektronické kontaktné miesto na účely identifikácie dane z pridanej hodnoty (DPH) a daňových priznaní k DPH.
(3)
Zdaniteľná osoba s prevádzkarňami vo viac než jednom členskom štáte by v rámci úpravy pre Úniu mala byť schopná určiť akýkoľvek z dotknutých členských štátov za členský štát identifikácie, pokiaľ nemá sídlo svojej ekonomickej činnosti v Spoločenstve. V takomto prípade členský štát identifikácie je štátom, v ktorom má zdaniteľná osoba sídlo svojej ekonomickej činnosti.
(4)
S cieľom zabrániť neprimeranému zaťaženiu zdaniteľných osôb, ktoré využívajú úpravu pre Úniu, je potrebné spresniť, ako možno zmeniť členský štát identifikácie v prípade, ak zdaniteľná osoba presunie svoju stálu prevádzkareň alebo sídlo svojej ekonomickej činnosti takým spôsobom, že na to, aby mohla ďalej využívať danú úpravu, je potrebná zmena členského štátu identifikácie.
(5)
Na telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronické služby poskytované v členskom štáte, v ktorom má zdaniteľná osoba zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, sa nevzťahuje ani jedna z osobitných úprav. Malo by sa spresniť, že takéto poskytovanie by sa malo priznať priamo v dotknutom členskom štáte.
(6)
Keďže obidve osobitné úpravy sú dobrovoľné, neusadená zdaniteľná osoba sa môže kedykoľvek rozhodnúť prestať ich využívať. Je potrebné ujasniť, odkedy takéto rozhodnutia nadobúdajú účinnosť.
(7)
Aby sa však zabránilo nepotrebnému zaťaženiu správcov dane, zdaniteľnej osobe, ktorá sa rozhodne prestať využívať niektorú z osobitných úprav, by sa mal na určité obdobie odmietnuť k danej osobitnej úprave opätovný prístup.
(8)
Aby boli registračné údaje v databáze členského štátu aktuálne, členský štát identifikácie sa spolieha na informácie, ktoré mu poskytne zdaniteľná osoba. V záujme zabezpečenia bezodkladnej aktualizácie databáz je potrebné stanoviť lehotu, počas ktorej by zdaniteľná osoba, ktorá využíva osobitné úpravy, mala oznámiť všetky relevantné informácie o ukončení alebo zmene činností a o zmene každej relevantnej informácie, ktorá už bola poskytnutá.
(9)
Neusadenej zdaniteľnej osobe, ktorá chce využívať osobitnú úpravu, sa musí prideliť identifikačné číslo pre DPH. Aby sa zabránilo neúmyselnému spätnému využívaniu úprav zdaniteľnými osobami, ktoré už sú na účely DPH identifikované, je potrebné spresniť, od ktorého okamihu by sa osobitné úpravy mali uplatňovať.
(10)
Aby sa predišlo pochybnostiam o tom, ktorý členský štát má právomoc, mal by sa určiť členský štát, ktorý môže vylúčiť zdaniteľnú osobu z využívania osobitnej úpravy. Mali by sa tiež určiť situácie, v ktorých má tento členský štát prijať svoje rozhodnutie o vylúčení, rovnako aj okamih, ktorým takéto rozhodnutie nadobúda účinnosť.
(11)
Mal by sa spresniť pojem ukončenia činností neusadenej zdaniteľnej osoby, ktorá využíva jednu z osobitných úprav, ako aj pojem sústavného porušovania pravidiel neusadenou zdaniteľnou osobou.
(12)
Aby sa podporovalo dodržiavanie pravidiel a zabránilo nepotrebnému zaťaženiu správcov dane, zdaniteľnej osobe, ktorá je vylúčená z jednej z osobitných úprav pre sústavné porušovanie pravidiel, by sa mal na určité obdobie odmietnuť prístup ku ktorejkoľvek z osobitných úprav.
(13)
Malo by sa spresniť, že ak zdaniteľná osoba prestane využívať jednu z osobitných úprav, ak je vylúčená z jednej z osobitných úprav alebo zmení členský štát identifikácie, mala by si v členskom štáte, ktorý bol členským štátom identifikácie pred takýmto skončením využívania, vylúčením alebo zmenou, splniť všetky daňové povinnosti týkajúce sa zdaňovacích období pred skončením využívania, vylúčením alebo zmenou.
(14)
Každé zdaňovacie obdobie by sa malo posudzovať osobitne, aby členský štát spotreby mohol jednoduchšie vykonávať kontrolu, a zmeny by sa mali vykonávať len vo vzťahu k dotknutému daňovému priznaniu k DPH.
(15)
Z dôvodu kontroly je vhodné požadovať, aby neusadené zdaniteľné osoby podali daňové priznania k DPH členským štátom identifikácie dokonca aj vtedy, keď v zdaňovacom období neboli poskytnuté žiadne služby. Malo by sa tiež spresniť, že je potrebné uvádzať presnú sumu dane z pridanej hodnoty bez zaokrúhlenia nahor alebo nadol.
(16)
Pokiaľ ide o zmeny týkajúce sa daňových priznaní k DPH, je potrebné stanoviť lehotu, v rámci ktorej sa priznanie môže podať elektronicky členskému štátu identifikácie. Členské štáty spotreby by mali byť v každom prípade schopné akceptovať alebo požadovať relevantné informácie priamo od zdaniteľnej osoby a stanoviť vymeriavací základ dane v súlade s ich vnútroštátnymi predpismi.
(17)
Ak menou členského štátu identifikácie nie je euro, neusadené zdaniteľné osoby by mali byť viazané rozhodnutím tohto členského štátu, pokiaľ ide o menu, v ktorej sa uvádzajú všetky daňové priznania k DPH v rámci osobitných úprav.
(18)
Bez toho, aby tým boli dotknuté vnútroštátne pravidlá členských štátov spotreby o kompenzácii preplatku, a na výhradný účel zaistenia účinnej správy osobitných úprav členským štátom identifikácie a zabránenia nadmernému administratívnemu zaťaženiu tak pre členský štát identifikácie, ako aj pre členské štáty spotreby, by sa malo zabezpečiť, že zdaniteľné osoby nemôžu priradiť sumy zaplatenej DPH k viac ako jednému daňovému priznaniu, či už od začiatku, alebo od následnej úpravy.
(19)
V prípade nezaplatenia alebo nižšej či vyššej platby zaplatenej neusadenými zdaniteľnými osobami a s ohľadom na úroky, sankcie a iné vedľajšie poplatky je dôležité stanoviť príslušné povinnosti členského štátu identifikácie a členských štátov spotreby, aby sa zjednodušil výber DPH a zaistilo, že za služby poskytnuté v rámci osobitných úprav sa uhradí správna suma.
(20)
Záznamy, ktoré vedú neusadené zdaniteľné osoby, musia byť dostatočne podrobné, aby umožňovali správcom dane členských štátov spotreby preveriť správnosť daňového priznania k DPH. Malo by sa preto stanoviť, aké sú minimálne požiadavky na údaje, ktoré by mali byť v takýchto záznamoch obsiahnuté.
(21)
Aby sa uľahčilo vykonávanie osobitných úprav a aby sa tieto úpravy mohli vzťahovať na služby poskytované od 1. januára 2015, neusadené zdaniteľné osoby by mali mať možnosť predložiť svoje registračné údaje členskému štátu, ktorý určili za svoj členský štát identifikácie, od 1. októbra 2014.
(22)
Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 282/2011 (2) by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Vo vykonávacom nariadení (EÚ) č. 282/2011 sa v kapitole XI oddiel 2 nahrádza takto:
„ODDIEL 2
Osobitné úpravy pre neusadené zdaniteľné osoby, ktoré poskytujú telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľným osobám (články 358 až 369k smernice 2006/112/ES)
Pododdiel 1
Vymedzenie pojmov
Článok 57a
Na účely tohto oddielu sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
‚úprava mimo Únie‘ je osobitná úprava pre telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby, ktoré poskytujú zdaniteľné osoby neusadené v Spoločenstve, ako je stanovené v hlave XII kapitole 6 oddiele 2 smernice 2006/112/ES;
2.
‚úprava pre Úniu‘ je osobitná úprava pre telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby, ktoré poskytujú zdaniteľné osoby usadené v Spoločenstve, ale neusadené v členskom štáte spotreby, ako je stanovené v hlave XII kapitole 6 oddiele 3 smernice 2006/112/ES;
3.
‚osobitná úprava‘ je ‚úprava mimo Únie‘ a/alebo ‚úprava pre Úniu‘ v závislosti od kontextu;
4.
‚zdaniteľná osoba‘ je zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva v zmysle článku 358a bodu 1 smernice 2006/112/ES alebo zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby v zmysle článku 369a prvého odseku bodu 1 uvedenej smernice.
Pododdiel 2
Uplatňovanie úpravy pre Úniu
Článok 57b
Ak si zdaniteľná osoba, ktorá využíva úpravu pre Úniu, zriadila sídlo svojej ekonomickej činnosti v Spoločenstve, členským štátom identifikácie je členský štát, v ktorom je zriadené sídlo ekonomickej činnosti tejto osoby.
Ak si zdaniteľná osoba, ktorá využíva úpravu pre Úniu, zriadila sídlo svojej ekonomickej činnosti mimo Spoločenstva, ale má v Spoločenstve viac ako jednu stálu prevádzkareň, za členský štát identifikácie si môže zvoliť ktorýkoľvek členský štát, v ktorom má stálu prevádzkareň, a to v súlade s článkom 369a druhým odsekom smernice 2006/112/ES.
Pododdiel 3
Rozsah pôsobnosti úpravy pre Úniu
Článok 57c
Úprava pre Úniu sa nevzťahuje na telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania ani elektronické služby poskytované v členskom štáte, v ktorom si zdaniteľná osoba zriadila sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo v ktorom má stálu prevádzkareň. Poskytnutie týchto služieb sa uvádza v daňovom priznaní k DPH podľa článku 250 smernice 2006/112/ES príslušnému správcovi dane tohto členského štátu.
Pododdiel 4
Identifikácia
Článok 57d
Keď zdaniteľná osoba oznámi členskému štátu identifikácie, že má v úmysle využívať niektorú z osobitných úprav, uvedená osobitná úprava sa uplatňuje od prvého dňa nasledujúceho kalendárneho štvrťroka.
Ak sa však prvé poskytnutie služieb, na ktoré sa má vzťahovať uvedená osobitná úprava, uskutoční pred dátumom uvedeným v prvom odseku, osobitná úprava sa uplatňuje odo dňa tohto prvého poskytnutia služieb za predpokladu, že zdaniteľná osoba oznámi členskému štátu identifikácie začatie jej činností, na ktoré sa má úprava vzťahovať, najneskôr do desiateho dňa mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom došlo k tomuto prvému poskytnutiu služieb.
Článok 57e
Členský štát identifikácie identifikuje zdaniteľnú osobu, ktorá využíva úpravu pre Úniu, pomocou jej identifikačného čísla pre DPH uvedeného v článkoch 214 a 215 smernice 2006/112/ES.
Článok 57f
1. Ak zdaniteľná osoba, ktorá využíva úpravu pre Úniu, prestane spĺňať podmienky definície stanovenej v článku 369a prvom odseku bode 2 smernice 2006/112/ES, členský štát, v ktorom bola identifikovaná, prestane byť členským štátom identifikácie. Ak zdaniteľná osoba naďalej spĺňa podmienky na využívanie uvedenej osobitnej úpravy, v záujme ďalšieho využívania tejto úpravy uvedie ako nový členský štát identifikácie iný členský štát, v ktorom si zriadila sídlo svojej ekonomickej činnosti, alebo v prípade, že si nezriadila sídlo svojej ekonomickej činnosti v Spoločenstve, členský štát, v ktorom má stálu prevádzkareň.
2. Ak sa členský štát identifikácie zmení v zmysle odseku 1, táto zmena sa uplatňuje odo dňa, keď zdaniteľná osoba prestala mať sídlo ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň v členskom štáte, ktorý sa predtým uvádzal ako členský štát identifikácie.
Článok 57g
Zdaniteľná osoba, ktorá využíva osobitnú úpravu, môže ukončiť využívanie tejto úpravy, aj keď naďalej poskytuje služby, na ktoré sa táto osobitná úprava môže vzťahovať. Zdaniteľná osoba informuje členský štát identifikácie najneskôr do 15 dní pred koncom kalendárneho štvrťroka, ktorý predchádza štvrťroku, v ktorom chce ukončiť využívanie tejto úpravy. Ukončenie využívania úpravy nadobúda účinnosť prvým dňom nasledujúceho kalendárneho štvrťroka.
Povinnosti súvisiace s DPH týkajúce sa poskytovania telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronických služieb, ktoré vznikli po dni nadobudnutia účinnosti ukončenia, sa splnia priamo u správcu dane dotknutého členského štátu spotreby.
Ak zdaniteľná osoba ukončí využívanie osobitnej úpravy v súlade s prvým odsekom, je vylúčená z využívania uvedenej úpravy v každom členskom štáte na dva kalendárne štvrťroky odo dňa ukončenia.
Pododdiel 5
Oznamovacie povinnosti
Článok 57h
1. Najneskôr do desiateho dňa nasledujúceho mesiaca zdaniteľná osoba informuje členský štát identifikácie elektronicky o:
-
ukončení svojich činností, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava,
-
akýchkoľvek zmenách svojich činností, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava, v dôsledku ktorých už nespĺňa podmienky potrebné na využívanie takejto osobitnej úpravy, a
-
akýchkoľvek zmenách informácií, ktoré predtým poskytla členskému štátu identifikácie.
2. Ak sa členský štát identifikácie zmení v zmysle článku 57f, zdaniteľná osoba oznámi obom príslušným členským štátom túto zmenu, a to najneskôr do desiateho dňa nasledujúceho mesiaca po mesiaci, v ktorom došlo k zmene usadenia. V prípade, že zdaniteľná osoba využíva osobitnú úpravu po prvýkrát, novému členskému štátu identifikácie oznámi požadované registračné údaje.
Pododdiel 6
Vylúčenie
Článok 58
Ak zdaniteľná osoba, ktorá využíva jednu z osobitných úprav, spĺňa aspoň jedno z kritérií vylúčenia podľa článku 363 alebo článku 369e smernice 2006/112/ES, členský štát identifikácie vylúči túto zdaniteľnú osobu z tejto úpravy.
Len členský štát identifikácie môže vylúčiť zdaniteľnú osobu z využívania jednej z osobitných úprav.
Členský štát identifikácie svoje rozhodnutie o vylúčení založí na akejkoľvek dostupnej informácii vrátane informácií poskytnutých ktorýmkoľvek iným členským štátom.
Vylúčenie nadobúda účinnosť od prvého dňa kalendárneho štvrťroka nasledujúceho po dni elektronického zaslania rozhodnutia o vylúčení zdaniteľnej osobe.
Ak je však vylúčenie spôsobené zmenou sídla ekonomickej činnosti alebo stálej prevádzkarne, vylúčenie nadobúda účinnosť odo dňa tejto zmeny.
Článok 58a
Zdaniteľná osoba, ktorá využíva osobitnú úpravu a ktorá neposkytla v priebehu ôsmich po sebe nasledujúcich kalendárnych štvrťrokov ani v jednom členskom štáte spotreby služby, na ktoré sa daná úprava vzťahuje, sa považuje za osobu, ktorá svoje zdaniteľné činnosti ukončila v zmysle článku 363 písm. b) alebo článku 369e písm. b) smernice 2006/112/ES. Toto ukončenie nebráni uvedenej zdaniteľnej osobe využívať osobitnú úpravu, ak opäť začne vykonávať svoje činnosti, na ktoré sa vzťahuje jedna z týchto úprav.
Článok 58b
1. Ak je zdaniteľná osoba vylúčená z jednej z osobitných úprav pre sústavné porušovanie pravidiel súvisiacich s danou úpravou, zostáva táto zdaniteľná osoba vylúčená z využívania oboch úprav v každom členskom štáte osem kalendárnych štvrťrokov nasledujúcich po kalendárnom štvrťroku, v ktorom bola zdaniteľná osoba vylúčená.
2. Za sústavné porušovanie pravidiel súvisiacich s jednou z osobitných úprav v zmysle článku 363 písm. d) alebo článku 369e písm. d) smernice 2006/112/ES zdaniteľnou osobou sa považujú prinajmenšom tieto prípady:
a)
ak za tri bezprostredne predchádzajúce kalendárne štvrťroky členský štát identifikácie vydal zdaniteľnej osobe výzvy podľa článku 60a a zdaniteľná osoba nepodala daňové priznanie k DPH za každý jeden z týchto kalendárnych štvrťrokov v lehote do desiatich dní od zaslania výzvy;
b)
ak za tri bezprostredne predchádzajúce kalendárne štvrťroky členský štát identifikácie vydal zdaniteľnej osobe výzvy podľa článku 63a a zdaniteľná osoba nezaplatila v plnej výške sumu priznanej DPH za každý jeden z týchto kalendárnych štvrťrokov v lehote do desiatich dní od zaslania výzvy okrem prípadov, keď je zostávajúca nezaplatená suma za každý kalendárny štvrťrok nižšia ako 100 EUR;
c)
ak po žiadosti členského štátu identifikácie alebo členského štátu spotreby a jeden mesiac po nasledujúcej výzve od členského štátu identifikácie zdaniteľná osoba elektronicky nesprístupnila záznamy uvedené v článkoch 369 a 369k smernice 2006/112/ES.
Článok 58c
Zdaniteľná osoba, ktorá bola vylúčená z jednej z osobitných úprav, si priamo u správcu dane dotknutého členského štátu spotreby splní všetky povinnosti súvisiace s DPH týkajúce sa poskytovania telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronických služieb, ktoré vznikli po dni nadobudnutia účinnosti vylúčenia.
Pododdiel 7
Daňové priznanie k DPH
Článok 59
1. Každé zdaňovacie obdobie v zmysle článku 364 alebo článku 369f smernice 2006/112/ES je samostatným zdaňovacím obdobím.
2. Ak sa v súlade s článkom 57d druhým odsekom uplatňuje osobitná úprava odo dňa prvého poskytnutia služieb, zdaniteľná osoba podá osobitné daňové priznanie k DPH za kalendárny štvrťrok, počas ktorého poskytla služby po prvýkrát.
3. Ak bola zdaniteľná osoba zaregistrovaná počas zdaňovacieho obdobia v rámci každej z osobitných úprav, podá daňové priznania k DPH a uhradí zodpovedajúce platby členskému štátu identifikácie v rámci každej úpravy za poskytnuté služby a obdobia, na ktoré sa uvedená úprava vzťahuje.
4. Ak sa členský štát identifikácie zmení podľa článku 57f po prvom dni príslušného kalendárneho štvrťroka, zdaniteľná osoba podá daňové priznania k DPH a vykoná zodpovedajúce platby predchádzajúcemu aj novému členskému štátu identifikácie za služby poskytnuté počas príslušných období, keď tieto členské štáty boli členským štátom identifikácie.
Článok 59a
Ak zdaniteľná osoba, ktorá využíva osobitnú úpravu, neposkytla počas zdaňovacieho obdobia v žiadnom členskom štáte spotreby v rámci takejto osobitnej úpravy žiadne služby, podá daňové priznanie k DPH, v ktorom uvedie, že počas daného obdobia sa neposkytli žiadne služby (nulové daňové priznanie k DPH).
Článok 60
Sumy uvedené v daňových priznaniach k DPH podaných v rámci osobitných úprav sa nezaokrúhľujú nahor ani nadol na najbližšiu celú peňažnú jednotku. Prizná sa a zaplatí presná suma DPH.
Článok 60a
Členský štát identifikácie elektronicky vydá zdaniteľným osobám, ktoré nepodali daňové priznanie k DPH v zmysle článku 364 alebo článku 369f smernice 2006/112/ES, výzvu na splnenie ich povinnosti podať takéto daňové priznanie. Členský štát identifikácie vydá výzvu desiaty deň odo dňa, keď sa malo priznanie podať, a informuje elektronicky ostatné členské štáty, že výzva bola vydaná.
Za akékoľvek následné výzvy a kroky prijaté na účely stanovenia základu dane a výberu DPH zodpovedá dotknutý členský štát spotreby.
Napriek všetkým výzvam, ktoré členský štát spotreby vydal, a všetkým krokom, ktoré prijal, zdaniteľná osoba podáva daňové priznanie k DPH členskému štátu identifikácie.
Článok 61
1. Zmeny číselných údajov, ktoré sa nachádzajú v daňovom priznaní k DPH, možno po jeho podaní urobiť iba opravou tohto daňového priznania, a nie úpravou následného daňového priznania.
2. Opravy uvedené v odseku 1 sa predložia elektronicky členskému štátu identifikácie v lehote do troch rokov od uplynutia lehoty na podanie pôvodného daňového priznania.
Pravidlá členského štátu spotreby týkajúce sa stanovenia základu dane a opráv však ostávajú nedotknuté.
Článok 61a
Ak zdaniteľná osoba:
a)
ukončí využívanie jednej z osobitných úprav;
b)
je vylúčená z jednej z osobitných úprav alebo
c)
v súlade s článkom 57f zmení členský štát identifikácie,
daňové priznanie k DPH za posledné zdaňovacie obdobie a zodpovedajúcu platbu aj akékoľvek opravy alebo neskoro podané predchádzajúce daňové priznania adresuje členskému štátu, ktorý bol členským štátom identifikácie v čase ukončenia, vylúčenia alebo zmeny.
Pododdiel 8
Mena
Článok 61b
Ak členský štát identifikácie, ktorého menou nie je euro, rozhodne, že daňové priznania k DPH sa musia vypracúvať v jeho národnej mene, toto rozhodnutie sa vzťahuje na daňové priznania k DPH všetkých zdaniteľných osôb, ktoré využívajú osobitné úpravy.
Pododdiel 9
Platby
Článok 62
Bez toho, aby bol dotknutý článok 63a tretí odsek a článok 63b, zdaniteľná osoba uskutoční akúkoľvek platbu členskému štátu identifikácie.
Platby DPH uskutočnené zdaniteľnou osobou podľa článku 367 alebo článku 369i smernice 2006/112/ES sa konkrétne týkajú daňového priznania k DPH, ktoré sa podalo v zmysle článku 364 alebo článku 369f uvedenej smernice. Prípadné neskoršie úpravy zaplatených súm zdaniteľná osoba vykonáva iba s odkazom na uvedené daňové priznanie a nesmú sa priradiť k inému daňovému priznaniu ani upraviť v nasledujúcom daňovom priznaní. Každá platba odkazuje na referenčné číslo príslušného daňového priznania.
Článok 63
Členský štát identifikácie, ktorý prijme vyššiu platbu, ako je suma vyplývajúca z daňového priznania k DPH podaného v zmysle článku 364 alebo článku 369f smernice 2006/112/ES, vráti preplatok priamo dotknutej zdaniteľnej osobe.
Ak členský štát identifikácie prijal sumu na základe daňového priznania k DPH, o ktorom sa následne zistí, že je nesprávne, a tento členský štát túto sumu už rozdelil medzi členské štáty spotreby, vrátia tieto členské štáty spotreby svoje príslušné časti každého preplatku priamo zdaniteľnej osobe.
Ak sa však preplatky týkajú období do posledného zdaňovacieho obdobia v roku 2018 vrátane tohto obdobia, členský štát identifikácie vráti príslušný diel zodpovedajúcej časti sumy získanej v súlade s článkom 46 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 904/2010 a členský štát spotreby vráti preplatok znížený o sumu, ktorú má uhradiť členský štát identifikácie.
Členské štáty spotreby informujú elektronicky členský štát identifikácie o výške uvedených úhrad.
Článok 63a
Ak zdaniteľná osoba podala daňové priznanie k DPH v zmysle článku 364 alebo článku 369f smernice 2006/112/ES, ale neuskutočnila sa žiadna platba alebo je táto platba nižšia ako platba vyplývajúca z uvedeného priznania, členský štát identifikácie zašle elektronicky na desiaty deň nasledujúci po dni, keď sa platba mala najneskôr uhradiť, v súlade s článkom 367 alebo článkom 369i smernice 2006/112/ES zdaniteľnej osobe výzvu na každú platbu DPH, ktorá je po splatnosti.
Členský štát identifikácie informuje elektronicky členské štáty spotreby o zaslaní takejto výzvy.
Za akékoľvek následné výzvy a kroky prijaté na účely výberu DPH zodpovedá dotknutý členský štát spotreby. Ak takéto následné výzvy vydal členský štát spotreby, zodpovedajúca DPH sa zaplatí tomuto členskému štátu.
Členský štát spotreby informuje elektronicky o vydaní uvedenej výzvy členský štát identifikácie.
Článok 63b
Ak daňové priznanie k DPH nebolo podané alebo bolo podané oneskorene, alebo je neúplné alebo nesprávne, alebo ak sa DPH zaplatila neskoro, všetky úroky, pokuty alebo akékoľvek ďalšie poplatky vypočíta alebo určí členský štát spotreby. Zdaniteľná osoba zaplatí tieto úroky, pokuty alebo akékoľvek iné poplatky priamo členskému štátu spotreby.
Pododdiel 10
Záznamy
Článok 63c
1. Aby sa záznamy, ktoré vedie zdaniteľná osoba, považovali za dostatočne podrobné v zmysle článkov 369 a 369k smernice 2006/112/ES, musia obsahovať tieto informácie:
a)
členský štát spotreby, ktorému sa služba poskytla;
b)
druh poskytnutej služby;
c)
dátum poskytnutia služby;
d)
základ dane s uvedením použitej meny;
e)
akékoľvek následné zvýšenie alebo zníženie základu dane;
f)
uplatnenú sadzbu DPH;
g)
sumu splatnej DPH s uvedením použitej meny;
h)
dátum a sumu prijatých platieb;
i)
akékoľvek platby na účet prijaté pred poskytnutím služby;
j)
ak sa vystaví faktúra, na nej uvedené informácie;
k)
meno odberateľa, ak je zdaniteľnej osobe známe;
l)
informácie na určenie miesta, kde je odberateľ usadený alebo kde má trvalé bydlisko, alebo kde sa obvykle zdržiava.
2. Informácie uvedené v odseku 1 zaznamenáva zdaniteľná osoba tak, aby sa mohli bezodkladne elektronicky sprístupniť a boli dostupné za každú jednu poskytnutú službu.“
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2015.
Členské štáty však neusadeným zdaniteľným osobám umožnia predkladať informácie požadované v zmysle článku 360 alebo článku 369c smernice 2006/112/ES na účely registrácie v rámci osobitných úprav pre neusadené zdaniteľné osoby, ktoré poskytujú telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľným osobám, od 1. októbra 2014.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Luxemburgu 9. októbra 2012