ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. dubna 2013
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států
(2013/208/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 145 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti, a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii.
(2)
Strategie Evropa 2020, navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat své hospodářství k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (3). Dále dne 21. října 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/707/EU o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (4) (dále jen „hlavní směry politik zaměstnanosti“). Tyto soubory hlavních směrů tvoří integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných hlavních směrech, představuje společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, a zohledňuje příslušné výchozí situace a podmínky v jednotlivých členských státech, jakož i situaci a podmínky v Unii. Vedoucí úlohu při plnění cílů této nové strategie týkajících se zaměstnanosti a trhu práce má Evropská strategie zaměstnanosti.
(3)
Integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010. Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada adresovat členským státům na základě čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, a to ve spojení s doporučeními podávanými konkrétním členským státům na základě čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Komise zasílají každoročně Evropské radě.
(4)
Posouzení návrhů národních programů reforem členských států, které je součástí společné zprávy o zaměstnanosti přijaté Radou dne 28. února 2013, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto priorit: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou reagovat na potřeby trhu práce, podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě.
(5)
Hlavní směry politik zaměstnanosti přijaté v roce 2010 by měly zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být nadále přísně omezeny. V letech 2011 a 2012 zůstaly hlavní směry politik zaměstnanosti beze změn. Beze změn by měly zůstat v roce 2013.
(6)
Členské státy by se při provádění hlavních směrů zaměstnanosti měly soustředit na využití Evropského sociálního fondu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 2010/707/EU, jsou platné i pro rok 2013 a členské státy je ve svých politikách zaměstnanosti zohlední.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Lucemburku dne 22. dubna 2013.
ROZHODNUTIE RADY
z 22. apríla 2013
o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov
(2013/208/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 148 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
po porade s Výborom regiónov,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
keďže:
(1)
V článku 145 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa ustanovuje, že členské štáty a Únia pracujú na rozvoji koordinovanej stratégie zamestnanosti, a najmä na podpore kvalifikovanej, vyškolenej a pružnej pracovnej sily a na pracovných trhoch reagujúcich na podmienky hospodárskych zmien so zreteľom na dosiahnutie cieľov vymedzených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii.
(2)
Komisiou navrhnutá stratégia Európa 2020 umožní Únii nasmerovať jej hospodárstvo smerom k inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu, ktorý bude sprevádzať vysoká miera zamestnanosti, produktivity a sociálnej súdržnosti. Rada prijala 13. júla 2010 svoje odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie (3). Okrem toho Rada prijala 21. októbra 2010 svoje rozhodnutie 2010/707/EÚ o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (4) (ďalej len „usmernenia pre zamestnanosť“). Tieto súbory usmernení tvoria integrované usmernenia na vykonávanie stratégie Európa 2020. Päť hlavných cieľov uvedených v rámci príslušných usmernení predstavuje spoločné ciele, ktorými sa riadia opatrenia členských štátov, berúc do úvahy ich východiskovú situáciu a vnútroštátne okolnosti, ako aj situáciu a okolnosti spoločné pre celú Úniu. Európska stratégia zamestnanosti zohráva vedúcu úlohu pri plnení cieľov novej stratégie Európa 2020 v oblasti zamestnanosti a pracovného trhu.
(3)
Integrované usmernenia sú v súlade so závermi Európskej rady zo 17. júna 2010. Poskytujú členským štátom presné smerovanie, pokiaľ ide o vymedzenie národných programov reforiem a uskutočnenie reforiem. Usmernenia pre zamestnanosť by mali byť základom pre všetky danej krajine zodpovedajúce špecifické odporúčania, ktoré môže Rada adresovať jednotlivým členským štátom podľa článku 148 ods. 4 ZFEÚ, a to popri danej krajine zodpovedajúcich špecifických odporúčaniach, ktoré sú adresované členským štátom podľa článku 121 ods. 2 ZFEÚ. Usmernenia pre zamestnanosť by tiež mali byť základom vypracovania spoločnej správy o zamestnanosti, ktorú Rada a Komisia každoročne zasielajú Európskej rade.
(4)
Preskúmanie navrhovaných národných reformných programov členských štátov obsiahnuté v Spoločnej správe o zamestnanosti prijatej Radou 28. februára 2013 poukazuje na to, že členské štáty by mali naďalej vyvíjať maximálne úsilie na riešenie týchto priorít: zvyšovanie účasti na pracovnom trhu a znižovanie štrukturálnej nezamestnanosti, rozvíjanie kvalifikovanej pracovnej sily v súlade s potrebami pracovného trhu a podporovanie kvality pracovných miest a celoživotného vzdelávania, zlepšovanie výkonnosti systémov vzdelávania a odbornej prípravy na všetkých úrovniach a zvyšovanie účasti v terciárnom vzdelávaní, podporovanie sociálnej inklúzie a boj proti chudobe.
(5)
Usmernenia pre zamestnanosť prijaté v roku 2010 by mali zostať nezmenené až do roku 2014, aby sa zabezpečilo ich vykonávanie. Do konca roka 2014 by možnosti aktualizácie usmernení pre zamestnanosť mali zostať prísne obmedzené. V rokoch 2011 a 2012 zostali usmernenia pre zamestnanosť platné. Mali by zostať naďalej platné na rok 2013.
(6)
Členské štáty by pri vykonávaní usmernení pre zamestnanosť mali preskúmať používanie prostriedkov z Európskeho sociálneho fondu,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Usmernenia pre politiky zamestnanosti členských štátov, ktoré sú stanovené v prílohe k rozhodnutiu 2010/707/EÚ, sú naďalej platné aj v roku 2013 a členské štáty ich zohľadňujú vo svojich politikách zamestnanosti.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Luxemburgu 22. apríla 2013