NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 234/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2)
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie by měla usilovat o rozvíjení vztahů a budování partnerství s třetími zeměmi. Toto nařízení představuje nový a doplňkový nástroj, který přímo podporuje vnější politiky Unie a rozšiřuje partnerství v oblasti spolupráce a politický dialog na oblasti a témata stojící mimo rámec rozvojové spolupráce. Navazuje na zkušenosti získané s průmyslovými zeměmi a se zeměmi a územími s vysokými příjmy na základě nařízení Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Oblast spolupráce podle zeměpisných programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony podle finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) je téměř výhradně omezena na financování opatření, jež mají splňovat kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(3)
V průběhu posledního desetiletí Unie soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou průmyslových a jiných zemí a území s vysokými nebo středními příjmy z různých regionů světa.
(4)
Unie potřebuje finanční nástroj v oblasti zahraniční politiky s celosvětovou působností umožňující financovat opatření, která nemusejí být způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam z hlediska prohlubování a upevňování vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi, a to zejména prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství. Tento nový, z hlediska působnosti a cílů inovativní nástroj by měl vytvořit příznivé prostředí pro prohloubení vztahů mezi Unií a příslušnými třetími zeměmi a prosazovat stěžejní zájmy Unie.
(5)
V zájmu Unie je prohlubovat vztahy a dialog se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu, ale i v rámci globální správy, zahraniční politiky, mezinárodní ekonomiky, vícestranných fór a subjektů, jako jsou skupiny G8 a G20, a při řešení problémů globálního významu.
(6)
Je třeba, aby Unie vybudovala komplexní partnerství s novými aktéry na mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád podporující začlenění, usilovat o společné globální veřejné statky, prosazovat stěžejní zájmy Unie a zlepšit informovanost o Unii v těchto zemích.
(7)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být celosvětová, aby bylo možné náležitým způsobem podpořit opatření v oblasti spolupráce s cílem rozvíjet vztahy s kteroukoli zemí, u níž má Unie strategické zájmy, v souladu s cíli tohoto nařízení.
(8)
V zájmu Unie je pokračovat v prosazování dialogu a spolupráce se zeměmi, které již nejsou způsobilé pro dvoustranné programy v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5) (dále jen „nástroj pro rozvojovou spolupráci“).
(9)
Mimoto je v zájmu Unie mít otevřené celosvětové instituce, které budou založeny na účinném multilateralismu, a k tomuto cíli směřovat.
(10)
Podle tohoto nařízení by Unie měla podporovat provádění vnějšího rozměru strategie nastíněné ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) propojením tří pilířů: hospodářského, sociálního a ekologického. Toto nařízení by mělo zejména podporovat cíle související s globálními otázkami, například se změnou klimatu, zabezpečením dodávek energie a účinným využíváním zdrojů, přechodem na ekologičtější ekonomiku, vědou, inovacemi a konkurenceschopností, mobilitou, obchodem a investicemi, hospodářskými partnerstvími, spoluprací s třetími zeměmi v oblasti podnikání, zaměstnanosti a regulace a s lepším přístupem na trh pro podniky z Unie, včetně internacionalizace malých a středních podniků. Mělo by rovněž prosazovat veřejnou diplomacii, spolupráci ve vzdělávacích a akademických záležitostech a informační činnosti.
(11)
Zejména boj proti změně klimatu je považován za jednu z největších globálních výzev, jíž Unie a širší mezinárodní společenství čelí. Změna klimatu je oblast, která naléhavě vyžaduje přijetí opatření na mezinárodní úrovni a v jejímž rámci dosažení cílů Unie vyžaduje spolupráci s partnerskými zeměmi. Unie by tudíž měla zintenzivnit úsilí o prosazování celosvětového konsensu v tomto ohledu. V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaným „Rozpočet - Evropa 2020“, které Unii vyzývá ke zvýšení podílu jejího rozpočtu vyčleněného na záležitosti klimatu na nejméně 20 %, by toto nařízení mělo přispět k dosažení tohoto cíle.
(12)
Nadnárodní otázky, jako je zhoršování stavu životního prostředí a přístup k surovinám a vzácným zeminám a jejich udržitelné využití, vyžadují inkluzivní přístup založený na pravidlech.
(13)
Unie je odhodlána napomoci s plněním globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů.
(14)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny, jakož i ratifikovat a účinně provádět mezinárodně uznané pracovní normy a mnohostranné dohody o ochraně životního prostředí.
(15)
Významným strategickým zájmem Unie je oživit růst a zaměstnanost prosazováním spravedlivého a otevřeného obchodu a investic na mnohostranné i dvoustranné úrovni a podporou sjednávání a provádění obchodních a investičních dohod, jichž je Unie stranou. Podle tohoto nařízení by Unie měla přispívat k vytváření bezpečného prostředí pro zvýšený počet obchodních a investičních příležitostí po celém světě pro podniky z Unie, a to s důrazem na malé a střední podniky, mimo jiné podporou spolupráce v oblasti právních předpisů a jejich sbližování, prosazováním mezinárodních norem, zlepšováním ochrany práv duševního vlastnictví a vyvíjením snahy o odstranění bezdůvodných překážek bránících v přístupu na trh.
(16)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(17)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji pro financování vnější činnost a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě těchto nástrojů.
(18)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie by měla být vhodným způsobem případně zajištěna cílená komunikace a poskytování informací.
(19)
K dosažení cílů tohoto nařízení je nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup vůči klíčovým partnerským zemím s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie, a zároveň zachovat schopnost zasáhnout v případě potřeby kdekoli na světě. Unie by měla uplatňovat komplexní přístup k zahraniční politice včetně odvětvových politik Unie.
(20)
Aby se zvýšila účinnost závazku Unie prosazovat a hájit své zájmy ve vztazích s třetími zeměmi, měla by Unie být schopna pružně a včas reagovat na vznikající nebo nepředvídané potřeby přijímáním zvláštních opatření, na která se nevztahují víceleté orientační programy.
(21)
Cíle tohoto nařízení by vždy, když je to možné a vhodné, měly být plněny za konzultace příslušných partnerů a zúčastněných stran včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů s přihlédnutím k významu jejich úlohy.
(22)
Vnější činnost Unie v rámci tohoto nařízení by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výsledné činnosti, výstupů a dopadů) v zemích přijímajících pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost nástroje zřízeného tímto nařízením sledovány a hodnoceny pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny specifickým rysům a cílům tohoto nástroje.
(23)
Akce v rámci tohoto nařízení by měly v příslušných případech patřičně zohledňovat usnesení a doporučení Evropského parlamentu.
(24)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, by se při jejich přijímání měl použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(26)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnost jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(27)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince. 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(28)
Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(29)
Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména zřízení nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“) k prosazování a podpoře zájmů Unie a společných zájmů. Nástroj partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi, řeší problémy globálního významu a zajišťuje odpovídající návaznost na rozhodnutí přijatá na vícestranné úrovni.
2. Opatření financovaná podle nástroje partnerství odrážejí tyto specifické cíle Unie:
a)
podpora strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie prosazováním politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy globálního významu. Dosažení tohoto cíle se měří mimo jiné pokrokem, kterého dosáhly klíčové partnerské země v boji proti změně klimatu nebo při prosazování norem Unie v oblasti životního prostředí;
b)
provádění mezinárodního rozměru strategie Evropa 2020. Dosažení tohoto cíle se měří podle zavádění politik a cílů strategie Evropa 2020 v klíčových partnerských zemích;
c)
zlepšování přístupu na trhy partnerských zemí a oživení obchodu, investic a obchodních příležitostí pro podniky z Unie a současně odstranění překážek bránících v přístupu na trh a k investicím prostřednictvím spolupráce v oblasti hospodářských partnerství, obchodu a regulace. Dosažení tohoto cíle se měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými partnerskými zeměmi a obchodními a investičními toky do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují akce, programy a opatření podle tohoto nařízení;
d)
posílení všeobecného chápání a viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, mezilidských kontaktů, spolupráce ve vzdělávacích a akademických záležitostech, spolupráce mezi skupinami odborníků a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Dosažení tohoto cíle lze měřit mimo jiné průzkumy veřejného mínění či hodnoceními.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení podporuje především opatření spolupráce se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále významnější úlohu v globálních záležitostech, mimo jiné i v zahraniční politice, mezinárodním hospodářství a obchodu, na mnohostranných fórech a v globální správě a při řešení problémů globálního významu nebo tam, kde má Unie jiné významné zájmy.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, pro spolupráci podle tohoto nařízení mohou být způsobilé všechny třetí země, regiony a území.
Článek 3
Obecné zásady
1. Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci zásad demokracie, rovnosti, dodržování lidských práv a základních svobod a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím dialogu a spolupráce s třetími zeměmi.
2. Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při utváření spolupráce s třetími zeměmi podle potřeby uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci a rovněž na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie.
3. Unie prosazuje soudržný vícestranný přístup ke globálním problémům a podporuje spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a subjekty, včetně mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů a programů Organizace spojených národů a jiných dvoustranných dárců.
4. Při provádění tohoto nařízení ve fázích tvorby politiky, strategického plánování a programování a provádění opatření je cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci, jakož i s jinými příslušnými politikami Unie.
5. Opatření financovaná podle tohoto nařízení vycházejí případně z politik spolupráce stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány dohodnuté mezi Unií a příslušnými mezinárodními organizacemi nebo mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony.
Opatření financovaná podle tohoto nařízení zahrnují také oblasti spojené s prosazováním zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
6. Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014.
Článek 4
Programování a orientační přidělení finančních prostředků
1. Komise přijímá víceleté orientační programy přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Víceleté orientační programy stanoví strategické nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů, pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy z tohoto dokumentu.
3. Víceleté orientační programy uvádějí rovněž prioritní oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují orientační přidělení finančních prostředků, a to celkově, podle prioritní oblasti a podle partnerské země nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně účasti na globálních iniciativách. Tyto částky mohou být případně vyjádřeny v podobě rozpětí.
4. Víceleté orientační programy mohou stanovit částku finančních prostředků, která nepřesahuje 5 % celkové částky a není přidělena na žádnou prioritní oblast ani žádné partnerské zemi nebo skupině zemí. Tyto finanční prostředky se přidělí na závazky v souladu s čl. 2 odst. 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 236/2014.
5. V řádně odůvodněných, závažných a naléhavých případech může být ke změně víceletých orientačních programů použit postup podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
6. Pokud jde o dosažení cílů stanovených v odstavci 1, může Komise při spolupráci Unie s třetími zeměmi zohlednit zeměpisnou blízkost nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území Unie.
7. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Tematické priority
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6 měnící tematické priority, jež má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, stanovených v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu použitelnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 954 765 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (11) se za účelem podpory mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání z různých nástrojů pro financování vnější činnosti (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (12), nástroje předvstupní pomoci (NPP II) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (13) a nástroje partnerství) přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá víceleté orientační programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny s souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
3. Akce v oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1288/2013 jsou financovány v rámci nástroje partnerství pouze v případě, že nejsou způsobilé pro financování v rámci jiných nástrojů pro financování vnější činnosti a doplňují nebo posilují jiné iniciativy podle tohoto nařízení.
Článek 9
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 234/2014
z 11. marca 2014,
ktorým sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2, článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Únia by mala vyvíjať úsilie o rozvoj vzťahov a vybudovanie partnerstiev s tretími krajinami. V tomto nariadení sa ustanovuje nový a doplnkový nástroj, ktorým sa poskytuje priama podpora vonkajším politikám Únie, a partnerstvá spolupráce a politické dialógy sa rozširujú na oblasti a témy presahujúce len samotnú rozvojovú spoluprácu. Vychádza sa zo skúseností získaných zo spolupráce s industrializovanými krajinami a krajinami a územiami s vysokými príjmami podľa nariadenia Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Rozsah spolupráce, ktorá sa zaviedla v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) podľa geografických programov s rozvojovými krajinami, územiami a regiónmi, sa takmer v plnom rozsahu obmedzil na opatrenia financovania určené na plnenie kritérií, ktoré pre oficiálnu rozvojovú pomoc (ODA) stanovil Výbor pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (DAC-OECD).
(3)
Únia za posledné desaťročie trvalo posilňuje svoje dvojstranné vzťahy so širokým spektrom industrializovaných krajín a ďalších krajín a území s vysokým alebo stredným príjmom v rozličných regiónoch sveta.
(4)
Únia potrebuje finančný nástroj zahraničnej politiky celosvetového rozsahu, ktorý by umožňoval financovanie opatrení, ktoré možno nespĺňajú kritériá ako ODA, ale ktoré sú nevyhnutne dôležité pre prehlbovanie a upevňovanie vzťahov s dotknutými tretími krajinami, najmä prostredníctvom politických dialógov a rozvoja partnerstiev. Týmto novým nástrojom, ktorý je inovačný z hľadiska rozsahu aj cieľov, by sa malo vytvoriť pozitívne prostredie pre prehĺbenie vzťahov medzi Úniou a relevantnými tretími krajinami a mali by sa podporiť základné záujmy Únie.
(5)
Únia má záujem prehĺbiť svoje vzťahy a dialóg s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem podporiť spojenia, a to predovšetkým v rozvinutých a rozvojových krajinách, ktoré zohrávajú stále významnejšiu úlohu vo svetových vzťahoch vrátane globálneho riadenia, zahraničnej politiky, medzinárodnej ekonomiky, multilaterálnych fór a orgánov, ako sú napr. G8 a G20, a pri riešení výziev celosvetového významu.
(6)
Únia musí vybudovať komplexné partnerstvá s novými aktérmi na medzinárodnej scéne s cieľom podporovať stabilný a inkluzívny medzinárodný poriadok, starať sa o spoločné globálne verejné statky, hájiť základné záujmy Únie a zvyšovať znalosti o Únii v týchto krajinách.
(7)
Je nevyhnutné, aby rozsah pôsobnosti tohto nariadenia bol celosvetový, aby bolo možné podľa potreby podporovať opatrenia spolupráce s cieľom vytvoriť základ pre vzťahy s ktoroukoľvek krajinou, v ktorej má Únia strategické záujmy, v súlade s cieľmi tohto nariadenia.
(8)
Únia má záujem naďalej podporovať dialóg a spoluprácu s krajinami, ktoré už nie sú oprávnené na účasť v dvojstranných programoch v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 (5) (ďalej len „nástroj financovania rozvojovej spolupráce“).
(9)
Navyše je v záujme Únie pracovať na vytvorení inkluzívnych globálnych inštitúcií založených na účinnom multilateralizme a pracovať na dosiahnutí uvedeného cieľa.
(10)
Podľa tohto nariadenia by Únia mala podporovať vykonávanie vonkajšieho rozmeru stratégie vymedzenej Komisiou v jej oznámení z 3. marca 2010 s názvom „Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“ (ďalej len „Európa 2020“), v ktorej sa spájajú tri piliere: hospodársky, sociálny a environmentálny. Na základe tohto nariadenia by sa predovšetkým mali podporovať ciele týkajúce sa globálnych otázok, ako sú napr. zmena klímy, energetická bezpečnosť a efektívne využívanie zdrojov, prechod na ekologickejšie hospodárstvo, veda, inovácia a konkurencieschopnosť, mobilita, obchod a investície, hospodárske partnerstvá, spolupráca s tretími krajinami v oblasti podnikania, zamestnanosti a regulácie a lepší prístup na trh pre spoločnosti z Únie vrátane internacionalizácie malých a stredných podnikov (ďalej len „MSP“). Mala by sa podporovať verejná diplomacia, spolupráca v otázkach vzdelávania a akademická spolupráca a osvetové činnosti.
(11)
Predovšetkým boj proti zmene klímy sa považuje za jednu z významných globálnych výziev, ktorým čelí Únia a širšie medzinárodné spoločenstvo. Zmena klímy je oblasťou, v ktorej sú naliehavo potrebné medzinárodné kroky a v ktorej si dosiahnutie cieľov Únie vyžaduje spoluprácu s partnerskými krajinami. Únia by preto mala zintenzívniť svoje úsilie na podporu globálneho konsenzu v tomto smere. V súlade s oznámením Komisie s názvom „Rozpočet stratégie Európa 2020“ z 29. júna 2011, v ktorom sa požaduje, aby Únia zvýšila podiel svojho rozpočtu na klímu na najmenej 20 %, by malo toto nariadenie prispievať k dosiahnutiu tohto cieľa.
(12)
Nadnárodné výzvy, ako je zhoršovanie stavu životného prostredia a prístup k surovinám a vzácnym zeminám a ich udržateľné využívanie si vyžadujú inkluzívny prístup založený na pravidlách.
(13)
Únia je odhodlaná pomáhať pri plnení globálnych cieľov v oblasti biodiverzity stanovených na rok 2020 a splniť súvisiacu stratégiu mobilizácie zdrojov.
(14)
Únia je odhodlaná podporovať vo svojich vzťahoch so svojimi partnermi na celom svete dôstojnú prácu pre všetkých ako aj ratifikáciu a účinné vykonávanie medzinárodne uznávaných pracovných noriem a viacstranných environmentálnych dohôd.
(15)
Významným strategickým záujmom Únie je stimulovať rast a zamestnanosť presadzovaním spravodlivého a otvoreného obchodu a investícií na viacstrannej aj dvojstrannej úrovni a podporou rokovaní o dohodách obchode a investíciách, kde je zmluvnou stranou Únia a vykonávania týchto dohôd. Podľa tohto nariadenia by Únia mala prispievať k vytváraniu bezpečného prostredia pre zvýšené obchodné a investičné príležitosti na celom svete pre spoločnosti z Únie, v neposlednom rade aj pre MSP -, a to podporou spolupráce a konvergencie v regulačnej oblasti, presadzovaním medzinárodných noriem, zlepšovaním ochrany práv duševného vlastníctva a venovaním pozornosti odstraňovaniu neodôvodnených prekážok prístupu na trh.
(16)
V súlade s článkom 21 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) sa činnosť Únie na medzinárodnej scéne má riadiť zásadami, ktoré inšpirovali jej vlastný vznik, rozvoj a rozširovanie, a ktoré sa usiluje šíriť na celom svete; ide konkrétne o demokraciu, právny štát, všeobecnosť a nedeliteľnosť ľudských práv a základných slobôd, dodržiavanie ľudskej dôstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.
(17)
Únia by sa mala usilovať o čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov v snahe optimalizovať vplyv svojej vonkajšej činnosti. Toto by sa malo dosiahnuť súdržnosťou a komplementárnosťou medzi nástrojmi Únie pre vonkajšiu činnosť, ako aj vytvorením synergií medzi týmto nariadením, inými nástrojmi na financovanie vonkajšej činnosti a inými politikami Únie. Malo by to ďalej viesť k vzájomnému posilňovaniu programov vytvorených v rámci nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti.
(18)
V záujme zabezpečenia viditeľnosti pomoci Únie, ktorú poskytuje občanom prijímajúcich krajín a samotným občanom Únie, by sa podľa potreby mala vhodnými prostriedkami zabezpečiť cielená komunikácia a informovanosť.
(19)
Na dosiahnutie cieľov tohto nariadenia je vo vzťahu ku kľúčovým partnerským krajinám nevyhnutné rozvíjať diferencovaný a pružný prístup zohľadňujúci ich hospodársky, sociálny a politický kontext a sledovať takisto osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie pri súčasnom zachovaní schopnosti zasiahnuť v prípade potreby kdekoľvek na svete. Únia by mala k zahraničnej politike vrátane odvetvových politík Únie pristupovať komplexne.
(20)
S cieľom, aby sa jej záväzok podporovať a brániť svoje záujmy vo vzťahoch s tretími krajinami stal účinnejším prostredníctvom prijatia osobitných opatrení, na ktoré sa nevzťahujú viacročné orientačné programy, mala by byť Únia schopná reagovať pružným a včasným spôsobom na vznikajúce alebo nepredvídané potreby.
(21)
Ciele tohto nariadenia by sa mali vždy, keď je to možné a primerané, sledovať v konzultácii s príslušnými partnermi a zainteresovanými stranami vrátane organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov so zreteľom na dôležitosť ich úloh.
(22)
Vonkajšia činnosť Únie v rámci tohto nariadenia by mala prispievať k jasným výsledkom (zahŕňajúcim vykonanú činnosť, jej prínosy a vplyv) v krajinách prijímajúcich pomoc Únie. Ak je to vhodné a možné, mali by sa výsledky vonkajšej činnosti Únie a účinnosť nástroja ustanoveného týmto nariadením monitorovať a posudzovať na základe vopred vymedzených, jasných a transparentných ukazovateľov, ktoré - ak je to možné - by sa mali vypracovať pre jednotlivé krajiny, mali by byť merateľné a prispôsobené osobitnému charakteru a cieľom daného nástroja.
(23)
Pri činnostiach podľa tohto nariadenia by sa podľa potreby mali náležite zohľadniť uznesenia a odporúčania Európskeho parlamentu.
(24)
S cieľom prispôsobiť rozsah tohto nariadenia rýchlo sa vyvíjajúcej situácii v tretích krajinách by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o priority vymedzené v prílohe, delegovať na Komisiu. Je mimoriadne dôležité, aby Komisia v priebehu prípravných prác uskutočnila primerané konzultácie vrátane konzultácií na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov Komisia zabezpečí paralelné, včasné a primerané postúpenie relevantných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(25)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (6). Na prijímanie týchto vykonávacích aktov s výnimkou v prípade technických vykonávacích opatrení malého finančného rozsahu by sa mal vzhľadom na ich charakter, a najmä na ich politický usmerňujúci charakter a ich finančné dôsledky uplatňovať postup preskúmania.
(26)
Spoločné pravidlá a postupy vykonávania nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti Únie sa ustanovujú v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 236/2014 (7).
(27)
Týmto nariadením sa ustanovuje finančné krytie počas obdobia jeho uplatňovania, ktoré predstavuje hlavnú referenčnú sumu pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (8).
(28)
Organizácia a fungovanie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť sú stanovené v rozhodnutí Rady 2010/427/EÚ (9).
(29)
Keďže ciele tohto nariadenia, najmä ustanovenie nástroja partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadami subsidiarity podľa článku 5 ZEÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(30)
Je vhodné zosúladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (10). Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy a ciele
1. Týmto nariadením sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami (ďalej len „nástroj partnerstva“) na presadzovanie a podporu záujmov Únie a spoločných záujmov. Nástrojom partnerstva sa podporia opatrenia, ktoré účinným a pružným spôsobom reagujú na ciele vyplývajúce z dvojstranných, regionálnych alebo viacstranných vzťahov Únie s tretími krajinami a ktorými sa riešia problémy celosvetového významu a ktorými sa zabezpečuje primerané nadviazanie na rozhodnutia prijaté na viacstrannej úrovni.
2. Opatrenia, ktoré sa v rámci nástroja partnerstva majú financovať, odrážajú tieto osobitné ciele Únie:
a)
podpora partnerských stratégií Únie pre dvojstrannú, regionálnu a medziregionálnu spoluprácu prostredníctvom podpory politického dialógu a prípravou kolektívnych prístupov k výzvam celosvetového významu a reakcií na ne. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa okrem iného meria podľa pokroku, ktorý dosiahli kľúčové partnerské krajiny v boji proti zmene klímy alebo pri podporovaní environmentálnych noriem Únie;
b)
vykonávanie medzinárodného rozmeru stratégie „Európa 2020“. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe osvojovania si politík a cieľov stratégie „Európa 2020“ kľúčovými partnerskými krajinami;
c)
zlepšovanie prístupu na trhy partnerských krajín a stimulácia obchodu, investícií a podnikateľských príležitostí pre spoločnosti Únie pri súčasnom odstraňovaní prekážok prístupu na trh a investícií prostredníctvom hospodárskych partnerstiev, podnikateľskej a regulačnej spolupráce. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe podielu Únie na zahraničnom obchode s kľúčovými partnerskými krajinami a na základe tokov obchodu a investícií do partnerských krajín, na ktoré sú osobitne zamerané činnosti, programy a opatrenia podľa tohto nariadenia;
d)
prehĺbenie všeobecného porozumenia Únie a jej úlohy na svetovej scéne a jej viditeľnosti prostredníctvom verejnej diplomacie, kontaktov medzi ľuďmi, spolupráce v otázkach vzdelávania a akademickej spolupráce, spolupráce expertných skupín (think tank) a podporných činností na presadzovanie hodnôt a záujmov Únie. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa môže okrem iného merať aj prostredníctvom prieskumov verejnej mienky alebo hodnotení.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa v prvom rade podporujú opatrenia v oblasti spolupráce s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem pri presadzovaní prepojení, a to predovšetkým s rozvinutými aj rozvojovými krajinami, ktoré zohrávajú čoraz významnejšiu úlohu v globálnych vzťahoch vrátane zahraničnej politiky, v medzinárodnom hospodárstve a obchode, na viacstranných fórach a, v globálnom riadení a pri riešení problémov celosvetového významu alebo v oblastiach, v ktorých má Únia iné významné záujmy.
2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, môžu byť podľa tohto nariadenia oprávnenými na spoluprácu všetky tretie krajiny, regióny a územia.
Článok 3
Všeobecné zásady
1. Únia vyvíja úsilie v snahe podporovať, rozvíjať a upevňovať zásady demokracie, rovnosti, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a zásady právneho štátu, na ktorých je založená, prostredníctvom dialógu a spolupráce s tretími krajinami.
2. Na zvýšenie vplyvu pomoci Únie sa pri navrhovaní spolupráce s tretími krajinami v prípade potreby uplatňuje diferencovaný a pružný prístup, aby sa zohľadnil ich konkrétny hospodársky, sociálny a politický kontext, ako aj osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie.
3. Únia presadzuje súdržný viacstranný prístup ku globálnym výzvam a podporuje spoluprácu s medzinárodnými alebo regionálnymi organizáciami a orgánmi vrátane medzinárodných finančných inštitúcií, agentúr, fondov a programov Organizácie Spojených národov a iných dvojstranných darcov.
4. Pri vykonávaní tohto nariadenia a pri formulovaní politiky, strategického plánovania a programovania a vykonávaní opatrení sa Únia zameriava na zabezpečenie súdržnosti a konzistentnosti s ďalšími oblasťami svojej vonkajšej činnosti, najmä s nástrojom financovania rozvojovej spolupráce, a s ďalšími príslušnými politikami Únie.
5. Opatrenia financované podľa tohto nariadenia podľa potreby vychádzajú z politík spolupráce ustanovených nástrojmi, ako sú napr. dohody, vyhlásenia a akčné plány dohodnuté medzi Úniou a dotknutými medzinárodnými organizáciami alebo medzi Úniou a dotknutými tretími krajinami a regiónmi.
Opatrenia financované podľa tohto nariadenia sa vzťahujú aj na oblasti spojené s presadzovaním osobitných záujmov, politické priority a stratégie Únie.
6. Podpora Únie podľa tohto nariadenia sa vykonáva v súlade s nariadením (EÚ) č. 236/2014.
Článok 4
Programovanie a orientačné prideľovanie finančných prostriedkov
1. Viacročné orientačné programy prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
2. Vo viacročných orientačných programoch sa stanovujú strategické a/alebo vzájomné záujmy a priority, osobitné ciele a očakávané výsledky Únie. Ak sa pre krajiny alebo regióny vypracoval spoločný rámcový dokument ustanovujúci komplexnú stratégiu Únie, zakladajú sa viacročné orientačné programy na tomto dokumente.
3. Vo viacročných orientačných programoch sa takisto stanovujú prioritné oblasti zvolené na financovanie zo strany Únie a uvedie sa orientačné pridelenie finančných prostriedkov, a to celkovo na prioritnú oblasť a aj podľa partnerských krajín alebo skupiny partnerských krajín na dotknuté obdobie vrátane účasti na globálnych iniciatívach. Uvedené sumy takýchto finančných prostriedkov sa podľa potreby môžu vyjadriť formou rozpätia.
4. Vo viacročných orientačných programoch sa môže ustanoviť suma finančných prostriedkov, ktorá nie je pridelená na prioritnú oblasť alebo pre partnerskú krajinu či skupinu krajín, pričom nepresiahne 5 % celkovej sumy. Tieto finančné prostriedky sa viažu v súlade s článkom 2 ods. 2, 3 a 5 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
5. Postup uvedený v článku 16 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 sa môže uplatniť na účely úpravy viacročných orientačných programov v riadne odôvodnených nevyhnutných a naliehavých prípadoch.
6. S ohľadom na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 1 môže Komisia pri spolupráci Únie s tretími krajinami zohľadniť geografickú blízkosť najvzdialenejších regiónov Únie a jej zámorských krajín a území.
7. Pri akomkoľvek programovaní alebo preskúmaní programov, ktoré sa uskutoční po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia uvedenej v článku 17 nariadenia (EÚ) č. 236/2014, sa zohľadnia jej výsledky, zistenia a závery.
Článok 5
Tematické priority
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 6 prijímať delegované akty slúžiace na zmenu tematických priorít, ktoré sa majú podľa tohto nariadenia realizovať v rámci pomoci Únie, ako sa stanovuje v prílohe k tomuto nariadeniu. Komisia konkrétne po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia a na základe odporúčaní uvedených v tejto správe prijme do 31. marca 2018 delegovaný akt, ktorým sa zmení príloha k tomuto nariadeniu.
Článok 6
Vykonávanie delegovania právomocí
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 5 za podmienok ustanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 sa Komisii udeľuje na obdobie účinnosti tohto nariadenia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 5 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po jeho prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 7
Postup výboru
Komisii pomáha Výbor pre nástroj partnerstva. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 8
Finančné krytie
1. Finančné krytie na vykonávanie tohto nariadenia v období rokov 2014 - 2020 je 954 765 000 EUR.
Európsky parlament a Rada schvália ročné rozpočtové prostriedky v rámci limitu stanoveného vo viacročnom finančnom rámci.
2. V súlade s článkom 18 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (11) s cieľom podporiť medzinárodný rozmer vysokoškolského vzdelávania sa pridelí orientačná suma 1 680 000 000 EUR z rôznych nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti (nástroja financovania rozvojovej spolupráce, nástroja európskeho susedstva ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 232/2014 (12), nástroja predvstupovej pomoci (IPA II) ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 (13) a z nástroja partnerstva) na akcie mobility v oblasti vzdelávania do partnerských krajín v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 alebo z týchto krajín a nariadenie (EÚ) č. 1288/2013 sa uplatňuje sa využívanie finančných prostriedkov na spoluprácu a politický dialóg s orgánmi, inštitúciami a organizáciami z uvedených krajín.
Financovanie sa sprístupní formou dvoch viacročných prídelov, z toho prvý prídel na prvé štyri roky a druhý na zvyšné tri roky. Prídel uvedeného financovania sa zohľadní vo viacročnom orientačnom programovaní ustanovenom v tomto nariadení v súlade so zistenými potrebami a prioritami dotknutých krajín. Výška pridelených finančných prostriedkov sa môže prehodnotiť v prípade závažných nepredvídaných okolností alebo dôležitých politických zmien v súlade s prioritami v oblasti vonkajšej činnosti Únie.
3. Činnosti v rámci nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 sa financujú z nástroja partnerstva jedine v prípade, že nie sú oprávnené na financovanie z iných nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti a dopĺňajú alebo podporujú iné iniciatívy podľa tohto nariadenia.
Článok 9
Európska služba pre vonkajšiu činnosť
Toto nariadenie sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím 2010/427/EÚ.
Článok 10
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2014