PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1195/2014 DA COMISSÃO
de 29 de outubro de 2014
que institui um direito de compensação provisório sobre as importações de determinadas trutas-arco-íris originárias da Turquia
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 597/2009 do Conselho, de 11 de junho de 2009, relativo à defesa contra as importações que são objeto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (1), nomeadamente o artigo 12.o,
Após consulta dos Estados-Membros,
Considerando o seguinte:
A. PROCEDIMENTO
1. Início
(1)
Em 15 de fevereiro de 2014, a Comissão Europeia («Comissão») anunciou, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (2) («aviso de início»), o início de um processo antissubvenções relativo às importações na União Europeia de determinadas trutas-arco-íris originárias da Turquia («país em causa»), com base no artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 597/2009 («regulamento de base»). Em 4 de setembro de 2014, foi publicada uma retificação do aviso de início no Jornal Oficial (3).
(2)
A Comissão deu início ao inquérito na sequência de uma denúncia apresentada em 3 de janeiro de 2014 pela Danish Aquaculture Association («autor da denúncia»), em nome de produtores que representam mais de 25 % da produção total da União de determinadas trutas-arco-íris. A denúncia continha elementos de prova prima facie da existência de subvenções relativamente a determinadas trutas-arco-íris, bem como de um prejuízo importante delas resultante, que a Comissão considerou suficientes para justificar o início de um inquérito.
(3)
Em conformidade com o artigo 10.o, n.o 7, do regulamento de base, a Comissão notificou o Governo da Turquia («GT») antes do início do processo de que tinha recebido uma denúncia devidamente documentada alegando que importações objeto de subvenção de determinadas trutas-arco-íris originárias da Turquia estavam a causar um prejuízo importante à indústria da União. A Comissão convidou o GT a participar em consultas destinadas a esclarecer a situação no que se refere ao teor da denúncia e a chegar a uma solução mutuamente acordada.
(4)
O GT aceitou participar nas consultas, tendo estas sido organizadas subsequentemente. No decurso das consultas não foi possível alcançar uma solução mutuamente acordada. Após as consultas, o GT enviou as suas observações. A Comissão tomou devida nota das observações.
2. Processo anti-dumping paralelo
(5)
Em 15 de fevereiro de 2014, a Comissão anunciou igualmente, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (4), o início de um inquérito anti-dumping relativo ao mesmo produto originário da Turquia.
(6)
As análises do prejuízo realizadas no âmbito do presente inquérito antissubvenções e dos inquéritos anti-dumping paralelos basearam-se na mesma definição da indústria da União, nos mesmos produtores representativos da União e no mesmo período de inquérito, tendo conduzido a conclusões idênticas, salvo especificação em contrário. Tal foi considerado apropriado, a fim de simplificar a análise do prejuízo e chegar a conclusões coerentes. Por esta razão, as observações relativas ao prejuízo formuladas nestes processos foram também tidas em conta em ambos os inquéritos.
3. Partes interessadas
(7)
No aviso de início, a Comissão convidou as partes interessadas a contactá-la, a fim de participarem no inquérito. Além disso, a Comissão informou do início do inquérito especificamente os autores da denúncia, os outros produtores da União conhecidos, os utilizadores e importadores, os produtores-exportadores na Turquia e as autoridades turcas, bem como as associações conhecidas como interessadas, e convidou-os a participarem.
(8)
Foi dada a todas as partes interessadas a oportunidade de apresentarem observações sobre o início do inquérito e de solicitarem uma audição à Comissão e/ou ao Conselheiro Auditor nos processos em matéria de comércio. Não foram recebidas observações.
4. Amostragem
(9)
A Comissão anunciou no aviso de início que poderia recorrer à amostragem das partes interessadas, em especial dos produtores da União, importadores independentes e produtores-exportadores na Turquia, em conformidade com o artigo 27.o do regulamento de base.
4.1. Amostra de produtores da União
(10)
No aviso de início, a Comissão declarou que tinha selecionado provisoriamente uma amostra de produtores da União. Em conformidade com o artigo 27.o, n.o 1, do regulamento de base, e atendendo a que a indústria da União é muito fragmentada, com mais de 700 produtores de pequenas e médias empresas (PME), a Comissão selecionou uma amostra com base no volume de produção mais representativo que podia razoavelmente ser objeto de inquérito no prazo disponível, tendo também em conta a distribuição geográfica e uma cobertura suficiente de diferentes fases e tipos de produção (produção de truta viva, fresca, congelada, em filetes e fumada). Esta amostra era constituída por nove produtores da União. Os produtores da União incluídos na amostra representavam mais de 12 % da produção total da União, com base nos dados constantes da denúncia. A Comissão convidou as partes interessadas a apresentar as suas observações sobre a amostra provisória. Não foram recebidas quaisquer observações dentro do prazo, pelo que a amostra provisória foi confirmada. A amostra é representativa da indústria da União.
4.2. Amostra de importadores
(11)
Para decidir se é necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, a Comissão convidou os importadores independentes a fornecer as informações especificadas no aviso de início.
(12)
Três importadores independentes facultaram a informação solicitada e concordaram em ser incluídos na amostra. Tendo em conta o número reduzido, a Comissão decidiu que não era necessário proceder à amostragem.
4.3. Amostra de produtores-exportadores
(13)
Para decidir se é necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, a Comissão convidou todos os produtores-exportadores da Turquia a fornecer as informações especificadas no aviso de início. Além disso, a Comissão solicitou à Missão Permanente da República da Turquia junto da União Europeia que identificasse e/ou contactasse outros eventuais produtores-exportadores que pudessem estar interessados em participar no inquérito.
(14)
Ao todo, dezoito grupos de produtores-exportadores facultaram a informação solicitada e concordaram em ser incluídos na amostra. O volume de exportação total de determinadas trutas-arco-íris para a União declarado por essas empresas durante 2013 representa a totalidade das exportações da Turquia para a União.
(15)
Em conformidade com o artigo 27.o, n.o 1, do regulamento de base, a Comissão selecionou uma amostra de quatro grupos de produtores-exportadores, com base no volume de exportações para a União mais representativo que podia razoavelmente ser objeto de inquérito no prazo disponível, tendo também em conta a distribuição geográfica. O grupo de empresas incluído na amostra representa quase 64 % das vendas de exportação para a União declaradas, estando localizado em duas regiões diferentes.
(16)
Em conformidade com o artigo 27.o, n.o 2, do regulamento de base, todos os produtores-exportadores conhecidos em causa e as autoridades turcas foram consultados sobre a seleção da amostra. Uma empresa contestou a seleção das empresas incluídas na amostra e alegou que deveria ser incluída na amostra. Defendeu que, desde 1971, desenvolvia, a título exclusivo, as atividades de produção, transformação e venda de trutas (ou seja, não desenvolvia quaisquer outras atividades), sendo, assim, o primeiro produtor do produto em causa na Turquia. Alegou ainda que realizava um volume significativo de vendas no mercado interno e, por último, que era o maior produtor na região de Marmara.
(17)
A Comissão recorda que a seleção das empresas incluídas na amostra foi efetuada com base nos maiores volumes, em conformidade com o artigo 27.o, n.o 1, do regulamento de base, tendo em conta o número de produtores que podia razoavelmente ser objeto de inquérito no prazo disponível. Como a proposta de amostra representa 64 % das exportações do produto em causa para a União, a amostra é representativa da situação da indústria turca. Acresce que as empresas incluídas na amostra estão situadas em duas regiões diferentes (de três representadas), o que é considerado suficiente para efeitos do inquérito. Por conseguinte, a Comissão sustenta que as empresas incluídas na amostra correspondem aos volumes mais representativos das importações que poderiam razoavelmente ser objeto de inquérito no prazo disponível.
5. Exame individual
(18)
Onze empresas ou grupos de empresas solicitaram um exame individual nos termos do artigo 27.o, n.o 3, do regulamento de base. Na presente fase do inquérito, a Comissão não tomou ainda qualquer decisão sobre o pedido de exame individual. A Comissão apreciará a oportunidade de conceder um exame individual na fase definitiva do inquérito.
6. Respostas ao questionário
(19)
A Comissão enviou questionários ao GT, a todas as empresas da União incluídas na amostra, a três importadores e aos grupos de produtores-exportadores da Turquia incluídos na amostra.
(20)
Três empresas de um grupo de produtores-exportadores turcos apresentaram um pedido de isenção da obrigação de apresentação de uma resposta ao questionário. Uma dessas empresas alegou que era principalmente ativa na produção de robalo e dourada e que apenas produz um pequeno volume do produto em causa. Uma das empresas gere um pequeno supermercado e está apenas marginalmente envolvida com o produto em causa, e a outra empresa era um importador coligado, não tendo realizado vendas importantes do produto em causa durante o período de inquérito. A Comissão decidiu isentar a empresa que gere o pequeno supermercado da obrigação de preencher a resposta ao questionário. No entanto, manteve a sua posição de que tanto a empresa principalmente ativa na produção de robalo e dourada como o importador coligado tinham de preencher o questionário, uma vez que os volumes produzidos (no caso do produtor-exportador) ou comercializados (no caso do importador coligado) continuavam a ser importantes.
(21)
Foram recebidas respostas ao questionário por parte do GT e de todos os outros grupos de produtores-exportadores da Turquia incluídos na amostra, bem como das empresas que solicitaram a um exame individual.
7. Visitas de verificação
(22)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações estimadas necessárias para a determinação provisória das práticas de subvenção, do prejuízo daí resultante e do interesse da União. Foram efetuadas visitas de verificação em conformidade com o artigo 26.o do regulamento de base, às instalações das seguintes empresas:
a)
Produtores da União:
-
Aqualande SAS, Roquefort, França
-
Danaqua, Grindsted, Dinamarca
-
Danforel A/S, Grindsted, Dinamarca
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dinamarca
-
Forellen GmbH, Oberndorf, Alemanha
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Alemanha
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polónia
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Espanha
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itália
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Espanha
b)
Produtores-exportadores da Turquia:
-
Grupo de empresas coligadas «GMS», Bodrum, Turquia:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
Grupo de empresas coligadas «Kilic», Bodrum, Turquia:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
Grupo de empresas coligadas «Özpekler», Denizli, Turquia:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.),
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti),
-
Ternäben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști («Ternäben»), Kayseri, Turquia
c)
Governo da Turquia:
-
Ministério da Economia, Ancara, Turquia
-
Ministério da Alimentação, Agricultura e Pecuária, Ancara, Turquia
d)
Importadores na União coligados com exportadores turcos:
-
Spador S.R.L. («Spador»)
-
Ternäben Service GmbH («TSG»)
-
Ternäben Vertrieb GmbH («TVG»)
e)
Produtor da União (transformador) coligado com o produtor-exportador da Turquia (Ternäben)
-
Ternäben Spółka z. o.o., Polónia («TPL»)
8. Período de inquérito e período considerado
(23)
O inquérito sobre as práticas de subvenção e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2013 e 31 de dezembro de 2013 («período de inquérito»). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2010 e o final do período de inquérito («período considerado»).
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(24)
O produto em causa é a truta-arco-íris (Oncorhynchus mykiss):
-
viva, de peso até 1,2 kg cada; ou
-
fresca, refrigerada, congelada e/ou fumada:
-
inteira (com cabeça), mesmo sem guelras, mesmo eviscerada, de peso até 1,2 kg cada; ou
-
sem cabeça, mesmo sem guelras, mesmo eviscerada, de peso até 1 kg cada; ou
-
em filetes de peso até 400 g cada,
originária da Turquia e atualmente classificada nos códigos NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 e ex 0305 43 00 («produto em causa»).
(25)
Como já referido no considerando 1, a definição do produto em causa foi objeto de uma retificação. A correção foi meramente editorial e a definição não foi afetada.
2. Produto similar
(26)
O inquérito mostrou que o produto produzido e vendido no mercado interno da Turquia e/ou exportado para a União e o produto produzido e vendido na União pela indústria da União têm as mesmas características físicas, técnicas e químicas de base e as mesmas utilizações de base.
(27)
A Comissão decidiu, na presente fase, que esses produtos são, por conseguinte, produtos similares na aceção do artigo 2.o, alínea c), do regulamento de base.
3. Alegações relativas à definição do produto
(28)
Algumas partes interessadas alegaram que as trutas fumadas deviam ser excluídas da definição do produto. Segundo essas partes, existiam diferenças no processo de produção e diferenças em termos de características físicas, técnicas e químicas em comparação com as trutas não fumadas. Além disso, as autoridades turcas alegaram que a estrutura de custos dos produtores de filetes fumados era consideravelmente diferente da estrutura de custos dos outros produtores, o que indicaria que os produtos fumados e não fumados não seriam um único produto. Por último, estas partes referiram dois inquéritos anti-dumping anteriores relativos a produtos similares (grandes trutas-arco-íris e salmão), concluídos em 2004 (5) e 2005 (6) respetivamente, em que os produtos fumados não estavam incluídos na definição do produto. As partes remeteram em especial para o considerando 9 do Regulamento (CE) n.o 437/2004 do Conselho (7) em que se reconheceria que o processo de fumagem alteraria as características de base do produto em causa. Nesta base, a truta fumada deveria ser excluída da definição do produto no âmbito do presente inquérito.
(29)
O inquérito mostrou que as várias apresentações - «viva», «refrigerada», «congelada» ou «fumada» - abrangidas pela definição do produto em causa partilham as mesmas características físicas, técnicas e químicas de base. Em especial, todas as trutas tinham as mesmas qualidades intrínsecas (químicas, nutricionais ou outras), não tendo a transformação privado os peixes dessas qualidades, mas apenas ocasionado apresentações diferentes, correspondentes a diferentes meios de conservação do peixe, antes de serem novamente transformados, preparados, cozinhados ou consumidos. Por conseguinte, concluiu-se que a conservação por fumagem não altera substancialmente as características físicas, técnicas e químicas de base do produto.
(30)
No que diz respeito aos processos de produção diferentes e às diferentes estruturas de custos, as partes não explicaram de que forma tal poderia alterar a conclusão de que produtos fumados e não fumados eram um único produto. Em todo o caso, qualquer eventual diferença nos processos de produção não altera, enquanto tal, a o âmbito da definição do produto. Acresce que, neste caso específico, o processo de produção e a estrutura de custos dos filetes fumados não eram, de facto, muito diferentes do processo de produção e da estrutura de custos das demais apresentações de truta. O principal elemento de custo de cada apresentação foi o custo de piscicultura, essencialmente constituído pelo custo dos alimentos (farinha de peixe e óleo de peixe), o custo da energia e o custo dos ovos ou juvenis. As alegações a este respeito devem, por conseguinte, ser rejeitadas.
(31)
Nos inquéritos anteriores referidos pelas partes interessadas, e ao contrário do que se passa no inquérito em curso, os produtos fumados não estavam incluídos na denúncia que levou ao início desses processos. Consequentemente, não foram abrangidos pelo âmbito desses inquéritos, não sendo, assim, objeto de inquérito. O considerando 9 do Regulamento (CE) n.o 437/2004 respondeu à alegação de uma parte interessada de que o peixe inteiro ou em filetes congelado deveria ser excluído do processo. No entanto, o inquérito não determinou nem concluiu especificamente que os produtos fumados deveriam ser excluídos da definição do produto. Com base no facto de o atual inquérito ter apurado que todas as apresentações de truta têm as mesmas características físicas, técnicas e químicas de base, este argumento deve ser rejeitado.
(32)
Atendendo ao que precede, a alegação de que os produtos fumados devem ser excluídos da definição do produto foi rejeitada, na presente fase.
C. SUBVENÇÃO
1. Introdução
(33)
O autor da denúncia alegou que o GT está a subvencionar o seu setor da aquicultura. A denúncia contém elementos de prova prima facie de várias práticas de subvenção constantes tanto da legislação como de diversos documentos políticos, que constituem a base do apoio estatal ao setor.
(34)
A Comissão examinou e analisou os documentos incluídos na denúncia, bem como os documentos adicionais facultados pelo GT e pelos produtores-exportadores incluídos na amostra no decurso do inquérito, tendo constatado que todos esses documentos mostram que o setor da aquicultura na República da Turquia beneficia de um tratamento preferencial em muitas áreas.
(35)
A decisão por parte das autoridades turcas de subvencionar especificamente o setor da aquicultura remonta a 2003, traduzindo-se pela transferência, nos últimos dez anos, de montantes avultados de fundos públicos para os produtores e exportadores turcos.
(36)
No quadro da realização de consultas entre o GT e a Comissão, antes do início do processo, como mencionado nos considerandos 3 e 4, o GT não contestou a existência de qualquer dos regimes objeto de inquérito.
2. Regimes objeto de inquérito
(37)
A Comissão enviou questionários ao GT e aos produtores-exportadores incluídos na amostra, solicitando informações sobre os seguintes regimes que, alegadamente, envolveram a concessão de subvenções à indústria aquícola.
-
Apoio estatal aos investimentos realizados no setor da aquicultura
-
isenção de direitos aduaneiros,
-
isenção do IVA,
-
redução de impostos,
-
apoio às contribuições para a segurança social (contribuição do empregador),
-
bonificação de juros,
-
atribuição de terras,
-
apoio em matéria de imposto sobre o rendimento,
-
apoio às contribuições para a segurança social (contribuição dos trabalhadores).
-
Subvenções diretas concedidas aos produtores de trutas
-
subvenções diretas para criadores de trutas,
-
subvenções diretas para a produção biológica de truta,
-
apoio específico para juvenis.
-
Empréstimos bonificados e seguros subvencionados para produtores de trutas
-
empréstimos ao investimento e empréstimos às empresas com taxa de juros reduzida, por parte do Ziraat Bankasi,
-
empréstimos ao investimento e empréstimos às empresas com taxa de juros reduzida, por parte das cooperativas de crédito agrícola,
-
agrupamento de seguros agrícolas e taxas de apoio em matéria de prémios.
-
Subvenções para serviços de consultoria
-
Subvenções para navios de pesca
-
compra de combustível para embarcações de pesca (dedução fiscal da taxa sobre o consumo de combustível para embarcações),
-
abate de navios de pesca.
-
Outras subvenções e programas de subvenções
3. Apoio do Estado a investimentos no setor da aquicultura
3.1. Introdução
(38)
O GT criou um regime de apoio para as empresas que investem fundos em determinados setores e em certas regiões, incluindo o setor da aquicultura. O objetivo do referido regime é:
-
aumentar a produção e o emprego,
-
incentivar os grandes investimentos que contribuam para a competitividade internacional,
-
estimular os investimentos diretos estrangeiros,
-
apoiar os investimentos em matéria de proteção do ambiente e atividades I&D, em consonância com os objetivos definidos nos diversos planos de desenvolvimento e programas anuais turcos a seguir especificados.
3.2. Base jurídica
(39)
As seguintes disposições jurídicas regem o apoio do Estado aos investimentos no setor da aquicultura: Decreto Turco n.o 2012/3305, publicado em 19 de junho de 2012, relativo ao apoio do Estado aos investimentos e Comunicado n.o 2012/1, publicado em 20 de junho de 2012, relativo à execução do Decreto relativo ao apoio do Estado aos investimentos no Jornal Oficial turco n.o 28328 e n.o 28329 respetivamente.
3.3. Resultados do inquérito
(40)
Embora o Decreto Turco n.o 2012/3305 constitua o regime de apoio pertinente para o período de inquérito, estavam em vigor disposições semelhantes desde 2006 e mesmo antes. Trata-se de um facto pertinente, uma vez que as subvenções ligadas à aquisição de ativos imobilizados, como as subvenções ao investimento, podem ser imputadas ao período de inquérito, mesmo que tenham sido concedidas antes do período de inquérito.
(41)
O inquérito confirmou a existência dos diversos regimes de apoio do Estado. A produção da aquicultura está expressamente incluída no anexo 2/A do Decreto n.o 2012/3305, entre os setores que podem beneficiar de incentivos como isenção do imposto sobre o valor acrescentado («IVA»), isenção de direitos aduaneiros, redução de impostos, contribuições para o investimento, apoio às contribuições para a segurança social (contribuição do empregador), atribuição de terras, bonificação da taxa de juro, apoio em matéria de imposto sobre o rendimento e apoio às contribuições para a segurança social (contribuição dos trabalhadores). A intensidade de auxílio pode variar com base no nível de desenvolvimento económico das seis regiões determinadas pelo Decreto n.o 2012/3305.
(42)
Embora a existência de programas de «Investimento regional» tenha sido confirmada pelo inquérito, nenhuma das empresas incluídas na amostra beneficiou de todos os regimes. Algumas delas beneficiaram de isenções de IVA e de direitos aduaneiros, aplicáveis de igual modo a todas as seis regiões na Turquia. No entanto, como as empresas incluídas na amostra adquiriram máquinas e equipamento a empresas da União no âmbito da União Aduaneira UE-Turquia, o direito aduaneiro não era devido. Além disso, como a Turquia aplica um regime de IVA a montante e a jusante, as vantagens obtidas durante o período de inquérito consistiram apenas num ganho de tempo de dois meses, até as empresas serem reembolsados do IVA por parte das autoridades fiscais. A vantagem real seria o juro a pagar a um banco comercial, relativamente ao período que decorre até o IVA ser reembolsado. Essa vantagem é negligenciável e não foi objeto de uma análise aprofundada.
(43)
Uma empresa incluída na amostra beneficiou de uma redução fiscal devido à aquisição das máquinas no âmbito do regulamento acima mencionado, relativo ao apoio do Estado aos investimentos. Em vez de pagar a taxa do imposto sobre as sociedades de 20 % geralmente aplicável, pagou apenas 4 %.
(44)
A mesma empresa incluída na amostra também beneficiou do Programa de Apoio às Contribuições para a Segurança Social. Enquanto titular de um certificado de incentivo ao investimento, beneficiou de apoio às contribuições para a segurança social, no que respeita à contribuição dos empregadores e dos trabalhadores. Após ter concluído o seu investimento, as partes das contribuições para a segurança social dos trabalhadores e empregadores da empresa correspondentes ao salário mínimo foram isentas pelo Instituto de Segurança Social, pelos novos empregos criados. O Ministério da Economia financiou o regime.
3.4. Conclusão
(45)
O apoio do Estado a investimentos é provisoriamente considerado uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, quando o apoio do Estado assume a forma de incentivo fiscal, ou seja, quando as receitas públicas são normalmente exigíveis, mas os poderes públicos renunciam ou não procedem à sua cobrança.
(46)
A subvenção tem caráter específico e é passível de medidas de compensação, uma vez que a vantagem da subvenção é especificamente limitada a uma lista de setores económicos. O acesso à subvenção é limitado ainda a determinadas empresas que operam em determinados setores. Além disso, a subvenção não satisfaz os requisitos de não especificidade do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base, devido ao número e à qualidade das restrições aplicáveis a determinados setores, especialmente as que a restringem a certos tipos de empresas ou que excluem totalmente determinados setores.
(47)
A aquicultura é expressamente designada no anexo 2A do Decreto como uma das atividades que pode beneficiar deste tipo de isenções fiscais. O anexo 4 do Decreto enumera os setores que não podem beneficiar de qualquer incentivo ao abrigo deste regime.
(48)
Por conseguinte, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, as subvenções acima mencionadas são consideradas como uma contribuição financeira do Governo que conferem uma vantagem aos beneficiários.
3.5. Cálculo do montante da subvenção
(49)
Uma empresa beneficiou de vantagens ao abrigo dos regimes acima mencionados. Todavia, a vantagem auferida foi considerada negligenciável.
4. Subsídios diretos para produtores de trutas
4.1. Introdução
(50)
O principal regime de subvenções que beneficia o produto em causa é constituído pelas subvenções diretas por quilograma de trutas produzido. Estas subvenções são revistas anualmente, no âmbito do reexame anual das subvenções agrícolas.
4.2. Base jurídica
(51)
As seguintes disposições jurídicas regem as subvenções diretas: Decreto Turco n.o 2013/4463 relativo a subvenções agrícolas em 2013, datado de 7 de março de 2013 e publicado na Jornal Oficial turco n.o 28612 em 8 de abril de 2013 (com aplicação retroativa a partir de 1 de janeiro de 2013).
4.3. Resultados do inquérito
(52)
O inquérito confirmou a existência de subvenções diretas no que respeita à truta. Verificou-se que, durante o período de inquérito, o nível de subvenção por quilograma de trutas foi fixado em 0,65 TL/kg para a produção de até 250 toneladas por ano. Metade deste montante (0,325 TL/kg) foi concedida para quantidades produzidas entre 251-500 toneladas/ano, não tendo sido concedidas quaisquer subvenções para quantidades produzidas superiores a 500 toneladas. A subvenção foi concedida aos produtores do produto em causa com uma licença do Ministério da Alimentação, Agricultura e Pecuária.
(53)
Antes de se efetuar qualquer pagamento, os produtores têm de estar registados no sistema de registo da aquicultura do Ministério da Alimentação, Agricultura e Pecuária. Os produtores são objeto de visitas de inspeção periódicas e sem aviso prévio.
(54)
Três dos quatro grupos de empresas incluídos na amostra beneficiaram de subvenções diretas durante o período de inquérito, uma vez que eram eles próprios criadores de trutas. No entanto, o maior grupo, o grupo Ternäben, não criou mas adquiriu trutas (na maior parte, trutas vivas e peixe inteiro congelado) a criadores independentes, tendo procedido à sua transformação. Por conseguinte, não recebeu subvenções diretas. Consequentemente, colocou-se a questão de saber se a vantagem das subvenções diretas se aplicava também ao grupo Ternäben e aos outros três grupos de empresas incluídos na amostra, que não só tinham criado como também adquirido trutas a empresas independentes para transformação.
(55)
A este respeito, a Comissão salienta que o produto em causa abrange tanto as matérias-primas diretamente objeto de subvenção, ou seja, as trutas vivas, como os produtos a jusante (frescos, congelados, peixe inteiro, filetes e truta fumada). Como a produção de trutas vivas é objeto de subvenção e praticamente todos os criadores na Turquia beneficiam deste regime, todos os produtores do produto em causa (ou seja, trutas vivas e produtos a jusante) beneficiam deste regime de subvenções diretas, independentemente do facto de criarem as trutas eles próprios ou de as adquirirem para transformação.
(56)
A vantagem para os produtores do produto em causa pode, em qualquer caso, ser demonstrada. A este respeito, a Comissão comparou o custo de piscicultura das três empresas incluídas na amostra que criam trutas elas próprias (incluindo um montante prudente e razoável para os encargos de venda, as despesas administrativas e outros encargos gerais - «VAG» - e o lucro) com o preço pago para adquirir os peixes vivos ou refrigerados a fornecedores independentes. A Comissão verificou que, no caso de todas estas três empresas, o preço de compra dos peixes vivos ou refrigerados era inferior ao custo médio de piscicultura.
(57)
No que se refere ao grupo Ternäben, a Comissão comparou o custo médio de piscicultura das três outras empresas incluídas na amostra (incluindo um montante prudente e razoável para VAG e lucro) com o preço médio de compra individual pago pelo grupo Ternäben pelos peixes vivos ou refrigerados. Constatou-se que o custo médio de piscicultura das outras três empresas incluídas na amostra foi superior ao preço médio de compra do grupo Ternäben. O seu preço médio de compra foi considerado conforme aos das outras empresas incluídas na amostra.
(58)
Por conseguinte, a Comissão considera que as empresas incluídas na amostra, também na medida em que adquiriram trutas a empresas independentes, beneficiaram do regime de subvenção direta.
(59)
O autor da denúncia alegou que tinha sido efetuado um pagamento suplementar para apoiar a produção biológica de trutas e a produção por unidade de juvenis. O inquérito confirmou a existência do pagamento suplementar para apoiar a produção biológica de trutas. No entanto, verificou-se que existia apenas uma empresa na Turquia dedicada à produção biológica de trutas, tendo essa empresa falido recentemente. Assim, não foram atribuídas quaisquer subvenções para a produção biológica de trutas durante o período de inquérito.
(60)
Além disso, a Comissão apurou que o apoio específico para a produção de juvenis existia em 2012, mas tinha sido suprimido a partir de 2013, porque o nível de produção de juvenis na Turquia já satisfazia as necessidades do mercado.
4.4. Conclusão
(61)
Com base nas conclusões do inquérito, a Comissão conclui provisoriamente que a referida contribuição pública assume a forma de uma subvenção direta, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base e, por conseguinte, confere uma vantagem direta aos produtores de trutas turcos, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. É auferida uma «vantagem», porque o financiamento direto (subvenção) é concedido por autoridades públicas, sem quaisquer taxas de juros ou direitos. Estes fundos livres não estão habitualmente disponíveis no mercado.
(62)
O regime de subvenções diretas tem um caráter específico e é passível de medidas de compensação, na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que o acesso é limitado a certas empresas. As empresas envolvidas na aquicultura são expressamente citadas e a truta é claramente designada como uma das espécies que beneficia deste regime de subvenções. Esta subvenção direta tem caráter específico, uma vez que a autoridade que a concede e a legislação ao abrigo da qual esta opera limitam explicitamente o acesso às subvenções a empresas que operem no setor da aquicultura.
4.5. Cálculo do montante da subvenção
(63)
A vantagem total por empresa foi o montante médio de subvenção direta recebido durante o período de inquérito, no caso dos peixes vivos criados pelos próprios, e o montante médio de subvenção direta concedido pelo GT, calculado com base no total de subvenções atribuído e dividido pelo montante total da produção de trutas na Turquia, no caso dos peixes vivos adquiridos.
(64)
O quadro em baixo mostra o montante provisoriamente determinado da vantagem obtida através das subvenções acima referidas, correspondendo a vantagem ao montante recebido pelas empresas em causa durante o período de inquérito.
Subvenções diretas e indiretas
Nome da empresa
Margem de subvenção
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternäben
9,5 %
5. Empréstimos subvencionados
5.1. Introdução
(65)
Certas entidades públicas e privadas forneceram empréstimos preferenciais a empresas no setor da aquicultura. Em seguida, descrevem-se as principais entidades em causa.
(66)
As cooperativas de crédito agrícola (CCA) são entidades de direito privado estabelecidas por produtores agrícolas (ou seja, pessoas reais ou entidades jurídicas envolvidas na produção agrícola) na Turquia, a fim de apoiar as suas necessidades financeiras, nas suas empresas.
(67)
O Banco Agrícola da República da Turquia (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi ou «Ziraat Bankasi») é um organismo público estatal cujas ações são detidas, na totalidade, pela Subsecretaria do Tesouro. Como consta do considerando 70, no âmbito de um programa do Governo aplicável também no período de inquérito, o Ziraat Bankasi fornece empréstimos preferenciais ao setor da aquicultura, a fim de promover a produção agrícola e a agroindústria. A este respeito, o Conselho de Ministros determina anualmente a duração, os procedimentos e os princípios do programa e o Tesouro transfere o montante remanescente do pagamento de juros, correspondente à taxa de juro reduzida, para o Ziraat Bankasi. Por conseguinte, considera-se que foi conferida autoridade governamental ao Ziraat Bankasi, pelo este é considerado um organismo público.
(68)
A Organização de Desenvolvimento das Pequenas e Médias Empresas («KOSGEB») é um organismo público cujo objetivo é aumentar a participação das pequenas e médias empresas («PME») no processo de desenvolvimento económico e social, mediante a oferta de serviços e apoio de qualidade que permitam aumentar o poder de concorrência das PME e divulgar uma cultura de empreendedorismo. A KOSGEB releva da competência do Ministério da Ciência, Indústria e Tecnologia e é parcialmente independente.
(69)
O Türk Eximbank («Eximbank») foi empossado pelo Governo turco em 21 de agosto de 1987, através do Decreto n.o 87/11914, na sequência da Lei n.o 3332, sendo um banco público estatal e organismo público, que constitui o principal instrumento de incentivo à exportação do Governo turco, no âmbito da estratégia de exportação sustentável da Turquia. O Eximbank foi mandatado pelo Governo para apoiar o comércio externo e os contratantes/investidores turcos que operam no estrangeiro, a fim de aumentar as exportações das empresas turcas e reforçar a sua competitividade internacional. Por conseguinte, considera-se que foi conferida ao Eximbank autoridade governamental, pelo que este é considerado um organismo público.
5.2. Base jurídica
(70)
As seguintes disposições jurídicas preveem empréstimos bonificados: Decreto Turco n.o 2013/4271 publicado no Jornal Oficial turco n.o 28561 e datado de 16 de fevereiro de 2013, relativo à extensão de empréstimos ao investimento e de empréstimos às empresas com taxa de juros reduzida pelo Ziraat Bankasi e pelas ACC, em 2013, Decreto Turco n.o 2010/27612 publicado no Jornal Oficial turco em 15 de junho de 2010, relativo a empréstimos às PME a taxas de juro de 0 %, e Lei Turca n.o 3332, publicada em 31 de março de 1987 no Jornal Oficial turco n.o 19417 (bis) relativa aos créditos à exportação pelo Eximbank, o banco de crédito à exportação da Turquia.
5.3. Resultados do inquérito
(71)
Os empréstimos preferenciais do Eximbank e da KOSGEB foram analisados com base nas respetivas alegações da denúncia relativas a empréstimos bonificados. O inquérito confirmou a existência de empréstimos com taxa de juros reduzida. Contudo, nenhum dos produtores-exportadores incluídos na amostra beneficiou de quaisquer empréstimos concedidos pelas ACC.
(72)
A Comissão constatou que uma empresa incluída na amostra obteve quatro empréstimos preferenciais do Ziraat Bankasi ao abrigo das disposições do Decreto n.o 4271/2013, durante o período de inquérito. No âmbito dos empréstimos em matéria de aquicultura, o Ziraat Bankasi tornou os empréstimos ao investimento extensíveis à aquisição de máquinas e equipamento, tendo o banco alargado novamente os empréstimos operacionais, de modo a financiar custos operacionais.
(73)
Para além dos empréstimos preferenciais concedidos pelo Ziraat Bankasi, uma empresa incluída na amostra beneficiou de um empréstimo a taxa de juro zero, ao abrigo do Decreto n.o 2010/27612, com base no qual a KOSGEB gere os vários programas de apoio às PME. As PME que operam no setor da aquicultura têm também direito a beneficiar desses programas de apoio.
(74)
Além disso, durante o inquérito, apurou-se que duas empresas incluídas na amostra receberam dois e seis empréstimos com taxa de juros reduzida do Eximbank, respetivamente. Os representantes do Eximbank confirmaram, durante a visita de verificação realizada com o GT, que o Eximbank concede empréstimos aos exportadores turcos em melhores condições do que as geralmente disponíveis no mercado.
5.4. Conclusão
(75)
Os empréstimos com taxa de juro reduzida acima mencionados são provisoriamente considerados subvenções na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), e do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base.
(76)
Com base nas conclusões do inquérito, a Comissão conclui que a vantagem conferida ao beneficiário assume a forma de um desconto nas taxas de juros dos empréstimos contraídos para a produção aquícola. O regime de empréstimos apoiados pelo Estado confere uma vantagem ao beneficiário dos empréstimos, uma vez que esses empréstimos são concedidos em condições financeiras que não refletem as condições de mercado relativas aos empréstimos com prazos comparáveis. São concedidos a taxas inferiores às de mercado.
(77)
Estes regimes têm caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que as autoridades que concedem o auxílio ou a legislação ao abrigo da qual estas operam limitam explicitamente o acesso a certas empresas.
(78)
Todos os empréstimos acima mencionados são, por conseguinte, considerados subvenções passíveis de medidas de compensação, que conferem uma vantagem e são específicas na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base.
5.5. Cálculo do montante da subvenção
(79)
Em conformidade com o artigo 6.o, alínea b), do regulamento de base, a vantagem relativa aos empréstimos preferenciais foi provisoriamente calculada como a diferença entre o montante do juro pago e o montante que seria pago por um empréstimo comercial comparável que as empresas pudessem obter no mercado. Como valor de referência, a Comissão aplicou a taxa de juro média ponderada dos empréstimos turcos durante o período de inquérito, utilizando a plataforma de negociação eletrónica Bloomberg (WAIRCOMM Index).
(80)
A vantagem foi calculada, para o período de inquérito, como a diferença entre os juros efetivamente pagos durante esse período e os juros que seriam pagos utilizando o valor de referência.
(81)
As margens de subvenção calculadas para os produtores-exportadores incluídos na amostra com base nesta metodologia são as seguintes:
Empréstimos preferenciais
Nome da empresa
Margem de subvenção
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Agrupamento de seguros agrícolas e taxas de apoio em matéria de prémio
6.1. Introdução
(82)
A Lei dos seguros agrícolas e o Regulamento relativo aos princípios de execução do agrupamento de seguros agrícolas fixaram o objetivo do Governo de proporcionar uma cobertura de seguro contra todas as perdas de unidades populacionais de peixes e de captura de truta dos produtores, devidas a eventuais doenças, catástrofes naturais, acidentes, etc.
(83)
Os tipos de seguro cobertos ao abrigo do agrupamento de seguros agrícolas incluem i) seguro de colheitas, ii) seguro de estufas, iii) seguro de gado de grande porte, iv) seguro de gado de pequeno porte, v) seguro de aves de capoeira e vi) seguro de aquicultura.
6.2. Base jurídica
(84)
A base jurídica deste programa é a Lei dos seguros agrícolas n.o 5363 e o Decreto Turco n.o 2012/4138 relativo a riscos, produtos e regiões abrangidos pelo âmbito do agrupamento de seguros agrícolas e pelas taxas de apoio em matéria de prémio, publicados no Jornal Oficial n.o 28537 de 23 de janeiro de 2013.
6.3. Resultados do inquérito
(85)
O inquérito confirmou a existência do referido regime de subvenção. Nos termos dos artigos 12.o e 13.o da Lei dos seguros agrícolas n.o 5363 e do Decreto n.o 2012/4138 relativo a riscos, produtos e regiões abrangidos pelo âmbito do agrupamento de seguros agrícolas e pelas taxas de apoio em matéria de prémio («Decreto n.o 2012/4138»), os produtores de produtos aquícolas podem beneficiar de um apoio em matéria de prémio de seguro por parte do Governo, como previsto no artigo 1/6 do Decreto n.o 2012/4138.
(86)
Uma empresa que pretenda beneficiar do Agrupamento de seguros agrícolas apresenta uma projeção relativa à apólice de seguros que pretende. A empresa é posteriormente inspecionada pelo Agrupamento de seguros agrícolas, a fim de se avaliar os riscos, sendo-lhe proposta uma apólice de seguro que inclui o montante do prémio a pagar. Se a empresa que opera no setor agrícola aceitar a oferta, o governo paga metade do prémio de seguro.
(87)
A Comissão apurou que os agricultores na Turquia, em geral, não seguram os seus produtos. Apenas uma das empresas incluídas na amostra beneficiou do programa de apoio em matéria de prémio de seguro do Governo durante o período de inquérito, durante três meses. Em seguida, mudou para uma seguradora privada.
6.4. Conclusão
(88)
Na prática, a vantagem conferida por este regime assume a forma de uma redução dos custos financeiros incorridos com a cobertura de seguro de vida relativa aos animais de aquicultura. Este regime constitui uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base, sob a forma de uma subvenção direta do Governo para produtores de trutas e uma «contribuição financeira», na aceção do regulamento de base, uma vez que o beneficiário da subvenção beneficia de um prémio de seguro que lhe é favorável, muito abaixo do nível dos prémios de seguros disponíveis no mercado para cobertura de riscos comparáveis. O regime confere uma vantagem na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. A vantagem é igual à diferença entre os prémios oferecidos no contexto de uma apólice de seguros comercial e o prémio objeto de subvenção.
(89)
A subvenção tem caráter específico, porque a autoridade que concede o auxílio e a legislação ao abrigo da qual esta opera limitam explicitamente o acesso a esta subvenção às empresas que operam no setor da agricultura e visam mesmo explicitamente riscos incorridos pelos produtores aquícolas.
6.5. Cálculo do montante da subvenção
(90)
Uma empresa beneficiou de vantagens ao abrigo deste regime. Todavia, a vantagem auferida foi considerada negligenciável.
6.6. Subvenções para serviços de consultoria
(91)
Este regime visa fornecer os conhecimentos e o saber-fazer necessários para que os produtores aquícolas possam modernizar e aumentar a produção e tornar-se mais eficientes. Nenhum dos produtores-exportadores incluídos na amostra beneficiou deste regime durante o período de inquérito.
6.7. Subvenções para combustível e abate de navios de pesca
(92)
Estas subvenções estão relacionadas com a compra de combustível para embarcações de pesca ou com os abates de navios de pesca. Estes pagamentos de subvenções beneficiam especificamente as atividades da pesca. Nenhum dos produtores-exportadores incluídos na amostra beneficiou destas subvenções durante o período de inquérito.
6.8. Conclusão sobre a concessão de subvenções
(93)
A Comissão calculou os montantes das subvenções passíveis de medidas de compensação em conformidade com as disposições do regulamento de base, para as empresas objeto de inquérito, regime a regime, e adicionou todos esses valores para calcular o montante da subvenção total concedida, para cada grupo, no que respeita ao período de inquérito.
(94)
Para calcular as margens de subvenção total abaixo, a Comissão calculou, em primeiro lugar, a percentagem de subvenção, ou seja, o montante da subvenção sobre o volume de negócios total da empresa. Essa percentagem foi, então, utilizada para calcular a subvenção atribuída às exportações do produto em causa para a União durante o período de inquérito.
(95)
O montante da subvenção por equivalente em peixe inteiro do produto em causa, exportado para a União durante o período de inquérito, foi calculado em seguida e as margens abaixo foram calculadas como percentagem do valor CIF das mesmas exportações por equivalente em peixe inteiro.
(96)
Para os produtores-exportadores colaborantes não incluídos na amostra, a Comissão calculou a margem de subvenção média ponderada. Assim, essa margem foi estabelecida com base nas margens dos produtores-exportadores incluídos na amostra.
(97)
No que se refere a todos os outros produtores-exportadores, a Comissão estabeleceu a margem de subvenção com base nos dados disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base. Para o efeito, a Comissão determinou o nível de colaboração dos produtores-exportadores. O nível de colaboração é o volume de exportações dos produtores-exportadores colaborantes para a União, expresso em percentagem do volume total das exportações - como indicado nas estatísticas de importação do Eurostat - provenientes do país em causa para a União.
(98)
O nível de colaboração no presente caso é elevado, uma vez que as importações dos produtores-exportadores colaborantes constituíram mais de 80 % do total das exportações para a União durante o período de inquérito. Nesta base, a Comissão decidiu basear a margem de subvenção residual no nível da empresa incluída na amostra que tem a margem de subvenção mais elevada.
Nome da empresa
Margem de subvenção
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternäben
9,5 %
Média ponderada da amostra
8,2 %
Margem de subvenção à escala nacional
9,7 %
D. PREJUÍZO
1. Definição da indústria da União e da produção da União
(99)
O produto similar foi fabricado por mais de 700 produtores da União durante o período de inquérito. Estes constituem a indústria da União, na aceção do artigo 8.o, n.o 1, do regulamento de base.
(100)
A produção total da União durante o período de inquérito foi estimada em cerca de 170 milhões de quilogramas «equivalente peixe inteiro» («EPI»), com base nos dados fornecidos pelas associações de produtores e europeus, e por empresas a título individual. Como indicado no considerando 10, nove produtores da União foram selecionados para a amostra, representando mais de 12 % da produção total da União do produto similar.
2. Consumo da União
(101)
A Comissão estabeleceu o consumo da União com base no volume de vendas total estimado dos produtores da União no mercado da União e no volume total das importações, com base em dados do Eurostat.
(102)
O volume de vendas total dos produtores da União foi estimado como descrito no considerando 130.
(103)
Quanto ao volume das importações, o Eurostat dispõe de dados sobre pesos líquidos relativos a seis códigos NC diferentes, a saber, peixes vivos, frescos, refrigerados, congelados e/ou fumados, inteiros e/ou eviscerados ou em filetes. Os pesos líquidos foram convertidos em EPI para efeitos de comparação, dividindo a quantidade importada registada no Eurostat pelos fatores de conversão que se seguem. Estes fatores de conversão foram fornecidos na denúncia e são normalmente utilizados na indústria.
Quadro 1
Fatores de conversão
Apresentação do produto
Fator
Vivos
1,00
Frescos/refrigerados/congelados (eviscerados)
0,85
Filetes: Frescos/refrigerados/congelados
0,47
Filetes: Fumados
0,40
(104)
Os códigos NC pertinentes abrangem também outros tipos de peixe não abrangidos pelo âmbito do presente inquérito, como a truta-marisca (Salmo trutta), a truta clarki (Oncorhynchus clarki), a truta dourada (Oncorhynchus aguabonita) e a truta da espécie Oncorhynchus gilae. No entanto, o inquérito revelou que as espécies diferentes do produto em causa não eram produzidas na Turquia ou eram apenas produzidas em quantidades negligenciáveis. Esta análise baseou-se nas informações fornecidas pela indústria turca à Federação Europeia de Aquacultores («FEAP») e noutras fontes de informações públicas (8) cruzadas, sempre que possível, com as estatísticas oficiais turcas pertinentes. Nesta base, concluiu-se que as estatísticas do Eurostat facultavam dados sobre as importações suficientemente fiáveis e completos.
(105)
O consumo da União, como estabelecido, manteve-se estável de 2010 a 2011, tendo diminuído em seguida 5 %, entre 2011 e 2012, e baixado novamente 7 % desde 2012 e o período de inquérito. O consumo diminuiu globalmente 12 %, no período considerado.
Quadro 2
Consumo da União (kg EPI)
2010
2011
2012
Período de inquérito
Consumo total da União
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Índice
100
100
95
88
Fonte: FEAP, Eurostat
3. Importações provenientes do país em causa
3.1. Volume e parte de mercado das importações provenientes do país em causa
(106)
Como indicado no considerando 103, a Comissão determinou o volume das importações com base nos dados do Eurostat, expressos em kg EPI. A parte de mercado das importações foi estabelecida com base no volume das importações provenientes da Turquia e no consumo total da União.
(107)
As importações na União provenientes do país em causa registaram a seguinte evolução:
Quadro 3
Volume das importações (kg EPI) e parte de mercado
2010
2011
2012
Período de inquérito
Volume das importações originárias da Turquia (kg EPI)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Índice
100
137
141
172
Parte de mercado
9 %
12 %
13 %
17 %
Índice
100
137
149
195
Fonte: Eurostat
(108)
Não obstante a diminuição do consumo, o volume das importações do produto em causa na União aumentou de forma constante durante o período considerado, registando, no total, 72 %. Esta situação conduziu a um aumento da respetiva parte de mercado, que passou de 9 %, em 2010, para 17 % no período de inquérito, ou seja, um aumento de oito pontos percentuais ou de 95 %, durante o período considerado.
3.2. Preços das importações provenientes do país em causa e subcotação de preços
(109)
A Comissão estabeleceu os preços médios de importação com base nos dados do Eurostat, dividindo o volume total das importações turcas, expresso em kg EPI, pelo valor total dessas importações. A subcotação de preços das importações foi estabelecida com base nos dados dos produtores-exportadores incluídos na amostra.
(110)
O preço médio das importações na União provenientes do país em causa registou a seguinte evolução:
Quadro 4
Preços de importação (EUR/kg EPI)
2010
2011
2012
Período de inquérito
Turquia
2,63
2,78
2,83
2,75
Índice
100
106
108
105
Fonte: Eurostat
(111)
O preço médio de importação do produto em causa aumentou 8 % entre 2010 e 2012, tendo diminuído em seguida 3 % entre 2012 e o período de inquérito. Globalmente, o preço médio de importação aumentou 5 % durante o período considerado.
(112)
A Comissão determinou a subcotação de preços durante o período de inquérito, mediante uma comparação entre: a) os preços de venda médios ponderados por tipo do produto da indústria da União cobrados a clientes independentes no mercado da União, ajustados ao estádio à saída da fábrica; e b) os preços médios ponderados correspondentes, por tipo do produto, das importações provenientes dos produtores-exportadores incluídos na amostra cobrados ao primeiro cliente independente no mercado da União, estabelecido numa base «custo, seguro e frete» (CIF).
(113)
A comparação dos preços foi feita por tipo do produto para transações efetuadas no mesmo estádio de comercialização, com os devidos ajustamentos quando necessário, e após a dedução de abatimentos e descontos. O resultado da comparação foi expresso em percentagem do volume de negócios dos produtores da União incluídos na amostra durante o período de inquérito, e mostrou uma margem média ponderada de subcotação entre 5 % e 18 % das importações provenientes do país em causa no mercado da União.
(114)
Um produtor-exportador incluído na amostra argumentou que a Comissão deveria ter devidamente em conta as eventuais diferenças no estádio de comercialização. No entanto, o inquérito mostrou que não existiam diferenças no estádio de comercialização entre os produtores da União incluídos na amostra e os produtores-exportadores da Turquia incluídos na amostra. Por conseguinte, o argumento deve ser rejeitado.
(115)
A Aegean Exporters' Association (que representa os exportadores turcos) e um produtor-exportador alegaram que a indústria da União está principalmente orientada para a produção biológica de truta e de truta salmonada, significativamente mais onerosas do que a da truta exportada da Turquia. Por conseguinte, alegaram que os preços não seriam comparáveis. Contudo, conforme explicado no considerando 113, as comparações dos preços foram feitas por tipo do produto, para as transações efetuadas no mesmo estádio de comercialização, com os devidos ajustamentos quando necessário. Consequentemente, quaisquer diferenças de preço com base nos diferentes tipos do produto foram devidamente consideradas.
(116)
A Aegean Exporters' Association alegou igualmente que os processos de produção da indústria da União eram diferentes, resultando em características óticas e sensoriais diferentes e num prazo de validade diferente. Defendeu-se que os intervalos de peso das trutas produzidas pela indústria da União também eram diferentes em comparação com os das trutas produzidas na Turquia. Todos estes elementos tinham alegadamente um impacto sobre a comparação de preços e deveriam, portanto, ser considerados. No entanto, não foram fornecidos quaisquer elementos de prova que fundamentassem estas alegações e os elementos de prova obtidos durante o inquérito não apoiaram estas alegações. Como explicado no considerando 113, a comparação dos preços foi feita por tipo do produto para as transações efetuadas no mesmo estádio de comercialização, com os devidos ajustamentos quando necessário. As eventuais diferenças com base nos diferentes tipos do produto foram, assim, devidamente consideradas.
(117)
Por conseguinte, as alegações feitas em matéria de comparações dos preços devem ser rejeitadas.
4. Situação económica da indústria da União
4.1. Observações gerais
(118)
Em conformidade com o artigo 8.o, n.o 4, do regulamento de base, o exame da repercussão das importações objeto de subvenção na indústria da União incluiu uma apreciação de todos os indicadores económicos pertinentes para a situação dessa indústria durante o período considerado.
(119)
Como se refere no considerando 10, utilizou-se a amostragem para determinar o eventual prejuízo sofrido pela indústria da União.
(120)
Para efeitos da determinação do prejuízo, a Comissão distinguiu entre indicadores de prejuízo macroeconómicos e microeconómicos. A Comissão analisou os indicadores macroeconómicos com base nos dados incluídos na denúncia, da FEAP e do Eurostat. Os dados eram relativos a todos os produtores da União. A Comissão analisou os indicadores microeconómicos com base nos dados constantes das respostas ao questionário dos produtores da União incluídos na amostra. Os dados eram relativos aos produtores da União incluídos na amostra. Ambos os conjuntos de dados foram considerados representativos da situação económica da indústria da União.
(121)
Os indicadores microeconómicos incluem: produção, capacidade de produção, utilização da capacidade, volume de vendas, parte de mercado, crescimento, emprego, produtividade e amplitude da margem de subvenção.
(122)
Os indicadores microeconómicos incluem: preços unitários médios, custo unitário, custo da mão-de-obra, existências, rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos e capacidade de obtenção de capital.
4.2. Indicadores macroeconómicos
4.2.1. Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
(123)
O volume de produção da indústria da União foi obtido da FEAP e do autor da denúncia. Os dados da FEAP são recolhidos numa base à saída da exploração e referem-se aos peixes vivos colhidos em cada Estado-Membro. Uma vez que os dados da FEAP abrangiam apenas uma parte do período de inquérito, foram completados com base em estimativas do autor da denúncia. Além disso, uma vez que os dados da FEAP são recolhidos numa base à saída da exploração e são relativos aos peixes vivos colhidos, a fim de evitar a dupla contagem, adicionou-se a percentagem de importações destinadas à retransformação provenientes de todas as fontes (cerca de 20 % de todos os volumes de importação, excluindo «fumados», com base nas informações fornecidas pelos produtores-exportadores colaborantes nas respostas ao questionário) à produção de peixes vivos da UE.
(124)
Nesta base, a produção total da União, a capacidade de produção e a utilização da capacidade evoluíram do seguinte modo durante o período considerado:
Quadro 5
Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
2010
2011
2012
Período de inquérito
Volume de produção (kg EPI)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Índice
100
96
90
81
Capacidade de produção (kg EPI)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Índice
100
98
95
83
Utilização da capacidade
76 %
75 %
72 %
75 %
Índice
100
98
95
98
Fonte: denúncia, FEAP, dados dos produtores da União incluídos na amostra e dos produtores-exportadores incluídos na amostra, Eurostat.
(125)
A produção diminuiu todos os anos, durante o período considerado. No período de inquérito, a produção baixou 19 % em comparação com 2010. Esta diminuição foi mais acentuada do que a diminuição do consumo, durante o período considerado.
(126)
A capacidade de produção foi estimada dividindo o volume de produção pela taxa de utilização da capacidade dos produtores da União incluídos na amostra.
(127)
A capacidade de produção da indústria da União baixou 17 % ao longo do período considerado. As conclusões do inquérito indicam que alguns produtores da União encerraram as suas instalações de produção durante o período considerado, reduzindo desse modo a capacidade de produção total da União.
(128)
A taxa de utilização da capacidade dos produtores da União foi de cerca de 75 % durante o período considerado, tendo diminuído 1 ponto percentual entre 2010 e o final do período de inquérito.
4.2.2. Volume de vendas e parte de mercado
(129)
O volume de vendas e a parte de mercado da indústria da União evoluíram do seguinte modo, durante o período considerado:
Quadro 6
Volume de vendas e parte de mercado
2010
2011
2012
Período de inquérito
Volume de vendas no mercado da União (kg EPI)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Índice
100
96
90
80
Parte de mercado
89 %
85 %
84 %
81 %
Índice
100
96
95
91
Fonte: denúncia, FEAP, dados dos produtores da União incluídos na amostra, Eurostat.
(130)
O volume de vendas da indústria da União foi estabelecido com base no volume total de produção, como descrito no considerando 123, deduzindo as vendas de exportação da indústria da União.
(131)
O volume de vendas de exportação baseou-se nos dados do Eurostat convertidos em kg EPI. As outras espécies de trutas eventualmente incluídas nos códigos NC em causa foram consideradas negligenciáveis, dado que não eram produzidas na União ou eram produzidas apenas em quantidades muito pequenas. Por conseguinte, considerou-se que o Eurostat forneceu dados suficientemente fiáveis sobre a exportação de trutas-arco-íris durante o período considerado.
(132)
Assim, o volume de vendas da indústria da União diminuiu de forma constante entre 2010 e o período de inquérito, e, em termos globais, 20 % ao longo do período considerado. Esta tendência negativa foi mais acentuada do que a diminuição do consumo total durante o mesmo período, como descrito no considerando 105.
(133)
Em consequência, a parte de mercado detida pela indústria da União diminuiu também ao longo do período considerado e, em termos globais, registou uma diminuição de 8 pontos percentuais durante o mesmo período. Ao mesmo tempo, as importações provenientes da Turquia aumentaram 72 % e a respetiva parte de mercado cresceu 8 pontos percentuais, como descrito no considerando 108, correspondendo à perda da parte de mercado da indústria da União.
4.2.3. Crescimento
(134)
O consumo da União diminuiu entre 2011 e o final do período de inquérito. Apesar da diminuição da procura no mercado da União, as importações provenientes da Turquia praticamente duplicaram, dando origem a uma parte de mercado cada vez maior durante o período considerado. Assim, a indústria da União perdeu uma fração da sua parte de mercado, enquanto as importações em causa conseguiram aumentar a sua parte de mercado no mercado da União decrescente. Ao mesmo tempo, a diminuição do volume de produção da indústria da União foi superior à contração do mercado, enquanto o volume das importações provenientes da Turquia aumentou quer em termos absolutos quer em termos relativos.
4.2.4. Emprego e produtividade
(135)
Durante o período considerado o emprego e a produtividade evoluíram da seguinte forma:
Quadro 7
Emprego e produtividade
2010
2011
2012
Período de inquérito
Número de trabalhadores
3 692
3 413
3 144
2 862
Índice
100
92
85
78
Produtividade (kg EPI/trabalhador)
45 578
47 431
48 332
47 847
Índice
100
104
106
105
Fonte: denúncia, FEAP, dados dos produtores da União incluídos na amostra.
(136)
O emprego da indústria da União foi estimado com base no volume total de produção, dividido pela produtividade dos produtores da União incluídos na amostra. Tendo em conta a diminuição do volume de produção (quadro 5), o nível de emprego da indústria da União diminuiu 22 % durante o período considerado.
(137)
Uma vez que o emprego diminuiu a um ritmo mais elevado do que o volume de produção, a produtividade por trabalhador estimada, medida como produção em kg EPI por trabalhador, aumentou 5 % durante o período considerado.
4.2.5. Amplitude do montante das subvenções passíveis de medidas de compensação e recuperação de anteriores práticas de subvenção ou de dumping
(138)
Todas as margens de subvenção são significativamente superiores ao nível de minimis. Atendendo ao volume e aos preços das importações provenientes da Turquia, não se pode considerar que o impacto da amplitude do montante das subvenções passíveis de compensação sobre a indústria da União tenha sido negligenciável.
(139)
Uma vez que este é o primeiro inquérito antissubvenções relativo ao produto em causa, não existem dados disponíveis que permitam avaliar os efeitos de eventuais anteriores práticas de subvenção ou de dumping.
4.3. Indicadores microeconómicos
4.3.1. Preços e fatores que influenciam os preços
(140)
Durante o período considerado, o preço de venda médio unitário ponderado praticado pelos produtores da União incluídos na amostra a clientes independentes na União evoluiu do seguinte modo:
Quadro 8
Preços de venda na União
2010
2011
2012
Período de inquérito
Preço de venda médio unitário a clientes independentes (EUR/kg EPI)
2,76
2,91
2,89
2,95
Índice
100
105
105
107
Custo unitário de produção (EUR/kg EPI)
2,73
2,84
2,89
2,98
Índice
100
104
106
109
Fonte: Dados dos produtores da União incluídos na amostra.
(141)
O preço de venda médio unitário dos produtores da União incluídos na amostra aumentou inicialmente de euros 2,76 por kg EPI, em 2010, para euros 2,91 em 2011, tendo em seguida diminuído para euros 2,89, em 2012, e aumentado novamente para euros 2,95 durante o período de inquérito. Globalmente, os preços de venda da indústria da União baixaram 7 % durante o período considerado. Este aumento não foi, no entanto, suficiente para fazer face, simultaneamente, ao aumento do custo de produção de 9 % durante o mesmo período. Em consequência, o preço de venda médio unitário líquido desceu abaixo do custo unitário de produção durante o período de inquérito.
(142)
O custo de produção dos produtores da União incluídos na amostra aumentou de euros 2,73 por kg EPI, em 2010, para euros 2,84, em 2011. Em 2012, registou-se um aumento mais moderado de euros 2,89. No período de inquérito, o aumento foi ainda maior, atingindo euros 2,8, altura em que o custo de produção ultrapassou os preços de venda médios unitários - deixando a produção da União de ser rentável em termos globais. O elemento mais importante do custo de produção é o custo dos alimentos (farinha de peixe e óleo de peixe), juntamente com o custo da energia e o custo dos ovos ou juvenis, que aumentou durante o período considerado, traduzindo-se, assim, por um aumento do custo médio de produção.
4.3.2. Custos de mão-de-obra
(143)
Os custos médios de mão-de-obra dos produtores da União incluídos na amostra evoluíram do seguinte modo, durante o período considerado:
Quadro 9
Custos médios da mão-de-obra por trabalhador
2010
2011
2012
Período de inquérito
Custos médios da mão-de-obra por trabalhador (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Índice
100
101
106
104
Fonte: Dados dos produtores da União incluídos na amostra.
(144)
Entre 2010 e o período de inquérito, os custos médios da mão-de-obra por trabalhador dos produtores da União incluídos na amostra aumentaram 4 %. Este aumento global durante o período considerado é relativamente baixo e, em qualquer caso, inferior ao aumento geral do custo da mão de obra (7,5 %) (9) e à taxa de inflação (9,6 %) (10) na União durante o mesmo período.
4.3.3. Inventários
(145)
A truta é um produto perecível que, caso não seja congelado, tem um prazo de validade inferior a duas semanas. Uma vez que os produtores da União incluídos na amostra não constituem reservas de truta após a colheita e não congelam a sua produção em quantidades significativas, a Comissão não considera que os níveis das existências sejam um indicador de prejuízo pertinente no presente inquérito.
4.3.4. Rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos e capacidade de obtenção de capital
(146)
Durante o período considerado, a rendibilidade, o cash flow, os investimentos e o retorno dos investimentos dos produtores da União incluídos na amostra evoluíram do seguinte modo:
Quadro 10
Rendibilidade, cash flow, investimentos e retorno dos investimentos
2010
2011
2012
Período de inquérito
Rendibilidade das vendas na União a clientes independentes (% do volume de negócios das vendas)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Índice
100
230
- 13
- 88
Cash flow (milhares de EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Índice
100
428
338
- 220
Investimentos (milhares de EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Índice
100
105
111
260
Retorno dos investimentos
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Índice
100
238
- 13
- 74
Fonte: Dados dos produtores da União incluídos na amostra
(147)
A Comissão determinou a rendibilidade dos produtores da União incluídos na amostra através do lucro líquido, antes de impostos, das vendas do produto similar a clientes independentes na União, em percentagem do volume de negócios dessas vendas. Em 2010 e 2011, a rendibilidade aumentou ligeiramente, mas manteve-se a níveis baixos, apenas ligeiramente acima do limiar de rendibilidade. A situação deteriorou-se novamente em 2012, quando a rendibilidade passou a valores negativos, e durante o período de inquérito, altura em que as perdas voltaram a aumentar. Tal ficou a dever-se, como explicado no considerando 142, à tendência de aumento crescente do custo de produção e à incapacidade de a indústria da União aumentar os seus preços em conformidade. Ao longo do período em causa, alguns produtores da União cessaram a sua atividade.
(148)
O cash flow líquido é a capacidade de os produtores da União autofinanciarem as suas atividades. A tendência do cash flow líquido aumentou entre 2010 e 2011, tendo diminuído em seguida. Entre 2012 e o período de inquérito, diminuiu fortemente, tornando negativo o cash flow total acumulado do período em causa. De um modo geral, a tendência negativa do cash flow segue a tendência descendente da rendibilidade, embora o cash flow negativo em 2010 e a queda acentuada entre 2012 e o período de inquérito fossem também o resultado dos investimentos decorrentes de esforços de consolidação, como explicado no considerando 149.
(149)
Os investimentos subiram apenas ligeiramente entre 2010 e 2012, tendo no entanto aumentado de forma significativa durante o período de inquérito. Os investimentos disseram respeito à aquisição de instalações de produção a empresas encerradas e/ou à consolidação de empresas coligadas, e não à substituição dos ativos existentes ou à aquisição de equipamento adicional e/ou novo. Por conseguinte, o pico de investimentos observado no período de inquérito deveu-se, sobretudo, à consolidação. O facto de a capacidade de produção total ter diminuído 17 % durante o período considerado vem confirmar esta afirmação.
(150)
O retorno dos investimentos corresponde ao lucro expresso em percentagem do valor contabilístico líquido dos investimentos. O retorno dos investimentos seguiu a mesma tendência que a rendibilidade, ou seja, aumentou de 2010 para 2011, embora se tenha mantido apenas acima do limiar da rendibilidade. O retorno dos investimentos baixou em seguida, tornando-se negativo em 2012. Diminuiu novamente durante o período de inquérito. Esta evolução negativa resultou do facto de a indústria da União não poder aumentar os seus preços, não obstante a tendência de aumento do custo de produção.
(151)
No que respeita à capacidade de obtenção de capital, a deterioração da capacidade de os produtores da União incluídos na amostra gerarem capital para o produto similar foi enfraquecendo a sua situação financeira, na medida em que reduzia os fundos gerados internamente. Quanto ao financiamento das instituições bancárias, as dificuldades para obter financiamento bancário tornaram-se cada vez maiores. O inquérito concluiu que, de um modo geral, a capacidade de obtenção de capital se deteriorou.
5. Conclusão sobre o prejuízo
(152)
O inquérito mostrou claramente que, na presente fase, a indústria da União sofreu um prejuízo importante. O prejuízo traduziu-se por uma perda da parte de mercado e, em especial, por uma redução da rendibilidade. Ao mesmo tempo, as importações do produto em causa aumentaram a sua parte de mercado, tendo-se constatado que subcotavam os preços da indústria da União no mercado da União.
(153)
Certos indicadores de prejuízo, como preço de venda unitário, custo médio da mão-de-obra por trabalhador, produtividade e investimentos evoluíram positivamente. Quanto aos preços de venda unitários, o aumento deveu-se ao aumento do custo de produção. No entanto, este aumento não compensou integralmente o aumento do custo unitário, pelo que a rendibilidade passou a ser negativa em 2012. Como explicado no considerando 144, o aumento dos custos médios de mão-de-obra por trabalhador registado na indústria da União foi inferior ao aumento geral dos custos de mão de obra e à taxa de inflação na União. A indústria da União teve de reduzir o número de trabalhadores, o que resultou num aumento da produtividade por trabalhador. O aumento dos investimentos esteve principalmente relacionado com a aquisição de instalações de produção a empresas encerradas e à consolidação, e não à substituição dos ativos existentes ou à aquisição de equipamento adicional e/ou novo.
(154)
A maioria dos indicadores de prejuízo mostrou tendências negativas. A indústria da União sofreu uma diminuição da rendibilidade, do cash flow e do retorno dos investimentos. A rendibilidade e o retorno dos investimentos, apenas acima do limiar da rendibilidade durante 2010 e 2011, tornaram-se negativos em 2012, tendo-se deteriorado ainda mais durante o período de inquérito. Ao mesmo tempo, o volume de produção, a capacidade de produção, o emprego e as partes de mercado diminuíram em virtude da pressão das importações objeto de subvenções.
(155)
Tendo em conta o que precede, a Comissão concluiu, nesta fase, que a indústria da União sofreu um prejuízo importante na aceção do artigo 8.o, n.o 4, do regulamento de base.
E. NEXO DE CAUSALIDADE
(156)
Em conformidade com o artigo 8.o, n.o 5, do regulamento de base, a Comissão examinou se as importações objeto de subvenções provenientes do país em causa causaram um prejuízo importante à indústria da União. Em conformidade com o artigo 8.o, n.o 6, do regulamento de base, a Comissão averiguou igualmente se outros fatores conhecidos, durante o mesmo período, poderiam ter causado prejuízo à indústria da União. A Comissão assegurou-se de que qualquer eventual prejuízo causado por outros fatores que não as importações objeto de subvenções provenientes do país em causa não fosse atribuído às importações objeto de subvenções. São eles:
a)
importações provenientes de outros países terceiros;
b)
resultados das exportações da indústria da União;
c)
evolução do consumo;
d)
concorrência com outras espécies de peixes;
e)
encargos administrativos e regulamentares, limitações geográficas;
f)
pressão de preços exercida pelos grandes retalhistas;
g)
excesso de investimentos, despesas financeiras, flutuações das taxas de câmbio e perdas extraordinárias relacionadas com litígios.
1. Impactos das importações objeto de subvenção
(157)
Para determinar a existência de um nexo de causalidade entre as importações do produto em causa objeto de subvenções proveniente da Turquia e o prejuízo sofrido pela indústria da União, a Comissão analisou o volume e os níveis de preços das importações objeto de subvenções, e em que medida estas poderiam ter causado o prejuízo importante sofrido pela indústria da União.
(158)
O inquérito mostrou que as importações objeto de subvenção provenientes do país em causa quase duplicaram durante o período considerado. O resultado foi um aumento da parte de mercado de 8 pontos percentuais, tendo esta passado de 9 % em 2010 para 17 % no período de inquérito. Tal ocorreu apesar de uma tendência decrescente do consumo. Ao mesmo tempo, a indústria da União perdeu 8 pontos percentuais da sua parte de mercado.
(159)
Os preços médios das importações objeto de subvenções subiram 5 % entre 2010 e o período de inquérito. Este aumento deveu-se a um aumento global do custo de produção. No entanto, os preços de importação permaneceram a níveis significativamente inferiores aos da indústria da União. As importações objeto de subvenções subcotaram os preços da indústria da União, com uma margem de subcotação média de 9 %, durante o período de inquérito. Ao mesmo tempo, como as importações objeto de subvenções do produto em causa aumentaram, exercendo uma pressão significativa sobre os preços no mercado da União, a indústria da União não pôde aumentar suficientemente os seus preços de venda, para que estes pudessem cobrir o aumento do custo de produção, e, de qualquer das formas, não para preços superiores aos das importações turcas objeto de subvenções.
(160)
Constatou-se que o aumento das importações objeto de subvenções provenientes da Turquia e da respetiva parte de mercado coincidiu claramente com a perda de parte de mercado da indústria da União, a diminuição dos volumes de produção, da capacidade de produção e do emprego, e com a tendência para a diminuição da rendibilidade, do cash flow e do retorno dos investimentos. Assim, considerou-se que as importações objeto de subvenções exerceram uma pressão sobre a indústria da União, contribuindo posteriormente para que esta não pudesse aumentar os seus preços de venda em consonância com os custos e perdesse parte de mercado, e para a deterioração da situação económica e financeira global.
(161)
Com base no que precede, a Comissão concluiu, na presente fase, que a deterioração da indústria da União teria de ser atribuída ao aumento substancial das importações a preços objeto de subvenções provenientes da Turquia e que essas importações tiveram um papel determinante no importante prejuízo sofrido pela indústria da União.
2. Impacto de outros fatores
2.1. Importações provenientes de países terceiros
(162)
O volume das importações provenientes de outros países terceiros (Chile, Noruega, Bósnia-Herzegovina, e outros) evoluiu da seguinte forma ao longo do período considerado:
Quadro 11
Importações provenientes de países terceiros
País
2010
2011
2012
Período de inquérito
Total de todos os países terceiros, exceto o país em causa
Volume (kg EPI)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Índice
100
136
109
99
Parte de mercado
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Índice
100
135
115
112
Preço médio (EUR/kg EPI)
2,63
2,85
2,80
2,94
Índice
100
108
106
112
Fonte: Eurostat
(163)
O volume das importações provenientes de todos os outros países terceiros registou um nível baixo, tendo mesmo diminuído ligeiramente durante o período considerado. Aumentou entre 2010 e 2011, mas diminuiu em seguida, atingindo volumes ligeiramente mais baixos durante o período de inquérito do que no início do período considerado, em 2010. A parte de mercado seguiu uma tendência semelhante. Aumentou entre 2010 e 2011, mas diminuiu novamente em 2012 e no período de inquérito. Globalmente, a sua parte de mercado aumentou ligeiramente, de 2,4 % para 2,7 %, durante o período considerado. Simultaneamente, as importações provenientes da Turquia foram muito superiores, tanto em termos de volume como de partes de mercado, registando uma tendência constante para o aumento.
(164)
Os preços médios de importação estavam a aumentar durante o período considerado. No total, os preços médios de importação aumentaram 12 % durante o período considerado. Os preços das importações provenientes de outros países terceiros foram inferiores aos preços de venda médios unitários dos produtores da União incluídos na amostra, mas superiores aos preços de importação da Turquia, exceto em 2012, em que foram ligeiramente inferiores.
(165)
Atendendo aos volumes de importação baixos e estáveis, assim como às partes de mercado bastante baixas e estáveis de todos os outros países terceiros, e aos seus níveis de preços que acompanharam globalmente os níveis de preços na União, a Comissão conclui, na presente fase, que as importações provenientes de outros países terceiros não contribuíram para o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.2. Resultados das exportações da indústria da União
(166)
Durante o período considerado o volume das exportações da indústria da União evoluiu do seguinte modo:
Quadro 12
Resultados das exportações da indústria da União
2010
2011
2012
Período de inquérito
Volume de exportações (kg EPI)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Índice
100
110
106
125
Preço médio (EUR/kg EPI)
4,08
4,60
4,13
4,16
Índice
100
113
101
102
Fonte: Eurostat
(167)
As vendas de exportação da indústria da União aumentaram 25 % durante o período considerado. No entanto, o mercado da União é o principal mercado da indústria da União, constituindo as suas exportações apenas cerca de 3 % da sua produção em 2010-2011 e cerca de 5 %, no período de inquérito. Os preços das vendas de exportação da indústria da União foram cerca de 30 % mais elevados do que o seu preço médio de venda na União, gerando lucros mais elevados do que as vendas no mercado da União.
(168)
Por estes motivos, a Comissão concluiu que a deterioração dos resultados das exportações da indústria da União não foi de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de subvenção e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.3. Evolução do consumo
(169)
O consumo da União manteve-se estável entre 2010 e 2011, tendo diminuído 12 % entre 2011 e o período de inquérito, e, em termos globais, 12 %. No contexto de um consumo decrescente, contudo, as importações turcas objeto de subvenções conseguiram aumentar a sua parte de mercado em 8 pontos percentuais, ou seja, 95 %, enquanto a indústria da União perdeu uma parte de mercado, também, de 8 pontos percentuais. A perda de volume de vendas e de parte de mercado da indústria da União não pôde, portanto, explicar-se exclusivamente pela diminuição global do consumo. Assim, o aumento constante das importações objeto de subvenções num mercado em contração, a preços que subcotavam os preços de venda da indústria da União no mercado da União, causou, por si só, prejuízo e desempenhou um papel determinante, como se concluiu no considerando 160.
(170)
Por estes motivos, a Comissão conclui, na presente fase, que a diminuição do consumo, embora possa ter contribuído para o prejuízo sofrido pela indústria da União, não pôde, por si só, explicar o prejuízo sofrido pela indústria da União e não pôde, por conseguinte, quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de subvenções e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.4. Concorrência com outras espécies de peixes
(171)
A Aegean Exporters Association defendeu que o prejuízo importante sofrido pela indústria da União teria sido causado pela concorrência com outras espécies de peixes como o pangasius, as grandes truta e o salmão.
(172)
No que diz respeito ao pangasius, as importações diminuíram cerca de 24 % durante o período considerado. Tal contrasta com o aumento das importações do produto em causa durante o mesmo período.
(173)
No que respeita às outras espécies de peixes, é de assinalar que, de acordo com as informações disponíveis, nomeadamente um estudo disponível ao público do Fødevareøkonomisk Institut da Universidade de Copenhaga (11), as grandes trutas e o salmão são substitutos em concorrência no mesmo segmento de mercado. Em contrapartida, a truta objeto do presente inquérito é vendida em diferentes segmentos do mercado, não existindo uma correlação direta entre o preço das grandes trutas ou do salmão e o preço da truta objeto do presente inquérito.
(174)
Nesta base, as alegações mencionadas devem ser rejeitadas.
(175)
Por estes motivos, a Comissão concluiu, na presente fase, que a concorrência com outras espécies de peixes não contribuiu para o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.5. Encargos administrativos e regulamentares, e limitações geográficas
(176)
A Aegean Exporters' Association alegou ainda que o prejuízo importante sofrido pela indústria da União teria sido causado por encargos administrativos e regulamentares, bem como pelas restrições à utilização de certas zonas geográficas para efeitos de aquicultura.
(177)
O alegado nexo de causalidade entre as referidas exigências administrativas e regulamentares e o prejuízo não foi fundamentado. Em especial, não foi demonstrado que o quadro administrativo e regulamentar, incluindo as limitações geográficas no que se refere às zonas disponíveis para efeitos de aquicultura, se tenha alterado durante o período considerado de molde a poder causar o prejuízo. Efetivamente, os referidos elementos apenas caracterizam o quadro económico e regulamentar global do setor da aquicultura na União, não podendo explicar a deterioração da situação da indústria da União durante o período considerado. Consequentemente, a alegação em causa deve ser rejeitada.
(178)
Por estes motivos, a Comissão concluiu que, na presente fase, os alegados encargos administrativos e regulamentares e as limitações geográficas não quebraram o nexo de causalidade existente entre as importações objeto de subvenções e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.6. Pressão sobre os preços exercida pelos grandes retalhistas
(179)
A Agean Exporters' Association e um dos produtores-exportadores incluídos na amostra alegaram que os grandes retalhistas na União teriam um forte poder de negociação e que o prejuízo sofrido pelos produtores da União seria devido à pressão exercida sobre os preços por esses retalhistas e não às importações provenientes da Turquia.
(180)
Nenhum dos grandes retalhistas se deu a conhecer ou colaborou no presente inquérito. Em qualquer caso, os preços das importações turcas foram objeto de subvenções, sendo inferiores aos da indústria da União ao longo do período considerado. Durante o período de inquérito, as margens de subcotação variaram entre 5 % e 18 %. Atendendo ao cenário exposto, a alegada pressão exercida sobre os preços pelos grandes retalhistas não pode explicar a deterioração económica e financeira global e, em especial, a perda de parte de mercado, já que apenas poderá ter contribuído marginalmente, se for caso disso, para o prejuízo sofrido.
(181)
Por estes motivos, a Comissão concluiu, na presente fase, que qualquer eventual pressão sobre os preços exercida pelos grandes retalhistas não foi de molde a quebrar nexo de causalidade entre as importações objeto de subvenções e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
2.7. Excesso de investimento, despesas financeiras, flutuações das taxas de câmbio e perdas extraordinárias relacionadas com litígios
(182)
A Aegean Exporters' Association defendeu que a deterioração do desempenho de, pelo menos, alguns dos produtores da União se devia ao excesso de investimentos e não às importações provenientes da Turquia. A mesma parte afirmou ainda que a diminuição da rendibilidade da indústria da União decorreu, em parte, do aumento das despesas financeiras, das flutuações das taxas de câmbio e dos custos incorridos na sequência de litígios.
(183)
As alegações relativas a um alegado excesso de investimentos e aos alegados custos incorridos na sequência de litígios não foram fundamentadas. Os resultados do inquérito também não corroboraram a afirmação de que estes fatores teriam tido um impacto importante sobre a rendibilidade dos produtores da União incluídos na amostra.
(184)
As alegações relativas ao aumento das despesas financeiras e às flutuações das taxas de câmbio não foram de alguma forma especificadas nem fundamentadas. Os resultados do inquérito também não corroboraram a afirmação de que estes fatores teriam tido qualquer impacto sobre a rendibilidade dos produtores da União incluídos na amostra.
(185)
Estas alegações devem, pois, ser rejeitadas.
(186)
Por essa razão, a Comissão concluiu, na presente fase, que os alegados excesso de investimentos, despesas financeiras, flutuações das taxas de câmbio e perdas extraordinárias relacionadas com litígios não contribuíram para o prejuízo sofrido e, por conseguinte, não eram de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de subvenções e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(187)
A análise precedente demonstrou a existência de um aumento substancial no volume e na parte de mercado das importações objeto de subvenções provenientes do país em causa. O aumento dessas importações a preços que subcotam os preços de venda da União levou à deterioração da situação da indústria da União. Nesta base, concluiu-se que as importações provenientes da Turquia tiveram um papel determinante no prejuízo importante sofrido pela indústria da União.
(188)
Foram igualmente analisados outros fatores suscetíveis de terem causado prejuízo à indústria da União. A este respeito, verificou-se que as importações provenientes de outros países terceiros, os resultados da exportação da indústria da União, a concorrência com outras espécies de peixes, os encargos administrativos e regulamentares, as limitações geográficas, o excesso de investimentos, as despesas financeiras, as flutuações das taxas de câmbio e as perdas extraordinárias relacionadas com litígios não contribuíram para o prejuízo sofrido pela indústria da União. Outros fatores, como o desenvolvimento do consumo da União e a pressão sobre os preços exercida pelos grandes retalhistas, podem ter contribuído para o prejuízo sofrido, mas não são de molde a quebrar o nexo de causalidade estabelecido entre as importações objeto de subvenções e o prejuízo sofrido pela indústria da União durante o período de inquérito.
(189)
Com base no que precede, a Comissão conclui, nesta fase, que o prejuízo importante para a indústria da União foi causado pelas importações objeto de subvenções provenientes do país em causa e que não existem outros fatores que quebrem esse nexo de causalidade. O prejuízo consiste, em especial, na diminuição da produção e da capacidade de produção, do volume de vendas, da parte de mercado e do emprego, tendo o lucro e o retorno dos investimentos passado a ser negativos durante o período considerado.
F. INTERESSE DA UNIÃO
(190)
Em conformidade com o artigo 31.o do regulamento de base, a Comissão examinou se podia concluir que não era do interesse da União adotar medidas neste caso, não obstante a determinação da existência de subvenções prejudiciais. A análise do interesse da União baseou-se na apreciação dos vários interesses envolvidos, inclusive da indústria da União, dos importadores e dos utilizadores.
1. Interesse da indústria da União
(191)
O inquérito estabeleceu que a indústria da União sofreu um prejuízo importante causado pelas importações subvencionadas provenientes da Turquia.
(192)
A instituição de medidas viria restabelecer uma concorrência leal no mercado. A tendência para a descida dos indicadores de desempenho financeiro da indústria da União resulta da sua dificuldade em competir com as importações objeto de subvenções provenientes do país em causa. A instituição de direitos de compensação permitiria, assim, colocar a indústria da União em posição de aumentar os seus preços, a fim de cobrir o custo de produção e, dessa forma, aumentar a sua parte de mercado, o emprego e a produção, e melhorar os seus indicadores financeiros, nomeadamente a rendibilidade, o cash flow e o retorno dos investimentos.
(193)
Caso não sejam instituídas medidas, a pressão sobre os preços exercida pelas importações turcas irá provavelmente continuar, produzindo efeitos negativos na rendibilidade da indústria da União. Este novo declínio no desempenho acabaria, em última análise, por provocar novos cortes na produção e o encerramento de unidades de produção, o que constituiria uma ameaça para o emprego e os investimentos na União.
(194)
Nesta base, a Comissão concluiu, na presente fase, que as medidas de compensação seriam no interesse da indústria da União.
2. Interesse dos importadores independentes
(195)
No aviso de início, a Comissão solicitou aos importadores e suas associações representativas que se dessem a conhecer. Como indicado no considerando 12, três empresas deram-se a conhecer, respondendo ao formulário de amostragem para os importadores independentes. Por conseguinte, foram enviados questionários a todas as três empresas que se deram a conhecer, mas apenas uma delas respondeu. A resposta permitiu perceber que, embora esta parte tivesse importado uma quantidade muito pequena de trutas durante o período de inquérito, não importava geralmente trutas, mas sim outros produtos da pesca. O montante de trutas importadas por esta empresa não era suficiente para ser considerado globalmente representativo.
(196)
Numa fase posterior, um outro importador manifestou-se mas não respondeu ao questionário. Esse importador alegou que a instituição de direitos sobre as trutas provenientes da Turquia interromperia as suas atividades de importação sem, no entanto, pormenorizar esta alegação ou fornecer qualquer informação pertinente para a avaliação do eventual impacto sobre as suas atividades empresariais, nomeadamente em termos de rendibilidade e preços de importação e revenda.
(197)
Embora não seja de excluir que os importadores independentes venham a ser afetados pela instituição de direitos de compensação, o objetivo de tais direitos é restaurar as condições equitativas no mercado da União. Existem também outras fontes de abastecimento e os importadores na União deverão poder recorrer a outras fontes de abastecimento, em resposta à instituição de direitos. Globalmente, o inquérito não revelou quaisquer efeitos negativos significativos decorrentes da instituição de direitos sobre os importadores/comerciantes independentes na União.
(198)
À luz do que precede e na ausência de outros dados relativos aos importadores/comerciantes independentes, a Comissão conclui, na presente fase, que a instituição de medidas não iria ter um efeito global negativo significativo sobre os importadores/comerciantes independentes.
3. Interesse dos utilizadores, consumidores e fornecedores
(199)
No aviso de início, a Comissão convidou os utilizadores e suas associações representativas, bem como as organizações de consumidores representativas, a darem-se a conhecer. Além disso, a Comissão contactou todas as partes conhecidas pertinentes. No entanto, nenhuma destas partes se deu a conhecer.
(200)
Após o termo do prazo referido no aviso de início, deram-se a conhecer duas partes que alegaram ser fornecedoras de máquinas dos produtores/transformadores de trutas turcos.
(201)
Uma parte alegou que a instituição de direitos provocaria um aumento dos preços para os consumidores finais. Essa parte, contudo, não fundamentou esta alegação. O inquérito não revelou quaisquer efeitos negativos significativos da instituição de direitos sobre os consumidores finais. Como acima mencionado, as organizações de consumidores não colaboraram e não forneceram quaisquer informações que permitissem avaliar em pormenor o impacto das medidas. Em todo o caso, embora os direitos de compensação possam ter efeito sobre os preços de importação, esse aumento potencial dos preços poderá, pelo menos parcialmente, diluir-se ao longo da cadeia de distribuição e o eventual aumento dos preços para o consumidor final poderá, por conseguinte, não ser significativo a nível dos consumidores.
(202)
Além disso, o objetivo dos direitos de compensação é restaurar as condições equitativas no mercado da União, e não restringir as importações a preços equitativos na União.
(203)
Tendo em conta o que precede, assim como a falta de colaboração dos utilizadores e das organizações de consumidores no inquérito e, em especial, o nível das medidas, a Comissão concluiu, na presente fase, que a instituição de medidas não teria um efeito negativo significativo nos utilizadores, nos consumidores ou nos fornecedores.
4. Conclusão sobre o interesse da União
(204)
Com base no que precede, a Comissão concluiu que não existiam razões imperiosas para afirmar que não seria do interesse da União, nesta fase do inquérito, instituir medidas sobre as importações do produto em causa proveniente da Turquia.
G. MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO PROVISÓRIAS
(205)
Com base nas conclusões da Comissão relativas às práticas de subvenção, ao prejuízo, ao nexo de causalidade e ao interesse da União, devem ser instituídas medidas de compensação provisórias, a fim de evitar o agravamento do prejuízo causado à indústria da União pelas importações objeto de subvenções.
1. Nível de eliminação do prejuízo (margem de prejuízo)
(206)
Para determinar o nível das medidas, a Comissão começou por determinar o montante do direito necessário para eliminar o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(207)
O prejuízo seria eliminado se a indústria da União pudesse cobrir os seus custos de produção e obter um lucro, antes de impostos, com as vendas do produto similar no mercado da União, que pudesse razoavelmente ser alcançado em condições normais de concorrência por uma indústria deste tipo no setor, ou seja, na ausência de importações objeto de subvenção.
(208)
As importações provenientes da Turquia começaram a aumentar, com quantidades significativas principalmente em 2008, ou seja, antes do período considerado. Assim, não se considerou representativa a rendibilidade obtida pela indústria da União no início do período considerado, em 2010. Uma vez que, antes de 2008, a pressão das importações provenientes da Turquia não foi substancial no mercado da União, considerou-se que as margens de lucro realizadas antes desse período poderiam ser razoáveis. Com base na denúncia, em 2006 e 2007, a indústria de trutas dinamarquesa obteve uma margem de lucro que, em média, atingiu ou ultrapassou o nível de 12 %. Consequentemente, nessa base, considerou-se que, na presente fase, uma margem de lucro de 12 % do volume de negócios poderia ser considerada como o nível adequado que a indústria da União poderia esperar atingir na ausência de subvenções prejudiciais.
(209)
A Aegean Exporters' Association e um produtor-exportador alegaram que o lucro-alvo deveria ser inferior a 12 %, tendo em conta que i) em inquéritos anteriores (salmão; grandes trutas-arco-íris) os lucros-alvo utilizados tinham sido mais baixos, ii) a margem de lucro real atingida pela indústria da União no início do período considerado também tinha sido mais baixa e iii) a margem de lucro de 12 % refere-se apenas à indústria das trutas dinamarquesa e não à indústria da União no seu todo, pelo que não seria representativa. Por último, o produtor-exportador defendeu ainda que se deveria utilizar uma margem de lucro de 3 %, uma vez que esse lucro era conforme à margem de lucro média da indústria alimentar global.
(210)
Em primeiro lugar, no que respeita à comparação com os inquéritos relativos às grandes trutas e ao salmão, convém referir que cada inquérito deve estabelecer as suas conclusões com base nos seus próprios méritos. Neste caso específico, as informações disponíveis no ficheiro do presente inquérito foram consideradas razoáveis, pelo que foram utilizadas.
(211)
Em segundo lugar, o nível do lucro-alvo das vendas do produto similar no mercado da União deve ser o nível que poderia razoavelmente ser atingido em condições normais de concorrência por uma indústria deste tipo, no setor, nomeadamente na ausência de importações objeto de subvenção. Dado que, durante o período considerado, e mesmo antes, as importações objeto de subvenção estavam presentes em quantidades substanciais, não foi possível aceitar a existência de condições normais de concorrência. A margem de lucro de 12 % foi obtida na ausência de importações substanciais provenientes da Turquia no mercado da União, pelo que foi considerada como sendo o lucro-alvo razoável nas circunstâncias do processo em apreço, na presente fase.
(212)
Em terceiro lugar, a indústria de trutas dinamarquesa foi considerada suficientemente representativa para o mercado da União, uma vez que a Dinamarca era um dos principais países produtores de trutas na União. Na ausência de outras informações disponíveis na presente fase, foi utilizada para efeitos da determinação do nível de lucro-alvo.
(213)
Por último, a alegação de que a margem de lucro global da indústria alimentar é muito inferior não foi fundamentada. A Comissão considerou que, em qualquer caso, a margem de lucro obtida pela indústria de trutas dinamarquesa deveria refletir melhor as especificidades desta indústria e ser, por conseguinte, mais adequada. Na realidade, a indústria alimentar é composta por diversas subcategorias que correspondem a diferentes segmentos de mercado e estão sujeitas a diferentes condições de mercado, que não se aplicam necessariamente à indústria de trutas.
(214)
Pelas razões referidas acima, a Comissão concluiu, na presente fase, que era razoável utilizar uma margem de lucro de 12 % do volume de negócios.
(215)
Nesta base, a Comissão calculou o preço não prejudicial do produto similar, para a indústria da União, subtraindo a margem de lucro efetivamente obtida durante o período de inquérito aos preços de venda da União e substituindo-a pela margem de lucro de 12 %.
(216)
A Comissão determinou, em seguida, o nível de eliminação do prejuízo com base numa comparação entre o preço de importação médio ponderado dos produtores-exportadores da Turquia incluídos na amostra, estabelecido para calcular a subcotação dos preços, e a média ponderada do preço não prejudicial do produto similar vendido pelos produtores da União incluídos na amostra no mercado da União durante o período de inquérito. As eventuais diferenças resultantes desta comparação foram expressas em percentagem do valor CIF médio de importação ponderado.
(217)
O nível de eliminação do prejuízo para as «empresas mencionadas no anexo I» e para «Todas as outras empresas» é definido da mesma forma que a margem de subvenção para estas empresas (ver considerandos 96 e 97).
2. Medidas provisórias
(218)
Deve ser instituído um direito de compensação provisório sobre as importações de truta-arco-íris (Oncorhynchus mykiss) viva, de peso até 1,2 kg cada, ou fresca, refrigerada, congelada e/ou fumada, inteira ou sem cabeça, ou em filetes, originária da Turquia, em conformidade com a regra do direito inferior prevista no artigo 12.o, n.o 1, do regulamento de base. A Comissão comparou as margens de prejuízo com as margens de subvenção. O montante dos direitos deve ser estabelecido ao nível da mais baixa das margens de subvenção estabelecidas.
(219)
Assim, as taxas do direito de compensação provisório, expressas em percentagem do preço CIF franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, devem ser as seguintes:
Empresa
Margem de subvenção
Margem de prejuízo
Direito de compensação
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternäben
9,5 %
20 %
9,5 %
Outras empresas colaborantes
8,2 %
26 %
8,2 %
Todas as outras empresas
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
As medidas de compensação supra são estabelecidas sob a forma de direitos ad valorem, ou seja, proporcionalmente ao valor da importação.
(221)
As taxas do direito de compensação individual especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nos resultados do presente inquérito. Por conseguinte, traduziam a situação verificada durante o inquérito no que diz respeito a essas empresas. Estas taxas do direito aplicam-se exclusivamente às importações do produto em causa originário do país em causa produzido pelas pessoas coletivas mencionadas.
(222)
As importações do produto em causa produzido por qualquer outra empresa não expressamente mencionada na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, devem estar sujeitas à taxa do direito aplicável a «Todas as outras empresas». Não devem ser objeto de qualquer das taxas do direito de compensação individual.
(223)
Uma empresa pode requerer a aplicação destas taxas do direito de compensação individual se alterar posteriormente a firma da sua entidade. O pedido deve ser dirigido à Comissão (12). O pedido deve conter todas as informações pertinentes que permitam demonstrar que a alteração não afeta o direito de a empresa beneficiar da taxa do direito que lhe é aplicável. Se a alteração da firma da empresa não afetar o seu direito a beneficiar da taxa do direito que lhe é aplicável, será publicado um aviso no Jornal Oficial da União Europeia informando da alteração da firma.
(224)
Para minimizar os riscos de evasão devidos à diferença entre taxas dos direitos, são necessárias medidas especiais para assegurar a aplicação dos direitos de compensação individuais. As empresas com direitos de compensação individuais devem apresentar uma fatura comercial válida às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros. A fatura deve cumprir os requisitos definidos no anexo II. As importações que não sejam acompanhadas dessa fatura deverão ser sujeitas ao direito de compensação aplicável a «Todas as outras empresas».
(225)
A fim de assegurar a aplicação adequada dos direitos de compensação, o direito residual para todas as outras empresas deverá aplicar-se não só aos produtores-exportadores que não colaboraram no presente inquérito, mas também aos produtores que não exportaram para a União durante o período de inquérito.
H. DISPOSIÇÕES FINAIS
(226)
No interesse de uma boa administração, a Comissão convidará as partes interessadas a apresentarem os seus pontos de vista por escrito e/ou a solicitarem uma audição à Comissão e/ou ao conselheiro auditor dos processos em matéria de comércio no prazo estipulado.
(227)
As conclusões relativas à instituição de direitos provisórios são provisórias e poderão ser alteradas na fase definitiva do inquérito,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito de compensação provisório sobre as importações de truta-arco-íris (Oncorhynchus mykiss):
-
viva, de peso até 1,2 kg cada; ou
-
fresca, refrigerada, congelada e/ou fumada:
-
inteira (com cabeça), mesmo sem guelras, mesmo eviscerada, de peso até 1,2 kg cada; ou
-
sem cabeça, mesmo sem guelras, mesmo eviscerada, de peso até 1 kg cada; ou
-
em filetes de peso até 400 g cada,
atualmente classificada nos códigos NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 e ex 0305 43 00 (códigos TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 e 0305430011) e originária da Turquia.
2. As taxas do direito de compensação aplicável ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, no que respeita ao produto referido no n.o 1 e produzido pelas empresas a seguir enumeradas, são as seguintes:
Empresa
Direito de compensação provisório
Código adicional TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternäben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Empresas mencionadas no anexo I
8,2 %
Todas as outras empresas
9,7 %
B999
3. A aplicação das taxas do direito individual previstas para as empresas mencionadas no n.o 2 está subordinada à apresentação, às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, de uma fatura comercial válida que seja conforme com os requisitos definidos no anexo II. Se essa fatura não for apresentada, aplica-se o direito aplicável a «Todas as outras empresas».
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor pertinentes em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 30.o do Regulamento (CE) n.o 597/2009, as partes interessadas podem solicitar a divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais o presente regulamento foi adotado, apresentar as suas observações por escrito e solicitar uma audição à Comissão no prazo de um mês a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento.
2. Em conformidade com o artigo 31.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 597/2009, as partes interessadas podem apresentar observações sobre a aplicação do presente regulamento no prazo de um mês a partir da data da sua entrada em vigor.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O artigo 1.o é aplicável por um período de quatro meses.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 29 de outubro de 2014.