PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/346
ze dne 9. února 2015,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2015) 542)
(Pouze anglické znění je závazné)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III bod 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 14. prosince 2007 přijala Komise rozhodnutí 2007/863/ES (2), kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku podle směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů, která umožňuje za určitých podmínek používat statková hnojiva do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin.
(3)
Dne 24. února 2011 přijala Komise rozhodnutí 2011/128/EU (3), kterým se mění rozhodnutí 2007/863/ES a platnost odchylky se prodlužuje do 31. prosince 2014.
(4)
Odchylka povolená rozhodnutím 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU se v roce 2013 týkala 145 zemědělských podniků, což odpovídá přibližně 0,59 % z celkového počtu podniků a 0,42 % z celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 10. října 2014 předložilo Spojené království Komisi žádost o prodloužení odchylky pro oblast Severního Irska podle přílohy III bodu 2 třetího pododstavce směrnice 91/676/EHS.
(6)
Spojené království používá pro oblast Severního Irska v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazují ve Spojeném království v oblasti Severního Irska všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 93 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. V případě povrchových vod vykazují všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l.
(8)
V posledních několika letech došlo ke snížení počtu hospodářských zvířat i ke snížení používání umělých hnojiv. V období 2008-2011 ve srovnání s obdobím 2004-2007 se počet skotu snížil o 5 %, drůbeže o 5 % a ovcí o 10 %, zatímco počet prasat stoupl o 4 %. Průměrná zátěž dusíku ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 117 kg/ha, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 6,4 %. Průměrný přebytek fosforu ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činil 13,6 kg/ha, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 30,1 %. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo v průměru o 18,4 %. Používání umělých fosforečných hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo v průměru o 53 %.
(9)
V Severním Irsku se pastviny rozkládají na 93 % zemědělské půdy. Celkově je v zemědělských podnicích s pastvinami 42 % půdy obhospodařováno extenzivně s intenzitou chovu nižší než jedna dobytčí jednotka na hektar a nízkými vstupy hnojiv, 37 % je obhospodařováno podle agroenvironmentálních programů a pouze 24 % je obhospodařováno intenzivněji, s intenzitou chovu dvou či více dobytčích jednotek na hektar. Pět procent je využíváno pro zemědělství na orné půdě. Průměrné použití umělých hnojiv na pastvinách je u dusíku 79 kg/ha a u fosforu 5 kg/ha.
(10)
Severní Irsko se vyznačuje vysokým úhrnem srážek a převládající půdou se špatným odvodněním. Kvůli špatnému odvodnění je denitrifikační potenciál většiny půd v Severním Irsku relativně vysoký, což snižuje koncentraci dusičnanů v půdě a tím množství dusičnanů schopné vyplavování.
(11)
Podnebí Severního Irska charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek v celém roce a poměrně malým rozsahem ročních teplot podporuje relativně dlouhé vegetační období travin v oblastech, kde je půda aktivně spravována a obhospodařována, pohybující se od 270 dnů za rok v pobřežních oblastech na východě přibližně do 260 dnů za rok v centrálních nížinách.
(12)
Komise se po přezkoumání žádosti Spojeného království pro oblast Severního Irska, zohlednění akčního programu a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU domnívá, že množství statkových hnojiv navržené Severním Irskem, které odpovídá 250 kg dusíku na hektar za rok, neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(13)
Z dokumentace předložené Severním Irskem dále vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku ze statkových hnojiv na hektar a za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(14)
Platnost rozhodnutí 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU končí dne 31. prosince 2014. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat této odchylky, je vhodné přijmout toto rozhodnutí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku dopisem ze dne 10. října 2014 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písm. a) druhého pododstavce bodu 2 přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
1.
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
2.
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
3.
„travou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
4.
„pozemkem“ se rozumí jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušnému orgánu žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 8.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohledňuje i zásobování z půdy. Celkové použití dusíku se rozděluje na základě intenzity chovu a výnosnosti pastvin.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s travou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství dusíku (po odečtení ztrát při ustájení a skladování) i fosforu vyprodukovaného ze statkových hnojiv v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na jednotlivých pozemcích na dusík a fosfor;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu, jsou-li k dispozici;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Plán hnojení se aktualizuje nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plánem a skutečnými zemědělskými postupy.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu a informací týkajících se nakládání se znečištěnou vodou. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
8. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, zajistí zemědělec, aby bilance fosforu, vypočtená podle metodiky stanovené příslušným orgánem, nevykazovala nadbytek vyšší než 10 kg fosforu na hektar za rok.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Další opatření
Tato odchylka se použije, aniž jsou dotčena opatření, která musí vyhovovat jiným právním předpisům EU pro oblast životního prostředí.
Článek 8
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, úroveň intenzity, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z analýzy živin uvedené v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 9
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. Tyto informace musí být vzaty v úvahu při rozhodování o žádosti o povolení odchylky v následujícím roce.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
1.
mapy znázorňující pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy podle čl. 8 odst. 1;
2.
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na jakost vody, podle čl. 8 odst. 2;
3.
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 8 odst. 2;
4.
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 8 odst. 3;
5.
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 8 odst. 4;
6.
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku, podle čl. 8 odst. 4;
7.
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, podle čl. 9 odst. 1 a 2.
Článek 11
Použití
Toto rozhodnutí se použije v souvislosti s SR 2014 č. 307 - Akčním programem pro dusičnany (Severní Irsko) 2014.
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2018.
Článek 12
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 9. února 2015.
DECISÃO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/346 DA COMISSÃO
de 9 de fevereiro de 2015
que concede uma derrogação solicitada pelo Reino Unido em relação à Irlanda do Norte, nos termos da Diretiva 91/676/CEE do Conselho relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola
[notificada com o número C(2015) 542]
(apenas faz fé o texto em língua inglesa)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 91/676/CEE do Conselho, de 12 de dezembro de 1991, relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola (1), nomeadamente o anexo III, ponto 2, terceiro parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
Se a quantidade de estrume que um Estado-Membro pretende aplicar anualmente por hectare for diferente das especificadas no anexo III, ponto 2, segundo parágrafo, primeira frase e alínea a), da Diretiva 91/676/CEE, essa quantidade deve ser fixada por forma a não prejudicar a realização dos objetivos enunciados no artigo 1.o da mesma diretiva, devendo ser justificada com base em critérios objetivos, nomeadamente períodos de crescimento longos e culturas com elevada absorção de azoto.
(2)
Em 14 de dezembro de 2007, a Comissão adotou a Decisão 2007/863/CE (2), que concede uma derrogação solicitada pelo Reino Unido em relação à Irlanda do Norte, nos termos da Diretiva 91/676/CEE relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola, a qual, sob determinadas condições, autoriza a aplicação de estrume de animais até ao limite de 250 kg de azoto por hectare e por ano, em explorações com, pelo menos, 80 % de prados e pastagens.
(3)
Em 24 de fevereiro de 2011, a Comissão adotou a Decisão 2011/128/UE (3), que altera a Decisão 2007/863/CE e prorroga a derrogação até 31 de dezembro de 2014.
(4)
A derrogação concedida pela Decisão 2007/863/CE, com a redação que lhe foi dada pela Decisão 2011/128/UE, abrangeu 145 explorações agrícolas em 2013, o que corresponde, aproximadamente, a 0,59 % do número total de explorações e a 0,42 % da superfície agrícola líquida.
(5)
Em 10 de outubro de 2014, o Reino Unido apresentou à Comissão um pedido de derrogação aplicável à região da Irlanda do Norte ao abrigo do anexo III, ponto 2, terceiro parágrafo, da Diretiva 91/676/CEE.
(6)
Em conformidade com o disposto no artigo 3.o, n.o 5, da Diretiva 91/676/CEE, o Reino Unido aplica à região da Irlanda do Norte um programa de ação em todo o seu território.
(7)
O relatório da Comissão ao Conselho e ao Parlamento Europeu sobre a aplicação da Diretiva 91/676/CEE, relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola, baseado nos relatórios dos Estados-Membros respeitantes ao período de 2008-2011, mostra que o Reino Unido, na região da Irlanda do Norte, apresenta uma concentração média de nitratos inferior a 50 mg/l em todas as estações de monitorização das águas subterrâneas e inferior a 25 mg/l em 93 % das estações de monitorização das águas subterrâneas. No que respeita às águas de superfície, todas as estações de monitorização apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 25 mg/l.
(8)
O número de animais e a utilização de fertilizantes químicos diminuíram nos últimos anos. O número de bovinos, de aves de capoeira e de ovinos diminuiu, respetivamente, 5 %, 5 % e 10 % no período de 2008-2011 relativamente ao período de 2004-2007, tendo o número de suínos aumentado 4 %. A carga média de azoto proveniente de estrume animal no período de 2008-2011 foi de 117 kg/ha, o que representa uma redução de 6,4 % relativamente ao período de 2004-2007. O excedente médio de fósforo no período de 2008-2011 foi de 13,6 kg/ha, o que representa uma redução de 30,1 % relativamente ao período de 2004-2007. A utilização média de fertilizantes químicos de azoto diminuiu 18,4 % no período de 2008-2011 relativamente ao período de 2004-2007. A utilização média de fertilizantes químicos de fósforo diminuiu 53 % no período de 2008-2011 relativamente ao período de 2004-2007.
(9)
Na Irlanda do Norte, 93 % das terras agrícolas são utilizadas como prados e pastagens. Globalmente, 42 % da superfície das explorações pratícolas é utilizada em regime extensivo, apresentando um fator de densidade inferior a 1 cabeça por hectare e uma baixa utilização de fertilizantes, 37 % é explorada no âmbito de programas agroambientais e apenas 24 % é objeto de uma agricultura mais intensiva, com um fator de densidade de 2 ou mais cabeças por hectare. 5 % da superfície é utilizada para culturas arvenses. A utilização média de fertilizantes químicos nos prados e pastagens é de 79 kg/ha de azoto e de 5 kg/ha de fósforo.
(10)
A Irlanda do Norte é caracterizada por um nível elevado de precipitação e pela prevalência de solos com má drenagem. Devido aos problemas de drenagem, o potencial de desnitrificação da maior parte dos solos da Irlanda do Norte é relativamente elevado, reduzindo as concentrações de nitratos no solo e, portanto, as quantidades de nitratos suscetíveis de lixiviação.
(11)
O clima da Irlanda do Norte, caracterizado por precipitação anual distribuída homogeneamente durante o ano inteiro e por amplitude térmica anual relativamente baixa, propicia um período de crescimento relativamente longo dos prados e pastagens, durante o qual os terrenos agrícolas são geridos e explorados de forma ativa e que varia entre 270 dias por ano no litoral, a leste, e 260 dias por ano nas terras baixas do interior.
(12)
Após análise do pedido do Reino Unido relativo à Irlanda do Norte, bem como do programa de ação, e com base na experiência adquirida com a derrogação concedida pela Decisão 2007/863/CE, com a redação que lhe foi dada pela Decisão 2011/128/UE, a Comissão considera que a quantidade de estrume proposta pela Irlanda do Norte, correspondente a 250 kg de azoto por hectare e por ano, não prejudica a realização dos objetivos da Diretiva 91/676/CEE, desde que sejam cumpridas determinadas condições estritas.
(13)
A documentação de apoio apresentada pela Irlanda do Norte mostra que se justifica a quantidade proposta de 250 kg de azoto de estrume animal, por hectare e por ano, em explorações com pelo menos 80 % de prados e pastagens, com base em critérios objetivos, como períodos de crescimento longos e culturas com elevada absorção de azoto.
(14)
A Decisão 2007/863/CE, com a redação que lhe foi dada pela Decisão 2011/128/UE, caduca em 31 de dezembro de 2014. Para que os agricultores em causa possam continuar a beneficiar da derrogação, importa adotar a presente decisão.
(15)
As medidas previstas na presente decisão são conformes com o parecer do Comité Nitratos, instituído nos termos do artigo 9.o da Diretiva 91/676/CEE,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Sob reserva das condições estabelecidas na presente decisão, é concedida a derrogação que o Reino Unido, por ofício de 10 de outubro de 2014, solicitou em relação à Irlanda do Norte, com vista a autorizar a aplicação de uma quantidade de estrume animal superior à prevista no anexo III, ponto 2, segundo parágrafo, primeira frase e alínea a), da Diretiva 91/676/CEE.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente decisão, entende-se por:
1)
«Explorações pratícolas», as explorações em que os prados e pastagens ocupam, pelo menos, 80 % da superfície agrícola disponível para aplicação de estrume;
2)
«Animais em pastoreio», bovinos (com exceção dos vitelos), ovinos, cervídeos, caprinos e equinos;
3)
«Prados e pastagens», os prados e pastagens permanentes ou temporários (sendo temporários os que são mantidos durante períodos inferiores a quatro anos);
4)
«Parcela», um terreno ou grupo de terrenos, homogéneo em termos de culturas, tipo de solo e práticas de fertilização.
Artigo 3.o
Âmbito de aplicação
A presente decisão aplica-se individualmente às explorações pratícolas, sob reserva das condições previstas nos artigos 4.o, 5.o e 6.o.
Artigo 4.o
Pedido e compromisso anuais
1. Os agricultores que pretendam beneficiar de uma derrogação nos termos da presente decisão devem solicitá-la anualmente às autoridades competentes.
2. Juntamente com o pedido anual referido no n.o 1, os agricultores devem assumir, por escrito, o compromisso de satisfazer as condições estabelecidas nos artigos 5.o e 6.o
Artigo 5.o
Aplicação de estrume e de outros fertilizantes
1. A quantidade de estrume de animais em pastoreio aplicada anualmente no solo das explorações pratícolas, incluindo a depositada pelos próprios animais, não pode conter mais de 250 kg de azoto por hectare, no respeito das condições estabelecidas nos n.os 2 a 8.
2. O aporte total de azoto não pode exceder as necessidades previsíveis de nutrientes da cultura em causa, tendo em conta a disponibilidade de azoto no solo. A aplicação total de azoto deve ser diferenciada em função do fator de densidade e da produtividade dos prados e pastagens.
3. Cada exploração agrícola deve ter um plano de fertilização que descreva a rotação das culturas na exploração e as aplicações previstas de estrume e de outros fertilizantes. Esse plano, elaborado para cada ano civil, deve estar disponível na exploração antes de 1 de março. O plano de fertilização deve incluir, pelo menos, os seguintes elementos:
a)
o plano de rotação das culturas, do qual devem constar a superfície das parcelas de prados e pastagens e das parcelas com outras culturas, bem como um esboço cartográfico com a localização de cada parcela;
b)
o número de animais e uma descrição dos sistemas de estabulação e de armazenamento, mencionando o volume disponível para o armazenamento de estrume;
c)
um cálculo do azoto (deduzidas as perdas nos estábulos e no armazenamento) e do fósforo que o estrume produzido na exploração contém;
d)
a quantidade, o tipo e as características do estrume entregue na exploração agrícola ou levado para fora dela;
e)
as necessidades previsíveis das culturas, em termos de azoto e de fósforo, por parcela;
f)
os resultados das análises do teor de azoto e de fósforo do solo, se disponíveis;
g)
a natureza do fertilizante a utilizar;
h)
um cálculo do azoto e do fósforo provenientes da aplicação de estrume, em cada parcela;
i)
um cálculo do azoto e do fósforo provenientes da aplicação de fertilizantes químicos ou outros, em cada parcela.
Para que seja coerente com as práticas agrícolas efetivas, o plano de fertilização deve ser revisto no prazo máximo de sete dias após qualquer alteração das práticas agrícolas.
4. Cada agricultor deve ter um registo de fertilização. Esse registo deve conter elementos relativos à gestão dos aportes de azoto e de fósforo, bem como à gestão das águas sujas, e ser apresentado às autoridades competentes para cada ano civil.
5. O agricultor aceita que o pedido a que se refere o artigo 4.o, n.o 1, o plano de fertilização e o registo de fertilização da exploração pratícola beneficiária da derrogação possam ser objeto de controlo.
6. Para que a fertilização seja correta, cada agricultor beneficiário de uma derrogação deve proceder a análises periódicas do teor de azoto e de fósforo no solo.
Pelo menos uma vez de quatro em quatro anos, são obrigatoriamente colhidas amostras em cada superfície homogénea da exploração, em termos de rotação das culturas e de características do solo, e efetuadas as correspondentes análises.
Deve efetuar-se, pelo menos, uma análise por cada 5 hectares de terrenos agrícolas.
Os resultados das análises do teor de azoto e de fósforo do solo devem estar disponíveis na própria exploração beneficiária da derrogação.
7. Não é autorizada a aplicação de estrume animal no outono, antes da sementeira das pratenses.
8. O agricultor deve assegurar que o balanço de fósforo da exploração pratícola beneficiária da derrogação, calculado de acordo com a metodologia definida pela autoridade competente, não ultrapassa um excedente de 10 kg de fósforo por hectare e por ano.
Artigo 6.o
Gestão dos solos
1. Pelo menos 80 % da superfície disponível para aplicação de estrume na exploração agrícola devem ser cultivados com pratenses.
2. Os agricultores beneficiários de uma derrogação individual devem proceder do seguinte modo:
a)
devem efetuar a lavoura dos prados ou pastagens temporários na primavera;
b)
à lavoura dos prados ou pastagens deve seguir-se de imediato, em todos os tipos de solo, uma cultura com elevada exigência de azoto;
c)
a rotação das culturas não deve incluir leguminosas nem outras plantas fixadoras de azoto atmosférico.
3. O disposto no n.o 2, alínea c), não é, porém, aplicável ao trevo em prados ou pastagens com menos de 50 % de trevo nem a outras leguminosas em consociação com pratenses.
Artigo 7.o
Outras medidas
A presente derrogação é aplicada sem prejuízo das medidas necessárias para dar cumprimento a outra legislação da UE em matéria de ambiente.
Artigo 8.o
Monitorização
1. As autoridades competentes devem assegurar a elaboração e a atualização anuais de mapas que mostrem a percentagem das explorações pratícolas, dos animais e das terras agrícolas abrangidos pelas derrogações individuais em cada circunscrição administrativa («District»), bem como mapas locais do uso do solo.
2. O solo, as águas de superfície e as águas subterrâneas devem ser monitorizados a fim de obter dados sobre a concentração de azoto e de fósforo na água do solo, o azoto mineral no perfil do solo e a concentração de nitratos nas águas de superfície e nas águas subterrâneas, tanto em condições de derrogação como de não-derrogação. A monitorização deve ser efetuada nas terras agrícolas das explorações e nas bacias hidrográficas agrícolas definidas para essa finalidade. Os locais de monitorização devem abranger os tipos de solo, os níveis de intensidade, as práticas de fertilização e as culturas principais.
3. A monitorização das águas deve ser reforçada nas bacias hidrográficas agrícolas situadas na proximidade das massas de água mais vulneráveis.
4. Devem ser efetuados inquéritos locais sobre o uso do solo, a rotação das culturas e as práticas agrícolas nas explorações beneficiárias de derrogações individuais. As informações e os dados resultantes das análises de nutrientes referidas no artigo 5.o, n.o 6, e da monitorização referida no n.o 2 do presente artigo devem ser utilizados para quantificar, com base em modelos, as perdas de nitratos e de fósforo provenientes das explorações beneficiárias das derrogações.
Artigo 9.o
Controlo
1. As autoridades competentes devem garantir que todos os pedidos de derrogação são sujeitos a controlo administrativo. Se o controlo revelar que as condições previstas nos artigos 5.o e 6.o não são satisfeitas, o requerente deve ser informado disso. Nesse caso, considera-se indeferido o pedido.
2. Deve ser definido um programa de inspeções no local com base numa análise de risco, nos resultados do controlo dos anos anteriores e nos resultados do controlo aleatório genérico da aplicação da legislação de execução da Diretiva 91/676/CEE. A observância das condições estabelecidas nos artigos 5.o e 6.o deve ser inspecionada no local em pelo menos 5 % das explorações beneficiárias da derrogação individual. Se esta verificação revelar incumprimentos, o agricultor deve ser informado disso. Estas informações devem ser tidas em conta na decisão sobre o pedido de derrogação do ano seguinte.
3. Devem ser concedidos às autoridades competentes os poderes e meios necessários para verificarem o cumprimento das derrogações concedidas ao abrigo da presente decisão.
Artigo 10.o
Apresentação de relatórios
As autoridades competentes devem apresentar anualmente, até junho, um relatório com as seguintes informações:
1)
os mapas, referidos no artigo 8.o, n.o 1, que mostram a percentagem das explorações, dos animais e das terras agrícolas abrangidos pelas derrogações individuais em cada circunscrição administrativa («District»), bem como os mapas locais do uso do solo;
2)
os resultados da monitorização da concentração de nitratos nas águas subterrâneas e nas águas de superfície, incluindo elementos sobre a evolução da qualidade das águas, tanto em condições de derrogação como de não-derrogação, bem como o impacto da derrogação na qualidade das águas, conforme referido no artigo 8.o, n.o 2;
3)
os resultados da monitorização da concentração de azoto e de fósforo na água do solo e do azoto mineral no perfil do solo, tanto em condições de derrogação como de não-derrogação, conforme referido no artigo 8.o, n.o 2;
4)
uma síntese e uma avaliação dos dados obtidos na monitorização reforçada das águas referida no artigo 8.o, n.o 3;
5)
os resultados dos inquéritos locais, referidos no artigo 8.o, n.o 4, sobre o uso do solo, a rotação das culturas e as práticas agrícolas;
6)
os resultados da quantificação a que se refere o artigo 8.o, n.o 4, efetuada com base em modelos, das perdas de nitratos e de fósforo provenientes das explorações beneficiárias das derrogações individuais;
7)
uma avaliação da observância das condições da derrogação, com base no controlo efetuado ao nível das explorações agrícolas, e informações sobre as explorações que não satisfazem essas condições, com base nos resultados do controlo administrativo e das inspeções no local, conforme referido no artigo 9.o, n.os 1 e 2;
Artigo 11.o
Aplicação
A presente decisão é aplicável no contexto dos regulamentos de 2014 do Programa de Ação para os Nitratos da Irlanda do Norte (SR 2014 No 307).
A presente decisão caduca em 31 de dezembro de 2018.
Artigo 12.o
O destinatário da presente decisão é o Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte.
Feito em Bruxelas, em 9 de fevereiro de 2015.