NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) 2015/585 DA COMISSÃO
de 18 de dezembro de 2014
que complementa o Regulamento (UE) n.o 575/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho no que diz respeito às normas técnicas de regulamentação que especificam os períodos de risco relativos à margem
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 575/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de junho de 2013, relativo aos requisitos prudenciais para as instituições de crédito e para as empresas de investimento e que altera o Regulamento (UE) n.o 648/2012 (1), nomeadamente o artigo 304.o, n.o 5, quarto parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
O quadro para o cálculo do período de risco relativo à margem (a seguir designado por «PRM»), utilizado para calcular os requisitos de fundos próprios dos membros compensadores para as posições em risco sobre os seus clientes, deve ser adequado tanto para as instituições que utilizam o Método dos Modelos Internos (a seguir designado por «MMI»), como para as que utilizam os métodos normalizados. Deve igualmente refletir as alterações nas condições de mercado, a fim de constituir uma abordagem correta do ponto de vista prudencial, sem, ao mesmo tempo, impor uma sobrecarga operacional excessiva a essas instituições.
(2)
Embora a definição de período de liquidação utilizada pelas contrapartes centrais (a seguir designadas por «CCP») não seja idêntica à definição de PRM utilizada pelos membros compensadores para efeitos de cálculo dos seus requisitos de fundos próprios para as posições em risco sobre os seus clientes, é no entanto muito semelhante do ponto de vista da sua substância. Com efeito, os períodos de liquidação refletem as alterações das condições de mercado e têm em conta os períodos de encerramento dos contratos e operações. As estimativas das CCP dos períodos de liquidação devem, por conseguinte, servir como substituto dos PRM para o cálculo dos requisitos de fundos próprios dos membros compensadores para as posições em risco sobre os seus clientes.
(3)
A utilização de períodos de liquidação contribuirá igualmente para garantir uma cobertura exaustiva de todos os tipos de produtos e operações visados pelo artigo 301.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 que são compensados por CCP, com a vantagem adicional de não exigir a atualização do presente regulamento delegado cada vez que uma CCP inicia a compensação de um novo tipo de produto ou operação.
(4)
Ao contrário dos PRM, os períodos de liquidação divulgados pelas CCP incluem por vezes períodos adicionais a fim de permitir a novação de posições relativas a um membro compensador que não se encontre em situação de incumprimento. Uma vez que estes períodos adicionais são específicos dos períodos de liquidação e não refletem qualquer diferença a nível dos riscos incorridos pelos membros compensadores, não devem ser adicionados ao PRM que as instituições podem utilizar para o cálculo dos requisitos de fundos próprios para as suas posições em risco sobre um cliente, quando atuam na qualidade de membros compensadores.
(5)
A fim de assegurar que essas estimativas são objeto de aprovação pela autoridade de supervisão, só os períodos de liquidação estimados pelas contrapartes centrais qualificadas definidas no artigo 4.o, n.o 1, ponto 88, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 devem ser autorizados para servir como substituto dos PRM para o cálculo dos requisitos de fundos próprios dos membros compensadores para as posições em risco sobre os seus clientes.
(6)
Como o PRM se destina a refletir as alterações do valor de mercado de um conjunto compensador de operações durante o período que vai desde a mais recente permuta de garantias relativa a esse conjunto compensador com uma contraparte em situação de incumprimento até ao momento em que as operações são encerradas e o risco de mercado daí resultante é objeto de uma nova operação de cobertura, e dado os mercados poderem estar encerrados em certos dias, os PRM devem ser expressos em dias úteis. Tal garantirá que os requisitos de fundos próprios para essas operações refletem plenamente os riscos a que a instituição está exposta durante o PRM. É assim adequado estabelecer que o limite mínimo do PRM a utilizar para efeitos do artigo 304.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 seja igual a 5 dias úteis, ou seja, um período mais longo do que o período mínimo de cinco dias previsto no referido artigo. O limite mínimo do PRM estará, por conseguinte, também alinhado pelas disposições estabelecidas na parte III, título II, capítulo 6, secção 6, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, que abrange os requisitos para a utilização do MMI.
(7)
Em conformidade com o artigo 304.o, n.os 3 e 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, os PRM mais curtos que as instituições podem aplicar ao calcular os requisitos de fundos próprios para as suas posições em risco sobre um cliente só são aplicáveis nos casos em que as instituições atuam na qualidade de membros compensadores. Por conseguinte, as regras relativas aos PRM que as instituições podem utilizar no âmbito destas disposições não se aplicam se as instituições calcularem os requisitos de fundos próprios para posições em risco sobre um cliente, mas não atuarem na qualidade de membros compensadores para as referidas posições em risco. Esta situação é independente do facto de essas instituições aplicarem ou não o MMI, bem como da questão de saber se as posições em risco em causa sobre clientes são compensadas ou não a nível central.
(8)
O presente regulamento baseia-se nos projetos de normas técnicas de regulamentação apresentados à Comissão pela Autoridade Bancária Europeia.
(9)
A Autoridade Bancária Europeia realizou consultas públicas abertas sobre os projetos de normas técnicas de regulamentação em que se baseia o presente regulamento, analisou os potenciais custos e benefícios a ele inerentes e solicitou o parecer do Grupo das Partes Interessadas do Setor Bancário criado em conformidade com o artigo 37.o do Regulamento (UE) n.o 1093/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho (2),
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. Os períodos de risco relativos à margem (a seguir designados por «PRM») de um conjunto compensador de operações que as instituições podem utilizar para efeitos do artigo 304.o, n.os 3 e 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 devem ser determinados em conformidade com os n.os 2 e 3 do presente artigo.
2. Se o conjunto compensador em causa incluir operações que são objeto de compensação junto de uma contraparte central qualificada, definida no artigo 4.o, n.o 1, ponto 88, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, o PRM que as instituições podem utilizar deve ser o mais longo dos seguintes:
a)
Cinco dias úteis;
b)
O mais longo período de liquidação dos contratos ou operações incluídos no conjunto compensador, tal como divulgado em conformidade com o artigo 10.o, n.o 1, alínea b), subalínea vi), do Regulamento Delegado (UE) n.o 153/2013 da Comissão (3), pela contraparte central qualificada junto da qual esses contratos ou operações são compensados.
Para a aplicação da alínea b), se o período de liquidação divulgado incluir um período adicional para efeitos da novação das posições relativas a um membro compensador que não se encontre em situação de incumprimento, o período a utilizar pelas instituições como PRM deve excluir esse período adicional.
3. Se o conjunto compensador em causa incluir operações que não são objeto de compensação junto de uma contraparte central qualificada, definida no artigo 4.o, n.o 1, ponto 88, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, o PRM que as instituições podem utilizar deve ser, no mínimo, de dez dias úteis.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de dezembro de 2014.