PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 924/2012
ze dne 4. října 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (1) (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (ES) č. 91/2009 (2) Rada uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „konečné nařízení“).
B. ZPRÁVY PŘIJATÉ ORGÁNEM WTO PRO ŘEŠENÍ SPORŮ
(2)
Dne 28. července 2011 orgán pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) přijal zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu ve sporu „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření vztahující se na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“ (3) (dále jen „zprávy“). V těchto zprávách bylo mimo jiné zjištěno, že EU jednala v rozporu s:
-
čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO s ohledem na čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), jak je uplatňováno v šetření dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „šetření týkající se spojovacích prostředků“),
-
čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o vymezení výrobního odvětví Unie při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o analýzu příčinných souvislostí při šetření týkajícím se spojovacích prostředků, a
-
čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi při šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
C. POSTUP
(3)
Dne 6. března 2012 byl v souladu se zmocňovacím nařízením WTO zahájen přezkum zveřejněním oznámení (5) v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“). Evropská komise informovala strany, které byly předmětem šetření, jež vedlo k nařízení (ES) č. 91/2009 (dále jen „původní šetření“), o přezkumu a o způsobu, jakým měla být vzata v úvahu zjištění zpráv týkající se konečného nařízení.
D. DOTČENÝ VÝROBEK
(4)
Dotčeným výrobkem jsou některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli, jiné než z nerezavějící oceli, tj. vruty do dřeva (kromě vrtulí do pražců), závitořezné šrouby, ostatní šrouby a svorníky s hlavou (též s jejich maticemi nebo podložkami, ale kromě šroubů soustružených z tyčí, prutů, profilů nebo z drátů, o plném průřezu, s tloušťkou dříku nepřesahující 6 mm a kromě šroubů a svorníků pro upevňování konstrukčních materiálů železničních tratí) a podložky pocházející z Čínské lidové republiky (dále označované jako „spojovací prostředky“ nebo „dotčené výrobky“).
(5)
Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 a ex 7318 22 00.
(6)
Zprávy nemají vliv na zjištění uvedená v 40. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, které se týkají dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
E. ZJIŠTĚNÍ REVIDOVANÁ NA ZÁKLADĚ ZPRÁV
(7)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila konečná zjištění původního šetření a vzala přitom v úvahu doporučení a rozhodnutí OŘS. Toto opětovné posouzení vycházelo z informací shromážděných při původním šetření a z informací shromážděných po zveřejnění oznámení.
(8)
Původní šetření ohledně dumpingu a újmy zahrnovalo období od 1. října 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Pokud jde o ukazatele důležité pro posouzení újmy, byly analyzovány údaje týkající se období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(9)
Toto nařízení má opravit ty části konečného nařízení, které podle zpráv přijatých OŘS odporují antidumpingové dohodě, a uvést tak konečné nařízení v soulad s doporučeními a rozhodnutími OŘS.
1. Individuální zacházení: uplatnění čl. 9 odst. 5 konečného nařízení
(10)
Tato část vysvětluje znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o čl. 9 odst. 5 základního nařízení, jak byl uplatněn při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(11)
Jak uvádí 81. až 84. bod odůvodnění konečného nařízení, bylo zjištěno, že všech pět vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jakož i tři individuálně zkoumaní vyvážející výrobci, kteří požadovali individuální zacházení, splňují všechny požadavky k tomu, aby jim bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Jak je uvedeno v 62. až 78. bodě odůvodnění konečného nařízení, čtyři vyvážející výrobci, kteří byli původně součástí vzorku, a jedna společnost, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, byli označeni za nespolupracující společnosti, neboť v průběhu šetření předložili informace, které byly v rozporu s důkazy.
(12)
S ohledem na doporučení týkající se čl. 9 odst. 5 základního nařízení uvedená ve zprávách vyzvala Komise vyvážející výrobce v Čínské lidové republice, kteří se mají za to, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení, aby se přihlásili a poskytli jí informace nezbytné pro přezkoumání jejich současné situace, pokud jejich vývoz do Evropské unie je v současné době předmětem platných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky.
(13)
Komise vyzvala tyto výrobce, aby prohlásili, zda se domnívají, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení. Tyto zúčastněné strany byly vyzvány, aby se přihlásily do 30 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení a:
-
sdělily, zda se domnívají, že byly v době zahájení úvodního šetření odrazeny od spolupráce a od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a
-
poskytly informace o objemu vývozu do Evropské unie a o vývozních cenách vztahující se na OŠ a použité při původním šetření.
(14)
Někteří vyvážející výrobci v ČLR vyjádřili obavy týkající se postupu provádění zpráv OŘS stanoveného v oznámení o zahájení řízení. Především zdůraznili, že zveřejněné lhůty považují za příliš krátké. Tvrdili, že na vyvážející výrobce byla uvalena nadměrná administrativní zátěž, jež měla odrazující účinek a zabránila jim v tom, aby se jim dostalo individuálního zacházení.
(15)
Obava vyjádřená oněmi vyvážejícími výrobci byla pokládána za neopodstatněnou. Komise tuto lhůtu považovala za přiměřenou vzhledem k administrativní zátěži a malému množství požadovaných informací. V oznámení o zahájení řízení bylo vysvětleno, že přezkum současné situace vyvážejícího výrobce bude zvážen, jakmile bude doručena žádost obsahující tyto informace:
-
prosté prohlášení, že se dotčený vyvážející výrobce domnívá, že byl odrazen, a proto nespolupracoval, ani nepožadoval individuální zacházení, a
-
naprosto základní údaje dokazující, že během původního období šetření dotčený výrobek dovážel do EU.
(16)
Tyto informace byly požadovány za jediným účelem, a sice umožnit Komisi, aby určila ty vyvážející výrobce, kteří by během původního šetření bývali mohli spolupracovat a požadovat individuální zacházení, avšak kteří se domnívali, že od toho byli odrazeni. Lhůta 30 dnů byla považována za přiměřenou pro odpověď na žádost o prosté prohlášení a naprosto základní údaje a nelze považovat představující nepřiměřenou administrativní zátěž. Čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce tvrdili, že Komise požadováním informací uvedených v 15. bodě odůvodnění uložila čínským vyvážejícím výrobcům podmínky, přestože podle čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 3 antidumpingové dohody WTO by individuální zacházení mělo být zpravidla přiznáváno. Tento přístup byl v rozporu s doporučeními ve zprávách OŘS, a příslušné strany proto Komisi vyzvaly, aby čínské vyvážející výrobce kontaktovala ex officio a oznámila jim, že jim individuální zacházení bude přiznáno. Komise se v této souvislosti domnívá, že zveřejněním oznámení o zahájení řízení, jež bylo zasláno všem známým čínským vyvážejícím výrobcům, jejich obchodnímu sdružení i vnitrostátním orgánům, Komise kontaktovala všechny čínské vyvážející výrobce a vyzvala je, aby se do 30 dnů přihlásili, pokud v původním období šetření vyváželi do EU a během původního šetření se nepřihlásili. Posledně zmiňovaná žádost by neměla být považována za „podmínku“ ve smyslu „zkoušky“, jak ji prezentují výše uvedené strany, nýbrž za konstatování faktu, které dokládá, že tyto strany byly původním šetřením skutečně poškozeny. Na závěr je třeba podotknout, že informace týkající se vyvážených výrobků jsou požadovány kvůli ověření, zda má být původně vybraný vzorek změněn, a s otázkou individuálního zacházení nijak nesouvisí. Výše zmíněné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(17)
Z 15 společností, které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení řízení a v dané lhůtě vznesly své dotazy:
-
bylo deset společností vyvážejícími výrobci, kteří se přihlásili a spolupracovali již při původním šetření. To dokazovalo, že tyto při původním šetření nebyly odrazeny od spolupráce ani od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a jejich situace proto nemohla být v rámci současného přezkoumávání znovu prověřena; jedna z těchto deseti společností, která požádala o přezkoumání stávající výše cel, byla vyzvána, aby Komisi předložila žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení,
-
byla jedna společnost novým vyvážejícím výrobcem (tj. tato společnost během původního šetření do EU nevyvážela). Z tohoto důvodu tato společnost nemohla při původním šetření spolupracovat ani požadovat individuální zacházení. Byla informována o postupech týkajících se žádosti o přiznání statusu nového vyvážejícího výrobce v souladu s článkem 2 konečného nařízení,
-
byly dvě považovány nikoli za vyvážející výrobce, nýbrž za obchodní společnosti, a byly proto informovány, že se jich tento přezkum netýká,
-
dva vyvážející výrobci prohlásili, že splnili daná kritéria, a požádali, aby byla jejich situace prověřena. Jedna z těchto společností však posléze svou žádost stáhla.
(18)
Po vznesení dotazů společnosti dostaly příležitost vyjádřit své připomínky k informacím, které jim byly poskytnuty.
(19)
Bylo zjištěno, že na vyvážejícího výrobce, který prohlašoval, že splnil příslušná kritéria a požádal o prověření své situace, se vztahují kritéria stanovená v bodě 1 oznámení o zahájení řízení. Tento vyvážející výrobce rovněž požadoval individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a tvrdil, že kdyby během původního šetření nebyl býval odrazen od spolupráce, býval by o toto zacházení požádal. Vzhledem k tomu, že během původního šetření byli individuálně prověřeni všichni vyvážející výrobci, kteří tuto žádost vznesli, byla jeho žádost z důvodu rovného zacházení přijata.
(20)
Oznámení bylo zveřejněno dne 6. června 2012 (6) a oznamovalo přezkum současné situace tohoto vyvážejícího výrobce, Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (dále jen „BFC“). Objem vývozu tohoto vyvážejícího výrobce v OŠ činil méně než 0,4 % celkového vývozu z ČLR za OŠ. Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívala, že původní vzorek vyvážejících výrobců není třeba měnit. Vyvážejícímu výrobci v ČLR a společnostem ve spojení v EU, které se během původního OŠ podílely na dalším prodeji dotčeného výrobku, byl odeslán dotazník.
(21)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné k tomu, aby mohla rozhodnout o dumpingu, a provedla inspekce v prostorách následujících společností ve spojení:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Švédsko,
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Německo.
(22)
V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS dospěla Komise k závěru, že společnosti BFC by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2. Určité aspekty stanovení dumpingu při šetřeních týkajících se spojovacích prostředků
(23)
Tato část uvádí znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(24)
V rámci otevřeného dialogu vedeného s některými čínskými vyvážejícími výrobci a s obchodní komorou byly stranám poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem, aby se vyhovělo doporučením OŘS WTO týkajícím se čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jak je uvedeno v 28. až 53. bodě odůvodnění. Tyto informace se týkaly především vlastností výrobků, jež byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty a které byly použity při srovnání s dotčeným výrobkem, tj. skutečnosti, že prodej na indickém trhu byl rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a u každé transakce byla určena třída pevnosti. Poté byla u všech tříd pevnosti uvedených v tabulce PCN (kontrolního čísla výrobku) vyčíslena běžná hodnota za kg.
(25)
Komise se při srovnání zaměřila na dva zásadní prvky, tj. třídu pevnosti a na rozlišení standardních a speciálních spojovacích prostředků, jak uvádí 48. až 50. bod odůvodnění konečného nařízení. Během šetření bylo jako nový srovnávací prvek přidáno rozdělení na speciální a standardní a jako druhé hlavní srovnávací kritérium byla použita třída pevnosti, kterou během původního šetření sdělila většina čínských vyvážejících výrobců.
(26)
Jak uvádí 56. bod odůvodnění konečného nařízení, standardní spojovací prostředky vyrobené ve srovnatelné zemi bylo možno porovnat se spojovacími prostředky vyváženými do EU výrobci z ČLR zařazenými do vzorku, jelikož bylo zjištěno, že tyto výrobky mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti jako výrobky vyvážené z ČLR.
(27)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a upravena s ohledem na cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
2.1 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(28)
Dne 30. května 2012 byly všem zúčastněným stranám poskytnuty doplňující informace týkající se typů výrobků použitých pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny. Jak bylo uvedeno v oznámení o zahájení řízení, všem zúčastněným stranám byly poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobku, které byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty.
(29)
Obsah sdělení o poskytnutí informací se týkal běžné hodnoty, jež byla stanovena na základě cen dotčeného výrobku prodávaného na domácím trhu indickým spolupracujícím výrobcem. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musela být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, stanovena na základě cen nebo vypočtené hodnoty ve srovnatelné zemi. Dva indičtí výrobci souhlasili s tím, že budou spolupracovat a vyplní dotazník. Údaje uvedené v jejich odpovědích na dotazník byly ověřeny přímo v prostorách těchto dvou společností. Pouze jedna z těchto společností však poskytla údaje dostatečně podrobné na to, aby na jejich základě mohla být stanovena běžná hodnota.
(30)
Jak uvádí 90. bod odůvodnění konečného nařízení: „řada dovozců a vývozců zpochybnila vhodnost použití údajů od druhého indického výrobce z důvodů, že i) vyrobené a prodané množství tohoto výrobce na indickém trhu by údajně nebylo reprezentativní, pokud jde o množství vyvezené z ČLR do Společenství, a ii) tento indický výrobce měl údajné obchodní styky s jedním z výrobců ve Společenství, kteří podpořili podnět. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že i) objem prodeje uvedeného indického výrobce byl považován za dostatečně reprezentativní, aby umožňoval stanovení spolehlivých běžných hodnot, a ii) skutečnost, že výrobce ve srovnatelné zemi má styky s výrobcem ve Společenství, který podporuje podnět, nečiní volbu příslušné srovnatelné země nepřiměřenou. Bylo rovněž zjištěno, že tyto styky byly navázány až po skončení období šetření. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nespolupracovali výrobci z žádné jiné třetí země, byla volba Indie jako srovnatelné země považována za přiměřenou“.
(31)
Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže a otevřenosti indického trhu i ke skutečnosti, že spolupracující indický výrobce prodával typy výrobku srovnatelné s typy vyváženými výrobci z ČLR, byl vyvozen závěr, že Indie je vhodnou třetí zemí s tržním hospodářstvím ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(32)
Ve sdělení o poskytnutí informací bylo uvedeno, že údaje o domácím prodeji se sice vztahovaly k období šetření, avšak neobsahovaly celé kontrolní číslo výrobku (dále též „PCN“). Indický výrobce nicméně byl schopen určit třídu pevnosti prodávaného spojovacího prostředku a také to, zda příslušný spojovací prostředek byl „standardní“ nebo „speciální“ podle definice uvedené v konečném nařízení. Nutnost rozlišit mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky totiž nebyla na počátku šetření, kdy bylo vytvořeno kontrolní číslo výrobku, stanovena.
(33)
Komise nicméně poznamenala, že toto rozlišení má vliv na srovnatelnost cen, a proto tyto údaje od indického výrobce požadovala a ten je poskytl. Prodej na indickém trhu byl tedy rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a poté byla u každé transakce určena třída pevnosti. U všech tříd pevnosti původně uvedených v tabulce PCN byla vyčíslena běžná hodnota za kg.
(34)
Zbývající charakteristiky původního PCN nebyly použity, nejen proto, že indický výrobce nebyl schopen poskytnout tak podrobné údaje, ale také z následujících důvodů:
-
Průměr ani délka nebyly považovány za relevantní, jelikož analýza byla prováděna na základě hmotnosti, a tudíž automaticky zohledňovala veškeré rozdíly vyplývající z odlišného průměru nebo délky spojovacího prostředku.
-
Nic nenaznačovalo, že by mezi výrobky indického výrobce a čínskými spojovacími prostředky existovaly rozdíly v obsahu chromu v povrchové vrstvě nebo v povrchové úpravě jako takové, která je v zásadě ukazatelem galvanizace.
-
Pokud jde o jediný další zbývající prvek PCN, kódy KN, mělo se za to, že by nebyly spolehlivým ukazatelem, jelikož čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 kódů KN používaných k vymezení dotčeného výrobku.
(35)
Komise se proto zaměřila na dva zásadní rozdíly mezi výrobky: na třídu pevnosti na jedné straně a na rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, které je ukazatelem rozdílů mezi zákazníky a rozdílů v kvalitě, na straně druhé.
(36)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a snížena o cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
(37)
Komise informovala všechny zainteresované strany, že běžnou hodnotu nelze sdělit, jelikož se týká utajované ceny jediného indického výrobce na domácím trhu. Zúčastněné strany však byly informovány o tom, že „standardní“ běžná hodnota pro spojovací prostředek třídy pevnosti 8.8 (třída „G“ v tabulce PCN), což je standardní typ běžně vyvážený čínskými výrobci, byla vyčíslena v rozmezí 9 až 12 CNY za kg ze závodu.
2.2 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(38)
Jeden dovozce a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že lhůta poskytnutá stranám pro vyjádření připomínek k doplňujícím informacím (10 dnů) je příliš krátká. Komise se však domnívá, že výše uvedená lhůta je odpovídající vzhledem k tomu, že poskytnuté informace jsou pouhým doplňkem k informacím, jež byly poskytnuty již v konečném nařízení, na konci původního šetření. Lhůta poskytnutá pro prověření těchto doplňujících informací a vyjádření se k nim byla proto považována za přiměřenou.
(39)
Některé strany tvrdily, že Komise prohlásila, že nemá žádné nové informace týkající se fyzických vlastností kromě třídy pevnosti výrobku používané ke stanovení běžné hodnoty. Toto tvrzení je třeba odmítnout. V této fázi přezkumu Komise pouze dodatečně objasnila, jak byla při původním šetření stanovena běžná hodnota. Je důležité zdůraznit, že čínští vyvážející výrobci označili „pevnost“ za jednu z relevantních vlastností. To však neznamená, že Komise neměla žádné informace o ostatních fyzických vlastnostech.
(40)
Tytéž strany tvrdily, že Komise během slyšení, v souvislosti s případnými úpravami provedenými za účelem srovnání vývozních cen a běžné hodnoty, prohlásila, že budou upřednostněny úpravy na základě analýzy cen spíše než analýzy nákladů. Ve skutečnosti Komise objasnila, že podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení by srovnání mělo být provedeno s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které mají vliv na srovnatelnost cen, a nikoli k rozdílům v nákladech.
(41)
Tyto strany následně zopakovaly svůj požadavek, aby byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech, jako jsou rozdíly v účinnosti spotřeby surovin, ve spotřebě válcovaného drátu, ve spotřebě elektrické energie, v množství elektrické energie vyrobené z vlastních zdrojů, v produktivitě na zaměstnance, v přiměřené úrovni zisku a rozdíly související s vybavením nástroji. Jak již bylo uvedeno výše, čl. 2 odst. 10 základního nařízení se zmiňuje o ceně a nikoli o nákladech. Tyto strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se údajné rozdíly v nákladech promítaly do rozdílů v cenách. Při šetřeních týkajících se ekonomik v procesu transformace, jakou je čínská ekonomika, se používá srovnatelná země, aby se zajistilo, že v zemích bez tržního hospodářství nebudou brány v úvahu ceny a náklady, které nejsou standardním výsledkem tržních sil. Proto se za účelem stanovení běžné hodnoty používá náhrada v podobě nákladů a cen výrobců ve fungujících tržních ekonomikách. Tyto požadavky na úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech se proto zamítají.
(42)
Tyto strany dále tvrdily, že doplňující informace poskytnuté dne 30. května 2012 a týkající se vlastností výrobků prodávaných indickým výrobcem byly neúplné, jelikož údajně chyběly informace o těchto ukazatelích: rozdílech souvisejících s typem spojovacího prostředku, povrchové úpravě a použití chromu, průměru a délce, sledovatelnosti, normě ISO 9000, míře závadnosti výrobku a jiných vlastnostech, jakými jsou tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficienty tření. Usilovaly o objasnění toho, proč nebyly ostatní vlastnosti původního PCN považovány za relevantní. Tyto záležitosti byly vysvětleny ve dvou sděleních o zveřejnění informací odeslaných dne 5. července a založeny dne 11. července 2012 do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
2.3 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(43)
V odpověď na žádost o doplňující informace předloženou stranami, jak je uvedeno v 42. bodě odůvodnění, bylo dne 5. července 2012 všem zúčastněným stranám odesláno druhé sdělení o poskytnutí informací. V tomto sdělení byly uvedeny tyto doplňující informace:
-
Tabulka ukazující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vyčíslených podle tříd pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané nezávislým odběratelům na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem. Rovněž bylo upřesněno, že převážná většina vývozu čínských výrobců spadá do třídy pevnosti G.
-
Podrobná analýza údajů z Indie ukázala, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly PCN kódu „A“. Komise proto u vyvážených modelů navrhla srovnávat běžnou hodnotu s typem povrchové úpravy „A“.
-
Po manuální analýze údajů o cenách na indickém trhu provedené podle návodu byly z textového řetězce kódování prodávaných výrobků používaného indickým výrobcem získány informace o průměru a délce. Tyto údaje byly shrnuty do rozmezí rozlišujících hlavní rozměry výrobku, aby bylo možno provést srovnání s vývozem čínských společností:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
-
Komise proto navrhla použít tyto údaje k dalšímu zpřesnění běžné hodnoty a na jejím základě vypočítat dumpingová rozpětí. V případě, že vyvážené spojovací prostředky nespadají do těchto rozmezí, nebyly použity při výpočtu dumpingu. To se týkalo jen velmi malého množství vyvážených výrobků.
-
Komise předložila tyto upravené kódy PCN:
Ukazatel
Popis
PCN
Standardní/speciální
Standardní spojovací prostředek
S
Speciální spojovací prostředek
P
Třída pevnosti
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Povrchová úprava
Galvanické pokovení
A
Průměr
M4 až M10
S
M12 až M20
M
M22 až M30
L
Délka
0 až 100 mm
S
101 až 200 mm
M
201 až 300 mm
L
-
Komise poskytla přehled dumpingových rozpětí upravených podle návrhu uvedeného ve sdělení o zveřejnění informací a zároveň poznamenala, že tato upravená antidumpingová rozpětí automaticky nebudou totožná s antidumpingovými cly, na která se bude vztahovat pravidlo nižšího cla.
-
Nakonec byly jedním výrobcem v EU dodány nové tabulky 22, 23, 32, 33 a 34 v návaznosti na připomínky některých zúčastněných stran, podle nichž byly informace poskytnuté v rámci sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012 neúplné, jelikož v těchto tabulkách některé údaje buď chyběly, nebo nebyly náležitě shrnuty.
2.4 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(44)
Některé strany požadovaly doplňující informace o cenové úrovni běžné hodnoty. Jak uvádí 82. bod odůvodnění, cenová úroveň nemohla být zúčastněným stranám sdělena, jelikož se jedná o důvěrnou informaci týkající se cen jediného srovnatelného výrobce. Dne 5. července 2012 však byla čínským vyvážejícím výrobcům, kteří tyto dodatečné informace požadovali, poskytnuta nedůvěrná verze běžné hodnoty standardních spojovacích prostředků podle třídy pevnosti a byla rovněž založena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. V tomto sdělení Komise uvedla tabulku znázorňující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vypočtených podle třídy pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem nezávislým odběratelům.
(45)
Některé strany rovněž tvrdily, že Komise je během slyšení konaného dne 26. června 2012 informovala o tom, že výrobky prodávané na indickém trhu mají dva typy povrchové úpravy „A“ a „B“ podle tabulky PCN použité při původním šetření. Toto tvrzení je nepodložené. Komise zmíněné strany informovala, že v této fázi přezkumu teprve zkoumá typy povrchové úpravy použité indickým výrobcem u standardních spojovacích prostředků. Během následného slyšení konaného dne 3. července 2012 byly všechny strany prostřednictvím informačního sdělení, jež bylo dne 11. července 2012 založeno do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami, informovány, že indický výrobce k výrobě standardních spojovacích prostředků používá povrchovou úpravu typu „A“.
(46)
Během slyšení konaného dne 11. července 2012 tytéž strany požádaly Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem bylo provedeno rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky od indického výrobce. Komise naznačila, že to bylo učiněno podle názvů odběratelů. Jak ale dokládá zápis pořízený úředníkem pro slyšení GŘ pro obchod, Komise před skončením slyšení konstatovala, že tuto záležitost bude muset objasnit, což učinila v dalším informačním sdělení ze dne 13. července 2012, jež bylo zasláno stranám, které se slyšení účastnily, a bylo založeno do nedůvěrného spisu k nahlédnutí všem zúčastněným stranám. Prohlášení učiněné zmíněnými stranami, podle něhož Komise konstatovala, že „rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky bylo provedeno mimo jiné podle názvů odběratelů,“ je tedy neúplné, jelikož k této záležitosti bylo poskytnuto více informací, jak se uvádí v níže uvedeném bodě odůvodnění.
(47)
K rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky Komise ve svém sdělení ze dne 13. července 2012 uvedla, že „nelze vyloučit, že automobilový průmysl pro některé aplikace používá rovněž standardní spojovací prostředky“. Některé strany tvrdily, že se Komise domnívala, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu by rovněž mohly být považovány za standardní. Toto tvrzení je nepodložené. Jak ono sdělení jasně vysvětluje, prohlášení Komise bylo učiněno v době, kdy indický výrobce nedal k dispozici seznam odběratelů. Jak však bylo stanoveno při původním šetření a jak je dále vysvětleno v části 2.7, výrobci automobilů si z důvodu kvality a z obchodních důvodů vždy objednávají spojovací prostředky, které jsou vyráběny na zakázku, aby vyhověli požadavkům ISO platným v tomto odvětví. Veškeré spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl proto výrobci spojovacích prostředků považují za „speciální“ výrobky, což podle informací uvedených na webových stránkách indických výrobců automobilů platí i v Indii. Jelikož indický výrobce za „speciální spojovací prostředky“ jednoznačně označil všechny součásti vyrobené na zakázku, Komise se domnívá, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zařazeny do seznamu standardních spojovacích prostředků poskytnutého během původního šetření.
(48)
Podobné požadavky týkající se možného zahrnutí spojovacích prostředků určených pro automobilové odvětví do běžné hodnoty vznesli také čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce, kteří navíc tvrdili, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu, které nejsou vyrobeny podle návrhu konkrétního zákazníka, přesto musí projít speciální kontrolou kvality nebo musí splňovat požadavky na sledovatelnost, které zvýší jejich cenu, a měly by proto být běžně považovány za speciální spojovací prostředky. Výše uvedené strany tvrdily, že zjištění Komise, podle nichž byly spojovací prostředky používané pro špičkové aplikace, ale nevyrobené podle nákresů uživatele byly přesto považovány za speciální spojovací prostředky, byla nepodložená, a Komise tedy jednala v rozporu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení tím, že porušila zásadu spravedlivého srovnání. Dále se domnívaly, že zjištění Komise vycházející z rozdělení učiněného indickým výrobcem nebyla předmětem inspekce provedené na místě. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem požádaly Komisi, aby přezkoumala rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, a není-li to možné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě.
(49)
Zdůvodněním Komise týkajícím se rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky se zabýval již 47. bod odůvodnění. Pokud jde o tvrzení týkající se neprovedení inspekce rozdělení učiněného indickým výrobcem, Komise prověřila záznamy o prodeji pomocí řady testů v průběhu operací (tj. provedla podrobnou inspekci vzorku prodejních transakcí uvedených v záznamech o prodeji, aby ověřila jejich přesnost) podle standardního postupu pro inspekce prováděné na místě. Mimoto bylo následné rozdělení těchto záznamů o prodeji poskytnutých indickým výrobcem prověřeno porovnáním s průměrnou úrovní cen při rozdělení, jak je vysvětleno ve zmíněném sdělení. Tvrzení, podle něhož Komise automaticky převzala údaje poskytnuté indickým výrobcem, je tedy nepodložené.
(50)
Kritéria používaná indickým výrobcem k určení speciálních spojovacích prostředků, tj. prostředků vyrobených podle nákresu zákazníka, jak uvádí 47. bod odůvodnění, mimoto poskytují dostatečnou záruku spolehlivosti údajů. Komise již při původním šetření běžnou hodnotu upravila tak, aby zohlednila opatření týkající se kontroly kvality učiněná indickým výrobcem, které nebyly zjištěny u čínských výrobců zařazených do vzorku. Za těchto okolností Komise nepovažuje za nutné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě, jak navrhovaly dotčené strany. Jak uvádí 89. bod odůvodnění konečného nařízení, navzdory snahám Komise žádný jiný výrobce ze všech možných srovnatelných zemí při šetření nenabídl svou spolupráci.
(51)
Pokud jde o využití údajů indického výrobce ve srovnatelné zemi pro určení běžné hodnoty, Sdružení evropských distributorů (EFDA) tvrdilo, že tento postup je nevhodný, neboť sortiment výrobků indického výrobce, jeho objem výroby, profil zákazníka, způsob distribuce a postavení na trhu nejsou srovnatelné se situací čínského vyvážejícího výrobce. Sdružení dále tvrdilo, že čínské ceny jsou nízké, neboť se v nich odrážejí výhody výroby standardních výrobků ve velkém objemu a čínští výrobci jsou specializovaní a efektivní. Navíc požadovalo podrobnější informace o cenách indického výrobce a objemu výroby standardních spojovacích prostředků. Sdružení evropských distributorů nakonec předložilo údaje Eurostatu, aby podpořilo svá tvrzení, podle nichž srovnání vývozních cen z ČLR a Indie u dvou konkrétních KN kódů ukáže, že objem indického vývozu těchto výrobků tvoří méně než 4 % objemu vývozu z ČLR a že Indie pro vývozní trhy nepředstavuje věrohodného dodavatele těchto výrobků.
(52)
Pokud jde o vhodnost výběru indického výrobce ve srovnatelné zemi, odkazuje se na závěrečnou část 49. bodu odůvodnění. V souvislosti s obecným tvrzením, že se v čínských vývozních cenách odrážejí výhody výroby ve velkém objemu, tato tvrzení nebyla podložena ani kvantifikována jakýmkoli smysluplným způsobem, který by v této fázi přezkumu mohl pomoci při provedení analýzy. Pokud se týká žádosti o doplňující informace ohledně údajů indického výrobce, odkazuje se na 82. bod odůvodnění pojednávající o důvěrnosti. Pokud jde o tvrzení, že vývoz z Indie během OŠ a po OŠ nebyl srovnatelný s vývozem z ČLR, pro stanovení běžné hodnoty se podle základního nařízení považují za relevantní ceny na indickém trhu, a nikoli indické vývozní ceny. Zmíněná tvrzení Sdružení evropských distributorů jsou tedy nepodložená.
(53)
Co se týče povrchové úpravy použité indickým výrobcem, čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce v této věci vyjádřili své pochybnosti a požádali Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem důvěrné informace poskytly přesvědčivý důkaz o tom, že indický výrobce na domácím trhu prodával pouze galvanicky pokovené spojovací prostředky. Během inspekce indický výrobce poskytl důkazy, jež Komisi umožnily vyvodit závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly typu povrchové úpravy „A“ původního PCN. Za těchto okolností se Komise domnívá, že důkazy uvedené ve spisu jsou dostačující k tomu, aby vyvodila závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené. V této souvislosti byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly v obsahu chromu, jak uvádí 81. bod odůvodnění.
2.5 Další informace požadované po sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(54)
Někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení a informace, aby případně mohli vznést žádost o úpravy jejich vlastního dumpingového rozpětí stanoveného při původním šetření, na základě následujících skutečností:
a)
vlastností „typů výrobku“ (kódů KN, třídy pevnosti, rozlišení standardní versus speciální části) použitých k určení běžné hodnoty;
b)
dalších informací o vlastnostech výrobků prodávaných indickým výrobcem využívaných k určení běžné hodnoty;
c)
vysvětlení týkajícího se důvodů, proč nebyly využity ostatní vlastnosti původního PCN, a
d)
úprav, které je třeba provést vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech.
(55)
Pokud jde o písm. a), jak je uvedeno v informačním sdělení ze dne 30. května 2012, třída pevnosti spojovacích prostředků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem byla ukazatelem pevnosti uvedené v PCN, jež bylo použito v dotazníku zaslaném všem stranám. Třída pevnosti byla určena pomocí téže příslušné části PCN od indického výrobce uvedené v záznamech o prodeji zkontrolovaných během inspekce na místě.
(56)
Rozlišení mezi speciálními a standardními spojovacími prostředky bylo vysvětleno v 54. bodě odůvodnění konečného nařízení. „Speciální“ spojovací prostředky se vyrábějí podle nákresu zákazníka. „Standardní“ spojovací prostředky se vyrábějí do zásoby, a nikoli podle požadavků jednotlivých zákazníků. Nutnost rozlišovat mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky vyráběnými indickým spolupracujícím výrobcem byla plně uznána a, jak uvádí 51. a 54. bod odůvodnění konečného nařízení, mezi spojovacími prostředky „standardního“ typu bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty u čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(57)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu b), z důvodu důvěrnosti není možné zveřejnit přesné typy modelů šroubů a svorníků prodávaných indickým výrobcem. Jak bylo však naznačeno výše, srovnání bylo provedeno na základě hmotnosti v rámci téže kategorie, ať už standardních nebo speciálních výrobků, a v rámci téže třídy pevnosti stanovené v PCN.
(58)
Opět v souvislosti se záležitostmi uvedenými v písmenu b) některé zúčastněné strany požadovaly více informací o povrchové úpravě. Údaje z původního šetření byly dále analyzovány a ukázalo se, že výrobky prodávané na indickém trhu jako „standardní“ měly základní povrchovou úpravu, tj. byly galvanicky pokoveny. Tato informace byla sdělena při slyšeních vyžádaných zúčastněnými stranami, znovu poskytnuta těm zúčastněným stranám, které o tuto informaci požádaly, a byla rovněž zanesena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(59)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku požadovali více informací o úpravách zohledňujících použití chromu při povrchové úpravě. Údaje o prodeji poskytnuté indickým spolupracujícím výrobcem byly dále analyzovány, což vedlo k úpravě běžné hodnoty s ohledem na rozdíl v obsahu chromu, jak vysvětluje 81. bod odůvodnění. Titíž vyvážející výrobci požadovali podrobnější objasnění toho, jakým způsobem byla určena ziskovost u domácího prodeje indického spolupracujícího výrobce; zda byly výrobní náklady uváděny na základě PCN, nebo zda byly použity průměrné náklady; a jestli běžná hodnota zahrnovala prodej případným společnostem ve spojení.
(60)
Veškeré relevantní informace týkající se běžné hodnoty byly uvedeny v 94. bodě odůvodnění konečného nařízení. Dále je upřesněno, že byl použit pouze domácí prodej společnostem, které nebyly ve spojení.
(61)
Tito dva vyvážející výrobci později tvrdili, že mají vážné pochybnosti o tom, zda byly zkoušky ziskovosti a reprezentativnosti provedeny náležitým způsobem. V souvislosti se zkouškou reprezentativnosti tito vyvážející výrobci konkrétně pochybovali o tom, že u pozměněných skupin výrobků množství výrobků prodaných indickým výrobcem na domácím trhu přesahovalo 5 % jejich objemu vývozu. Co se týče zkoušky reprezentativnosti, bylo zjištěno, že v případech, kdy u konkrétního typu výrobku nebyla splněna podmínka 5 %, měl prodej na domácím trhu i tak dostatečně velký objem na to, aby bylo možno provést náležité srovnání. Pokud jde o zkoušku ziskovosti, potvrzuje se, že tato zkouška byla na základě druhu výrobku.
(62)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu c), tj. důvody, proč nebylo pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny použito celé PCN, během šetření se jasně ukázalo, že celé PCN by nebylo spolehlivým ukazatelem. Za prvé proto, že čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 KN kódů používaných k vymezení dotčeného výrobku. Za druhé, jak je vysvětleno ve 48. bodě odůvodnění konečného nařízení, řada stran tvrdila, že spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci jsou běžnými výrobky spadajícími převážně do rozmezí tříd pevnosti 4,8 až 8,8, které nemají žádné zvláštní vlastnosti, pokud jde o suroviny, odolnost, povrchovou úpravu nebo prvky související s certifikací/bezpečností; které byly určeny pro méně náročné aplikace (jiné než odborné použití a obecná distribuce) na rozdíl od špičkových aplikací; a nesplňovaly přísné požadavky specifických konečných uživatelů, například automobilového, chemického nebo leteckého průmyslu.
(63)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu d), prvky jako „sledovatelnost“, norma ISO 9000, míra závadnosti výrobku a další kritéria, např. „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficient tření“, s nimiž přišli ostatní dva vyvážející výrobci, nemohly být akceptovány, jelikož dotčené společnosti neprokázaly, jakým způsobem tyto prvky ovlivňují srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny.
(64)
S ohledem na neexistenci konkrétních informací týkajících se chybějící srovnatelnosti, konstatované spolu s doporučeními, jež při původním šetření učinily zúčastněné strany, a vzhledem k omezenému množství dalších dostupných informací o jiných technických vlastnostech, jako je povrchová úprava, byl při původním šetření vyvozen závěr, podle něhož hlavní činitele a rozdíly zdůrazněné samotnými zúčastněnými stranami, zejména rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti, tvoří dostatečný základ pro srovnání běžné hodnoty a vývozních cen.
2.6 Další poskytnutí informací týkajících se běžné hodnoty ze dne 11. července 2012
(65)
Dne 11. července 2012 Komise poskytla další informace o výše popsané reklasifikaci běžné hodnoty a jí navrhovaném novém výpočtu dumpingových rozpětí na výše popsaném základě, a požádala o připomínky.
(66)
Jak uvádí 32. bod odůvodnění, indický výrobce při původním podání poskytl záznamy o domácím prodeji bez PCN. Jediným ukazatelem každého prodeje byl kód položky, který byl interním kódem každého výrobku, a textový řetězec pro popis výrobku, například:
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
(67)
Jak bylo vysvětleno ve 48. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, indická společnost svůj domácí prodej rozdělila na standardní a speciální spojovací prostředky pomocí rozlišení uvedeného v 77. bodě odůvodnění. V důsledku toho byly záznamy o domácím prodeji dodány ve dvou spisech, z nichž jeden obsahoval „záznamy o standardním domácím prodeji“ a druhý „záznamy o speciálním domácím prodeji“. Prodej, který nebylo možné označit za standardní nebo speciální, nebyl do dalšího výpočtu běžné hodnoty zařazen.
(68)
Během šetření se také jasně ukázalo, že ke stanovení běžné hodnoty bude nutná třída pevnosti daného spojovacího prostředku. Indická společnost určila třídy pevnosti pro každý řádek spisů obsahujících „záznamy o standardním domácím prodeji“ a „záznamy o speciálním domácím prodeji“ a tyto byly zveřejněny ve sloupci označeném jako „TŘÍDA“ a uvádějícím třídu pevnosti, na příklad:
Popis
Třída
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
8.8
(69)
Na tomto základě byla pomocí rozdělení na standardní versus speciální a pomocí třídy pevnosti vypočtena původní běžná hodnota stanovená v prvním zveřejnění přezkumu provádění ze dne 30. května 2012.
(70)
Jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění, někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení. Odkazovali se přitom na chybějící srovnání na základě povrchové úpravy, průměru a délky spojovacího prostředku a tvrdili, že by to mohlo mít vliv na úroveň původně vypočtené běžné hodnoty.
(71)
Vzhledem k chybějícímu PCN byl pro zjištění průměru a délky prodávaného spojovacího prostředku u každé transakce analyzován textový řetězec pro popis výrobku (poté, co byly do jedné skupiny zahrnuty transakce se stejným textem popisu). Ve výše uvedeném příkladu M8 označuje průměr a 16 označuje délku. V tomto případě je tedy popsán šroub o průměru 8 mm a délce 16 mm. Číselný údaj 1,25 označuje vzdálenost závitů, jež nebyla ke klasifikaci dotčeného výrobku použita.
(72)
Číslo PCN používané čínskými vyvážejícími výrobci tyto údaje označuje poněkud odlišně. Průměr a délka výše uvedeného šroubu by tak byly označeny jako „080016“.
(73)
Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota a vývozní cena si budou odpovídat, Komise rozdělila průměr a délku do tří rovnoměrných pásem uvedených ve druhém informačním dopisu ze dne 5. července 2012:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
(74)
Malé množství prodaných výrobků od indického výrobce do těchto rozmezí nespadalo a nebylo proto použito pro výpočet běžné hodnoty. Výše popsaný šroub by tedy byl podle upraveného PCN označen jako „GSS“, což představuje třídu pevnosti 8,8, malý průměr a malou délku.
(75)
Z výše uvedeného příkladu bylo zjevné, že textový řetězec pro popis výrobku neobsahuje žádné informace o povrchové úpravě použité indickým domácím výrobcem. Byl tedy zkontrolován vyšetřovací spis, aby se zjistilo, zda v něm nejsou nějaké důkazy o typu případné povrchové úpravy použité indickým výrobcem k prodeji standardních spojovacích prostředků na domácím trhu. Důvěrné důkazy ve spise, ověřené v prostorách indického výrobce, prokázaly použití galvanického pokovení (PCN typ A) u standardních spojovacích prostředků na domácím trhu a tato skutečnost byla dne 5. července 2012 sdělena všem stranám.
2.7 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 11. července 2012
(76)
Na výše uvedené poskytnutí informací odpovědělo několik vyvážejících výrobců. Jak požadovali tito vyvážející výrobci, proběhlo slyšení, jemuž předsedal úředník pro slyšení GŘ pro obchod, se záměrem, aby pokračoval dialog s Komisí a byly projednány body, které zmínění výrobci nastolili. Vyvážející výrobci nastolili především následující otázky:
a)
metodika, pomocí které indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální;
b)
jestliže některé spojovací prostředky prodávané automobilovému průmyslu byly považovány za standardní spojovací prostředky, pak by bylo žádoucí provést „významnou úpravu“;
c)
úprava běžné hodnoty o nepřímé daně uvalené na dovoz válcovaného drátu do Indie podle čl. 2 odst. 10 písm. b);
d)
přítomnost chromu VI v povrchové úpravě standardních spojovacích prostředků;
e)
metodika uplatněná Komisí v případě, že domácímu prodeji neodpovídala žádná konkrétní vývozní transakce, a
f)
poskytnutí informací o kódech výrobků prodávaných indickým výrobcem na domácím trhu.
(77)
Pokud jde o písmeno a), indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální s ohledem na to, že spojovací prostředky vyráběné podle nákresu zákazníka jsou speciálními spojovacími prostředky, zatímco ostatní prodávané výrobky jsou standardními spojovacími prostředky, tj. nejsou vyráběny podle konkrétního nákresu nebo podle nákresu zákazníka.
(78)
Pokud jde o písmeno b), jak bylo uvedeno v poznámce ke spisu ze dne 13. července 2012 zaslané zmíněným zúčastněným stranám po slyšení konaném dne 11. července, Komise potvrdila, že vzhledem k chybějícím jménům zákazníků, jak je uvedeno výše, Komise odkazuje na 47. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že jak uvádí evropské sdružení výrobců spojovacích prostředků: „Když si v Evropě zákazník - zejména v automobilovém průmyslu - objedná spojovací prostředek, který je vyroben podle nákresu a který zároveň plně odpovídá mezinárodním normám (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), je tento výrobek v každém případě výrobcem spojovacích prostředků považován za „speciální“ výrobek a v rámci interní klasifikace příslušné společnosti je následně označen jako „speciální“... Takový je zavedený postup všech výrobců spojovacích prostředků po celém světě včetně Indie.“ Komise si je proto jista, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zahrnuty do seznamu standardních spojovacích prostředků zveřejněného během původního šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(79)
Pokud jde o písmeno c), při slyšení vyvážející výrobci nastolili otázku úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, aby byla zohledněna cla z dovozu válcovaného drátu do Indie, jež jsou zahrnuta do běžné hodnoty, avšak nikoli do vývozní ceny výrobků z Číny. Čínské společnosti zařazené do vzorku totiž během původního šetření kupovaly válcovaný drát vyrobený v Číně.
(80)
Suroviny dovezené indickým výrobcem podléhaly základnímu clu (5 % vyčíslitelné hodnoty) a vzdělávací dani (3 % hodnoty základního cla plus hodnota vyrovnávacího cla). Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení lze však takovou úpravu o nepřímé daně požadovat pouze, pokud by dovozní poplatky zahrnuté do ceny obdobného výrobku a materiálu, z něhož je tvořen, je-li určen pro spotřebu na domácím trhu, nebyly vybrány nebo byly vráceny, až bude obdobný výrobek vyvezen do Evropské unie. Vzhledem k neexistenci tvrzení i důkazů, podle nichž by vývoz výše uvedených vyvážejících výrobců do EU profitoval z nevybraných nebo vrácených poplatků z dovozu surovin (válcovaného drátu), je toto tvrzení nutno odmítnout. Mimoto takovou úpravu nelze obvykle provést, pokud dotčený vyvážející výrobce, jak je tomu u tohoto přezkumu, získává veškeré suroviny od domácích dodavatelů, a proto nehradí žádné dovozní poplatky.
(81)
Pokud jde o písmeno d), důkazy ve spisu o původním šetření prokázaly, že standardní povrchová vrstva u standardních spojovacích prostředků obsahovala chrom Cr3, což odpovídalo definici PCN, podle níž není do povrchové vrstvy přidán chrom VI. Dumpingová rozpětí byla proto znovu vyčíslena pro nejdražší typ chromového povrchu u vyvážených výrobků, a to bez úpravy vývozní ceny. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že informace o povrchové úpravě se týkaly současné situace, a nikoli situace v OŠ. Toto tvrzení je mylné. Při inspekci provedené v průběhu původního šetření byly získány ověřené důkazy svědčící o tom, že všechny standardní spojovací prostředky prodávané během původního OŠ na indickém domácím trhu byly galvanicky pokovené.
(82)
Pokud jde o písmeno e), potvrzuje se, že dumpingová rozpětí byla vypočítána tak, že v případě, kdy k vývozní transakci neexistoval odpovídající prodej na domácím trhu, byla tato transakce z výpočtu dumpingu vyňata. Některé strany tvrdily, že pro vynětí některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí neexistuje důvod. U všech čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však byla zjištěna natolik významná spojitost mezi prodejem na domácím trhu a vývozním prodejem, aby bylo zajištěno spravedlivé zastoupení prodeje uskutečněného různými stranami.
(83)
Pokud se jde o písmeno f), čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že indický výrobce neuvedl oprávněný důvod, proč Komisi nepovolil sdělit konkrétní informace týkající se kódů výrobků prodávaných na domácím trhu. Komise poskytla co nejvíce informací prostřednictvím řady poznámek ke spisu, informačních sdělení dostupných všem zúčastněným stranám a slyšení udělených čínské obchodní komoře i všem čínským vývozcům, kteří o ně požádali, a zároveň přitom respektovala pravidla důvěrnosti. Co se týče žádosti o zveřejnění kódů výrobků indického výrobce, předpokládá se, že zveřejnění těchto informací umožní ostatním stranám s přiměřenou přesností vypočítat ceny indického výrobce na domácím trhu, čemuž je třeba zabránit s ohledem na ochranu důvěrných obchodních informací. Nezajištění ochrany důvěrných informací by mohlo Komisi vystavit případným žalobám na náhradu škody a společnosti ve srovnatelných zemích, jejichž spolupráce je dobrovolná, odradit od spolupráce při šetřeních. Tato žádost byla proto zamítnuta.
2.8 Úpravy metodiky použité při výpočtu běžné hodnoty v konečném nařízení
(84)
Vzhledem ke stanoviskům vyjádřeným při tomto přezkumu čínskými vyvážejícími výrobci a týkajícím se určení typů výrobku při výpočtu běžné hodnoty výrobků z Indie, podle nichž jsou kromě rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti významnými parametry rovněž průměr, délka a povrchová úprava, a vzhledem ke slyšením i dialogu, probíhajícím za přítomnosti příslušného úředníka pro slyšení, byly údaje indického výrobce přezkoumány.
(85)
Po tomto přezkumu Komise mohla určit průměr i délku spojovacích prostředků prodávaných na indickém domácím trhu. Aby bylo možno provést spravedlivé srovnání těchto spojovacích prostředků s prostředky vyváženými z ČLR, byly průměr i délka rozděleny do několika rozmezí a běžná hodnota byla vypočítána pro každé rozmezí zvlášť. To bylo podrobně vysvětleno ve dvou informačních sděleních z 5. a 11. července 2012, která byla dána k dispozici všem zúčastněným stranám. Prostřednictvím rozmezí pro rozlišení hlavních rozměrů výrobků prodávaných indickým výrobcem tato metodika umožnila spravedlivé srovnání s vývozem od čínských společností, které požadovaly zúčastněné strany. Dva vyvážející výrobci následně tvrdili, že nemají úplné informace, neboť klasifikace je nejasná a nevhodná, a že tudíž nemají informace dostatečné k tomu, aby požadovali úpravu z důvodu fyzických rozdílů. Kromě těchto obecných prohlášení však tito dva vyvážející výrobci nepředložili žádný odůvodněný alternativní návrh ani ověřený důkaz. Příslušné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(86)
Sdružení evropských distributorů tvrdilo, že použití průměru a délky neodpovídá skutečnosti, a navrhlo alternativu, jež se týkala těchto dvou kritérií, aby se podle jeho názoru zamezilo vyřazení některých výrobků, aniž by však tento alternativní přístup něčím doložilo. Klasifikace navrhovaná Komisí žádné typy výrobků nevyřazovala (byly do ní zahrnuty všechny možné kombinace průměru a délky), a toto tvrzení tudíž nemohlo být dále prověřováno.
(87)
Bylo zjištěno, že všechny prodávané standardní spojovací prostředky byly galvanicky pokovené, a proto byla běžná hodnota vypočítána podle povrchové úpravy odpovídající PCN kódu „A“. V případě, že čínský vyvážející výrobce zařazený do vzorku nevyvezl spojovací prostředky s povrchovou úpravou typu A, byl použit nejbližší typ povrchové úpravy, aniž by byla jakkoli upravena vývozní cena.
(88)
Údaje o třídách pevnosti a rozdělení na standardní a speciální výrobky zůstaly nezměněny.
(89)
Dva vyvážející výrobci požadovali zásah úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce a poskytl záruku ohledně důvěrného charakteru jeho prodeje na domácím trhu, jakož i v otázce povrchové úpravy standardních spojovacích prostředků, přítomnosti chromu v povrchové vrstvě a získávání informací týkajících se délky a průměru standardních spojovacích prostředků. Poté, co úředník pro slyšení ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce, poskytl jasné odpovědi na otázky položené dvěma vyvážejícími výrobci. Zpráva úředníka pro slyšení byla zařazena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(90)
Navzdory výše uvedeným doplňujícím informacím, vysvětlením, slyšením a dialogu některé strany nadále tvrdily, že nemají informace k tomu, aby mohly požádat o úpravy k zajištění spravedlivého srovnání. Komise stranám poskytla podrobné informace o skupinách výrobků použitých při stanovení běžné hodnoty, jak to požadoval odvolací orgán (7). Komise navíc v prodloužené lhůtě od 30. května 2012 do 19. července 2012 poskytovala informace a odpovídala na všechny otázky vznesené všemi stranami. Mimoto byla všem stranám poskytnuta dodatečná lhůta 20 dnů k vyjádření připomínek ke konečnému zveřejnění.
(91)
Tytéž strany tvrdily, že Komise, v rozporu se zprávou odvolacího orgánu, odmítla poskytnout informace o konkrétních výrobcích indického výrobce, jež byly použity při stanovení běžné hodnoty, aniž by k tomu uvedla oprávněné důvody. Ustanovení čl. 6 odst. 5 antidumpingové dohody stanoví, že s informacemi, které jsou důvěrné nebo které jsou důvěrně poskytnuty, musí orgány provádějící šetření zacházet jako s důvěrnými informacemi. V tomto případě byly informace o typech výrobků prodávaných na domácím trhu indickým výrobcem poskytnuty jako důvěrné a příslušná společnost zopakovala svou žádost o důvěrné zacházení adresovanou Komisi, v níž konstatovala, že tyto informace nadále považuje za přísně důvěrné, jak uvádí 82. bod odůvodnění. Tyto strany také tvrdily, že Komise nebyla schopna poskytnout smysluplné nedůvěrné shrnutí informací poskytnutých indickým výrobcem, jak požadovaly zmíněné zprávy. Během pokračujícího dialogu však Komise, jak uvádí výše uvedené body odůvodnění, v mezích důvěrnosti zúčastněným stranám poskytla všechny relevantní informace týkající se indického výrobce, takže tyto mohly hájit své zájmy.
2.9 Určení běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, běžná hodnota, vývozní ceny, srovnání
(92)
Běžná hodnota byla vypočítána a srovnána s vývozní cenou výše uvedeným způsobem. Úpravy vývozní ceny byly provedeny za účelem odstranění cenových rozdílů v případě, že do povrchové vrstvy dotčených spojovacích prostředků byl přidán chrom VI. Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu jako při původním šetření.
2.10 Požadavky na úpravy na základě vlastností výrobku
(93)
Jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení kvůli fyzickým rozdílům u různých typů dotčeného výrobku (šroubů se šestihrannou hlavou, vrutů do dřeva, svorníků atd.). Jelikož dotčený vyvážející výrobce kvůli důvěrnosti nemá přístup k úplným údajům o běžné hodnotě, spoléhala se příslušná společnost na vlastní vývozní ceny, aby ukázala, do jaké míry se liší ceny jednotlivých typů spojovacích prostředků.
(94)
Při původním šetření bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno pomocí rozlišení mezi standardními a speciálními typy spojovacích prostředků, uvedeném v 102. bodě odůvodnění konečného nařízení, a také pomocí určení třídy pevnosti. Celá kontrolní čísla výrobku (PCN) nebyla v tomto případě použita, protože výrobce ve srovnatelné zemi neposkytl informace roztříděné podle PCN, jak bylo požadováno. Jedna z částí původního PCN měla sloužit k určení různých typů spojovacích prostředků podle toho, pod jaký kód KN spadají. Jelikož indický výrobce tyto informace neposkytl, nebylo při původním šetření možné tuto část využít ke srovnání.
(95)
Informace poskytnuté vyvážejícím výrobcem, tyto naznačovaly, že by mohl existovat důvod k úpravám kvůli rozdílům u různých typů spojovacích prostředků. Navrhovaná metoda však nebyla považována za vhodnou, jelikož příslušná společnost neposkytla přesné informace o typu výrobku roztříděné podle kódu KN, jak vysvětluje 34. bod odůvodnění a jak bylo původně požadováno. Jako alternativa byly zkoumány rozdíly v cenách výrobního odvětví Unie na trhu Unie, aby se zjistilo, zda mezi různými typy spojovacích prostředků existují cenové rozdíly. Informace poskytnuté výrobním odvětvím Unie byly úplné a roztříděné podle PCN, jak bylo původně požadováno. Toto zkoumání potvrdilo, že ceny na trhu EU se liší podle typu spojovacího prostředku. Na základě toho bylo považováno za vhodné upravit běžné hodnoty tak, aby odrážely tyto rozdíly. Pro úpravy byla průměrná cena výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie vyčíslena jako „1“ a všem typům výrobků byla přidělena konkrétní hodnota v závislosti na vztahu mezi jejich cenou a průměrnou cenou. Tyto hodnoty byly poté vztaženy k běžné hodnotě použité při srovnání se všemi typy vyváženými vyvážejícím výrobcem.
(96)
Jelikož byly tyto úpravy provedeny na základě tržní hodnoty rozdílů ve fyzických vlastnostech výrobků na trhu EU, bylo považováno za vhodné provést podobné úpravy i při výpočtu dumpingových rozpětí všech vyvážejících výrobců.
(97)
Po zveřejnění obecného informačního dokumentu čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že Komise stále porušuje čl. 2 odst. 4 a čl. 6 odst. 2 a 4 antidumpingové dohody WTO tím, že včas neposkytla informace, na jejichž základě bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, a vyzvali Komisi, aby poskytla podrobné informace o typech výrobků použitých k určení běžné hodnoty a splnila tak svou povinnost umožnit čínským vyvážejícím výrobcům, aby hájili své zájmy a se vší znalostí věci bránili svůj zájem, a zajistit spravedlivé srovnání vývozních cen a běžné hodnoty na základě úplných informací. Zmíněné strany proto Komisi požádaly, aby znovu zvážila:
a)
poskytnutí úplného seznamu typů výrobků použitých k určení běžné hodnoty;
b)
zaručení, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích;
c)
poskytnutí důkazů o odůvodnění žádostí o úpravy;
d)
poskytnutí informací o tom, jak byly provedeny některé úpravy a
e)
zohlednění povinnosti EU přihlédnout ke všem vývozním transakcím.
(98)
Pokud jde o písmeno a), vzhledem k informacím poskytnutým prostřednictvím informačních sdělení ze dne 30. května 2012, 11. července 2012 a 13. července 2012, obecného informačního dokumentu odeslaného dne 31. července 2012, a zejména 77. až 96. bodu odůvodnění a slyšení konaných během konzultačního procesu, se má za to, že veškeré informace, které bylo možno poskytnout v mezích požadavků týkajících se důvěrnosti, byly zúčastněným stranám poskytnuty.
(99)
Pokud jde o písmeno b), týkající se nutnosti zaručit, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích, tímto aspektem se zabýval 78. bod odůvodnění. Vzhledem k neexistenci jakýchkoli nových důkazů a k pouhým tvrzením výše zmíněných stran o možné existenci spojovacích prostředků určených pro špičkové aplikace mimo automobilový průmysl se Komise domnívá, že informace uvedené ve spisu jsou dostatečně spolehlivé, aby bylo možné zaručit, že k určení běžné hodnoty použité ke srovnání s vývozními cenami zmíněného čínského vývozce byly použity pouze standardní spojovací prostředky.
(100)
Pokud jde o písmeno c) a tvrzení, podle nichž Komise neposkytla informace o tom, jak by čínští vyvážející výrobci mohli doložit své žádosti o úpravy související se „sledovatelností“, normu ISO 9000, míru závadnosti výrobku a ostatní kritéria, jakou jsou „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu, koeficient tření“ (viz 63. bod odůvodnění) a dovozní cla (viz 79. a 80. bod odůvodnění), Komise podotýká následující. Za prvé připomíná, že na tato kritéria upozornily zúčastněné strany, aniž by uvedly jakékoli další podrobnosti. Během slyšení pořádaného úředníkem pro slyšení dne 11. července 2012 Komise vyzvala zúčastněné strany, aby poskytly doplňující informace týkající se výše uvedených kritérií, žádné doplňující informace však poskytnuty nebyly. Co se týče žádosti o úpravy vývozních cen zohledňující cla na dovoz válcovaného drátu do Indie a obecně levnější přístup čínských vyvážejících výrobků k surovinám, Komise v 80. bodě odůvodnění podrobně vysvětlila, proč tuto úpravu nebylo možné akceptovat. Dále, jak uvádí 63. bod odůvodnění původního nařízení, cena hlavní suroviny - ocelového válcovaného drátu- v podstatě nevycházela z tržních hodnot. Bylo zjištěno, že ceny ocelových válcovaných drátů na domácím trhu byly výrazně nižší než ceny na jiných trzích. Tyto zkreslené ceny proto nemohou být použity jako základ pro úpravy, jak požadovaly zmíněné strany. Za těchto okolností Komisi není zřejmé, jaké další doplňující informace by podle mínění čínské obchodní komory a vyvážejícího výrobce mohly být poskytnuty k doložení těchto dvou žádostí o úpravy.
(101)
Pokud jde o písmeno d), Komise připomíná, že informace týkající se „typů výrobků vyráběných výrobci v EU, které byly použity k určení běžné hodnoty, a jejich cen, jakož i dopadu výsledných úprav na typy výrobků srovnatelného výrobce použité k určení běžné hodnoty“ jsou důvěrné a nemohou být poskytnuty. Čínská obchodní komora a jeden čínský vyvážející výrobce požadovali dodatečné vysvětlení toho, jak byly provedeny úpravy zohledňující rozdílné ceny povrchové úpravy. Je však třeba poznamenat, že, jak uvádí 92. bod odůvodnění, Komise v příslušném informačním dokumentu uvedla, u kterých typů vyvážených výrobků byly úpravy provedeny, čímž zúčastněným stranám umožnila porozumět tomu, jakým způsobem byly úpravy provedeny.
(102)
Pokud jde o písmeno e) a údajnou nutnost přihlédnout při výpočtu dumpingu k veškerým srovnatelným vývozním transakcím, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání cen podle článku 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, Komise podotýká, že běžná hodnota použitá pro určení dumpingových rozpětí byla upravena právě v návaznosti na žádost a návrhy předložené zmíněnými stranami. Použitá metoda byla vysvětlena v 93. až 96. bodě odůvodnění a důvody pro vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu popsané v 107. a 108. bodě odůvodnění jsou zcela v souladu s článkem 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, který pojednává o srovnatelných vývozních transakcích. V tomto případě byly pro srovnání použity veškeré srovnatelné transakce (určené dle typu výrobku). Vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu tedy bylo odůvodněné.
(103)
Po zveřejnění obecných informací dva čínští vyvážející výrobci zopakovali své tvrzení, že by měly být provedeny úpravy zohledňující údajné rozdíly v účinnosti spotřeby surovin a snazší přístup k surovinám, účinnější spotřebu elektrické energie a nižší produktivitu na zaměstnance. Připomíná se, že v původním šetření nebylo žádnému z čínských vyvážejících výrobců přiznáno s zacházení jako v tržním hospodářství a struktura jejich nákladů nevychází z tržních hodnot, které lze použít jako základ pro úpravy, zejména pokud jde o přístup k surovinám. Dále je třeba poznamenat, že bylo zjištěno, že výrobní postupy v ČLR jsou srovnatelné s postupy indického výrobce a že výše zmíněné rozdíly jsou velmi malé. V tomto případě bylo zjištěno, že indický výrobce na indickém domácím trhu soutěžil s mnoha jinými výrobci a má se za to, že jeho ceny plně odrážely situaci na domácím trhu. Jak uvádí 41. bod odůvodnění, ke stanovení běžné hodnoty musela být použita náhrada za náklady a ceny výrobců ve fungujících tržních ekonomikách.
(104)
Titíž dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že při shrnutí údajů o průměru a délce Komise neměla ke srovnání používat rozmezí, nýbrž samotná čísla udávající délku a průměr. Za prvé, jak uvádí 70. bod odůvodnění, Komise v reakci na slyšení s týmiž stranami konané dne 26. června 2012 souhlasila s rozdělením údajů o průměru a délce do rozmezí, aby byl zohledněn dopad fyzických vlastností na ceny výrobků. Zmíněné strany samy navrhly některá možná rozmezí, avšak Komise během slyšení naznačila, že tato navrhovaná rozmezí by měla být změněna, aby bylo možné všem vyváženým typům výrobků přiřadit jim co nejvíce podobné typy výrobků indického výrobce. Za druhé, zmíněné strany ve svém prohlášení učiněném během slyšení konaného dne 3. července 2012 pro příklad uvedly, že průměr má jen malý dopad na spotřebu surovin. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.11 Dumpingová rozpětí
(105)
Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny.
(106)
Konečné dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, je pro vyvážejícího výrobce, který je předmětem tohoto přezkumu, stanoveno takto:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Pozměněná konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, jsou stanovena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Současné dumpingové rozpětí
Pozměněné dumpingové rozpětí
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
78,1 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
115,4 %
74,1 %
(108)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že při výpočtu jeho dumpingového rozpětí by celková zjištěná výše dumpingu měla být vyjádřena jako procentní podíl z celkové hodnoty CIF všech vývozních transakcí, a nikoli jako procentní podíl z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu. Jiný postup by podle názoru této společnosti znamenal předpoklad dumpingu u těch vývozních transakcí, které nebyly použity při určení dumpingu.
(109)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty bylo provedeno na základě váženého průměru pouze u typů vyvezených čínským vyvážejícím výrobcem, jimž odpovídající typ byl vyroben a prodán indickým výrobcem. To bylo považováno za nejspolehlivější způsob stanovení případné úrovně dumpingu tohoto vyvážejícího výrobce. Pokus přiřadit všechny ostatní vyvážené typy k jim velmi podobným typům indického výrobce by býval vedl k nepřesným zjištěním. Z tohoto důvodu je správné vyjádřit výši zjištěného dumpingu jako procentní podíl z těch vývozních transakcí, jež byly použity při výpočtu výše dumpingu - toto zjištění se považuje za reprezentativní pro všechny vyvážené typy. Tentýž přístup byl uplatněn také při výpočtu dumpingových rozpětí ostatních vyvážejících výrobců.
3. Vymezení výrobního odvětví Unie
(110)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila definici výrobního odvětví Unie, aby byla zohledněna doporučení uvedená ve zprávách OŘS, jež naznačovaly, že EU jednala v rozporu s čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO tím, že z definice výrobního odvětví Unie vyřadila ty výrobce, kteří nechtěli být zařazeni do vzorku, a tím, že hranici 25 % stanovenou v čl. 4 odst. 1 základního nařízení automaticky považovala za „podstatnou část“ celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. V odstavci 430 zprávy odvolacího orgánu vydané dne 15. července 2011 se uznává, že „roztříštěnost výrobního odvětví spojovacích prostředků však mohla zapříčinit takto malý podíl daný nemožností získat více informací za předpokladu, že postup, kterým Komise vymezila příslušné výrobní odvětví, nevedl k podstatnému nebezpečí zkreslení. […] omezením definice domácího výrobního odvětví na výrobce ochotné být součástí vzorku Komise vyřadila výrobce, kteří poskytli relevantní informace“ (zdůraznění aut.). Právě tito posledně jmenovaní výrobci jsou nyní do definice výrobního odvětví Unie zahrnováni.
(111)
Při původním šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří souhlasili se zařazením do vzorku a plně spolupracovali při původním šetření, tvořila 27,0 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. Mělo se tedy za to, že tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(112)
V návaznosti na závěry zpráv OŘS a na základě všech platných podání obdržených od všech výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v odst. 6 písm. b) bodu i) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (8), a bez ohledu na to, zda uvedli, že jsou připraveni být součástí vzorku, Komise vypočítala, že výrobní odvětví Unie v roce 2006 ve skutečnosti tvořilo 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii.
(113)
Poté, co Komise přezkoumala definici výrobního odvětví Unie, ověřila, zda procentní podíl spojovacích prostředků vyrobených tímto odvětvím na celkové odhadované výrobě představuje podstatnou část ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO.
(114)
Jak uvádí 112. bod odůvodnění konečného nařízení, šetřením bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyrábí v Unii velké množství výrobců, odhadované na více než 300 převážně malých a středních podniků (dále jen „MSP“), ale zahrnující také několik větších společností či skupin společností. V době zahájení původního šetření Komise kontaktovala všechny tyto známé výrobce a požádala je, aby se účastnili šetření a poskytli některé informace o své činnosti. Ani oznámení o zahájení řízení zveřejněné při zahájení původního šetření ani průvodní dopis zaslaný v den zahájení řízení všem známým výrobcům v EU se nezmiňovaly o tom, že informace předložené výrobci v EU, kteří nechtěli spolupracovat, nebudou brány v úvahu.
(115)
Jak bylo uvedeno, většinu výrobců spojovacích prostředků v EU tvoří malé podniky, ne-li mikropodniky (rodinné firmy), které mají obvykle omezené prostředky, včetně finančních a lidských zdrojů, nejsou členy vnitrostátních ani unijních sdružení, která by je mohla během šetření reprezentovat, a jak tomu u MSP často bývá, nemají prostředky na to, aby si najaly specializované obchodní právníky a účetní. Malé společnosti mají rovněž vážné obavy týkající se ochrany jejich důvěrných údajů v průběhu těchto šetření, kterou považují za zcela zásadní. Přesto se přihlásil nemalý počet výrobců (celkem 63 výrobců v EU), kteří poskytli požadované informace. Je třeba poznamenat, že k těmto výrobcům patřily jak MSP, tak větší společnosti rozmístěné po celé EU. S ohledem na výše uvedené skutečnosti a vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu, lze tyto výrobce, kteří představovali 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v EU, považovat za podstatnou část celého výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO. Jelikož se navíc, jak bylo uvedeno, všichni největší známí výrobci v EU přihlásili ve lhůtě stanovené v původním oznámení o zahájení řízení, lze vzorek vybraný při původním šetření pokládat za reprezentativní, a to i po zahrnutí dalších 18 výrobců v EU do definice výrobního odvětví Unie.
(116)
Čínská obchodní komora tvrdila, že Komise nemůže používat pouze údaje získané od výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě uvedené v 112. bodu odůvodnění, neboť někteří výrobci v EU se mohli rozhodnout, že se nepřihlásí, jelikož nechtěli být součástí vzorku, a tudíž věděli, že jejich odpovědi nebudou brány v úvahu. Sdružení čínských vývozců požádalo Komisi, aby „celý proces výběru znovu zopakovala a kontaktovala všechny výrobce v EU, aniž by se zmiňovala o tom, že výrobci musí být ochotni stát se součástí vzorku“ (9). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se však mělo za to, že není třeba znovu zahajovat proces výběru konečného vzorku, jelikož největší známí výrobci v EU se přihlásili ve fázi zahájení řízení. Po zveřejnění informací čínská obchodní komora zopakovala své tvrzení, že nelze vyloučit, že mnozí výrobci na dotazník pro výběr vzorku zkrátka neodpověděli „právě proto, že věděli, že jejich neochota být součástí vzorku automaticky povede k jejich vyřazení z definice domácího výrobního odvětví“. Je třeba podotknout, že tytéž argumenty během původního šetření uváděli čínští vyvážející výrobci a evropští dovozci, kteří protestovali proti stávajícímu vzorku. Jak je vysvětleno ve 26. bodě odůvodnění konečného nařízení, Komise po zahájení řízení kontaktovala velké množství výrobců v Unii a jen několik z nich odpovědělo. Je třeba podotknout, že o jejich možném zařazení či nezařazení do konečného vzorku se Komise vůbec nezmínila. Případné zařazení výrobců v Unii do konečného vzorku ve skutečnosti nemělo žádný vliv na jejich rozhodnutí přihlásit se během řízení, neboť jejich rozhodnutí bylo motivováno jinými faktory, které jsou zdůrazněny v 115. bodě odůvodnění. Žádost adresovaná Komisi, podle níž měla Komise posouzení újmy provést znovu, byla proto zamítnuta.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(117)
V návaznosti na zprávy byla na úrovni výrobního odvětví Unie, vymezené ve 114. bodu odůvodnění, přezkoumána zjištění o újmě týkající se vývoje výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, jednotkových cen, podílu na trhu, zaměstnanosti a produktivity, a to na základě informací shromážděných od 6 výrobců zařazených do vzorku a dalších 57 výrobců, kteří jsou nyní součástí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o ostatní ukazatele újmy zjištěné u vybraného výrobního odvětví Unie, informace o zásobách, ziskovosti, peněžním toku, investicích, návratnosti investic, schopnosti získat kapitál a mzdách byly získány z ověřených odpovědí šesti výrobců zařazených do vzorku na dotazník, a proto se příslušná zjištění tímto přezkumem potvrzují.
4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(118)
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie se na základě všech dostupných informací (viz 112. bod odůvodnění) vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem výroby (v Mt)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Výrobní kapacita (v Mt)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Využití kapacity (v %)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Navzdory značnému nárůstu poptávky o 29 % mezi rokem 2004 a OŠ objem výroby výrobního odvětví Unie po celé posuzované období kolísal a v OŠ byl o 9 % vyšší než v roce 2003, oproti 6 % při původním šetření, tj. byl nadále výrazně nižší než nárůst poptávky činící 29 %.
(120)
Pokud jde o výrobní kapacitu a využití kapacity, závěry, k nimž dospělo původní šetření, se potvrdily, i když na základě jiného souboru údajů (viz 130. až 133. bod odůvodnění konečného nařízení).
4.2 Objem prodeje, podíl na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny v Unii
(121)
Níže uvedené údaje představují prodej výrobního odvětví Unie nezávislým odběratelům v Unii na základě všech dostupných informací (o objemu a hodnotě):
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v tis. EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v Mt)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie v Unii (v EUR/Mt)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (%)
není k dispozici
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
není k dispozici
100
96
86
80
(122)
Pozměněné údaje uvedené v tabulce výše potvrzují zjištění zmíněná ve 137. až 140. bodě odůvodnění konečného nařízení vzhledem k tomu, že jsou potvrzeny všechny závěry o vývoji újmy. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšil o 14 %, místo 12 % zjištěných při původním šetření, a jeho hodnota se zvýšila o 30 %, místo 21 %. Ve skutečnosti byl zjištěn velmi podobný vývoj jako při původním šetření. Tentýž pokles objemu prodeje v letech 2004 a 2005 potvrzuje závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle něhož se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít zvýšení spotřeby v Unii, a podíl výrobců v Unii na trhu se tak za méně než 3 roky snížil o 20 %.
4.3 Zaměstnanost a produktivita
(123)
Zaměstnanost a produktivita se ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Počet zaměstnanců
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Produktivita (Mt/zaměstnanec)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4 Závěr ohledně újmy
(124)
Vhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrdily závěry zmíněné v 153. až 161. bodě odůvodnění konečného nařízení.
5. Objem dumpingového dovozu
(125)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise vzala v úvahu závěry zpráv OŘS naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(126)
Komise následně přezkoumala své posouzení újmy vzhledem ke skutečnosti, že bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci se v OŠ dumpingu nedopustili. Je třeba připomenout, že při původním šetření nebyl dumping zjištěn u dvou čínských vyvážejících výrobců. Jak uvádí 105. bod odůvodnění, při tomto přezkumu byl zjištěn další vyvážející výrobce, který se dumpingu nedopustil. Celkový objem dovozu těchto tří vyvážejících výrobců se v OŠ pohyboval pouze mezi 0,01 % až 0,40 % celkového dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Analýza újmy týkající se vývoje dovozu z ČLR, jež byla provedena na základě objemu dumpingového dovozu s vyloučením nedumpingového dovozu ukázala pouze zanedbatelné změny ve vývoji popsaném v 121. bodě odůvodnění konečného nařízení.
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v Mt)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
Podíl ČLR na trhu
není k dispozici
17 %
22 %
23 %
25 %
Zdroj: Eurostat.
6. Příčinná souvislost - vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(127)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí, aby zohlednila závěry zpráv naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO tím, že vycházela ze statistických údajů o celkovém vývozu uváděných Eurostatem místo konkrétní vývozní výkonnosti výrobního odvětví EU.
(128)
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie byla analyzována v 175. bodě odůvodnění konečného nařízení. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v roce 2006 představoval pouze 11 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Unie. Jak ale upozorňují zprávy OŘS, použité údaje se týkaly vývozu všech výrobců do Unie, zjištěného dle údajů Eurostatu, a nikoli vývozu výrobního odvětví Unie. V návaznosti na zprávy OŘS Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí a zkoumala, zda vývozní výkonnost nově vymezeného výrobního odvětví Unie mohla být jedním z činitelů způsobené újmy. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v OŠ představoval pouze 3,7 % výroby obdobného výrobku nově vymezeným výrobním odvětvím Unie, spíše než 11 %, jak uvádí 175. bod odůvodnění konečného nařízení. Tento vývoz se mezi rokem 2003 a OŠ zvýšil přibližně o 4 %. Tento vývoz se mimoto důsledně uskutečňoval za ceny, které byly výrazně vyšší než prodejní ceny na trhu Unie.
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v Mt)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v tis. EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Jednotková cena: (EUR/Mt):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Lze tedy vyvodit závěr, že výkonnost vývozu do třetích zemí nebyla u výrobního odvětví Unie zdrojem podstatné újmy. Potvrzuje se proto konečný závěr uvedený v 184. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle nějž dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. Zacházení s důvěrnými informacemi
(130)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise se zavázala znovu posoudit závěry učiněné na základě rozhodnutí ve zprávách naznačujících, že EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi.
(131)
V návaznosti na zprávy Komise vyzvala dva příslušné výrobce v Unii, aby uvedli řádné důvody, proč nebyly důvěrné informace doplněny o shrnutí, které nemá důvěrnou povahu. Tito dva výrobci veřejně poskytli doplňující informace a v případě, že určitou informaci nebylo možno shrnout, konstatovali, proč tomu tak je. Informace poskytnuté těmito výrobci byly zaslány všem zúčastněným stranám. Jedno sdružení zastupující dovozce v Evropské unii tvrdilo, že informace poskytnuté dvěma zmíněnými výrobci v Unii jsou nesrozumitelné a že je nebude možné zkontrolovat pomocí údajů veřejně dostupných na stránkách Eurostatu. K tomuto argumentu je třeba poznamenat, že jelikož se informace poskytnuté oněmi dvěma výrobci týkají konkrétních společností, je nepravděpodobné, že existuje nějaký veřejný zdroj, který by umožnil provést křížovou kontrolu.
(132)
Čínská obchodní komora a Sdružení evropských distributorů tvrdily, že poskytnuté doplňující informace jsou neúplné, neboť v tabulkách 22, 23 a 32 až 34 stále chybí některé údaje, což neodpovídá způsobu, jakým by měly být uplatněny závěry OŘS. Po zveřejnění těchto doplňujících informací nedůvěrné povahy nebyly obdrženy žádné další připomínky. Jelikož tabulky 32 až 34 obsahují podrobné údaje o prodeji a nákladech vynaložených dotčenou společností, byly tyto informace, jež mají důvěrnou povahu, shrnuty, aby byly poskytnuty určité informace o jejich obsahu, aniž by došlo ke zveřejnění důvěrných informací. Ostatní informace označené za chybějící v tabulce 22 (druhy dodaných surovin a objem zakoupené suroviny) a v tabulce 23 (uvedeny jsou pouze indexované hodnoty rozpětí zisku před zdaněním, a nikoli samostatné údaje o prodeji v EU a mimo ni) byly dotčenou společností v Unii znovu předloženy, aby bylo možno těmto informacím správně porozumět, a příslušná odpověď byla přiložena ke spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. Na závěr se má za to, že doporučení ve zprávách týkajících se této záležitosti byla beze zbytku provedena.
(133)
Sdružení evropských distributorů dále tvrdilo, že z tabulky 24 dodané výrobcem v Unii nebylo možno vyvodit závěr, že tato společnost utrpěla podstatnou újmu, neboť tabulka ukazuje stálý nárůst zisku, využití kapacity a výkonu. Komise přesto opět provedla posouzení újmy pomocí údajů o šesti výrobcích v EU zařazených do vzorku a dospěla k závěru, že k podstatné újmě došlo, jak potvrzuje 124. bod odůvodnění. Výše zmíněné tvrzení je tedy nepodložené.
(134)
Konečně, jak uvádí 6. bod oznámení o zahájení řízení, v návaznosti na zjištění týkající se čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi, Komise dne 30. května 2012 zveřejnila údaje Eurostatu o celkové výrobě spojovacích prostředků v EU, jak byly původně předloženy.
8. Ostatní doporučení a rozhodnutí
(135)
Jak je uvedeno v oznámení, Komise se zavázala zvážit připomínky zúčastněných stran v šetření týkajícím se spojovacích prostředků, které tvrdí, že byly poškozeny zveřejněním zjištění týkajících se přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nebo jakýchkoli jiných doporučení či rozhodnutí OŘS.V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS Komise jedné společnosti přiznala individuální zacházení.
F. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(136)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o výše uvedených zjištěních. Po poskytnutí informací jim byl rovněž dán čas pro podání připomínek a stanovisek. Po poskytnutí informací bylo obdrženo několik připomínek.
(137)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, která byla uložena nařízením (ES) č. 91/2009, by měla být zachována a že dovoz od společnosti Bulten Fasteners China by měl podléhat clu ve výši 0 %.
G. ZÁVĚR
(138)
Na základě výše uvedeného přehodnocení je učiněn závěr, že škodlivý dumping zjištěný při původním šetření byl potvrzen. Jednomu vyvážejícímu výrobci však bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s doporučeními ve zprávách OŘS, která se týkají čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Ustanovení čl. 1 odst. 2 konečného nařízení by tedy mělo být změněno. Tentýž článek by měl být změněn také proto, aby zohlednil pozměněná antidumpingová cla, jež jsou pro některé společnosti uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 konečného nařízení vyčíslena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečná opatření
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
85,0 %
74,1 %
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tabulka uvádějící sazby konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 91/2009 se nahrazuje touto tabulkou:
„Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Společnosti uvedené v příloze I
54,1 %
A928
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 4. října 2012.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 924/2012 DO CONSELHO
de 4 de outubro de 2012
que altera o Regulamento (CE) n.o 91/2009 que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1515/2001 do Conselho, de 23 de julho de 2001, relativo às medidas que a Comunidade pode adotar na sequência de um relatório sobre medidas anti-dumping e antissubvenções (1) aprovado pelo Órgão de Resolução de Litígios da OMC («Regulamento de conformidade com a OMC»), nomeadamente o artigo 1.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão Europeia após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. MEDIDAS EM VIGOR
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 91/2009 (2) o Conselho instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China («regulamento que institui um direito definitivo»).
B. RELATÓRIOS APROVADOS PELO ÓRGÃO DE RESOLUÇÃO DE LITÍGIOS DA OMC
(2)
Em 28 de julho de 2011, o Órgão de Resolução de Litígios da Organização Mundial do Comércio («ORL») aprovou o relatório do Órgão de Recurso e o relatório do Painel com a redação dada pelo relatório do Órgão de Recurso sobre o processo «Comunidades Europeias - Medidas anti-dumping definitivas sobre determinados parafusos de ferro ou aço provenientes da China» (3) («relatórios»). Nestes relatórios apurou-se, entre outros aspetos, que a UE não agira em conformidade com o seguinte:
-
artigos 6.10 e 9.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere ao artigo 9.o, n.o 5, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (4) («regulamento anti-dumping de base da UE»), tal como aplicado no inquérito sobre as importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China («inquérito parafusos»),
-
artigos 6.4, 6.2 e 2.4 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere a certos aspetos da determinação do dumping no «inquérito parafusos»,
-
artigo 4.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere à definição de indústria da União no «inquérito parafusos»,
-
artigos 3.1 e 3.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere à análise do volume das importações objeto de dumping no «inquérito parafusos»,
-
artigos 3.1 e 3.5 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere à análise do nexo de causalidade no «inquérito parafusos», e
-
artigos 6.5 e 6.5.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere à análise do tratamento de informações confidenciais no «inquérito parafusos».
C. PROCEDIMENTO
(3)
Em 6 de março de 2012, segundo o Regulamento de conformidade com a OMC, deu-se início a um reexame mediante a publicação de um aviso (5) no Jornal Oficial da União Europeia («aviso de início»). A Comissão Europeia informou as partes no inquérito que conduziu ao Regulamento (CE) n.o 91/2009 («inquérito inicial») do reexame e do modo como as conclusões dos relatórios em relação ao regulamento que institui um direito definitivo seriam tidas em conta.
D. PRODUTO EM CAUSA
(4)
Determinados parafusos de ferro ou aço, exceto de aço inoxidável, ou seja, parafusos para madeira (exceto tira-fundos), parafusos perfurantes, outros parafusos e pernos ou pinos com cabeça (mesmo com as porcas e anilhas ou arruelas, com exclusão de parafusos, cortados na massa, de espessura de haste não superior a 6 mm e excluindo parafusos e pinos ou pernos para fixação de elementos de vias férreas) e anilhas ou arruelas, originários da República Popular da China («parafusos» ou «produto em causa»), constituem o produto em causa.
(5)
O produto em causa está atualmente classificado nos códigos NC 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 e ex 7318 22 00.
(6)
Os relatórios não alteram as conclusões estabelecidas nos considerandos 40 a 57 do regulamento que institui um direito definitivo relativas ao produto em causa e ao produto similar.
E. CONCLUSÕES REVISTAS COM BASE NOS RELATÓRIOS
(7)
Tal como indicado no aviso de início, a Comissão reavaliou as conclusões definitivas do inquérito inicial, tendo em conta as recomendações e decisões do ORL. Esta reavaliação foi efetuada com base em informações recolhidas durante o inquérito inicial e após a publicação do aviso.
(8)
O inquérito inicial sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de outubro de 2006 e 30 de setembro de 2007 («período de inquérito» ou «PI»). No que se refere aos parâmetros pertinentes para a avaliação do prejuízo, foram analisados os dados relativos ao período compreendido entre 1 de janeiro de 2003 e o final do período de inquérito («período considerado»).
(9)
O presente regulamento procura corrigir os aspetos do regulamento que institui um direito definitivo que o ORL considerou incompatíveis nos relatórios por ele aprovados e tornar o regulamento que institui um direito definitivo conforme às recomendações e decisões do ORL.
1. Tratamento individual: aplicação do artigo 9.o, n.o 5, no regulamento que institui um direito definitivo
(10)
A presente secção apresenta as conclusões reavaliadas do inquérito inicial relativas às recomendações e decisões dos relatórios segundo as quais a UE não agiu em conformidade com os artigos 6.10 e 9.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC no que se refere ao artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base, tal como aplicado no «inquérito parafusos» inicial.
(11)
Tal como referido nos considerandos 81 e 84 do regulamento que institui um direito definitivo, verificou-se que os cinco produtores-exportadores incluídos na amostra, bem como três produtores-exportadores examinados individualmente que solicitaram tratamento individual («TI») satisfaziam todos os requisitos para a concessão do TI, em conformidade com o artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base. Tal como referido nos considerandos 62 e 78 do regulamento que institui um direito definitivo, quatro produtores-exportadores que inicialmente faziam parte da amostra, bem como uma empresa que beneficiou de exame individual, foram considerados como empresas que não colaboraram no inquérito, uma vez que a informação que apresentaram não era coerente com os elementos de prova recolhidos no decorrer do inquérito.
(12)
À luz das recomendações dos relatórios referentes ao artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base, a Comissão convidou os produtores-exportadores da República Popular da China a darem-se a conhecer e a prestarem as informações necessárias para reavaliar a sua situação atual, caso as suas exportações para a União Europeia estejam atualmente sujeitas às medidas anti-dumping em vigor sobre as importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China; e caso considerem que foram desencorajados de colaborar no inquérito inicial e de solicitar o TI nesse contexto, devido aos encargos administrativos decorrentes, ou tenham considerado que não preenchiam todos os critérios estabelecidos no artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base.
(13)
A Comissão convidou esses produtores a declararem se se tinham considerado desencorajados de colaborar no inquérito inicial e de solicitar o TI nesse contexto, devido aos encargos administrativos decorrentes, ou porque tinham considerado que não preenchiam todos os critérios estabelecidos no artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base. As partes interessadas foram convidadas a darem-se a conhecer, no prazo de 30 dias após a publicação do aviso do início e a facultar os dois elementos de informação seguintes:
-
se se consideravam como tendo sido desencorajadas de colaborar e de solicitar o TI no momento do início do inquérito inicial, e
-
dados sobre as quantidades exportadas para a União Europeia e os preços de exportação abrangendo o PI utilizado no inquérito inicial.
(14)
Alguns produtores-exportadores da RPC manifestaram preocupação quanto ao procedimento de aplicação dos relatórios do ORL estabelecido no aviso de início. Referiram, em especial, que consideravam demasiado curtos os prazos publicados. Alegaram que os excessivos encargos administrativos que recaíam sobre os produtores-exportadores tinham um efeito dissuasor, impedindo-os de receber tratamento individual.
(15)
As preocupações expressas por esses produtores-exportadores foram consideradas como não tendo fundamento. A Comissão considerou este prazo adequado, tendo em conta os encargos administrativos e a pouca informação solicitada. O aviso de início explicava que seria considerado o reexame da atual situação dos produtores-exportadores que apresentassem um pedido incluindo a seguinte informação:
-
uma simples declaração em como o produtor-exportador considera que tinha sido desencorajado e, por conseguinte, não tinha colaborado nem solicitado o TI, e
-
números muito básicos, demonstrando que exportara o produto em causa para a UE durante o período de inquérito inicial.
(16)
O único objetivo desta informação era permitir à Comissão identificar os produtores-exportadores que teriam estado em condições de colaborar e solicitar o TI durante o inquérito inicial, mas consideraram ter sido desencorajados de o fazer. O prazo de 30 dias foi considerado adequado para responder ao pedido de uma simples declaração e números muito básicos e não pode ser considerado como impondo encargos administrativos desproporcionados. A Câmara de Comércio chinesa e um produtor-exportador chinês argumentaram que, ao solicitar as informações referidas no considerando 15, a Comissão impôs condições aos produtores-exportadores chineses, embora o TI deva ser concedido como regra nos termos dos artigo 6.10 e 9.3 do Acordo Anti-Dumping da OMC. Esta abordagem era contrária às recomendações dos relatórios do ORL e estas partes convidaram a Comissão a contactar os produtores-exportadores chineses ex officio e a indicar que lhes seria concedido o TI. A este respeito, a Comissão considera que, ao publicar o aviso de início que foi enviado a todos os produtores-exportadores chineses conhecidos e respetiva associação comercial, bem como às autoridades nacionais, a Comissão tinha contactado todos os produtores-exportadores chineses, convidando-os a darem-se a conhecer, no prazo de 30 dias, caso tivessem exportado durante o período de inquérito inicial e não se tivessem dado a conhecer durante o inquérito inicial. Esta última questão não deve ser considerada como uma «condição» na aceção de um «teste», conforme apresentado pelas referidas partes, mas sim como uma declaração de factos indicando que o inquérito inicial os abrangia efetivamente. Por último, é de salientar que as questões relacionadas com produtos exportados são solicitadas para verificar se a amostra inicialmente escolhida teria de ser modificada e não estão relacionadas com a concessão de TI. Por conseguinte, o pedido foi rejeitado.
(17)
Das 15 empresas que se deram a conhecer na sequência da publicação do aviso de início e que pediram informações dentro do prazo:
-
Dez empresas eram produtores-exportadores que já se tinham dado a conhecer e colaborado no inquérito inicial, o que demonstrou que não tinham sido desencorajadas de colaborar e de solicitar o TI no inquérito inicial, pelo que a respetiva situação não poderia, por conseguinte, voltar a ser analisada no contexto do presente reexame; uma destas dez empresas que solicitou o reexame dos seus direitos atuais foi convidada a enviar um pedido de reexame à Comissão, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base;
-
Uma empresa era um novo produtor-exportador (ou seja, não tinha exportado para a UE durante o inquérito inicial). Esta empresa não estava, portanto, em posição de colaborar e solicitar o TI no inquérito inicial por essa razão. Foi informada dos procedimentos para requerer tratamento de novo produtor-exportador, em conformidade com o artigo 2.o do regulamento que institui um direito definitivo;
-
Duas empresas não foram consideradas produtores-exportadores mas empresas comerciais, pelo que foram informadas de que o presente reexame não lhes dizia respeito;
-
Dois produtores-exportadores alegaram que cumpriam os critérios e solicitaram que a respetiva situação fosse examinada. Contudo, uma destas empresas viria a retirar o seu pedido.
(18)
As empresas que pediram informações tiveram a oportunidade de apresentar observações sobre os dados que lhes foram facultados.
(19)
Verificou-se que o produtor-exportador que declarou cumprir os critérios e que solicitou o reexame da sua situação se inseria nos critérios previstos no ponto 1 do aviso de início. Este produtor-exportador também solicitou um exame individual ao abrigo do artigo 17.o, n.o 3, do regulamento de base, alegando que se não tivesse sido desencorajado de colaborar no inquérito inicial teria solicitado esse tratamento. Tendo em conta que, durante o inquérito inicial, todos os produtores-exportadores que apresentaram um pedido deste tipo foram examinadas individualmente, por razões de igualdade de tratamento, o seu pedido foi aceite.
(20)
Em 6 de junho de 2012 (6), foi publicado um aviso anunciando o reexame da atual situação deste produtor-exportador, Bulten Fasteners (China) Co., Ltd («BFC»). As quantidades exportadas por este produtor-exportador durante o PI elevaram-se a menos de 0,4 % das exportações totais provenientes da RPC durante o PI. Assim, a Comissão considerou que não era necessário alterar a amostra inicial de produtores-exportadores. Foi enviado um questionário a este produtor-exportador da RPC e às suas empresas coligadas na UE envolvidas na revenda do produto em causa durante o PI inicial.
(21)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para a determinação do dumping, tendo efetuado visitas de verificação às instalações das seguintes empresas coligadas:
-
Bulten Sweden AB, Gotemburgo, Suécia,
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Alemanha.
(22)
A Comissão concluiu que à BFC devia ser concedido o TI em conformidade com as recomendações dos relatórios do ORL relativas ao artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base.
2. Alguns aspetos da determinação de dumping nos «inquéritos parafusos»
(23)
Esta secção apresenta as conclusões reavaliadas do inquérito inicial relativas às recomendações e decisões dos relatórios segundo as quais a UE não agiu em conformidade com os artigos 6.4, 6.2 e 2.4 do Acordo Anti-Dumping da OMC no que se refere a alguns aspetos da determinação de dumping no «inquérito parafusos» inicial.
(24)
No contexto do diálogo aberto com alguns produtores-exportadores chineses e a Câmara de Comércio, foram facultadas às partes informações mais pormenorizadas sobre as características dos produtos vendidos pelo produtor indiano colaborante, a fim de dar resposta às recomendações do Órgão de Resolução de Litígios da OMC no que se refere aos artigos 6.4, 6.2 e 2.4 do Acordo Anti-Dumping da OMC, como mencionado nos considerandos 28 a 53. Esta informação abrangeu designadamente as características do produto que foram consideradas pertinentes para a determinação do valor normal e que foram utilizadas na comparação com o produto em causa, isto é, o facto de as vendas no mercado interno indiano terem sido divididas em vendas de parafusos «normalizados» e vendas de parafusos «especiais», e de se ter identificado a classe de resistência de cada transação. Foi então calculado um valor normal por kg para cada classe de resistência como identificada no quadro NCP.
(25)
A Comissão concentrou-se em dois elementos cruciais de comparação, a saber, a classe de resistência e parafusos «normalizados» versus parafusos «especiais», conforme indicado nos considerandos 48 a 50 do regulamento que institui um direito definitivo. A distinção entre «especiais» e «normalizados» foi acrescentada como um novo elemento de comparação durante o inquérito e a classe de resistência foi utilizada como o outro principal critério de comparação apresentado pela maioria dos próprios produtores-exportadores chineses durante o inquérito inicial.
(26)
Tal como referido no considerando 56 do regulamento que institui um direito definitivo, os parafusos normalizados produzidos no país análogo podiam ser comparados com os parafusos exportados para a UE pelos produtores da RPC incluídos na amostra, uma vez que se apurou que tinham as mesmas características físicas e técnicas de base que os produtos exportados da RPC.
(27)
O valor normal foi expresso à saída da fábrica, ajustado para ter em conta o efeito sobre os preços do controlo de qualidade efetuado pelo produtor indiano que não foi efetuado na China. O resultado foi, por conseguinte, duas listas de valores normalizados em yuan chinês (CNY) por kg por classe de resistência, uma para parafusos normalizados e outra para parafusos especiais.
2.1. Nota de divulgação de informações de 30 de maio de 2012
(28)
Em 30 de maio de 2012, foram divulgadas informações adicionais a todas as partes interessadas quanto aos tipos do produto utilizados para efeitos da comparação entre o valor normal e o preço de exportação. Tal como estabelecido no aviso de início, foram facultadas a todas as partes interessadas informações mais precisas sobre as características do produto consideradas pertinentes para a determinação do valor normal.
(29)
O conteúdo da nota de divulgação de informações referia-se ao valor normal que foi determinado com base nos preços do produto em causa vendido no mercado interno pelo produtor indiano colaborante. Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 7, alínea a), do regulamento de base, no que diz respeito aos produtores-exportadores aos quais não foi concedido o TEM, o valor normal deve ser determinado com base nos preços ou no valor calculado num país análogo. Dois produtores indianos aceitaram colaborar, respondendo a um questionário. Os dados apresentados nas suas respostas ao questionário foram verificados nas instalações das duas empresas em causa. Todavia, só uma forneceu dados suficientemente pormenorizados para poderem servir de base ao estabelecimento do valor normal.
(30)
Como se refere no considerando 90 do regulamento que institui um direito definitivo, «um certo número de importadores e exportadores contestou a utilização dos dados relativos a este último produtor indiano pelos motivos seguintes: i) as quantidades produzidas e vendidas no mercado interno indiano por este produtor não seriam alegadamente representativas das quantidades exportadas da RPC para a Comunidade e ii) existiriam laços comerciais entre este produtor e um dos produtores comunitários apoiantes da denúncia. Há a salientar, a este propósito, que i) o volume de vendas do produtor indiano foi considerado suficientemente representativo para permitir estabelecer valores normais fiáveis e que ii) o facto de o produtor do país análogo ter ligações com um produtor comunitário apoiante da denúncia não põe em causa a pertinência da escolha do referido país análogo. De salientar também que essas ligações foram estabelecidas após o PI. Tendo em conta o que atrás se expôs e a ausência de colaboração dos produtores de outros países terceiros, a escolha da Índia como país análogo foi considerada razoável.»
(31)
Considerando as condições de concorrência e abertura do mercado indiano, bem como o facto de o produtor indiano colaborante vender tipos do produto comparáveis aos exportados pelos produtores-exportadores da RPC, concluiu-se que a Índia constituía um país terceiro com economia de mercado adequado, na aceção do artigo 2.o, n.o 7, do regulamento de base.
(32)
Na nota de divulgação de informações explicava-se que os dados referentes às vendas no mercado interno abrangiam o período de inquérito mas sem o Número de Controlo do Produto («NCP»). O produtor indiano, no entanto, foi capaz de identificar a classe de resistência dos parafusos vendidos, e também se estes eram «normalizados» ou «especiais», como definidos no regulamento que institui um direito definitivo. No início do inquérito, quando se criou o NCP, não se tinha identificado a necessidade de distinguir entre parafusos normalizados e especiais.
(33)
Contudo, a Comissão constatou que esta distinção afetava a comparabilidade dos preços e, por conseguinte, estes dados foram solicitados ao produtor indiano, que os facultou. As vendas no mercado interno indiano foram, portanto, divididas em vendas de parafusos «normalizados» e vendas de parafusos «especiais», tendo depois sido identificada a classe de resistência de cada transação. Foi calculado um valor normal por kg para cada classe de resistência como identificada inicialmente no quadro NCP.
(34)
As restantes características do NCP inicial não foram utilizadas, não só porque o produtor indiano não estava em condições de fornecer os dados a esse nível de pormenor, mas também pelas seguintes razões:
-
O diâmetro e comprimento não foram considerados pertinentes pelo facto de a análise ter sido efetuada com base em critérios de peso, pelo que, automaticamente, se têm em conta eventuais diferenças resultantes de diferentes diâmetros ou comprimentos dos parafusos.
-
Não havia qualquer indicação de que existiam diferenças em termos de crómio no revestimento ou do revestimento em geral - essencialmente um indicador de galvanização - entre os produtos do produtor indiano e os parafusos chineses.
-
No que respeita ao outro elemento NCP que resta, o código NC, considerou-se que não seria um indicador fiável pois as autoridades chinesas ou indianas não fazem distinção entre os 10 códigos NC utilizados para definir o produto em causa, como o fazem as autoridades da UE.
(35)
A Comissão concentrou-se, pois, nas duas diferenças cruciais entre produtos: classe de resistência, por um lado; e parafusos normalizados versus parafusos especiais, que é um indicador de diferenças entre clientes e diferenças de qualidade, por outro.
(36)
O valor normal foi expresso à saída da fábrica, ajustado para remover o efeito sobre os preços do controlo de qualidade efetuado pelo produtor indiano que não foi efetuado na China. O resultado foi, por conseguinte, duas listas de valores normais em yuan chinês (CNY) por kg por classe de resistência, uma para parafusos normalizados e outra para parafusos especiais.
(37)
A Comissão informou todas as partes interessadas de que o valor normal não podia ser divulgado na medida em que se refere ao preço confidencial de um único produtor indiano no mercado interno. Todavia, as partes interessadas foram informadas de que o valor normal «normalizado» para o parafuso da classe de resistência 8.8 («G» no quadro NCP), que é um tipo normalizado habitualmente exportado pelos produtores chineses, foi calculado em cerca de 9 a 12 CNY por kg à saída da fábrica.
2.2. Observações recebidas em reação à nota de divulgação de informações de 30 de maio de 2012
(38)
Um importador e quatro produtores-exportadores alegaram que os prazos concedidos às partes para apresentarem as suas observações sobre as informações complementares (10 dias) eram demasiado curtos. A Comissão, no entanto, considera que o prazo acima referido era adequado, na medida em que a informação disponibilizada representava apenas um complemento das informações já divulgadas no regulamento que institui um direito definitivo, no final do inquérito inicial. O prazo concedido para analisar e comentar estas informações adicionais foi, por conseguinte, considerado razoável.
(39)
Algumas partes alegaram que a Comissão declarara que não dispunha de quaisquer novas informações sobre as características físicas, para além da classe de resistência dos produtos utilizados para a determinação do valor normal. Essa alegação deve ser rejeitada. Nessa fase do reexame, a Comissão estava apenas a facultar esclarecimentos adicionais sobre o modo como se determinara o valor normal no inquérito inicial. Importa destacar que os produtores-exportadores chineses tinham identificado a «resistência» como uma das características pertinentes. No entanto, este facto não implicava que a Comissão não dispusesse de quaisquer outras informações referentes a outras características físicas.
(40)
As mesmas partes alegaram que a Comissão afirmara, durante as audições, em relação aos eventuais ajustamentos a efetuar para efeitos de comparação entre os preços de exportação e o valor normal, que seria dada preferência a ajustamentos com base numa análise de preços em vez de numa análise de custos. Na realidade, a Comissão esclareceu que, segundo o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base, devia ser feita uma comparação tendo na devida conta as diferenças que afetam a comparabilidade dos preços e não as diferenças de custos.
(41)
Posteriormente, estas partes reiteraram que deviam ser efetuados ajustamentos para ter em conta as diferenças de custos de produção, tais como as diferenças em termos de eficiência de consumo da matéria-prima; diferenças no consumo de fio-máquina; no consumo de eletricidade, eletricidade autogerada, produtividade por trabalhador, nível de lucro razoável e diferenças relacionadas com o equipamento. Como anteriormente referido, o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base refere-se a preços e não a custos. Estas partes não apresentaram elementos de prova em como as alegadas diferenças nos custos se traduziam em diferenças de preços. Nos inquéritos referentes a economias em transição, como a China, utiliza-se um país análogo quando necessário para evitar que se tenham em conta preços e custos de países sem economia de mercado, que não são o resultado normal das forças de mercado. Assim, para estabelecer o valor normal, utiliza-se um substituto dos custos e preços dos produtores em economias de mercado que funcionam corretamente. Por conseguinte, estes pedidos de ajustamentos para ter em conta as diferenças de custos de produção são rejeitados.
(42)
Estas partes argumentaram ainda que as informações adicionais, apresentadas em 30 de maio de 2012, sobre as características dos produtos vendidos pelo produtor indiano estavam incompletas, já que, alegadamente, faltavam dados sobre as seguintes questões: diferenças no que se refere ao tipo de parafuso; revestimento e utilização de crómio; diâmetro e comprimento; rastreabilidade; ISO 9000; unidade da taxa de anomalias; e outros aspetos de dureza, flexão, resistência, impacto, tenacidade e outros coeficientes de atrito. Solicitaram esclarecimentos sobre as razões pelas quais as restantes características do NCP inicial não foram consideradas pertinentes. Estas questões foram explicados em duas notas de divulgação de informações, respetivamente, enviadas em 5 de julho e inseridas no dossiê que pode ser consultado pelas partes interessadas, em 11 de julho de 2012.
2.3. Nota de divulgação de informações de 5 de julho de 2012
(43)
Na sequência do pedido de informações adicionais apresentado pelas partes, como mencionado no considerando 42, em 5 de julho de 2012 enviou-se a todas as partes interessadas uma segunda nota de divulgação de informações. Nessa nota, foram facultadas as seguintes informações adicionais:
-
Um quadro com os intervalos dos níveis de preços dos valores normais calculados por classe de resistência para os parafusos normalizados vendidos no mercado interno da Índia, a clientes independentes, pelo único produtor indiano que colaborou no inquérito. Foi também especificado que a grande maioria das exportações dos produtores chineses insere-se na classe de resistência G.
-
Uma análise aprofundada dos dados na Índia revelou que os parafusos normalizados vendidos no mercado interno eram galvanizados, correspondendo ao código NCP «A». Por conseguinte, a Comissão propôs comparar o valor normal com o tipo de revestimento A para os modelos exportados.
-
Na sequência de uma análise manual dos dados relativos aos preços no mercado interno indiano, foram extraídas informações sobre o diâmetro e o comprimento a partir do texto dos códigos de vendas utilizados pelo produtor indiano. Para permitir uma comparação com as exportações das empresas chinesas, estes dados foram resumidos em intervalos para estabelecer uma distinção entre as principais dimensões do produto:
Indicador
Diâmetro
Comprimento
Pequeno
M4 a M10
0 a 100 mm
Médio
M12 a M20
100 a 200 mm
Grande
M22 a M30
200 a 300 mm
-
A Comissão propôs, por conseguinte, a utilização desses dados para aperfeiçoar o valor normal e calcular margens de dumping nesta base. Caso os parafusos exportados não se incluíssem nestes intervalos, não seriam utilizados no cálculo do dumping, o que se verificou apenas em relação a uma parte muito pequena das exportações.
-
A Comissão disponibilizou para referência a proposta de NCP revistos:
Indicador
Descrição
NCP
Normalizado/especial
Parafuso normalizado
S
Parafuso especial
P
Classe de resistência
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Revestimento
Galvanizado
A
Diâmetro
M4 a M10
S
M12 a M20
M
M22 a M30
L
Comprimento
0 a 100 mm.
S
101 a 200 mm
M
201 a 300 mm
L
-
A Comissão apresentou uma panorâmica das margens de dumping alteradas, de acordo com a proposta listada na nota de divulgação de informações, assinalando que estas margens anti-dumping revistas não seriam automaticamente os direitos anti-dumping, que teriam de ser sujeitos à regra do direito inferior.
-
Por último, foram facultados novos quadros 22, 23, 32, 33 e 34 de um produtor da UE, em resposta às observações formuladas por algumas partes interessadas segundo as quais as informações adicionais apresentadas na nota de divulgação de informações de 30 de maio de 2012 estariam incompletas, pois nesses quadros faltavam alguns elementos ou não estariam devidamente resumidos.
2.4. Observações em reação à nota de divulgação de informações de 5 de julho de 2012
(44)
Algumas partes solicitaram informações adicionais sobre o nível de preços do valor normal. Tal como mencionado no considerando 82, o nível de preços não podia ser comunicado às partes interessadas pois trata-se de informações confidenciais relativas aos preços do único produtor do país análogo. Todavia, em 5 de julho de 2012, foi divulgada uma versão não confidencial do valor normal por classe de resistência para parafusos normalizados destinada aos produtores-exportadores chineses que solicitaram informações complementares e foi igualmente colocada no dossiê que as partes interessadas podem consultar. Nesta nota, a Comissão disponibilizou um quadro com os intervalos dos níveis de preços dos valores normais calculados por classe de resistência para os parafusos normalizados vendidos no mercado interno da Índia, a clientes independentes, pelo único produtor indiano que colaborou no inquérito.
(45)
Algumas partes alegaram ainda que a Comissão as tinha informado, durante uma audição realizada em 26 de junho de 2012, de que as vendas no mercado interno indiano diziam respeito a dois tipos de revestimento «A» e «B», segundo o quadro NCP utilizado no inquérito inicial. Esta alegação é infundada. A Comissão informou as ditas partes de que, nessa fase do reexame, estava a analisar os tipos de revestimento utilizados pelo produtor indiano de parafusos normalizados. Durante uma audiência subsequente realizada em 3 de julho de 2012 e através de uma nota de informação colocada em 11 de julho de 2012 no dossiê que as partes interessadas podem consultar, todas as partes foram informadas de que o produtor indiano tinha utilizado o revestimento «A» para a produção de parafusos normalizados.
(46)
Numa audição realizada em 11 de julho de 2012, as mesmas partes solicitaram à Comissão que explicasse a repartição do valor normal entre parafusos especiais e parafusos normalizados pelo produtor indiano. A Comissão indicou que tinha sido efetuada com base nos nomes dos clientes. No entanto, como comprovado pelas atas do Conselheiro Auditor da DG Comércio, a Comissão declarou antes do final da audição que teria de esclarecer esta questão, o que aconteceu numa nova nota informativa de 13 de julho de 2012, que foi enviada às partes que participaram na audição e colocada no dossiê não confidencial que todas as partes interessadas podem consultar. A declaração das referidas partes, segundo a qual a Comissão afirmara que «a repartição do valor normal entre parafusos normalizados e especiais foi efetuada, nomeadamente, com base nos nomes dos clientes», está, portanto, incompleta, pois, como mencionado no considerando infra, foi facultada informação adicional sobre esta questão.
(47)
Em relação à diferença entre parafusos normalizados e parafusos especiais, a Comissão explicou, na sua nota de 13 de julho de 2012, que «não se pode excluir que a indústria automóvel utilize também parafusos normalizados em determinadas aplicações». Algumas partes argumentaram que a Comissão considerou que os parafusos utilizados na indústria automóvel poderiam também ter sido considerados normalizados. Esta alegação é infundada. Tal como claramente explicado nessa nota, a afirmação da Comissão foi feita na ausência de uma lista de clientes do produtor indiano. No entanto, tal como estabelecido no inquérito inicial e explicado na secção 2.7, por questões de qualidade e de natureza comercial, os construtores automóveis encomendam sempre parafusos concebidos por encomenda, para cumprir os requisitos ISO da indústria automóvel. Por conseguinte, todos os parafusos destinados ao setor automóvel são considerados produtos «especiais» pelos produtores de parafusos, incluindo na Índia, de acordo com as informações disponíveis nos sítios Web dos produtores de automóveis da Índia. Uma vez que o produtor indiano definiu claramente como «parafusos especiais» todas as peças concebidas por encomenda, a Comissão considera que os parafusos normalizados destinados à indústria automóvel não foram incluídos na lista de parafusos normalizados disponibilizada durante o inquérito inicial.
(48)
A Câmara de Comércio chinesa e um produtor-exportador chinês fizeram alegações semelhantes relativamente à eventual inclusão de parafusos destinados ao setor automóvel no valor normal e, além disso, declararam que os parafusos para a indústria automóvel não fabricados de acordo com determinado design por encomenda têm ainda assim de ser submetidos a um controlo de qualidade específico ou têm de respeitar requisitos de rastreabilidade, o que os torna mais dispendiosos, pelo que, em princípio, deveriam ser considerados como parafusos especiais. Consideraram infundadas as conclusões da Comissão segundo as quais os parafusos utilizados em aplicações de topo de gama, mas não fabricados de acordo com os desenhos do utilizador, tinham, apesar de tudo, sido considerados parafusos especiais, pelo que a Comissão não agiu em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base, infringindo o princípio de uma comparação equitativa. Além disso, consideraram que as conclusões da Comissão com base na repartição efetuada pelo produtor indiano não tinham sido verificadas através de uma visita às instalações da empresa em causa. À luz do que precede, as partes interessadas solicitaram à Comissão que revisse a distinção entre parafusos normalizados e especiais e, se tal não fosse possível, que aplicasse um conjunto de dados diferentes para o valor normal.
(49)
A argumentação da Comissão no que se refere à distinção entre parafusos normalizados e especiais encontra-se no considerando 47. No que diz respeito à alegação relativa à inexistência de verificação da repartição efetuada pelo produtor indiano, a Comissão verificou a lista de vendas através de uma série de testes «walk-through» (ou seja, verificação aprofundada de uma amostra das transações incluídas na lista de vendas, a fim de verificar a sua exatidão), segundo as práticas de verificação habituais. Além disso, a repartição subsequente dessa lista de vendas apresentada pelo produtor indiano foi verificada por comparação com um nível de preço médio da repartição, tal como explicado na referida nota. Por conseguinte, a alegação de que a Comissão aceitou sem verificação os dados facultados pelo produtor indiano não tem fundamento.
(50)
Além disso, os critérios utilizados pelo produtor indiano para definir os parafusos especiais, isto é, em função do desenho do cliente, tal como mencionado no considerando 47, representam uma garantia suficiente sobre a fiabilidade dos dados. No inquérito inicial, a Comissão já tinha efetuado um ajustamento do valor normal para ter em conta as medidas de controlo de qualidade aplicadas pelo produtor indiano que os produtores chineses incluídos na amostra não aplicavam. Nestas circunstâncias, a Comissão não considera necessário recorrer a outro conjunto de dados para o valor normal, conforme sugerido pelas partes em causa. Por último, como referido no considerando 89 do regulamento que institui um direito definitivo, não obstante as diligências da Comissão, nenhum outro produtor de qualquer possível país análogo aceitou colaborar no processo.
(51)
No que respeita à utilização dos dados do produtor do país análogo (Índia) para a determinação do valor normal, a Associação de Distribuidores Europeus (EFDA) alegou que esta técnica não era adequada, tendo em conta que a sua gama de produtos, volume de produção, perfil de clientes, método de distribuição e posição de mercado não eram comparáveis com a situação dos produtores-exportadores chineses. Afirmou ainda que os preços chineses eram baixos porque refletiam as vantagens de uma elevada capacidade de produção de produtos normalizados, uma vez que se trata de produtores especializados e eficientes. Solicitou também informações mais precisas sobre os preços e o volume de produção de parafusos normalizados do produtor indiano. Por último, a EFDA apresentou dados do Eurostat em apoio das suas alegações segundo as quais a comparação dos preços de exportação referentes à RPC e à Índia para dois códigos NC específicos mostraria que as exportações indianas destes produtos correspondiam a menos de 4 % das exportações da RPC e que a Índia não era um fornecedor credível destes produtos para mercados de exportação.
(52)
No que diz respeito à adequação da escolha do produtor do país análogo (Índia), remete-se para a parte final do considerando 49. No que diz respeito à alegação de caráter geral de que os preços de exportação chineses refletem as vantagens de uma elevada capacidade de produção, esta alegação não foi fundamentada nem quantificada de forma a poder auxiliar a análise a efetuar nessa fase do reexame. Quanto ao pedido de informações complementares sobre os dados do produtor indiano, remete-se para o considerando 82 no que diz respeito à confidencialidade. Quanto à alegação de que as exportações provenientes da Índia não eram comparáveis com as da RPC durante o PI e após o PI, para determinar o valor normal, são os preços no mercado interno indiano que são considerados pertinentes, segundo o regulamento de base, e não os preços de exportação indianos. Por conseguinte, estas alegações da EFDA foram consideradas infundadas.
(53)
Quanto à questão do revestimento aplicado pelo produtor indiano, a Câmara de Comércio chinesa e um produtor-exportador chinês manifestaram dúvidas e solicitaram à Comissão que explicasse como as informações confidenciais permitiram provas conclusivas de que o produtor indiano vendia apenas parafusos galvanizados no seu mercado interno. Durante a verificação, o produtor indiano disponibilizou elementos que permitiram à Comissão concluir que os parafusos normalizados vendidos no mercado interno eram galvanizados, correspondendo ao revestimento de tipo «A» do NCP inicial. Nestas circunstâncias, a Comissão considera que os elementos de prova que constam do dossiê são suficientes para concluir que os parafusos normalizados vendidos no mercado interno eram galvanizados. A este respeito, foi efetuado um ajustamento para ter em conta as diferenças relativamente ao crómio, como se refere no considerando 81.
2.5. Informações complementares solicitadas no seguimento da nota de divulgação de informações de 5 de julho de 2012
(54)
Alguns produtores-exportadores solicitaram mais esclarecimentos e informações, de modo a poderem apresentar um eventual pedido de ajustamentos às suas margens de dumping, tal como estabelecidas no inquérito inicial, com base nas seguintes considerações:
a)
Características dos «tipos do produto» utilizados (códigos NC, classe de resistência, peças normalizadas vs especiais) para a determinação do valor normal;
b)
Informações complementares sobre as características dos produtos vendidos pelo produtor indiano utilizados para a determinação do valor normal;
c)
Esclarecimentos sobre as razões pelas quais as restantes características do NCP inicial não tenham sido utilizadas; e
d)
Ajustamentos a efetuar para ter em conta as diferenças em termos de características físicas.
(55)
No que se refere à alínea a), tal como se indica na nota de informação disponibilizada em 30 de maio de 2012, a classe de resistência dos parafusos vendidos pelo produtor indiano colaborante foi o indicador de resistência constante do NCP utilizado no questionário enviado a todas as partes. A classe de resistência foi identificada utilizando o mesmo elemento pertinente do NCP pelo produtor indiano nas listas de vendas verificadas durante a visita às instalações da empresa.
(56)
No considerando 54 do regulamento que institui um direito definitivo explica-se a distinção entre parafusos normalizados e especiais. Parafusos «especiais» são os fabricados de acordo com o desenho de um cliente. Parafusos «normalizados» são os fabricados para efeitos de existências e não de acordo com as especificações de determinado cliente. A necessidade de estabelecer uma diferenciação entre parafusos normalizados e parafusos especiais produzidos pelo produtor indiano colaborante tinha sido perfeitamente reconhecida e, tal como referido nos considerandos 51 e 54 do regulamento que institui um direito definitivo, a comparação entre o preço de exportação e o valor normal para os produtores-exportadores chineses incluídos na amostra foi efetuada entre parafusos do tipo «normalizado».
(57)
No que toca às questões referidas na alínea b), por razões de confidencialidade, não é possível divulgar os tipos exatos de modelos de parafusos e pernos ou pinos vendidos pelo produtor indiano. Contudo, tal como acima se refere, a comparação foi feita com base no peso dentro da mesma categoria normalizada ou especial e na mesma classe de resistência prevista no NCP.
(58)
Ainda em relação às questões referidas na alínea b), várias partes interessadas solicitaram mais informação sobre o revestimento. Os dados do inquérito inicial foram novamente analisados, tendo-se apurado que o produto vendido como «normalizado» no mercado interno da Índia tinha um revestimento de base, ou seja, era galvanizado. Estas informações foram facultadas nas audições requeridas pelas partes interessadas e divulgadas de novo às partes interessadas que as solicitaram, tendo, além disso, sido colocadas no dossiê para consulta pelas partes interessadas.
(59)
Dois produtores-exportadores incluídos na amostra solicitaram mais informações sobre os ajustamentos para a utilização de crómio no revestimento. Os dados relativos a vendas fornecidos pelo produtor indiano colaborante foram objeto de uma análise aprofundada que conduziu a um ajustamento do valor normal para ter em conta as diferenças no crómio, como se explica no considerando 81. Os mesmos dois produtores-exportadores solicitaram mais esclarecimentos sobre a forma como fora determinada a rendibilidade em relação às vendas no mercado interno do produtor indiano colaborante; quiseram saber se os custos de produção tinham sido comunicados numa base NCP ou se tinham sido utilizados custos médios; e se o valor normal incluía vendas a quaisquer empresas coligadas.
(60)
Todas as informações pertinentes sobre o valor normal foram mencionadas no considerando 94 do regulamento que institui um direito definitivo. Também se especificou que apenas se tinham utilizado as vendas realizadas no mercado interno a empresas independentes.
(61)
Estes dois produtores-exportadores mais tarde declararam que tinham sérias dúvidas quanto à correção dos testes de rendibilidade e de representatividade. Mais especificamente no que se refere ao teste de representatividade, estes produtores-exportadores duvidavam que as quantidades das vendas no mercado interno do produtor indiano fossem superiores a 5 % das respetivas vendas de exportação por grupos do produto revistos. No que respeita ao teste de representatividade, apurou-se que, nos casos em que o teste dos 5 % não foi cumprido para um determinado tipo do produto, as vendas no mercado interno tinham, apesar disso, sido consideradas de amplitude suficiente para permitir uma comparação válida. No que respeita ao teste de rendibilidade, confirma-se que foi realizado com base no tipo do produto.
(62)
No que respeita às questões referidas na alínea c), ou seja, por que razão não foi utilizado o NCP completo para comparar o valor normal com o preço de exportação, tornou-se claro durante o inquérito que esse não seria um indicador fiável. Em primeiro lugar, porque nem as autoridades chinesas nem as indianas estabelecem distinção entre os 10 códigos NC utilizados para definir o produto em causa como o fazem as autoridades da UE. Em segundo lugar, tal como explicado no considerando 48 do regulamento que institui um direito definitivo, algumas partes afirmaram que os parafusos produzidos pelos produtores-exportadores chineses eram produtos normalizados (sobretudo incluídos nas classes de resistência 4.8 a 8.8), sem características especiais no que se refere à matéria-prima, resistência, revestimento ou aspetos relacionados com certificação/segurança; que se destinavam a aplicações de gama baixa (utilização não profissional e grande distribuição) por oposição às aplicações topo de gama; e que não satisfaziam exigências rigorosas de utilizadores finais específicos, como a indústria automóvel, química ou aerospacial.
(63)
No que respeita às questões referidas na alínea d), os elementos de «rastreabilidade», norma ISO 9000, unidade da taxa de anomalias e outros critérios como «dureza, flexão, resistência, impacto, tenacidade, coeficientes de atrito», que foram mencionados por dois outros produtores-exportadores, não puderam ser aceites, dado que as empresas em causa não demonstraram em que medida estes elementos afetam a comparabilidade de preços entre o valor normal e o preço de exportação.
(64)
Na ausência de qualquer informação específica no que se refere à falta de comparabilidade, como alegado além das recomendações que tinham sido efetuadas pelas partes interessadas no inquérito inicial, e dado que foram poucas as novas informações disponíveis sobre outras características técnicas como revestimento, concluiu-se no inquérito inicial que os principais fatores e diferenças identificados pelas próprias partes interessadas, nomeadamente parafusos normalizados versus parafusos especiais e classe de resistência, constituíam uma base suficiente para a comparação entre o valor normal e os preços de exportação.
2.6. Novas informações sobre o valor normal divulgadas em 11 de julho de 2012
(65)
Em 11 de julho de 2012, a Comissão divulgou a reclassificação dos valores normais como acima se refere e a sua proposta de novo cálculo das margens de dumping, solicitando observações sobre essas informações.
(66)
Tal como mencionado no considerando 32, o produtor indiano disponibilizou na sua resposta inicial uma lista de vendas no mercado interno («LVMI»), sem NCP. O único identificador de cada venda era um código de produto, que representava um código interno para cada produto e uma linha de texto com a descrição do produto, por exemplo:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
Tal como explicado nos considerandos 48 a 57 do regulamento que institui um direito definitivo, a empresa indiana facultou uma repartição das suas vendas no mercado interno entre parafusos normalizados e parafusos especiais, utilizando a distinção referida no considerando 77. Como resultado, a LVMI foi apresentada em dois ficheiros, um referido como «LVMI de parafusos normalizados» e o outro «LMVI de parafusos especiais». As vendas que não puderam ser incluídas num ou noutro foram excluídas do cálculo do valor normal.
(68)
Durante o inquérito, tornou-se também claro que, para estabelecer o valor normal, seria necessária a classe de resistência dos parafusos. A empresa indiana identificou a classe de resistência por linha dos ficheiros «LVMI de parafusos normalizados» e «LVMI de parafusos especiais» acompanhados de uma coluna, intitulada «Grau», com a indicação da classe de resistência, por exemplo:
Descrição
Grau
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
O valor normal inicial foi calculado nesta base, utilizando a repartição em parafusos normalizados/parafusos especiais e a classe de resistência, como previsto na primeira divulgação do reexame de execução, em 30 de maio de 2012.
(70)
Tal como referido no considerando 54, alguns produtores-exportadores solicitaram esclarecimentos adicionais fazendo referência à falta de comparação com base no revestimento, diâmetro e comprimento dos parafusos e afirmaram que esta situação poderia ter impacto sobre o nível do valor normal calculado inicialmente.
(71)
Na ausência do NCP, foi analisada a linha de texto descritivo de cada transação (após agrupar as transações com o mesmo texto descritivo) para extrair o diâmetro e o comprimento de cada parafuso vendido. Atentando no exemplo supra, M8 = diâmetro, e 16 = comprimento. Este texto, por conseguinte, descreve um parafuso com um diâmetro de 8 mm e um comprimento de 16 mm. O valor de 1,25 refere-se ao passo do parafuso, que não foi utilizado para classificar o produto em causa.
(72)
O NCP utilizado pelos produtores-exportadores chineses transmite estes dados de forma ligeiramente diferente. O parafuso acima teria a referência «080016» para diâmetro e comprimento.
(73)
Para assegurar a correspondência entre o valor normal e o preço de exportação, a Comissão agrupou o diâmetro e o comprimento em três faixas iguais, tal como se explica na segunda carta de divulgação de 5 de julho de 2012:
Indicador
Diâmetro
Comprimento
Pequeno
M4 a M10
0 a 100 mm
Médio
M12 a M20
100 a 200 mm.
Grande
M22 a M30
200 a 300 mm
(74)
Um pequeno número de vendas do produtor indiano não se incluía nestes intervalos e essas vendas não foram utilizadas para calcular o valor normal. O parafuso acima descrito teria o NCP revisto «GSS» = classe de resistência: 8.8; diâmetro: pequeno; comprimento: pequeno.
(75)
O exemplo supra mostra claramente que a linha de texto descritivo não inclui qualquer informação sobre o revestimento utilizado pelo produtor indiano no mercado interno. Por conseguinte, analisou-se o dossiê do inquérito para encontrar quaisquer elementos de prova do tipo de revestimento, eventualmente utilizado pelo produtor indiano nas suas vendas de parafusos normalizados no respetivo mercado interno. Graças a elementos de prova confidenciais no dossiê, verificados nas instalações do produtor indiano, apurou-se que os parafusos normalizados no mercado interno eram galvanizados (NCP do tipo A), e esta informação foi divulgada a todas as partes em 5 de julho de 2012.
2.7. Observações em reação à nota de divulgação de informações de 11 de julho de 2012
(76)
Vários produtores-exportadores reagiram à divulgação dos factos supramencionados. Tal como solicitado por esses produtores-exportadores, organizou-se uma audição, presidida pelo Conselheiro Auditor da DG Comércio, para continuar o diálogo com a Comissão e discutir os pontos levantados por esses produtores-exportadores. Em particular, os produtores-exportadores suscitaram as seguintes questões:
a)
A metodologia com base na qual o produtor indiano repartiu as suas vendas no mercado interno entre parafusos normalizados e especiais;
b)
No caso de alguns parafusos vendidos à indústria automóvel terem sido considerados como parafusos normalizados, justificar-se-ia um «importante ajustamento»;
c)
Ajustamentos do valor normal, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, alínea b), para os impostos indiretos incorridos na importação de fio-máquina para a Índia;
d)
A presença de crómio (VI) no revestimento dos parafusos normalizados;
e)
A metodologia seguida pela Comissão nos casos em que não existia venda correspondente no mercado interno em relação a uma determinada transação de exportação; e
f)
Divulgação dos códigos de produto das vendas no mercado interno do produtor indiano.
(77)
No que respeita à alínea a), o produtor indiano repartiu as suas vendas no mercado interno entre vendas de parafusos normalizados e especiais, considerando que os parafusos fabricados de acordo com o desenho de um cliente eram parafusos especiais, enquanto as outras vendas diziam respeito a parafusos normalizados, ou seja, não fabricados segundo qualquer desenho específico.
(78)
No que respeita à alínea b) e conforme mencionado numa nota destinada ao dossiê, de 13 de julho de 2012, enviada às referidas partes interessadas na sequência da audição realizada em 11 de julho, a Comissão confirmou que, na ausência dos nomes de clientes como acima mencionado, a Comissão remete para o considerando 47. Além disso, a Comissão observa que, de acordo com a Associação Europeia de Produtores de Elementos de Fixação, «na Europa, quando um cliente - em especial do setor automóvel - encomenda um elemento de fixação fabricado segundo um desenho, mas que cumpre também, na íntegra, as normas internacionais (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), esse produto é, de qualquer modo, considerado pelo produtor como produto "especial" e, assim, identificado - na classificação interno da empresa - como "especial" … este é o "modus operandi" de todos os produtores de elementos de fixação a nível mundial e também na Índia». A Comissão está, pois, confiante de que os parafusos normalizados destinados à indústria automóvel não foram incluídos na lista dos parafusos normalizados facultada no contexto das conclusões do inquérito inicial. Logo, esta alegação foi rejeitada.
(79)
No que diz respeito à alínea c), numa audição, os produtores exportadores levantaram a questão de um ajustamento ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea b), do regulamento de base, a fim de ter em conta os direitos de importação de fio-máquina para a Índia que estão incluídos no valor normal, mas não no preço de exportação da China. As empresas chinesas incluídas na amostra durante o inquérito inicial compraram fio-máquina fabricado na China.
(80)
A matéria-prima importada pelo produtor indiano foi sujeita ao direito aduaneiro de base (5 % do valor avaliável) e à taxa de educação sobre o direito aduaneiro (Customs Education Cess) (3 % do valor do direito aduaneiro de base acrescido do montante do direito de compensação). No entanto, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, alínea b), do regulamento de base, tal ajustamento para impostos indiretos é exigível se os encargos de importação que oneram o produto similar e os materiais nele fisicamente incorporados quando o produto se destine ao consumo no mercado interno não tenham sido cobrados ou reembolsados relativamente ao produto similar exportado para a União Europeia. Na ausência de argumentos e de elementos de prova em como as exportações dos produtores-exportadores acima referidos para a UE teriam beneficiado de não-cobrança ou reembolso dos encargos de importações sobre as importações de matérias-primas (fio-máquina), a alegação tem de ser rejeitada. Além disso, o referido ajustamento não está normalmente disponível quando o produtor-exportador em causa, como acontece no presente reexame, compra todas as matérias-primas a fornecedores nacionais não incorrendo, por conseguinte, qualquer encargo de importação.
(81)
No que diz respeito à alínea d), determinados elementos do dossiê do inquérito inicial mostraram que o revestimento habitual dos parafusos normalizados vendidos no mercado interno indiano continha crómio CR3 e, por conseguinte, correspondia à definição do NCP, segundo a qual ao revestimento não tinha sido adicionado crómio (VI). As margens de dumping foram, então, recalculadas tendo em conta o tipo de revestimento de crómio mais caro do lado da exportação, sem ajustamento do preço de exportação. Dois produtores-exportadores alegaram que a informação sobre o revestimento se referia à situação atual e não à situação durante o PI, alegação esta que está incorreta. Durante a verificação no decurso do inquérito inicial foram obtidos elementos de prova demonstrando que, no PI inicial, todos os parafusos normalizados vendidos no mercado interno da Índia eram galvanizados.
(82)
No que diz respeito à alínea e), confirma-se que as margens de dumping foram calculadas com base no facto de, nos casos em que não havia vendas no mercado interno correspondentes, a transação de exportação ser excluída do cálculo do dumping. Algumas partes alegaram que não existia qualquer razão para excluir determinadas transações de exportação do cálculo da margem de dumping. No entanto, para todos os produtores exportadores chineses incluídos na amostra apurou-se a existência de uma correspondência significativa entre as vendas no mercado interno e as vendas de exportação, permitindo obter uma representação equitativa das vendas efetuadas pelas diferentes partes.
(83)
No que diz respeito à alínea f), a Câmara de Comércio chinesa e um exportador chinês alegaram que o produtor indiano não justificara devidamente a razão por que a Comissão não podia divulgar informações específicas acerca dos códigos dos produtos das suas vendas no mercado interno. A Comissão facultou o máximo de informação possível, no respeito das regras de confidencialidade, através de um certo número de notas a incluir no dossiê, notas de informação disponibilizadas a todas as partes interessadas, e audições concedidas à Câmara de Comércio chinesa e a todos os exportadores chineses que as solicitaram. No que se refere ao pedido de divulgação dos códigos de produto do produtor indiano, a divulgação destas informações permitirá que as outras partes calculem com precisão razoável os preços no mercado interno do produtor indiano, o que deve ser evitado por motivos de proteção de informações comerciais confidenciais. O facto de não se protegerem informações confidenciais poderá levar a Comissão a confrontar-se com eventuais pedidos de indemnização por perdas e danos e poderá desencorajar as empresas (de países análogos), cuja colaboração é voluntária, de colaborarem nos inquéritos. Por conseguinte, o pedido foi rejeitado.
2.8. Ajustamentos efetuados na metodologia utilizada no regulamento que institui um direito definitivo para calcular o valor normal
(84)
Tendo em conta as observações apresentadas pelos produtores-exportadores chineses no presente reexame no que diz respeito à definição dos tipos do produto no cálculo do valor normal da Índia, argumentando que, além da distinção entre parafusos normalizados e especiais, bem como classe de resistência, também os elementos de diâmetro, comprimento e revestimento eram importantes, e as audições e o diálogo que se seguiu na presença do Conselheiro Auditor, foram reexaminados os dados do produtor indiano.
(85)
Na sequência desse reexame, a Comissão pôde identificar o diâmetro e o comprimento dos parafusos vendidos no mercado interno da Índia. Para permitir a comparação justa entre estes parafusos e os exportados da RPC, tanto o diâmetro como o comprimento foram classificados por intervalos e calculou-se um valor normal para cada intervalo. Isto foi explicado em pormenor nas duas notas informativas de 5 e 11 de julho de 2012, que foram disponibilizadas a todas as partes interessadas. Ao resumir em intervalos para distinguir as principais dimensões do produto vendido pelo produtor indiano, esta metodologia permitiu uma comparação justa com as exportações das empresas chinesas, como solicitado pelas partes interessadas. Posteriormente, dois produtores-exportadores queixaram-se de que não dispunham de informações completas, alegando que a classificação era obscura e inadequada, pelo que não tinham informações suficientes para pedir um ajustamento no que se refere às diferenças físicas. Todavia, para além destas afirmações gerais, estes dois produtores-exportadores não apresentaram qualquer sugestão alternativa válida nem elementos de prova concretos. A alegação foi, por conseguinte, rejeitada.
(86)
A EFDA defendeu que a utilização do diâmetro e do comprimento não refletiria a realidade e sugeriu uma alternativa relacionada com dois critérios para, em sua opinião, evitar que se deixassem de fora alguns produtos, sem contudo fundamentar esta abordagem alternativa. A classificação proposta pela Comissão não excluiu quaisquer tipos do produto (foram abrangidas todas as combinações possíveis de diâmetro e comprimento), pelo que esta alegação não foi aprofundada.
(87)
Apurou-se que todos os parafusos normalizados vendidos tinham sido galvanizados e, por isso, o valor normal foi calculado com base no revestimento correspondente ao código NCP «A». Nos casos em que um produtor-exportador chinês incluído na amostra não exportou parafusos com revestimento do tipo A, utilizou-se o tipo de revestimento mais próximo sem qualquer ajustamento do preço de exportação.
(88)
A classe de resistência e a repartição entre parafusos normalizados e especiais mantiveram-se inalteradas.
(89)
Dois produtores-exportadores solicitaram a intervenção do Conselheiro Auditor da DG Comércio, para examinar os dados confidenciais do produtor do país análogo (Índia) e fornecer garantias quanto à natureza confidencial das respetivas vendas no mercado interno, bem como para examinar a questão do revestimento dos parafusos normalizados, da presença de crómio no revestimento e da extração de informações sobre o comprimento e o diâmetro dos parafusos normalizados. O Conselheiro Auditor, após ter examinado os dados confidenciais do produtor do país análogo (Índia) esclareceu as questões colocadas pelos dois produtores-exportadores. O relatório do Conselheiro Auditor foi incluído no dossiê para consulta pelas partes interessadas.
(90)
Apesar das informações adicionais acima mencionadas, dos esclarecimentos, das audições e do diálogo mantido, algumas partes interessadas continuaram a alegar que lhes faltavam informações para poderem fazer pedidos de ajustamentos a fim de assegurar uma comparação equitativa. A Comissão apresentou informações pormenorizadas às partes sobre os grupos do produto utilizados para determinar o valor normal, tal como exigido pelo Órgão de Recurso (7). Além disso, durante um período prolongado, compreendido entre 30 de maio de 2012 e 19 de julho de 2012, a Comissão forneceu informações e respondeu a todas as perguntas colocadas por todas as partes. Foi ainda concedido um prazo suplementar de vinte dias a todas as partes para apresentarem as suas observações sobre a divulgação final.
(91)
As mesmas partes alegaram que, contrariamente ao previsto no relatório do Órgão de Recurso, a Comissão recusou divulgar informações sobre os produtos específicos do produtor indiano que foram utilizados para estabelecer o valor normal, sem justificação adequada. O artigo 6.5 do Acordo Anti-Dumping estipula que as informações de natureza confidencial ou prestadas a título confidencial devem ser tratadas como tal pelas autoridades responsáveis pelo inquérito. Neste caso, o produtor indiano forneceu informações sobre os tipos do produto vendidos no mercado interno a título confidencial e a empresa renovou o seu pedido de tratamento confidencial dirigido à Comissão, declarando que continua a considerar essas informações como estritamente confidenciais, tal como referido no considerando 82. Estas partes também alegaram que a Comissão não apresentou um resumo não confidencial relevante das informações fornecidas pelo produtor indiano, como exigido pelos relatórios. No entanto, no processo de diálogo permanente e tal como mencionado nos considerandos precedentes, a Comissão divulgou às partes interessadas todas as informações pertinentes relativas ao produtor indiano, dentro dos limites de confidencialidade, de forma a poderem defender os seus interesses.
2.9. Determinação do valor normal para os produtores-exportadores da RPC, valor normal, preços de exportação, comparação
(92)
O valor normal foi calculado e comparado com o preço de exportação, como acima estabelecido. Foram efetuados ajustamentos do preço de exportação para eliminar a diferença de preços nos casos em que se acrescentou crómio (VI) ao revestimento dos parafusos em causa. Efetuou-se a comparação entre ambos no estádio à saída da fábrica, como no inquérito inicial.
2.10. Pedidos de ajustamentos com base nas características do produto
(93)
Um produtor-exportador solicitou um ajustamento ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea a), do regulamento de base, para ter em conta as diferenças físicas nos vários tipos (parafusos sextavados, pinos ou pernos, parafusos para madeira, etc.) do produto em causa. Dado que o produtor-exportador em causa não tem, por razões de confidencialidade, acesso a todos os dados relativos ao valor normal, a empresa baseou-se nos seus próprios preços de exportação para demonstrar em que medida os preços variam para cada tipo de parafuso.
(94)
No inquérito inicial, a comparação entre o valor normal e o preço de exportação foi efetuada mediante a distinção entre parafusos normalizados e especiais, tal como referido no considerando 102 do regulamento que institui um direito definitivo, e também mediante a identificação da classe de resistência. Nem todos os números de controlo do produto («NCP») foram utilizados no presente caso, dado que o produtor do país análogo não facultou informações classificadas de acordo com os NCP, tal como solicitado. Um dos elementos do NCP inicial tinha por objetivo identificar os diferentes tipos de parafusos segundo o código NC que os abrangia. Uma vez que esta informação não foi disponibilizada pelo produtor indiano, este elemento não pôde ser utilizado para efetuar a comparação no inquérito inicial.
(95)
As informações facultadas pelo produtor-exportador indicaram que podia haver motivos para ajustamentos em função das diferenças entre os diversos tipos de parafusos. No entanto, a metodologia sugerida não foi considerada adequada, dado que a empresa não forneceu informações precisas sobre o tipo do produto de acordo com o código NC, tal como explicado no considerando 34, como se tinha inicialmente solicitado. Em alternativa, efetuou-se um exame das diferenças em termos de preços da indústria da União no mercado da União para determinar se existiam diferenças de preço entre os diferentes tipos de parafusos. A informação facultada pela indústria da União foi integralmente facultada por NCP conforme se tinha solicitado inicialmente. Esta análise confirmou que os preços no mercado da UE variavam em função do tipo de parafuso. Nesta base, considerou-se adequado proceder a um ajustamento do valor normal para ter em conta estas diferenças. Como base para o ajustamento, o preço médio das vendas efetuadas pela indústria da União no mercado da União foi avaliado como «1», dando-se a todos os tipos individuais o seu próprio valor individual em função da respetiva relação de preço com o preço médio. Estes valores foram então aplicados ao valor normal utilizado na comparação com cada tipo do produto exportado pelo produtor-exportador.
(96)
Como estes ajustamentos foram efetuados com base no valor de mercado das diferenças nas características físicas no mercado da UE, considerou-se adequado efetuar ajustamentos semelhantes no cálculo das margens de dumping de todos os produtores-exportadores.
(97)
Na sequência da publicação do documento de divulgação geral, a CCME (Associação Chinesa da Indústria de Elementos de Fixação) e um exportador chinês declararam que a Comissão continuava a violar os artigo 2.4, 6.2 e 6.4 do Acordo Anti-Dumping da OMC, na medida em que não tinha prestado atempadamente as informações com base nas quais o preço de exportação e o valor normal tinham sido comparados, e convidaram a Comissão a divulgar todas as informações sobre o valor normal dos tipos do produto utilizados para respeitar a sua obrigação de permitir aos produtores-exportadores chineses a defesa dos respetivos interesses, para poderem apresentar o seu caso numa base plenamente informada e assegurar uma comparação equitativa entre os preços de exportação e o valor normal. As ditas partes solicitaram, portanto, à Comissão que reexaminasse o seguinte:
a)
Divulgação integral do valor normal dos tipos do produto;
b)
Assegurar que os parafusos normalizados produzidos pelos produtores-exportadores chineses não são comparados com parafusos fabricados pelo produtor análogo para utilização em aplicações topo de gama;
c)
Facultar elementos de prova sobre como fundamentar os pedidos de ajustamento;
d)
Facultar informações sobre a forma como foram efetuados alguns ajustamentos; e
e)
A obrigação da UE de não negligenciar qualquer das transações de exportação.
(98)
No que diz respeito à alínea a), à luz dos dados facultados através das notas de informação de 30 de maio de 2012, 11 de julho de 2012 e 13 de julho de 2012, do documento de divulgação geral enviado em 31 de julho de 2012 e, em especial, dos considerandos 77 a 96, bem como das audições realizadas no decurso do processo de consulta, considera-se que foram disponibilizadas às partes interessadas todas as informações que podiam ser divulgadas dentro do limite dos requisitos de confidencialidade.
(99)
No que diz respeito à alínea b) sobre a necessidade de assegurar que os parafusos normalizados produzidos pelos produtores-exportadores chineses não são comparados com parafusos fabricados pelo produtor análogo para utilização em aplicações topo de gama, este aspeto foi tratado no considerando 78. Na ausência de novos elementos de prova, e perante meras alegações pelas referidas partes quanto à eventual presença de parafusos destinados a aplicações topo de gama para além da indústria automóvel, a Comissão considera que as informações disponíveis no dossiê são suficientemente fiáveis para garantir que apenas foram considerados parafusos normalizados para determinar o valor normal utilizado para a comparação com os preços de exportação do mesmo exportador chinês.
(100)
No que diz respeito à alínea c) e às alegações segundo as quais a Comissão não facultara informações sobre a forma como os produtores exportadores chineses poderiam fundamentar os pedidos de ajustamentos no que se refere aos elementos de «rastreabilidade», norma ISO 9000, unidade da taxa de anomalias e outros critérios como «dureza, flexão, resistência, impacto, tenacidade e outros coeficientes de atrito» (ver considerando 63) e aos direitos sobre os custos de importação (ver considerandos 79 e 80), a Comissão assinala o seguinte: recorda-se, em primeiro lugar, que estes elementos foram mencionados pelas partes, sem mais pormenores. Durante a audição organizada pelo Conselheiro Auditor em 11 de julho de 2012, a Comissão convidou as partes a fornecerem dados adicionais sobre as questões acima referidas, mas tal não aconteceu. No que diz respeito ao pedido de ajustamentos dos preços de exportação para ter em conta os direitos sobre a importação de fio-máquina na Índia e, em geral, o acesso mais barato às matérias-primas para os produtores-exportadores chineses, a Comissão explicou pormenorizadamente no considerando 80 a razão pela qual este ajustamento não pôde ser aceite. Além disso, tal como referido no considerando 63 do regulamento inicial, o custo da principal matéria-prima - fio-máquina de aço - não refletia substancialmente os valores de mercado. Constatou-se que os preços do fio-máquina de aço praticados no mercado interno eram consideravelmente inferiores aos cobrados noutros mercados. Assim, estes preços distorcidos não podem ser utilizados como base para o ajustamento, conforme solicitado pelas referidas partes. Nestas circunstâncias, a Comissão não entende que outras informações adicionais, na opinião da Câmara de Comércio chinesa e do produtor-exportador, poderiam ser disponibilizadas para aprofundar a fundamentação destes dois pedidos de ajustamento.
(101)
No que diz respeito à alínea d), é de recordar que as informações relativas aos «tipos de valor normal dos produtores da UE e respetivos níveis de preços bem como ao impacto dos ajustamentos resultantes sobre os tipos de valor normal do produtor do país análogo» são confidenciais e não podem ser divulgadas. A Câmara de Comércio chinesa e um produtor-exportador chinês solicitaram esclarecimentos adicionais sobre o modo como tinham sido efetuados os ajustamentos para as diferenças de preço do revestimento. No entanto, tal como indicado no considerando 92, note-se que, no documento de divulgação específico, a Comissão indicou que tipos do produto exportados tinham sido objeto de ajustamento, permitindo, assim, que as partes em causa compreendessem a forma como este ajustamento fora efetuado.
(102)
No que se refere à alínea e) e à alegada necessidade de ter em conta todas as transações de exportação comparáveis no cálculo do dumping, de modo a garantir a justa comparação de preços nos termos do artigo 2.4.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC, a Comissão observa que é precisamente na sequência do pedido e sugestões das referidas partes que o valor normal utilizado para a determinação das margens de dumping foi ajustado. A metodologia utilizada encontra-se explicada nos considerandos 93 a 96 e os motivos para expressar o montante do dumping apurado em percentagem das transações de exportação utilizadas no cálculo do montante do dumping exposto nos considerandos 107 e 108 cumprem na íntegra o disposto no artigo 2.4.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC, que se refere a transações de exportação comparáveis. Neste caso, na comparação utilizaram-se todas as transações comparáveis (por tipo do produto). Por conseguinte, foi razoável expressar o montante do dumping apurado em percentagem das transações de exportação utilizadas para calcular o montante de dumping.
(103)
Na sequência da divulgação geral, dois produtores-exportadores chineses reiteraram que deviam ser efetuados ajustamentos por alegadas diferenças no que se refere à eficiência de consumo de matérias-primas, ao acesso mais fácil às matérias-primas, ao consumo de eletricidade mais eficiente e à menor produtividade por trabalhador. Recorde-se que a nenhum dos produtores-exportadores chineses foi concedido o TEM no inquérito inicial, e que a respetiva estrutura de custos não pode ser considerada como refletindo valores de mercado suscetíveis de ser utilizados como base para os ajustamentos, em especial no que respeita ao acesso às matérias-primas. Além disso, é de salientar que se considerou que os processos de produção existentes na RPC eram comparáveis aos do produtor indiano e que as alegadas diferenças eram muito pequenas. Neste caso, verificou-se que o produtor indiano competia com muitos outros produtores no mercado interno da Índia, pelo que se considerou que os seus preços refletiam plenamente a situação no mercado interno. Tal como mencionado no considerando 41, foi necessário utilizar um substituto dos custos e preços dos produtores em economias de mercado que funcionam corretamente para determinar o valor normal.
(104)
Os mesmos dois produtores-exportadores chineses alegaram que, ao resumir os dados sobre o diâmetro e o comprimento em intervalos, a Comissão não se devia referir a intervalos, mas sim utilizar os valores reais do comprimento e do diâmetro para efetuar a comparação. Em primeiro lugar, como se refere no considerando 70, a Comissão, na sequência da audição de 26 de junho de 2012, acordou com as mesmas partes na utilização de intervalos para o diâmetro e o comprimento, de modo a ter em conta o impacto das características físicas sobre os preços. Embora as ditas partes tenham indicado alguns intervalos possíveis, a Comissão assinalou, durante a audição, que esses intervalos propostos deveriam ser revistos para assegurar a correspondência de todos os tipos exportados com tipos semelhantes aos do produtor indiano. Em segundo lugar, as referidas partes declararam numa apresentação efetuada na audição de 3 de julho de 2012, como exemplo, que o diâmetro teria um impacto limitado em termos de consumo unitário de matéria-prima. Assim, esta alegação foi rejeitada.
2.11. Margens de dumping
(105)
As margens de dumping foram estabelecidas com base numa comparação entre um valor normal médio ponderado e um preço de exportação médio ponderado.
(106)
As margens de dumping definitivas, expressas em percentagem do preço de importação CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
As margens de dumping definitivas revistas, expressas em percentagem do preço de importação CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Produtor-exportador da RPC
Margem de dumping em vigor
Margem de dumping revista
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Produtores-exportadores colaborantes não selecionados para a amostra
78,1 %
54,1 %
Todas as outras empresas
115,4 %
74,1 %
(108)
Um produtor-exportador argumentou que, ao calcular a sua margem de dumping, o montante total do dumping apurado devia ser expresso em percentagem do valor total CIF de todas as transações de exportação, e não como percentagem das transações de exportação utilizadas para o cálculo do montante de dumping. De outra forma, no parecer desta empresa, haveria uma presunção de dumping para essas transações de exportação não utilizadas na determinação de dumping.
(109)
Foi efetuada uma comparação entre o preço de exportação e o valor normal numa base média ponderada apenas para os tipos exportados pelo produtor-exportador chinês em relação ao qual se apurou que o produtor indiano produzia e vendia um tipo correspondente. Considerou-se que esta era a base mais fiável para estabelecer o nível de dumping, se existisse, do referido produtor-exportador; a tentativa de encontrar correspondência para todos os outros tipos exportados com os tipos semelhantes do produtor indiano teria como resultado conclusões incorretas. Nesta base, é correto expressar o montante do dumping apurado em percentagem das transações de exportação utilizadas no cálculo do montante de dumping - considera-se que esta conclusão é representativa para todos os tipos do produto exportados. A mesma abordagem foi utilizada para calcular as margens de dumping dos outros produtores-exportadores.
3. Definição da indústria da União
(110)
Tal como indicado no aviso de início, a Comissão reexaminou a definição de indústria da União, para ter em conta as recomendações dos relatórios do ORL, sugerindo que a UE não agira em conformidade com o artigo 4.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC, por ter excluído da definição de indústria da União os produtores que não estavam dispostos a ser incluídos na amostra e por considerar que o limiar de 25 % previsto no artigo 4.o, n.o 1, do regulamento de base representava automaticamente uma «parte importante» da produção total da União do produto em causa. No ponto 430 do relatório do Órgão de Recurso de 15 de julho de 2011, reconhece-se que a «natureza fragmentada da indústria dos elementos de fixação, contudo, poderia ter permitido uma proporção tão baixa devido à impraticabilidade de se obterem mais informações, na condição de o processo segundo o qual a Comissão definiu a indústria não ser suscetível de constituir um importante risco de distorção. […] ao limitar a definição da indústria interna aos produtores dispostos a fazer parte da amostra, a Comissão excluiu produtores que forneceram informações pertinentes.» (sublinhado nosso). São estes últimos produtores que se incluem agora na definição de indústria da União.
(111)
No inquérito inicial, verificou-se que a produção dos produtores da União que concordaram em ser incluídos na amostra e que colaboraram plenamente no inquérito inicial representava mais de 27,0 % da produção total do produto em causa na União. Considerou-se, por conseguinte, que essas empresas constituíam a indústria da União na aceção do artigo 4.o, n.o 1, e do artigo 5.o, n.o 4, do regulamento de base.
(112)
Na sequência das conclusões dos relatórios do ORL e com base em todas as contribuições válidas recebidas de todos os produtores da União que se deram a conhecer dentro do prazo previsto no ponto 6, alínea b), subalínea i), do aviso de início de um processo anti-dumping relativo às importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China (8), e independentemente de os produtores terem indicado se estavam dispostos a fazer parte da amostra, a Comissão recalculara que a indústria da União representava efetivamente 36,3 % da produção total do produto em causa na União, em 2006.
(113)
Tendo reexaminado a definição de indústria da União, a Comissão verificou se a percentagem de produção de parafusos dessa indústria em relação à produção estimada total representava uma parte importante, na aceção do artigo 4.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC.
(114)
Tal como referido no considerando 112 do regulamento que institui um direito definitivo, o inquérito estabeleceu que o produto similar é fabricado por um grande número de produtores na União, estimado em mais de 300, predominantemente pequenas e médias empresas («PME»), mas incluindo também algumas empresas de maior dimensão ou grupos de empresas. Aquando do começo do inquérito inicial, a Comissão contactou cada um destes produtores conhecidos, solicitando-lhes que participassem no inquérito e facultassem determinadas informações sobre as suas operações. Nem no aviso de início publicado na primeira fase do inquérito inicial, nem na carta de acompanhamento enviada no dia do início a todos os produtores da UE conhecidos, se fazia referência ao facto de que não seria tida em conta a informação apresentada pelos produtores da UE que não desejassem colaborar.
(115)
Tal como mencionado, muitos dos fabricantes de parafusos da UE são pequenas empresas, e mesmo microempresas (empresas familiares), que geralmente possuem recursos limitados, incluindo recursos financeiros e humanos, não são membros de associações nacionais ou da UE suscetíveis de os representar durante o inquérito e, como é frequentemente o caso em relação às PME, não dispõem de recursos para contratar advogados e contabilistas especializados na área do comércio. As pequenas empresas também se preocupam fortemente com a proteção dos seus dados confidenciais no decurso de inquéritos deste tipo, que consideram um aspeto vital. Contudo, deram-se a conhecer e apresentaram as informações solicitadas bastantes número de produtores (63 produtores da UE no total). Importa salientar que esses produtores consistiam tanto em PME como em grandes empresas espalhadas por toda a UE. À luz do que precede, tendo em conta as circunstâncias específicas do caso vertente, esses produtores, que representavam 36,3 % da produção total do produto em causa na UE, podem ser considerados como constituindo uma parte importante da totalidade da indústria da União e, consequentemente, respeitam o artigo 4.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC. Além disso, tal como referido, uma vez que todos os principais produtores conhecidos na UE se deram a conhecer no início, no prazo previsto no aviso de início inicial, a amostra selecionada no inquérito inicial pode ser considerada representativa, mesmo após a inclusão de 18 produtores da UE suplementares na definição da indústria da União.
(116)
A Câmara de Comércio chinesa alegou que a Comissão não se podia limitar a utilizar os dados recebidos dos produtores da UE que se deram a conhecer no prazo mencionado no considerando 112, pois alguns produtores da UE podem ter escolhido não se manifestar, uma vez que não estavam dispostos a fazer parte da amostra e sabiam, portanto, que as suas respostas não seriam tidas em conta. A associação dos exportadores chineses solicitou à Comissão «que reiniciasse todo o processo de seleção e contactasse todos os produtores da UE sem referir o facto de que os produtores devem estar dispostos a fazer parte da amostra» (9). No entanto, à luz do que precede, considerou-se que não havia necessidade de reabrir o processo de seleção da amostra final, uma vez que os maiores produtores da UE se deram a conhecer na fase de início. Na sequência da divulgação das conclusões, a Câmara de Comércio chinesa reiterou que não se podia excluir a possibilidade de que um grande número de produtores não teriam simplesmente respondido ao questionário de amostragem «precisamente porque sabem que ao mostrar relutância em fazer parte da amostra seriam automaticamente excluídos da definição de indústria interna». Note-se que estes mesmos argumentos foram invocados pelos produtores-exportadores chineses e os importadores europeus no inquérito inicial que contestavam a representatividade da amostra. Tal como explicado no considerando 26 do regulamento que institui um direito definitivo, a Comissão contactou um número significativo de produtores da União após o início do processo, e apenas alguns responderam. É de notar que não foi feita qualquer referência à sua possível inclusão ou não na amostragem final. De facto, a possível seleção dos produtores da União para a amostra final era irrelevante na sua decisão de se darem a conhecer no decurso do processo, pois a respetiva decisão foi motivada por outros fatores, como os referidos no considerando 115. Por conseguinte, não foi aceite o pedido para que a Comissão fizesse uma nova avaliação do prejuízo.
4. Situação da indústria da União
(117)
Na sequência dos relatórios, as conclusões sobre o prejuízo estabelecidas no inquérito inicial foram reexaminadas a nível da indústria da União tal como definida de acordo com o considerando 114, no que respeita à evolução da produção, capacidade de produção, utilização da capacidade, vendas, preços unitários, parte de mercado, emprego e produtividade, ou seja, a partir das informações recolhidas em relação aos seis produtores incluídos na amostra e a mais 57 produtores que fazem agora parte da indústria da União. No que diz respeito a outros fatores de prejuízo estabelecidos para a indústria da UE incluída na amostra, uma vez que as informações referentes às existências, rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos, capacidade de obtenção de capitais e salários foram obtidas a partir das respostas ao questionário verificadas dos seis produtores incluídos na amostra, as conclusões confirmam-se no reexame.
4.1. Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
(118)
A evolução da produção, da capacidade de produção e da utilização da capacidade da indústria da União com base em toda a informação disponível (ver considerando 112) foi a seguinte:
Indústria da União no seu conjunto
2003
2004
2005
2006
PI
Produção em volume (TM)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Índice
100
107
100
106
110
Capacidade de produção (TM)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Índice
100
102
105
107
110
Utilização da capacidade (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Apesar do considerável aumento da procura (29 %) registado entre 2004 e o PI, o volume de produção da indústria da União flutuou ao longo do período considerado e foi 9 % mais elevado no PI do que em 2003, em comparação com os 6 % registados no inquérito inicial, ou seja, ainda significativamente inferior ao aumento da procura de 29 %.
(120)
No que diz respeito à capacidade de produção e à utilização da capacidade, foram confirmadas as conclusões estabelecidas no inquérito inicial, embora com um conjunto diferente de dados (ver considerandos 130 a 133 do regulamento que institui um direito definitivo).
4.2. Vendas, parte de mercado, crescimento e preços unitários médios na União
(121)
Os valores a seguir apresentados representam as vendas da indústria da União a clientes independentes na União com base (em volume e valor) em toda a informação disponível:
Indústria da União no seu conjunto
2003
2004
2005
2006
PI
Vendas da indústria da União na União (milhares de EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Índice
100
106
111
121
130
Vendas da indústria da União na União (TM)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Índice
100
111
105
114
114
Preço de venda unitário da indústria União na União (EUR/TM)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Índice
100
96
106
106
114
Parte de mercado da indústria da União (%)
n.d.
28 %
27 %
24 %
22 %
Índice
n.d.
100
96
86
80
(122)
Os dados revistos apresentados no quadro supra confirmam as conclusões enunciadas nos considerandos 137 a 140 do regulamento que institui um direito definitivo, na medida em que se confirmaram todas as tendências de prejuízo. Os volumes de vendas da indústria da União aumentaram 14 % no período considerado, em vez dos 12 % estabelecidos no inquérito inicial, e 30 %, em valor, em vez de 21 %. Apurou-se que as tendências são, de facto, muito semelhantes às do inquérito inicial. A mesma quebra do volume de vendas entre 2004 e 2005 confirma as conclusões mencionadas no considerando 139 do regulamento que institui um direito definitivo, segundo as quais a indústria da União não conseguiu tirar partido do aumento do consumo da União e, por conseguinte, a parte de mercado dos produtores da União diminuiu 20 % em menos de três anos.
4.3. Emprego e produtividade
(123)
A evolução do emprego e da produtividade na indústria da União foi a seguinte:
Indústria da União no seu conjunto
2003
2004
2005
2006
PI
Número de trabalhadores
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Índice
100
111
114
114
114
Produtividade (TM/trabalhador)
65
63
58
61
63
Índice
100
97
89
93
96
4.4. Conclusão sobre o prejuízo
(124)
À luz do que precede, confirmam-se as conclusões referidas nos considerandos 153 a 161 do regulamento que institui um direito definitivo.
5. Volume das importações objeto de dumping
(125)
Tal como indicado no aviso de início, a Comissão tomou em conta as conclusões dos relatórios do ORL sugerindo que a UE não agira em conformidade com os artigos 3.1 e 3.2 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que diz respeito à análise do volume das importações objeto de dumping no inquérito inicial.
(126)
Consequentemente, a Comissão reexaminou a sua avaliação do prejuízo, tendo em conta o facto de que alguns produtores-exportadores não praticaram dumping no PI. Recorde-se que, no inquérito inicial, dois produtores-exportadores chineses não praticaram dumping. Tal como mencionado no considerando 105, apurou-se que um outro produtor-exportador também não praticou dumping no presente reexame. O volume total das importações provenientes destes três produtores-exportadores representou apenas entre 0,01 % e 0,40 % do total das importações do produto em causa proveniente da RPC no PI. A análise do prejuízo no que respeita à evolução das importações provenientes da RPC, que foi efetuada com base no volume de importações objeto de dumping excluindo as importações que não foram objeto de dumping, indica alterações pouco significativas das tendências descritas no considerando 121 do regulamento que institui um direito definitivo.
2003
2004
2005
2006
PI
Volume de importações provenientes da RPC (TM)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Índice
100
137
179
225
267
Parte de mercado da RPC
n.d.
17 %
22 %
23 %
25 %
Fonte: Eurostat.
6. Nexo de causalidade - resultados das exportações da indústria da União
(127)
Tal como indicado no aviso de início, a Comissão reavaliou a sua análise do nexo de causalidade, para ter em conta as conclusões dos relatórios sugerindo que a UE não agira em conformidade com os artigos 3.1 e 3.5 do Acordo Anti-Dumping da OMC, ao considerar os dados estatísticos das exportações totais comunicados pelo Eurostat em vez dos resultados de exportação específicos da indústria da UE.
(128)
Os resultados das exportações da indústria da União foram analisados no considerando 175 do regulamento que institui um direito definitivo. Verificou-se que as exportações para países terceiros representaram apenas cerca de 11 % do total da produção da indústria da União do produto similar em 2006. Contudo, como foi referido nos relatórios do ORL, os dados utilizados referentes às exportações de todos os produtores na União basearam-se em dados do Eurostat e não nas exportações da indústria da União. Na sequência dos relatórios do ORL, a Comissão reavaliou a sua análise do nexo de causalidade, examinando se os resultados das exportações da indústria da União recentemente definida teriam podido ser um dos fatores do prejuízo sofrido. Verificou-se que as exportações para países terceiros representaram apenas 3,7 % da produção da indústria da União (recentemente definida) do produto similar no PI, em vez de 11 %, tal como referido no considerando 175 do regulamento que institui um direito definitivo. Essas exportações aumentaram cerca de 4 % entre 2003 e o PI. Além disso, foram permanentemente efetuadas a preços bastante superiores aos preços de venda no mercado da União.
Indústria da União no seu conjunto
2003
2004
2005
2006
PI
Exportações da União para o resto do mundo no período considerado (TM)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Índice
100
120
108
107
104
Exportações da União para o resto do mundo no período considerado (milhares de EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Índice
100
118
112
124
117
Preço unitário: (EUR/TM)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
É possível, por conseguinte, concluir-se que os resultados das exportações para países terceiros da indústria da União não constituíram uma fonte de prejuízo importante. Além disso, confirma-se a conclusão final, tal como referida no considerando 184 do regulamento que institui um direito definitivo, de que as importações objeto de dumping originárias da RPC causaram um prejuízo importante à indústria da União, na aceção do artigo 3.o, n.o 6, do regulamento de base.
7. Tratamento das informações confidenciais
(130)
Tal como indicado no aviso de início, a Comissão comprometeu-se a reexaminar as conclusões em conformidade com as decisões dos relatórios sugerindo que a UE não agira em conformidade com os artigos 6.5 e 6.5.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC, no que se refere ao tratamento das informações confidenciais.
(131)
Na sequência dos relatórios, a Comissão convidou os dois principais produtores da União a apresentarem declarações adequadas quanto às razões pelas quais as informações confidenciais não eram suscetíveis de resumo não confidencial. Os dois produtores facultaram informações adicionais numa forma não confidencial ou, se determinadas informações não eram suscetíveis de serem resumidas, explicaram a razão para tal. As informações assim facultadas por estes produtores foram enviadas a todas as partes interessadas. Uma associação representando os importadores da União Europeia alegou que a informação prestada pelos dois produtores da União era incompreensível e não permitia o cruzamento de informação com dados publicamente disponibilizados pelo Eurostat. No que se refere a esta alegação, é de assinalar que, uma vez que as informações prestadas por estes dois produtores são informações específicas da empresa, é pouco provável que existam quaisquer fontes públicas que permitam efetuar o cruzamento de informação.
(132)
A Câmara de Comércio chinesa e a EFDA queixaram-se de que a informação adicional apresentada estava incompleta, na medida em que alguns elementos nos quadros 22, 23 e 32 a 34 continuavam a faltar e, portanto, não estavam de acordo com o modo como as conclusões do relatório do ORL deveriam ter sido aplicadas. Não foram apresentadas quaisquer outras observações após a divulgação destas informações não confidenciais complementares. Uma vez que os quadros 32 a 34 contêm pormenores sobre as vendas e os custos incorridos pela empresa em causa, estes dados de natureza confidencial foram resumidos de modo a dar algumas informações quanto ao seu teor, sem divulgar informações confidenciais. As outras informações mencionadas como omissas no quadro 22 (tipos de matéria-prima fornecida e volumes de matéria-prima comprada) e no quadro 23 (apenas se indicam os dados indexados da margem de lucro antes de impostos sem números separados para as vendas dentro e fora da UE) foram novamente enviadas pela empresa da União em causa, a fim de permitir uma boa compreensão das mesmas, tendo a resposta sido acrescentada ao dossiê para consulta pelas partes interessadas. Em conclusão, considera-se que as recomendações dos relatórios sobre esta questão foram integralmente respeitadas.
(133)
A EFDA alegou ainda que o quadro 24 fornecido pelo produtor da União não permitia concluir que esta empresa tinha sofrido um prejuízo importante, uma vez que revelava um aumento constante nos lucros, na utilização e na produção. Contudo, a Comissão efetuou uma vez mais a avaliação do prejuízo, incluindo dados relativos aos seis produtores da UE incluídos na amostra, e concluiu que tinha existido um prejuízo grave, tal como confirmado no considerando 124. A alegação é, por conseguinte, infundada.
(134)
Por último, tal como se menciona no ponto 6 do aviso de início, na sequência da conclusão, no que respeita aos artigos 6.5 e 6.5.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC sobre o tratamento das informações confidenciais, em 30 de maio de 2012, a Comissão comunicou os dados do Eurostat sobre a produção total de parafusos da União Europeia tal como inicialmente apresentados.
8. Outras recomendações e decisões
(135)
Tal como referido no aviso, a Comissão comprometeu-se a tomar em consideração as observações das partes no «inquérito parafusos» que alegam ter sido prejudicadas pela divulgação das conclusões no que se refere ao tratamento de economia de mercado ou no que respeita a quaisquer outras recomendações ou decisões do ORL. A Comissão concedeu o TI a uma empresa, de acordo com as recomendações dos relatórios do ORL relativas ao artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base.
F. DIVULGAÇÃO
(136)
Todas as partes foram informadas sobre as conclusões supracitadas. Foi-lhes também concedido um prazo para apresentarem as suas observações após a divulgação das informações. Foram recebidas várias observações após a divulgação.
(137)
Conclui-se, do que precede, que as medidas anti-dumping aplicáveis às importações de determinados parafusos de ferro ou aço originários da República Popular da China, instituídas pelo Regulamento (CE) n.o 91/2009, devem ser mantidas, e que as importações da Bulten Fasteners China devem ser sujeitas a um direito de 0 %.
G. CONCLUSÃO
(138)
Com base na reavaliação que precede, conclui-se que se confirma o dumping prejudicial determinado no inquérito inicial. Contudo, em conformidade com as recomendações dos relatórios do ORL relativas ao artigo 9.o, n.o 5, do regulamento de base, foi concedido o TI a um produtor-exportador. Por conseguinte, o artigo 1.o, n.o 2, do regulamento que institui um direito definitivo deve ser alterado em conformidade. O mesmo artigo deve ser igualmente alterado, para ter em conta os direitos anti-dumping revistos calculados para algumas das empresas enumeradas no quadro constante do artigo 1.o, n.o 2, do regulamento que institui um direito definitivo, como se segue:
Produtor-exportador da RPC
Margem de dumping
Margem de prejuízo
Medidas definitivas
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Produtores-exportadores colaborantes não selecionados para a amostra
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Todas as outras empresas
74,1 %
85,0 %
74,1 %
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O quadro que apresenta as taxas do direito anti-dumping definitivo aplicáveis ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, relativamente aos produtos fabricados pelas empresas enumeradas no artigo 1.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 91/2009 é substituído pelo seguinte quadro:
«Empresa
Direito (%)
Código adicional TARIC
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Pequim
0,0 %
A997
Empresas indicadas no anexo I
54,1 %
A928
Todas as outras empresas
74,1 %
A999»
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito no Luxemburgo, em 4 de outubro de 2012.