PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 110/2013
ze dne 6. února 2013
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Gruyère (CHZO)]
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (2) byla žádost Francie o zápis názvu „Gruyère“ jako chráněného zeměpisného označení (CHZO) zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (3).
(2)
Austrálie, Nový Zéland a U.S. Dairy Export Council (Rada USA pro export mléčných výrobků) ve spojení s National Milk Producers Federation (Národní federace výrobců mléka Spojených států) vznesly v souladu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 proti tomuto zápisu námitky. Námitky byly shledány přípustnými na základě čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení.
(3)
Prohlášení o námitce se týkala nedodržení podmínek stanovených v článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, zejména pokud jde o skutečnost, že název neodkazuje k žádnému zeměpisnému místu. Byla rovněž uváděna druhová povaha názvu a újma způsobená názvům, obchodním značkám a produktům zákonně uváděným na trh alespoň pět let před zveřejněním podle čl. 6 odst. 2. Zároveň bylo v prohlášeních o námitce uvedeno, že zápis předmětného názvu není slučitelný s ustanoveními čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(4)
Dopisy ze dne 23. května 2011 vyzvala Komise Francii a strany, které vznesly námitky, aby se pokusily dospět ke vzájemné dohodě.
(5)
Vzhledem k tomu, že ve stanovené lhůtě nebylo dohody dosaženo, je třeba, aby Komise přijala rozhodnutí.
(6)
Pokud jde o údajné nedodržení podmínek článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006 u názvu „Gruyère“, je třeba upřesnit, že tento název je názvem tradičním ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006, a může být proto zapsán.
(7)
Strany, které vznesly námitky, předložily několik nepřímých důkazů, z nichž lze podle nich usuzovat, že předmětný název je druhové povahy. Je však zřejmé, že je-li určitý výraz začleněn do přílohy B streské dohody z roku 1951, neznamená to, že se daný výraz stal sám o sobě druhovým. Celní kódy a jiná obdobná ustanovení týkající se názvu „Gruyère“ mají výlučně celní charakter, a v souvislosti s ochranou práv duševního vlastnictví nebo s ochranou spotřebitelů tedy nejsou relevantní. Mimo to poskytnuté údaje týkající se zejména produkce „Gruyère“ mimo Evropskou unii nejsou relevantní vzhledem k zásadě teritoriality, podle níž druhová povaha musí být posuzována vzhledem k území Unie.
(8)
Zápis homonymních názvů je možný pod podmínkou, že mezi názvem již v rejstříku zapsaným a názvem zapsaným později je v praxi dostatečný rozdíl. Podle společného prohlášení připojeného k dohodě mezi Evropskou unií a Švýcarskem o zeměpisných označeních (4) byly Francie a Švýcarsko v tomto smyslu konzultovány s cílem zjistit, jaká dodatečná opatření při označování jsou zapotřebí, aby nebyl spotřebitel uveden v omyl.
(9)
Z konzultací vyplynulo, že je nutné na štítcích uvádět zemi původu - v daném případě Francii - ve stejném zorném poli a písmem stejné velikosti jako v případě názvu „Gruyère“. Dále je třeba na štítcích zakázat používání jakýchkoli vlajek, symbolů, znaků nebo jiných grafických znázornění, pokud hrozí, že uvedou spotřebitele v omyl, zejména pokud jde o vlastnosti, původ nebo zemi původu produktu.
(10)
Na základě výše uvedených skutečností by tedy název „Gruyère“ měl být do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsán.
(11)
Zápisem označení „Gruyère“ pro Francii na základě tohoto nařízení se nezpochybňuje použití a délka přechodného období pěti let uvedeného v čl. 8 odst. 3 dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskem.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název uvedený v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
Na štítcích obsahujících název uvedený v příloze tohoto nařízení je uvedena daná země původu ve stejném zorném poli a písmem stejné velikosti jako v případě názvu.
Na štítcích je třeba zakázat používání jakýchkoli vlajek, symbolů, znaků nebo jiných grafických znázornění, pokud hrozí, že uvedou spotřebitele v omyl, zejména pokud jde o vlastnosti, původ nebo zemi původu produktu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. února 2013.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 110/2013 DA COMISSÃO
de 6 de fevereiro de 2013
relativo à inscrição de uma denominação no registo das denominações de origem protegidas e das indicações geográficas protegidas [Gruyère (IGP)]
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1151/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de novembro de 2012, relativo aos regimes de qualidade dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (1), nomeadamente o artigo 52.o, n.o 3, alínea b),
Considerando o seguinte:
(1)
Em conformidade com o artigo 6.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 510/2006 do Conselho, de 20 de março de 2006, relativo à proteção das indicações geográficas e denominações de origem dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (2), foi publicado no Jornal Oficial da União Europeia (3) o pedido de registo da denominação «Gruyère» como indicação geográfica protegida, apresentado pela França.
(2)
A Austrália, a Nova Zelândia e o Dairy Export Council, em associação com a National Milk Producers Federation, dos EUA, declararam a sua oposição ao registo, nos termos do artigo 7.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 510/2006. Essa oposição foi considerada admissível com base no artigo 7.o, n.o 3, do referido regulamento.
(3)
As declarações de oposição incidem no incumprimento do disposto no artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 510/2006, em especial no que respeita ao facto de a denominação não referir a localização geográfica. São igualmente invocados o caráter genérico do nome e o prejuízo causado às denominações, marcas comerciais e produtos comercializados legalmente há cinco anos, pelo menos, antes da data de publicação prevista no artigo 6.o, n.o 2. As declarações de oposição invocam ainda que o registo da denominação em questão seria incompatível com o disposto no artigo 3.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 510/2006.
(4)
Por ofícios de 23 de maio de 2011, a Comissão instou a França e as partes que declararam oposição ao registo a procurar alcançar um acordo.
(5)
Uma vez que não foi alcançado um acordo no prazo fixado, a Comissão deve adotar uma decisão.
(6)
No que respeita à alegação de não conformidade da denominação «Gruyère» com o estabelecido no artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 510/2006, convém precisar que este nome constitui uma denominação tradicional, na aceção do artigo 2.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 510/2006, o que lhe confere a possibilidade de ser registada.
(7)
Os oponentes fizeram valer vários índices que, em seu entender, permitiam determinar o caráter genérico da denominação. Todavia, é evidente que a inclusão de um termo no anexo B da Convenção de Stresa de 1951 não implica que o termo em questão tenha passado a ser genérico ipso facto. As pautas aduaneiras ou disposições análogas relativas à denominação «Gruyère» revestem-se de finalidade especificamente aduaneira, pelo que não são pertinentes no que respeita à defesa dos direitos de propriedade intelectual ou à defesa do consumidor. Acresce ainda que os dados transmitidos, relativos ao fabrico de «Gruyère» fora da União Europeia, não são pertinentes tendo em conta o princípio de territorialidade, em virtude do qual o caráter genérico deve ser avaliado relativamente ao território da União.
(8)
O registo de denominações homónimas é possível, desde que a denominação homónima registada posteriormente seja suficientemente diferenciada da denominação já registada. Nos termos da declaração comum anexada ao Acordo entre a União Europeia e a Suíça relativo à proteção das indicações geográficas e denominações de origem (4), a França e a Suíça foram consultadas neste domínio, para identificarem medidas adicionais de rotulagem destinadas a evitar que o consumidor seja induzido em erro.
(9)
Na sequência das referidas consultas, constatou-se a necessidade de clarificar as menções constantes dos rótulos, no sentido de o país de origem (neste caso, a França) figurar no mesmo campo visual do nome «Gruyère» e em carateres da mesma dimensão. Além disso, deve proibir-se a inclusão de bandeiras, emblemas, símbolos ou outras representações gráficas no rótulo, quando possam induzir em erro o consumidor, nomeadamente sobre as características, a origem ou a proveniência do produto.
(10)
Atento o exposto, a denominação «Gruyère» deve, portanto, ser inscrita no Registo das denominações de origem protegidas e das indicações geográficas protegidas.
(11)
A concessão e extensão do período quinquenal transitório previsto no artigo 8.o, n.o 3, do Acordo entre a União Europeia e a Suíça não são postas em causa pelo registo, por força do presente regulamento, da denominação «Gruyère» em nome da França.
(12)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente das Indicações Geográficas e das Denominações de Origem Protegidas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
É registada a denominação constante do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
Os rótulos que contenham a denominação constante do anexo do presente regulamento devem indicar o país de origem no mesmo campo visual, em letras com dimensões iguais às da denominação.
É proibida a inclusão de bandeiras, emblemas, símbolos ou outras representações gráficas no rótulo, quando possam induzir em erro o consumidor, nomeadamente sobre as características, a origem ou a proveniência do produto.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 6 de fevereiro de 2013.