ROZHODNUTÍ RADY 2013/183/SZBP
ze dne 22. dubna 2013
o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení rozhodnutí 2010/800/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 22. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/800/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (1) (dále jen „KLDR“), kterým byly mimo jiné provedeny rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) a 1874 (2009).
(2)
Dne 19. prosince 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/860/SZBP (2), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP.
(3)
KLDR provedla dne 12. února 2013 jadernou zkoušku, v rozporu se svými mezinárodními závazky podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009) a 2087 (2013), která představuje vážnou hrozbu regionálnímu i mezinárodnímu míru a bezpečnosti.
(4)
Dne 18. února 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/88/SZBP (3), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP a kterým byla mimo jiné provedena rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
(5)
Dne 7. března 2013 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), v níž co nejdůrazněji odsuzuje jadernou zkoušku, již KLDR provedla dne 12. února 2013 v rozporu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN, které zjevně ignoruje.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) dále rozšiřuje povinnost, podle níž je v souladu s odst. 8 písm. c) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) třeba zabránit tomu, aby byl KLDR poskytován technický výcvik, poradenství, služby nebo pomoc na věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené v odstavci 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) a na věci uvedené v odstavci 22 zmíněné rezoluce a uvádí, že tato opatření se vztahují také na zprostředkovatelské služby.
(7)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se také rozšiřují finanční omezení stanovená v odst. 8 písm. d) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a subjekty a na osoby a subjekty jednající jménem nebo na příkaz označených osob a subjektů a na subjekty jimi vlastněné či ovládané.
(8)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřují cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a na osoby jednající jménem nebo na příkaz označených osob.
(9)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN 2094 č. (2013) je rovněž uvedeno, že cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) se vztahují i na osoby, které podle některého ze států pracují jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušují ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(10)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž stanoví, že státní příslušník KLDR, který pracuje jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhá vyhnutí se sankcím nebo porušuje ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013), bude vyhoštěn.
(11)
Dále musí státy podle ustanovení rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) zabránit poskytování finančních služeb nebo převodu, přes jejich území či z jejich území, veškerých finančních nebo jiných aktiv nebo zdrojů, včetně velkých objemů hotovosti, souvisejících s činnostmi, které by mohly přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, nebo s jinými činnostmi zakázanými prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(12)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá státy, aby přijaly opatření zakazující na jejich území otevření nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR a zakázat bankám KLDR zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v bankách, které podléhají pravomoci těchto států, nebo s nimi navazovat či udržovat korespondenční vztahy. Státy by měly obdobně přijmout opatření s cílem zabránit bankám usazeným na jejich území nebo spadajícím do jejich pravomoci otevřít zastoupení nebo dceřiné společnosti či bankovní účty v KLDR.
(13)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se dále zakazuje poskytovat veřejnou finanční podporu pro obchod s KLDR v případech, kdy by tato finanční podpora mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k jiným činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž ukládá povinnost kontrolovat veškerý náklad pocházející z KLDR nebo určený pro KLDR, náklad zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, pokud existují opodstatněné důvody domnívat se, že náklad obsahuje zakázané věci. Pokud plavidlo kontrolu odmítne, je mu odepřen vstup do přístavu.
(15)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž vyzývá státy k tomu, aby bylo každému letadlu v případě, že existují opodstatněné důvody domnívat se, že toto letadlo obsahuje zakázané věci, odmítnuto povolení ke vzletu z území států, přistání na jejich území či přeletu tohoto území.
(16)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřuje zákaz dodávek, prodeje či převodu vojenského materiálu a technologií podle odst. 8 písm. a) a b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další materiál a technologie.
(17)
Kromě toho se v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) všechny státy vyzývají, aby zabránily dodávkám, prodeji nebo převodu jakékoliv věci do nebo z KLDR nebo určené jejím státním příslušníkům či od nich pocházející, pokud daný stát stanoví, že tato věc by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket nebo k činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(18)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) vyjasňuje pojem „luxusního zboží“.
(19)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá všechny státy, aby zachovávaly zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR.
(20)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a sice právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(21)
Toto rozhodnutí rovněž plně respektuje závazky členských států podle Charty Organizace spojených národů a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(22)
Z důvodu srozumitelnosti by rozhodnutí 2010/800/SZBP mělo být zrušeno a nahrazeno novým rozhodnutím.
(23)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
DOVOZNÍ A VÝVOZNÍ OMEZENÍ
Článek 1
1. Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí a technologií, včetně programového vybavení, do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, ať už z území těchto členských států pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel:
a)
zbraně a související materiál jakéhokoli druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenská vozidla a vybavení a náhradní díly pro výše uvedené věci, s výjimkou nebojových vozidel vyrobených s využitím materiálů, které poskytují balistickou ochranu, nebo vozidel, která jsou těmito materiály vybavena a slouží pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v KLDR;
b)
veškeré věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti nebo výborem ustaveným podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) (dále jen „Výbor pro sankce“) v souladu s bodem 8 písm. a) podbodem ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) a bodem 5 písm. b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013) a bodem 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení;
c)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispívat k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo by mohly být využívány v rámci vojenské činnosti KLDR a které zahrnují veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené na seznamu v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4). Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
d)
některé klíčové složky pro odvětví balistických raket, jako jsou určité typy hliníku používané v systémech balistických raket. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
e)
jakákoli další věc, která by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
poskytovat technický výcvik, poradenství, služby, pomoc nebo zprostředkovatelské nebo jiné související služby spojené s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním daných věcí, přímo nebo nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, jakož i pojištění a zajištění pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo na poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci nebo zprostředkovatelských služeb přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obejít zákaz uvedený v písmenech a) a b).
3. Zakazuje se rovněž nákup věcí nebo technologií uvedených v odstavci 1 z KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, jakož i poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci, finančních prostředků nebo finanční pomoci uvedených v odstavci 2 ze strany KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státním příslušníkům členských států.
Článek 2
Zakazuje se přímý či nepřímý prodej a nákup zlata, drahých kovů a diamantů, jejich přeprava či zprostředkování obchodu s nimi ve vztahu k vládě KLDR, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR, jakož i osobám či subjektům jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz nebo subjektům jimi vlastněným či ovládaným. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
Článek 3
Zakazuje se dodávání nově vytištěných či vyražených nebo nevydaných bankovek či mincí KLDR centrální bance KLDR či v její prospěch.
Článek 4
Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod luxusního zboží do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, ať už z území členských států pochází či nikoli. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
KAPITOLA II
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 5
Členské státy neposkytnou obchodu s KLDR veřejnou finanční podporu, a to ani vývozní úvěry, záruky či pojištění svým státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu, pokud by tato finanční podpora mohla přispět k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket či jiných zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA III
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 6
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci nebo zvýhodněných půjček KLDR, a to ani na základě své účasti v mezinárodních finančních institucích, pokud se nejedná o humanitární a rozvojové účely v přímé reakci na potřeby civilního obyvatelstva nebo o prosazování denuklearizace. Členské státy rovněž zachovávají obezřetnost v zájmu omezení stávajících závazků a pokud možno jejich ukončení.
Článek 7
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, včetně velkých objemů hotovosti, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím, členské státy s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce podléhající jejich pravomoci, v souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy důkladně monitorují činnosti finančních institucí podléhajících jejich pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v KLDR;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze IV;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze V; a
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v KLDR, a jsou uvedeny v příloze V,
aby bylo zamezeno tomu, že tyto činnosti přispějí k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.
2. Z výše uvedeného důvodu se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční subjekty uvedené v odstavci 1:
a)
nepřetržitě sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo opodstatněné důvody se domnívat, že finanční prostředky souvisí s programy nebo činnostmi KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, neprodleně své podezření oznámily finanční zpravodajské jednotce nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotyčným členským státem. Finanční zpravodajská jednotka nebo jiný příslušný orgán mají včasný, přímý či nepřímý přístup k informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebují pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých obchodních operacích.
Článek 8
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalších finančních institucí uvedených v čl. 7 odst. 1 na území členských států.
2. Bankám KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalším finančním institucím uvedeným v čl. 7 odst. 1 se zakazuje:
a)
zřizovat nové společné podniky s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
b)
nabývat majetkovou účast v bankách, které podléhají pravomoci členských států;
c)
navazovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
d)
udržovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států, pokud členské státy mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že by to mohlo přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím..
3. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v KLDR zřizovaly zastoupení, dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 9
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování či pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů KLDR vydaných po 18. únoru 2013 ve vztahu k severokorejské vládě, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR nebo bankám se sídlem v KLDR, nebo pobočkám a dceřiným společnostem bank se sídlem v KLDR, podléhajícím i nepodléhajícím pravomoci členských států, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami či subjekty se sídlem v KLDR, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány.
KAPITOLA IV
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 10
1. V souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolují členské státy na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z KLDR a směřující do ní, přepravovaný přes jejich území či zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy se souhlasem státu vlajky kontrolují plavidla na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavců 1 a 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do KLDR nebo z ní podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem nebo přistáním a před odjezdem nebo odletem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 členské státy zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí v souladu s bodem 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009) a bodem 8 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
6. Členské státy zamítnou vstup do svých přístavů všem plavidlům, která odmítnou umožnit kontrolu poté, co tato kontrola byla schválena státem vlajky plavidla, nebo pokud plavidlo plující pod vlajkou KLDR odmítlo provedení kontroly podle bodu 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009).
7. Odstavec 6 se nepoužije v případě, že je vstup vyžadován za účelem provedení kontroly nebo v případě mimořádné situace či návratu do přístavu původu.
Článek 11
1. Členské státy zamítnou udělit povolení k přistání na svém území, vzletu z něj či přeletu nad ním každému letadlu, v jehož souvislosti mají informace opravňující k domněnce, že převážený náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod nebo vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě nouzového přistání.
Článek 12
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům KLDR služby spojené s doplňováním paliva, se zásobováním lodi nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území členských států, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí, ledaže jsou tyto služby nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 10 odst. 1, 2 a 5.
KAPITOLA V
OMEZENÍ PŘIJÍMÁNÍ A POBYTU
Článek 13
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám, které jsou podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za politiku KLDR související s jejími programy v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, a jejich rodinným příslušníkům, nebo osobám jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz, jež jsou uvedeny v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobám jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, a do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobám, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobám napomáhajícím vyhnutí se sankcím nebo porušujících ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto rozhodnutí.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužije, pokud Výbor pro sankce u jednotlivých případů stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka jinak podpořila cíle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
3. Odstavec 1 neukládá členským státům povinnost odmítnout vstup na své území svým státním příslušníků.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, a sice:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách,
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněná naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v KLDR.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Ustanovení odst. 1 písm. c) se nevztahuje na průjezd zástupců vlády KLDR při cestě do sídla OSN za účelem provádění činností spojených s OSN.
10. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5, 7 a 9 povolí osobám uvedeným v příloze I, II nebo III vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
11. Členské státy zachovávají obezřetnost a zdrženlivost, pokud jde o vstup jednotlivců pracujících jménem či na příkaz označených osob nebo subjektů uvedených na seznamu v příloze I na jejich území nebo o průjezd přes ně.
Článek 14
1. Členské státy vyhostí státní příslušníky KLDR, kteří podle jejich zjištění pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II nebo na jejich příkaz, nebo osoby, které podle jejich zjištění napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušující ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, ze svého území za účelem jejich navrácení do KLDR v souladu s příslušnými vnitrostátními a mezinárodními předpisy.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě, kdy je přítomnost dané osoby vyžadována za účelem provedení soudního řízení nebo výlučně pro lékařské, bezpečnostní nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA VI
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 15
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané:
a)
osobami a subjekty, které se podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN podílejí na programech KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo které tyto programy podporují, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz nebo subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými, a to i nedovolenými prostředky, uvedenými v příloze I;
b)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz či subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, nebo do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobami a subjekty, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobami napomáhajícími vyhnutí se sankcím nebo porušujícími ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nesmějí být dány k dispozici, přímo ani nepřímo, ani nesmějí být v jejich prospěch poskytnuty žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné úkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb; nebo
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
a to poté, co dotčený členský stát oznámí, tam kde je to vhodné, Výboru pro sankce svůj úmysl povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení Výbor pro sankce nevydá zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů. Tam kde je to vhodné, musí dotyčný členský stát nejprve oznámit tuto výjimku a obdržet schválení Výboru pro sankce; nebo
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno přede dnem, kdy osobu nebo subjekt uvedené v odstavci 1 označil Výbor pro sankce, Rada bezpečnosti nebo Rada, a pokud toto zástavní právo nebo rozhodnutí nejsou ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1. Tam kde je to vhodné, to musí dotyčný členský stát nejprve oznámit Výboru pro sankce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých před 14. říjnem 2006,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
KAPITOLA VII
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 16
Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zachovat obezřetnost a zabránit specializované výuce nebo výcviku státních příslušníků KLDR na svém území nebo svými státními příslušníky v oborech, které by přispěly k jaderným činnostem KLDR souvisejícím s šířením a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
Článek 17
Členské státy zachovávají v souladu s mezinárodním právem zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR, aby těmto osobám zabránily přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA VIII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Označeným osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I, II nebo III ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v KLDR, včetně severokorejské vlády, jejích veřejných orgánů, podniků a institucí, ani jakékoli osobě nebo subjektu, které vznesou nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace, náhrada škody nebo jiný nárok tohoto druhu, jako jsou nároky na započtení pohledávek, pokuty nebo nároky v rámci záruky, nároky na prodloužení platnosti nebo vyplacení dluhopisu, finanční záruky, včetně nároků vyplývajících z akreditivů a podobných nástrojů v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013), včetně opatření Unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, nebo v souladu či spojitosti s nimi.
Článek 19
1. Rada přijme změny přílohy I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
2. Rada schvaluje seznamy obsažené v přílohách II a III a přijímá jejich změny jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Článek 20
1. Zařadí-li Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce osobu nebo subjekt na seznam, Rada tuto osobu nebo tento subjekt doplní do přílohy I.
2. Rozhodne-li Rada, že se na osobu nebo subjekt vztahují opatření podle čl. 13. odst. 1 písm. b) a c) a čl. 15 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II nebo III.
3. Rada takové rozhodnutí včetně důvodů pro zařazení na seznam sdělí osobě nebo subjektu podle odstavce 1 a 2, a to buď přímo, je-li známa její adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž osobě nebo subjektu dá možnost předložit připomínky.
4. Pokud jsou předloženy připomínky nebo nové závažné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a o výsledku tohoto přezkumu osobu nebo subjekt informuje.
Článek 21
1. V přílohách I, II a III jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce, pokud jde o přílohu I.
2. V přílohách I, II a III se rovněž uvádějí případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce pro účely přílohy I. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně jiných používaných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. V příloze I se rovněž uvede datum označení osob nebo subjektů Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 22
1. Toto rozhodnutí se přezkoumá a v případě potřeby změní, zejména pokud jde o kategorie osob, subjektů nebo věcí nebo další osoby, subjekty nebo věci, jichž by se měla týkat omezující opatření, nebo s ohledem na příslušné rezoluce Rady bezpečnosti.
2. Opatření uvedená v čl. 13 odst. 1 písm. b) a c) a v čl. 15 odst. 1 písm. b) se přezkoumávají pravidelně, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření se přestanou na dotyčné osoby a subjekty uplatňovat, rozhodne-li Rada postupem podle čl. 19 odst. 2, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 23
Rozhodnutí 2010/800/SZBP se zrušuje.
Článek 24
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 22. dubna 2013.
DECISÃO 2013/183/PESC DO CONSELHO
de 22 de abril de 2013
que impõe medidas restritivas contra a República Popular Democrática da Coreia e revoga a Decisão 2010/800/PESC
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 29.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 22 de dezembro de 2010, o Conselho adotou a Decisão 2010/800/PESC que impõe medidas restritivas contra a República Popular Democrática da Coreia (1) (RPDC), a qual nomeadamente deu execução às Resoluções 1718 (2006) e 1874 (2009) do Conselho de Segurança das Nações Unidas (RCSNU).
(2)
Em 19 de dezembro de 2011, o Conselho adotou a Decisão 2011/860/PESC (2) que altera a Decisão 2010/800/PESC.
(3)
Em 12 de fevereiro de 2013, a RPDC realizou um teste nuclear, em violação das suas obrigações internacionais nos termos das RCSNU 718 (2006), 1874 (2009) e 2087 (2013), e que representa uma séria ameaça à paz e segurança regionais e internacionais.
(4)
Em 18 de fevereiro de 2013, o Conselho adotou a Decisão 2013/88/PESC (3) que altera a Decisão 2010/800/PESC e que, nomeadamente, deu execução à RCSNU 2087 (2013).
(5)
Em 7 de março de 2013, o Conselho de Segurança das Nações Unidas adotou a RCSNU 2094 (2013), em que condenava nos mais veementes termos o ensaio nuclear realizado a 12 de fevereiro de 2013 pela RPDC, que constitui uma violação e um desrespeito flagrantes pelas resoluções relevantes do CSNU.
(6)
Além disso, a RCSNU 2094 (2013) alarga a obrigação de impedir quaisquer transferências para a RPDC de formação técnica, aconselhamento, serviços ou assistência, como imposto no ponto 8, alínea c), da RCSNU 1718 (2006) aos artigos, materiais, equipamentos, bens e tecnologias referidos no ponto 20 da RCSNU 2094 (2013) e aos artigos referidos no ponto 22 dessa mesma resolução, e regista que essas medidas também se aplicam ao serviços de corretagem ou serviços intermediários.
(7)
A RCSNU 2094 (2013) alarga igualmente as restrições financeiras previstas no ponto 8, alínea d), da RCSNU 1718 (2006) a mais pessoas e entidades e a pessoas e entidades que atuem em nome ou sob as ordens de pessoas e entidades designadas e a entidades que sejam sua propriedade ou estejam sob o seu controlo.
(8)
A RCSNU 2094 (2013) também alarga as restrições de viagem previstas no ponto 8, alínea e), da RCSNU 1718 (2006) a mais pessoas e a pessoas que atuem em nome ou sob as ordens de pessoas designadas.
(9)
Além disso, a RCSNU 2094 (2013) estabelece que as restrições previstas no ponto 8, alínea e), da RCSNU 1718 (2006) também se aplicam a pessoas que um Estado designar como trabalhando por conta ou sob as ordens de uma pessoa ou entidade designada ou que ajudam a contornar sanções ou violam as disposições das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013).
(10)
A RCSNU 2094 (2013) determina também que deve ser expulso o nacional da RPDC que trabalhe em nome ou sob as ordens de uma pessoa ou entidade designada, ou que ajude a contornar sanções ou viole as disposições das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013).
(11)
Além disso, a RCSNU 2094 (2013) estabelece que os Estados devem impedir a prestação de serviços financeiros ou a transferência para, através ou a partir dos seus territórios de quaisquer ativos financeiros ou de outro tipo ou de recursos, incluindo movimentos maciços de tesouraria, relacionados com atividades suscetíveis de contribuir para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou para contornar as medidas impostas por essas resoluções.
(12)
A RCSNU 2094 (2013) apela igualmente aos Estados para que tomem medidas para proibir nos seus territórios a abertura de novas sucursais, filiais ou escritórios de representação dos bancos da RPDC e para proibir os bancos da RPDC de estabelecerem novas associações temporárias e de adquirirem um direito de propriedade em bancos sob a sua jurisdição ou de estabelecerem ou manterem relações correspondentes com tais bancos. Da mesma forma, os Estados deverão tomar medidas para proibir a abertura de escritórios de representação ou de filiais ou de contas bancárias na RPDC por bancos situados nos seus territórios ou sob a sua jurisdição.
(13)
Além disso, a RCSNU 2094 (2013) proíbe a prestação de apoio financeiro público ao comércio com a RPDC, quando esse apoio financeiro seja suscetível de contribuir para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou para outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013) do CSNU, ou para contornar as medidas impostas por essas resoluções.
(14)
A RCSNU 2094 (2013) impõe ainda a obrigação de inspecionar toda a carga proveniente da RPDC, ou que a ela se destine, ou que seja objeto de corretagem ou facilitada pela RPDC ou os seus nacionais, ou por pessoas ou entidades que atuem em seu nome, quando existam motivos razoáveis para crer que essa carga contém artigos proibidos. Será recusada a entrada a qualquer navio que recusar uma inspeção.
(15)
A RCSNU 2094 (2013) apela igualmente aos Estados para que seja recusada a autorização para uma aeronave descolar, aterrar ou sobrevoar o seu território, se existirem motivos razoáveis para crer que a aeronave transporta artigos proibidos.
(16)
A RCSNU 2094 (2013) alarga igualmente a outros artigos e tecnologias a proibição de fornecimento, venda ou transferência de determinado material e tecnologias militares como determinado no ponto 8, alíneas a) e b), da RCSNU 1718 (2006).
(17)
Além disso, a RCSNU 2094 (2013) apela ainda a todos os Estados para que impeçam o fornecimento, a venda ou a transferência para e a partir da RPDC ou seus nacionais de quaisquer artigos, se o Estado determinar que esses artigos são suscetíveis de contribuir para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou para atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013).
(18)
A RCSNU 2094 (2013) clarifica o conceito de "artigos de luxo".
(19)
A RCSNU 2094 (2013) apela igualmente a todos os Estados para que exerçam uma maior vigilância em relação ao pessoal diplomático da RPDC.
(20)
A presente decisão respeita os direitos fundamentais e observa os princípios reconhecidos, nomeadamente, pela Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia e, em especial, o direito à ação e a um tribunal imparcial, o direito de propriedade e o direito à proteção de dados pessoais. A presente decisão deverá ser aplicada de acordo com esses direitos e princípios.
(21)
A presente decisão também respeita integralmente as obrigações que incumbem aos Estados-Membros por força da Carta das Nações Unidas e a natureza juridicamente vinculativa das resoluções do Conselho de Segurança.
(22)
Por razões de clareza, a Decisão 2010/800/CE deverá ser revogada e substituída por uma nova decisão.
(23)
É necessária uma ação adicional da União para dar execução a determinadas medidas,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
CAPÍTULO I
RESTRIÇÕES EM MATÉRIA DE EXPORTAÇÃO E DE IMPORTAÇÃO
Artigo 1.o
1. São proibidos o fornecimento, a venda ou a transferência, diretos ou indiretos, para a RPDC, por nacionais dos Estados-Membros ou através ou a partir dos territórios dos Estados-Membros, ou utilizando aeronaves ou navios que arvorem o pavilhão dos Estados-Membros, dos seguintes artigos e tecnologias, incluindo programas informáticos, originários ou não dos territórios dos Estados-Membros:
a)
Armamento e material conexo de todos os tipos, incluindo armas e munições, veículos e equipamentos militares, equipamentos paramilitares e respetivas peças sobressalentes, com exceção dos veículos que não sejam de combate, fabricados ou equipados com materiais que confiram proteção balística e exclusivamente destinados à proteção do pessoal da União e dos seus Estados-Membros na RPDC;
b)
Todos os artigos, materiais, equipamentos, bens e tecnologias, determinados pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité instituído nos termos do ponto 12 da RCSNU 1718 (2006) ("Comité de Sanções") em conformidade com o ponto 8, alínea a), subalínea ii) da mesma resolução, com o ponto 5, alínea b), da RCSNU 2087 (2013) e com o ponto 20 da RCSNU 2094 (2013), suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça;
c)
Determinados outros artigos, materiais, equipamentos, bens e tecnologias suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça, ou de contribuir para as suas atividades militares, o que engloba todos os bens e tecnologias de dupla utilização constantes da lista reproduzida no Anexo I do Regulamento (CE) n.o 428/2009 do Conselho, de 5 de maio de 2009, que cria um regime comunitário de controlo das exportações, transferências, corretagem e trânsito de produtos de dupla utilização (4). A União toma as medidas necessárias para determinar os artigos relevantes que deverão ser abrangidos pela presente disposição;
d)
Determinados componentes essenciais para o setor dos mísseis balísticos, tais como certos tipos de alumínio utilizados nos sistemas de mísseis balísticos. A União toma as medidas necessárias para determinar os artigos relevantes que deverão ser abrangidos pela presente disposição;
e)
Quaisquer outros artigos suscetíveis de contribuir para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou para atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou pela presente decisão, ou para contornar as medidas impostas pelas referidas resoluções ou a presente decisão. A União toma as medidas necessárias para determinar os artigos relevantes que devem ser abrangidos pela presente disposição.
2. É igualmente proibido:
a)
Prestar formação técnica, aconselhamento, serviços, assistência ou serviços de corretagem, ou outros serviços intermediários, relacionados com artigos e tecnologias referidos no n.o 1 e com o fornecimento, o fabrico, a manutenção e a utilização desses artigos, direta ou indiretamente, a qualquer pessoa, entidade ou organismo da RPDC ou para utilização neste país;
b)
Financiar ou prestar assistência financeira relacionada com artigos e tecnologias referidos no n.o 1, incluindo, em especial, subvenções, empréstimos e seguros de crédito à exportação, bem como seguros e resseguros, para qualquer venda, fornecimento, transferência ou exportação desses artigos e tecnologias, ou para a prestação da correspondente formação técnica, aconselhamento, serviços, assistência ou serviços de corretagem, direta ou indiretamente, a qualquer pessoa, entidade ou organismo da RPDC ou para utilização neste país;
c)
Participar, com conhecimento de causa ou intencionalmente, em atividades cujo objetivo ou efeito seja contornar as proibições referidas nas alíneas a) e b).
3. É também proibida a aquisição junto da RPDC, por nacionais dos Estados-Membros, ou mediante a utilização de aeronaves ou navios que arvorem o pavilhão dos Estados-Membros, dos artigos e tecnologia referidos no n.o 1, bem como a prestação pela RPDC a nacionais dos Estados-Membros de formação técnica, aconselhamento, serviços, assistência, financiamento e assistência financeira referidos no n.o 2, originários ou não do território da RPDC.
Artigo 2.o
São proibidas a venda, a aquisição, o transporte ou a corretagem, diretas ou indiretas, de ouro e outros metais preciosos, bem como de diamantes, ao, do ou para o Governo da RPDC, seus organismos, empresas e agências públicos, Banco Central da RPDC, bem como às pessoas ou entidades que atuem em seu nome ou sob as suas ordens, ou às entidades que sejam sua propriedade ou estejam sob o seu controlo. A União toma as medidas necessárias para determinar os artigos relevantes que devem ser abrangidos pela presente disposição.
Artigo 3.o
É proibida a entrega ao Banco Central da RPDC, ou a seu favor, de notas e moedas expressas em divisa da RPDC recém-impressas, cunhadas ou não emitidas.
Artigo 4.o
São proibidos o fornecimento, a venda ou a transferência, diretos ou indiretos, para a RPDC, por nacionais dos Estados-Membros ou através ou a partir dos territórios dos Estados-Membros, ou utilizando aeronaves ou navios que arvorem o pavilhão dos Estados-Membros, de artigos de luxo, originários ou não dos territórios dos Estados-Membros. A União toma as medidas necessárias para determinar os artigos relevantes que devem ser abrangidos pela presente disposição.
CAPÍTULO II
RESTRIÇÕES EM MATÉRIA DE APOIO FINANCEIRO AO COMÉRCIO
Artigo 5.o
Os Estados-Membros não concedem apoio financeiro público ao comércio com a RPDC, incluindo a concessão de créditos à exportação, prestação de garantias ou subscrição de seguros, em benefício dos respetivos nacionais ou de entidades envolvidas nesse comércio, se esse apoio for suscetível de contribuir para os programas ou atividades da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça, ou para outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou pela presente decisão, ou de contornar as medidas impostas pelas referidas resoluções ou pela presente decisão.
CAPÍTULO III
SETOR FINANCEIRO
Artigo 6.o
Os Estados-Membros não assumem novos compromissos relativos à concessão de subvenções, assistência financeira ou empréstimos em condições preferenciais à RPDC, designadamente através da sua participação em instituições financeiras internacionais, exceto para fins humanitários e de desenvolvimento que se prendam diretamente com a resposta às necessidades da população civil ou a promoção da desnuclearização. Os Estados-Membros mantêm-se igualmente vigilantes com vista a reduzir os atuais compromissos e, se possível, a pôr-lhes termo.
Artigo 7.o
1. A fim de prevenir a prestação de serviços financeiros ou a transferência para o território dos Estados-Membros, através ou a partir dele, para ou por nacionais dos Estados-Membros ou entidades sob a respetiva jurisdição ou pessoas ou instituições financeiras sob a respetiva jurisdição, de quaisquer ativos financeiros ou de outro tipo ou de recursos, incluindo movimentos maciços de tesouraria, que sejam suscetíveis de contribuir para os programas ou atividades da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos e outras armas de destruição maciça, ou para outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou pela presente decisão, ou de contornar as medidas impostas pelas referidas resoluções ou pela presente decisão, os Estados-Membros devem exercer um controlo reforçado, de acordo com as respetivas autoridades e legislação nacionais, sobre as atividades que as instituições financeiras sujeitas à respetiva jurisdição desenvolvam com:
a)
Bancos sediados na RPDC;
b)
Filiais e sucursais de bancos sediados na RPDC sujeitas à jurisdição dos Estados-Membros, segundo a lista constante do Anexo IV;
c)
Filiais e sucursais de bancos sediados na RPDC não sujeitas à jurisdição dos Estados-Membros, segundo a lista constante do Anexo IV; e
d)
Entidades financeiras que não se encontrem sediadas na RPDC nem sujeitas à jurisdição dos Estados-Membros, mas sejam controladas por pessoas ou entidades sediadas na RPDC, segundo a lista constante do Anexo IV,
a fim de evitar que tais atividades contribuam para os programas ou atividades da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos e outras armas de destruição maciça.
2. Para o efeito, as instituições financeiras devem, no âmbito das atividades que desenvolverem com os bancos e instituições financeiras referidas no n.o 1:
a)
Manter sob contínuo controlo os movimentos das contas, nomeadamente através dos respetivos programas de vigilância da clientela e no âmbito das suas obrigações em matéria de branqueamento de capitais e financiamento do terrorismo;
b)
Exigir que sejam preenchidos todos os campos referentes às informações sobre instruções de pagamento que se refiram ao ordenador e ao beneficiário da transação em causa e, na ausência de tais informações, recusar a execução da transação;
c)
Manter todos os registos de transações durante um prazo de cinco anos e disponibilizá-los às autoridades nacionais, a pedido;
d)
Suspeitando ou tendo motivos razoáveis para suspeitar que os fundos são suscetíveis de contribuir para os programas ou atividades da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos e outras armas de destruição maciça, participar imediatamente as suas suspeitas à Unidade de Informação Financeira (UIF) ou a outra autoridade competente designada pelo Estado-Membro em causa. A UIF ou a outra autoridade competente terão acesso, direta ou indiretamente, em tempo útil, à informação financeira, administrativa, judiciária e policial necessária ao correto desempenho de tais atribuições, nomeadamente a análise das participações de transações suspeitas.
Artigo 8.o
1. É proibida aos bancos da RPDC, incluindo o Banco Central da RPDC, suas filiais e sucursais, e às outras entidades financeiras referidas no artigo 7.o, n.o 1, a abertura de novas filiais, sucursais ou escritórios de representação da RPDC nos territórios dos Estados-Membros
2. É proibida aos bancos da RPDC, incluindo o Banco Central da RPDC, suas filiais e sucursais, e às outras entidades financeiras referidas no artigo 7.o, n.o 1:
a)
A criação de novas associações temporárias com bancos sob jurisdição dos Estados-Membros;
b)
A aquisição de um direito de propriedade com bancos sob jurisdição dos Estados-Membros;
c)
O estabelecimento de relações bancárias correspondentes com bancos sob jurisdição dos Estados-Membros;
d)
A manutenção de relações bancárias correspondentes com bancos sob jurisdição dos Estados-Membros, caso estes possuam informações que ofereçam motivos razoáveis para supor que tal poderia contribuir para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou para outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou pela presente decisão, ou para contornar as medidas impostas pelas referidas resoluções ou pela presente decisão.
3. As instituições financeiras situadas nos territórios dos Estados-Membros ou sujeitas à sua jurisdição são proibidas de abrir escritórios de representação, filiais, sucursais ou contas bancárias na RPDC.
Artigo 9.o
São proibidas a venda, a aquisição, a corretagem e a assistência, diretas ou indiretas, à emissão de obrigações públicas ou garantidas pelo Estado, emitidas após 18 de fevereiro de 2013, ao ou do Governo da RPDC, seus organismos, empresas e agências públicos, Banco Central da RPDC, ou bancos sediados na RPDC, incluindo as respetivas filiais e sucursais, independentemente de estarem sujeitos à jurisdição dos Estados-Membros, e a entidades financeiras que não se encontrem sediadas na RPDC nem sujeitas à jurisdição dos Estados-Membros, mas sejam controladas por pessoas ou entidades sediadas naquele país, bem como às pessoas ou entidades que atuem em seu nome ou sob as suas ordens e às entidades que sejam sua propriedade ou estejam sob o seu controlo.
CAPÍTULO IV
SETOR DOS TRANSPORTES
Artigo 10.o
1. De acordo com as respetivas autoridades e legislação nacionais, e na observância do direito internacional, os Estados-Membros inspecionam no seu território, incluindo nos respetivos aeroportos e portos marítimos, toda a carga com destino à RPDC ou proveniente desse país, ou que transite através do seu território, ou a carga objeto de corretagem ou facilitada pela RPDC ou por nacionais da RPDC, ou pessoas ou entidades que atuem em seu nome, se tiverem informações que ofereçam motivos razoáveis para crer que tal carga contém artigos cujo fornecimento, venda, transferência ou exportação são proibidos nos termos das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou da presente decisão.
2. Os Estados-Membros inspecionam navios no mar alto, com o consentimento do Estado de pavilhão, se tiverem informações que ofereçam motivos razoáveis para crer que a carga desses navios contém artigos cujo fornecimento, venda, transferência ou exportação sejam proibidos nos termos da presente decisão.
3. Os Estados-Membros cooperam, em conformidade com a sua legislação nacional, com as inspeções nos termos dos n.os 1 e 2.
4. As aeronaves e os navios que transportarem carga com destino à RPDC ou proveniente desse país ficam obrigados a prestar informações adicionais previamente à chegada ou à partida sobre todas as mercadorias que entrem ou saiam de um Estado-Membro.
5. Nos casos em que seja realizada a inspeção referida nos n.os 1 e 2, os Estados-Membros apreendem e destroem os artigos cujo fornecimento, venda, transferência ou exportação sejam proibidos ao abrigo da presente decisão nos termos do ponto 14 da RCSNU 1874 (2009) e do ponto 8 da RCSNU 2087 (2013).
6. Os Estados-Membros recusam a entrada nos seus portos a qualquer navio que não tenha permitido uma inspeção depois de esta ter sido autorizada pelo Estado do pavilhão do navio, ou se um navio arvorando pavilhão da RPDC tiver recusado ser inspecionado nos termos do ponto 12 da RCSNU 1874 (2009).
7. O n.o 6 não se aplica se a entrada for requerida para efeitos de uma inspeção, ou no caso de uma emergência ou de retorno ao seu porto de origem.
Artigo 11.o
1. Os Estados-Membros recusam a qualquer aeronave, a autorização de aterrar, descolar ou sobrevoar o seu território, se tiverem informações que ofereçam motivos razoáveis para crer que a sua carga contém artigos cujo fornecimento, venda, transferência ou exportação sejam proibidos nos termos das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou da presente decisão.
2. O n.o 1 não se aplica em caso de aterragem de emergência.
Artigo 12.o
É proibida a prestação, por nacionais dos Estados-Membros ou a partir do território dos Estados-Membros, de serviços de abastecimento de combustível ou de provisões, ou outros serviços, a navios da RPDC, se houver informações que ofereçam motivos razoáveis para crer que esses navios transportam artigos cujo fornecimento, venda, transferência ou exportação sejam proibidos nos termos da presente decisão, exceto se a prestação desses serviços for necessária para fins humanitários, ou até a carga ter sido inspecionada e, se necessário, apreendida ou destruída, nos termos do artigo 10.o, n.os 1, 2 e 5.
CAPÍTULO V
RESTRIÇÕES EM MATÉRIA DE ADMISSÃO E DE RESIDÊNCIA
Artigo 13.o
1. Os Estados-Membros adotam as medidas necessárias para impedir a entrada ou o trânsito pelo seu território das seguintes pessoas:
a)
As pessoas designadas pelo Comité de Sanções ou pelo Conselho de Segurança como sendo responsáveis, nomeadamente mediante o apoio ou a promoção, pelas políticas da RPDC relacionadas com os programas de armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça, e bem assim os seus familiares ou as pessoas que atuem em seu nome ou sob as suas ordens, tal como constam da lista reproduzida no Anexo I;
b)
As pessoas não abrangidas pelo Anexo I, enumeradas no Anexo II:
i)
responsáveis, nomeadamente mediante o apoio ou a promoção, pelos programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça ou as pessoas que atuem em seu nome ou sob as suas ordens,
ii)
que prestam serviços financeiros ou a transferência para o território dos Estados-Membros, através ou a partir dele, ou que envolvam nacionais dos Estados-Membros ou entidades sob a sua jurisdição ou pessoas ou instituições financeiras que se encontrem no respetivo território, de quaisquer ativos financeiros ou de outro tipo ou de recursos que sejam suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos e outras armas de destruição maciça,
iii)
envolvidas, inclusive através da prestação de serviços financeiros, no fornecimento à RPDC, ou proveniente da RPDC, de armas e material conexo de qualquer tipo ou no fornecimento à RPDC de artigos, materiais, equipamento, bens e tecnologias suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça;
c)
As pessoas não abrangidas pelo Anexo I ou Anexo II que trabalhem em nome ou sob as ordens de uma pessoa ou entidade incluída nas listas do Anexo I ou do Anexo II ou as pessoas que ajudem a contornar sanções ou violem as disposições das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou da presente decisão, tal como constam da lista reproduzida no Anexo III da presente decisão.
2. O n.o1, alínea a), não é aplicável sempre que o Comité de Sanções determine, caso a caso, que a viagem se justifica por razões humanitárias, incluindo obrigações religiosas, ou sempre que o Comité de Sanções conclua que uma derrogação pode favorecer os objetivos prosseguidos através das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013).
3. O n.o 1 não obriga os Estados-Membros a recusar a entrada dos seus próprios nacionais no respetivo território.
4. O n.o 1 não prejudica os casos em que um Estado-Membro esteja vinculado por uma obrigação de direito internacional, a saber:
a)
Enquanto país anfitrião de uma organização intergovernamental internacional;
b)
Enquanto país anfitrião de uma conferência internacional organizada pelas Nações Unidas ou sob os seus auspícios;
c)
Nos termos de um acordo multilateral que confira privilégios e imunidades;
d)
Nos termos da Concordata de 1929 (Tratado de Latrão) celebrada entre a Santa Sé (Estado da Cidade do Vaticano) e a Itália.
5. Considera-se que o n.o 4 se aplica igualmente nos casos em que um Estado-Membro seja o país anfitrião da Organização para a Segurança e a Cooperação na Europa (OSCE).
6. O Conselho deve ser devidamente informado de todos os casos em que um Estado-Membro conceda uma derrogação ao abrigo dos n.os 4 ou 5.
7. Os Estados-Membros podem conceder derrogações às medidas previstas no n.o1, alínea b), sempre que a viagem se justifique por razões humanitárias urgentes ou para efeito de participação em reuniões intergovernamentais, incluindo as promovidas pela União ou as reuniões cujo país anfitrião seja um Estado-Membro que assegure a presidência em exercício da OSCE, quando nelas seja conduzido um diálogo político que promova diretamente a democracia, os direitos humanos e o Estado de direito na RPDC.
8. Os Estados-Membros que desejem conceder derrogações nos termos do n.o 7 devem notificar o Conselho por escrito. Se um ou mais membros do Conselho não levantarem objeções por escrito no prazo de dois dias úteis após terem sido notificados da derrogação proposta, esta considera-se concedida. Caso um ou mais membros do Conselho levantem objeções, o Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode decidir conceder a derrogação proposta.
9. O n.o 1, alínea c), não se aplica em caso de trânsito de representantes do Governo da RPDC para a sede das Nações Unidas para participar nos seus trabalhos.
10. Caso, ao abrigo dos n.os 4, 5, 7 e 9, um Estado-Membro autorize a entrada ou o trânsito pelo seu território de pessoas cujos nomes constem das listas dos Anexos I, II ou III, a autorização fica limitada ao fim para que foi concedida e às pessoas a quem diz respeito.
11. Os Estados-Membros exercerão vigilância e cautela em relação à entrada ou trânsito nos seus territórios de pessoas que trabalham em nome ou sob as ordens de pessoas ou entidades designadas incluídas na lista do Anexo I.
Artigo 14.o
1. Os Estados-Membros expulsam dos seus territórios, para efeitos de repatriação para a RPDC, os nacionais da RPDC que tenham determinado trabalharem em nome ou sob as ordens de uma pessoa ou entidade incluída nas listas do Anexo I ou do Anexo II ou ajudarem a contornar sanções ou violarem as disposições das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou da presente decisão, nos termos da legislação nacional e internacional aplicável.
2. O n.o1 não se aplica se a presença de uma pessoa for exigida para dar cumprimento a um processo judicial ou exclusivamente por motivos médicos, de segurança ou outros motivos humanitários.
CAPÍTULO VI
CONGELAMENTO DE FUNDOS E RECURSOS ECONÓMICOS
Artigo 15.o
1. São congelados todos os fundos e recursos económicos que estejam na posse, sejam propriedade ou se encontrem à disposição ou sob controlo, direta ou indiretamente:
a)
Das pessoas e entidades designadas pelo Comité de Sanções ou pelo Conselho de Segurança como estando implicadas, nomeadamente através de meios ilícitos, nos programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça, ou como apoiando esses programas, ou das pessoas ou entidades que atuem em seu nome ou sob as suas ordens, ou das entidades que sejam delas propriedade ou por elas controladas, incluindo através de meios ilícitos, tal como constam da lista reproduzida no Anexo I;
b)
Das pessoas e entidades não abrangidas pelo Anexo I, enumeradas no Anexo II:
i)
responsáveis, nomeadamente mediante o apoio ou a promoção, pelos programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça, ou das pessoas ou entidades que atuam em seu nome ou sob as suas ordens, ou das entidades que sejam delas propriedade ou por elas controladas,
ii)
que prestam serviços financeiros ou a transferência para o território dos Estados-Membros, através ou a partir dele, ou que envolvam nacionais dos Estados-Membros ou entidades sob a sua jurisdição, ou das pessoas ou instituições financeiras que se encontrem no seu respetivo território, de quaisquer ativos financeiros ou de outro tipo ou de recursos que sejam suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos e outras armas de destruição maciça, ou das pessoas ou entidades que atuam em seu nome ou sob as suas ordens, ou das entidades que sejam delas propriedade ou por elas controladas,
iii)
envolvidas, inclusive através da prestação de serviços financeiros, no fornecimento à RPDC, ou proveniente da RPDC, de armas e material conexo de qualquer tipo ou no fornecimento à RPDC de artigos, materiais, equipamento, bens e tecnologias suscetíveis de contribuir para os programas da RPDC relacionados com armamento nuclear, mísseis balísticos ou outras armas de destruição maciça;
c)
As pessoas e entidades não abrangidas pelo Anexo I ou Anexo II que trabalhem em nome ou sob as ordens de uma pessoa ou entidade incluída nas listas do Anexo I ou do Anexo II ou as pessoas que ajudem a contornar sanções ou violem as disposições das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou da presente decisão, tal como constam da lista reproduzida no Anexo III da presente decisão.
2. É proibido colocar, direta ou indiretamente, fundos ou recursos económicos à disposição das pessoas ou entidades referidas no n.o 1, ou disponibilizá-los em seu benefício.
3. Podem ser concedidas isenções relativamente a fundos e recursos económicos que:
a)
Sejam necessários para suprir necessidades básicas, incluindo o pagamento de géneros alimentícios, rendas ou empréstimos hipotecários, medicamentos e tratamentos médicos, impostos, apólices de seguro e serviços públicos;
b)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de honorários profissionais razoáveis e ao reembolso de despesas associadas à prestação de serviços jurídicos; ou
c)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de encargos ou taxas de serviço, em conformidade com as legislações nacionais, correspondentes à manutenção ou gestão corrente de fundos e recursos económicos congelados,
após o Estado-Membro interessado ter notificado, se necessário, o Comité de Sanções, da intenção de autorizar o acesso a esses fundos e a recursos económicos, e na falta de uma decisão negativa do Comité de Sanções nos cinco dias úteis subsequentes a essa notificação.
4. Podem também ser concedidas isenções relativamente a fundos e recursos económicos que:
a)
Sejam necessários para despesas extraordinárias. Se necessário, o Estado-Membro interessado deve notificar e obter a aprovação prévia do Comité de Sanções; ou
b)
Sejam objeto de uma decisão ou garantia judicial, administrativa ou arbitral, podendo nesse caso os fundos e recursos económicos ser utilizados para satisfazer essa garantia ou decisão, desde que a mesma tenha sido homologada antes da data em que a pessoa ou entidade referida no n.o 1 tiver sido designada pelo Comité de Sanções ou pelo Conselho de Segurança ou pelo Conselho, e não beneficie uma pessoa ou entidade referidas no n.o 1. Se necessário, o Estado-Membro interessado deve notificar previamente o Comité de Sanções
5. O n.o 2 não é aplicável ao crédito em contas congeladas de:
a)
Juros ou outros rendimentos a título dessas contas; ou
b)
Pagamentos devidos ao abrigo de contratos, acordos ou obrigações celebrados ou contraídos antes de 14 de outubro de 2006,
desde que os referidos juros, outras somas e pagamentos continuem sujeitos ao disposto no n.o 1.
CAPÍTULO VII
OUTRAS MEDIDAS RESTRITIVAS
Artigo 16.o
Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para exercer vigilância e impedir que sejam ministrados ensino ou formação especializados a nacionais da RPDC, nos respetivos territórios ou pelos respetivos nacionais, em disciplinas que contribuam para as atividades nucleares da RPDC sensíveis em termos de proliferação e para o desenvolvimento de vetores de armas nucleares.
Artigo 17.o
Os Estados-Membros devem, de acordo com o direito internacional, exercer uma maior vigilância em relação ao pessoal diplomático da RPDC a fim de impedir que essas pessoas contribuam para os programas nucleares ou de mísseis balísticos da RPDC ou para outras atividades proibidas pelas RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) ou 2094 (2013), ou pela presente decisão, ou para contornar as medidas impostas pelas referidas resoluções ou pela presente decisão.
CAPÍTULO VIII
DISPOSIÇÕES GERAIS E FINAIS
Artigo 18.o
Não são concedidos às pessoas ou entidades designadas constantes das listas dos Anexos I, II e III nem a qualquer outra pessoa ou entidade na RPDC, incluindo ao Governo da RPDC, seus organismos, empresas e agências públicos, ou qualquer pessoa ou entidade que o requeira, por intermédio dessas pessoas ou entidades ou em seu benefício, quaisquer direitos de compensação ou de indemnização ou direitos análogos, tais como um direito de compensação de créditos, multas ou créditos ao abrigo de uma garantia, direitos de prorrogação do pagamento de garantias ou de contragarantias, independentemente da forma que assumam, incluindo direitos resultantes de cartas de crédito ou instrumentos análogos, relativamente a contratos ou transações cuja execução tenha sido afetada, direta ou indiretamente, no todo ou em parte, pelas medidas decididas ao abrigo das RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) e 2094 (2013),, incluindo medidas da União ou de qualquer Estado-Membro, nos termos, por força ou no contexto da execução das decisões relevantes do Conselho de Segurança ou de medidas no âmbito da presente decisão.
Artigo 19.o
1. As alterações ao Anexo I são adotadas pelo Conselho com base nas determinações do Conselho de Segurança ou do Comité de Sanções.
2. O Conselho, deliberando por unanimidade sob proposta dos Estados-Membros ou da Alta Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança, elabora as listas constantes dos Anexos II ou III e adota as alterações a essas mesmas listas.
Artigo 20.o
1. Caso o Conselho de Segurança ou o Comité de Segurança designe uma pessoa ou entidade, o Conselho inclui essa pessoa ou entidade no Anexo I.
2. O Conselho altera os Anexos II ou III em conformidade caso decida submeter uma pessoa ou entidade às medidas referidas no artigo 13.o, n.o1, alíneas b) e c), e no artigo 15.o, n.o1, alínea b).
3. O Conselho dá a conhecer a sua decisão, incluindo os motivos que a fundamentam, à pessoa ou entidade a que se referem os n.os 1 e 2, quer diretamente, se o seu endereço for conhecido, quer através da publicação de um aviso, dando-lhe a oportunidade de apresentar as suas observações.
4. Sendo apresentadas observações ou novos elementos de prova, o Conselho procede à avaliação da sua decisão e informa em conformidade a pessoa ou entidade em causa.
Artigo 21.o
1. Os Anexos I, II e III indicam os motivos subjacentes à inclusão das pessoas e entidades nas listas, sendo esses motivos, no que respeita ao Anexo I, os fornecidos pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité de Sanções.
2. Os Anexos I, II e III indicam igualmente, sempre que estejam disponíveis, as informações necessárias para identificar as pessoas ou entidades visadas, sendo essas informações, no que respeita ao Anexo I, as fornecidas pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité de Sanções. Tratando-se de pessoas, essas informações podem compreender o nome, incluindo os pseudónimos, a data e o local de nascimento, a nacionalidade, os números de passaporte e bilhete de identidade, o sexo, o endereço, se for conhecido, e a profissão ou as funções exercidas. Tratando-se de entidades, tais informações podem referir o nome, o local, a data e o número de registo, bem como o local de atividade. No Anexo I indica-se igualmente a data da designação pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité de Sanções.
Artigo 22.o
1. A presente decisão é reexaminada e, se necessário, alterada, em especial no que se refere às categorias de pessoas, entidades ou artigos ou às outras pessoas, entidades ou artigos que devam ser abrangidos pelas medidas restritivas, ou tendo em conta as resoluções aplicáveis do Conselho de Segurança.
2. As medidas a que se referem os artigos 13.o, n.o1, alíneas b) e c), e o artigo 15.o, n.o1, alínea b), são reapreciadas a intervalos regulares e, pelo menos, de 12 em 12 meses. Deixam de ser aplicáveis às pessoas e entidades visadas se o Conselho determinar, nos termos do artigo 19.o, n.o 2, que as condições para a sua aplicação já não se verificam.
Artigo 23.o
É revogada a Decisão 2010/800/PESC.
Artigo 24.o
A presente decisão entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito no Luxemburgo, em 22 de abril de 2013.