PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 412/2013 DO CONSELHO
de 13 de maio de 2013
que institui um direito anti-dumping definitivo e estabelece a cobrança definitiva do direito provisório instituído sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, originários da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1), nomeadamente o artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia, apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Início
(1)
A Comissão, pelo Regulamento (UE) n.o 1072/2012 (2) («regulamento provisório») instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, originários da República Popular da China («RPC» ou «país em causa»).
(2)
O processo foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada em 16 de fevereiro de 2012 (3), em nome dos produtores da UE («autores da denúncia»), que representam mais de 30 % da produção total da União de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica.
(3)
Em conformidade com o considerando 22 do regulamento provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2011 e 31 de dezembro de 2011 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2008 e o final do PI («período considerado»).
1.2. Procedimento subsequente
(4)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir um direito anti-dumping provisório («divulgação provisória»), várias partes interessadas apresentaram por escrito os seus pontos de vista sobre as conclusões provisórias. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram. Dois importadores e um produtor-exportador solicitaram e obtiveram audições na presença do Conselheiro Auditor da Direção-Geral do Comércio.
(5)
A Comissão continuou a procurar obter e verificar todas as informações que considerou necessárias para as suas conclusões definitivas. As observações apresentadas oralmente e por escrito pelas partes interessadas foram levadas em consideração, tendo as conclusões provisórias sido alteradas em conformidade sempre que adequado.
(6)
Além disso, tal como explicado no considerando 55, foi realizada uma visita de verificação a um produtor tailandês, cujo objetivo foi analisar se a Tailândia seria um país análogo adequado.
(7)
Subsequentemente, todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, originários da RPC e a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório («divulgação final»). Foi concedido a todas as partes um prazo para apresentarem as suas observações sobre a divulgação final. A Câmara de Comércio Chinesa para a Importação e Exportação de Produtos da Indústria Ligeira e de Artesanato (Chinese Chamber of Light Industrial Products and Arts Crafts - «CCCLA») e um grupo de importadores solicitaram e obtiveram audições na presença do Conselheiro Auditor da Direção-Geral do Comércio.
(8)
As observações apresentadas pelas partes interessadas foram examinadas e, sempre que adequado, tomadas em consideração.
1.3. Amostragem
(9)
Na sequência da divulgação provisória, várias partes interessadas contestaram a amostra de produtores-exportadores da RPC, argumentando que a amostra não seria representativa, dado que se baseia apenas no maior volume de exportação e, por conseguinte, não tomou em consideração outros fatores que caracterizam a diversidade e a fragmentação da indústria da cerâmica na RPC.
(10)
Decorre do artigo 17.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 («regulamento de base»), que a seleção das empresas a incluir na amostra pode ser limitada ao volume mais representativo de exportações sobre o qual pode razoavelmente incidir o inquérito no prazo disponível. Tendo em conta a fragmentação da indústria, considerou-se que uma seleção com base em volumes de exportação permitiria obter uma amostra representativa sobre a qual o inquérito poderia incidir no prazo disponível. A este respeito, importa salientar, no entanto, que as empresas selecionadas estão localizadas em três regiões diferentes da RPC, tendo uma produção significativa do produto em causa de tipos de materiais cerâmicos diferentes, por exemplo, porcelana e grés, produzindo igualmente uma grande variedade de tipos do produto. Por conseguinte, a alegação não pode ser aceite.
(11)
Um produtor-exportador alegou que a utilização de uma metodologia diferente para selecionar a amostra da indústria da União e dos importadores, em comparação com a utilizada na amostragem de produtores-exportadores constituiria uma discriminação, devendo ter sido utilizados os mesmos critérios. A utilização de diferentes metodologias seria discriminatória para os produtores-exportadores e uma violação da igualdade de tratamento.
(12)
A seleção de uma amostra de produtores-exportadores serve apenas para inquirir sobre a existência de dumping por parte do produto em causa proveniente da RPC. Nesse âmbito, é essencial abranger o volume máximo de importações do produto em causa durante o período de inquérito. Por outro lado, a amostra de produtores da União foi selecionada para determinar se a indústria da União estava a sofrer um prejuízo importante com base em inúmeros indicadores diferentes. No que respeita aos importadores, a informação recolhida é, em grande medida, utilizada para avaliar o interesse da União. Assim, no que se refere aos importadores e produtores da União, é importante recolher informações junto de várias empresas que se dediquem, por exemplo, a segmentos de produto diferentes. Como os princípios de base que norteiam a seleção das empresas a incluir nas amostras são diferentes para, por um lado, os produtores e importadores da União e, por outro, para os produtores-exportadores, a situação de ambos não é similar. Por conseguinte, nem o princípio da não discriminação nem o princípio da igualdade de tratamento exigem a utilização de uma metodologia idêntica na seleção das respetivas amostras. Assim, esta alegação é inteiramente injustificada, sendo, por conseguinte, rejeitada.
(13)
Além disso, um produtor-exportador reiterou o seu pedido, como referido no considerando 8 do regulamento provisório, defendendo que deveria ter sido incluído na amostra. No entanto, a empresa não apresentou quaisquer novos argumentos que justificassem a sua inclusão na amostra. Por conseguinte, atendendo ao constatado no considerando 10, confirmam-se as conclusões do considerando 9 do regulamento provisório.
(14)
O mesmo produtor-exportador não incluído na amostra alegou que não lhe teria sido concedido tempo suficiente para apresentar as suas observações sobre a divulgação final e que, além disso, a divulgação teria sido insuficiente, já que não tinha comunicado, por exemplo, os valores relativos a preços de venda, ajustamentos, etc. Por conseguinte, os seus direitos de defesa não teriam sido respeitados.
(15)
Em conformidade com o artigo 20.o, n.o 5, do regulamento de base, as partes interessadas devem dispor de, pelo menos, 10 dias para apresentarem observações sobre a divulgação final. O produtor-exportador em questão recebeu a divulgação final por correio eletrónico em 25 de fevereiro de 2013, tendo-lhe sido concedido um prazo até 8 de março de 2013, ou seja, onze dias, para apresentar observações. O documento de divulgação foi, além disso, enviado por correio registado no dia seguinte. Assim, foi concedido à parte interessada tempo suficiente para apresentar observações, pelo que esta alegação tem de ser rejeitada. A este propósito, convém também salientar que as observações da parte foram entregues dentro do prazo previsto, não tendo sido apresentado qualquer pedido de prolongamento do prazo. Acresce que, tendo em devida conta a sua obrigação de proteger as informações confidenciais, a Comissão divulgou todos os factos e considerações essenciais com base nos quais tencionava propor a instituição de medidas definitivas. Em especial, o respeito dos direitos de defesa não exige que os números de vendas específicos das empresas ou os ajustamentos realizados no que respeita a empresas incluídas na amostra utilizados para estabelecer margens de dumping individuais tenham de ser comunicados a uma parte para a qual não é calculada qualquer margem individual.
(16)
Consequentemente, a alegação de que os direitos de defesa não teriam sido respeitados é infundada, tendo, por conseguinte, sido rejeitada.
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
2.1. Introdução
(17)
Tal como estabelecido nos considerandos 24 e 56 a 57 do regulamento provisório, o produto em causa é provisoriamente definido como artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, excluindo facas de cerâmica («produto em causa»), atualmente classificados nos códigos NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 e ex 6912 00 90, e originários da RPC.
2.2. Alegações
(18)
Após a divulgação provisória, nenhuma das partes contestou o facto de as facas (de cozinha) de cerâmica serem fundamentalmente diferentes dos outros tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, devido a diferenças nas características físicas, nos processos de produção e nas utilizações finais. Após terem sido analisadas todas as observações das partes, é definitivamente deferido o pedido de exclusão das facas de cerâmica da definição do produto objeto do presente inquérito.
(19)
Após a publicação das medidas provisórias, várias partes alegaram que certos moinhos de condimentos ou especiarias, e suas partes de trituração, de cerâmica, deveriam ser excluídos da definição do produto.
(20)
Esse argumento baseia-se na alegação de que, atendendo às respetivas especificidades, esses moinhos e outros tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, não podiam ser considerados como constituindo um único produto. Esses moinhos incluem uma placa de trituração de um material cerâmico, principalmente constituído por alumina, que não é utilizado em artigos para serviço de mesa «usuais» como chávenas e pratos, e para o qual a cozedura é realizada a temperaturas mais elevadas. O seu grau de permutabilidade com as principais categorias do produto objeto de inquérito seria limitado. Tal aplicar-se-ia também no caso dos mecanismos de trituração, de cerâmica, sem qualquer invólucro, normalmente declarados nos códigos acima mencionados.
(21)
O inquérito revelou que o elemento cerâmico nestes trituradores representava normalmente uma pequena parte do moinho. Além disso, o inquérito mostrou que os moinhos com uma placa de trituração, de cerâmica, incluindo as respetivas partes de trituração, não tinham as mesmas características físicas de base e utilizações de base que os artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica. A forma, a resistência e a configuração das partes de trituração, de cerâmica, são diferentes das dos artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica.
(22)
Algumas partes afirmaram que os moinhos em questão deveriam ser excluídos da definição do produto, já que têm as mesmas características físicas, design industrial e utilização final que os moinhos com mecanismos de trituração, de metal, e que, quando incluídos em certos conjuntos de moinhos, são normalmente classificados na posição pautal 8210. Alegaram também que os elementos cerâmicos nestes casos representam geralmente até 2 % do valor do produto. No entanto, atendendo às inúmeras possibilidades de classificação dos moinhos e conjuntos de moinhos, o inquérito não pode utilizar estes argumentos para determinar se os moinhos de cerâmica deveriam ser excluídos da definição do produto objeto de inquérito.
(23)
Várias partes apoiaram a sua alegação de que os moinhos em questão deveriam ser excluídos da definição do produto com base no facto de que seria necessário utilizar placas de trituração, de cerâmica, em vez de metal, em alguns moinhos, nomeadamente nos moinhos de sal, uma vez que o sal corrói os trituradores de metal. No entanto, o inquérito mostrou que os moinhos de sal não utilizam necessariamente mecanismos de trituração, de cerâmica.
(24)
Com base nas considerações expostas nos considerandos supra, o inquérito concluiu que os moinhos de condimentos ou especiarias e suas partes de trituração, de cerâmica, são fundamentalmente diferentes dos outros tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, devido a diferenças nas características físicas de base e nas utilizações de base do material cerâmico utilizado nos maquinismos. Por conseguinte, é deferido o pedido da sua exclusão, incluindo os mecanismos de trituração, de cerâmica, autónomos e suas partes, da definição do produto do presente inquérito.
(25)
Após a publicação das medidas provisórias, algumas partes alegaram que os afiadores de facas de cerâmica deveriam ser excluídos da definição do produto, devido a diferenças nos processos de produção, utilização final e ao facto de esses artigos não se destinarem a conter géneros alimentícios atendendo à sua configuração específica e características físicas. O inquérito confirmou estes pontos. Por conseguinte, é deferido o pedido da sua exclusão da definição do produto objeto do presente inquérito.
(26)
Na mesma linha, averiguou-se igualmente se os descascadores de cerâmica deveriam ser excluídos da definição do produto. Com efeito, o inquérito confirmou que os descascadores de cerâmica também são fundamentalmente diferentes dos outros tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, devido a diferenças em termos de configuração e características físicas (forma e a resistência) do material cerâmico utilizado nos maquinismos, nos seus processos de produção e na utilização final. Os descascadores de cerâmica devem, por conseguinte, ser também excluídos da definição do produto objeto do presente inquérito.
(27)
Após a publicação das medidas provisórias, uma parte alegou também que as pedras para piza feitas de cerâmica de cordierite deveriam ser excluídas da definição do produto, atendendo às suas propriedades físicas (forma e dureza), design industrial e utilização diferentes. A cerâmica de cordierite é um tipo de alumino-silicato de magnésio com propriedades específicas, nomeadamente, uma excelente resistência aos choques térmicos. O inquérito confirmou que as pedras para piza feitas de cerâmica de cordierite têm as mesmas propriedades físicas (forma e dureza), design industrial e utilização que os tijolos para fornos. Consequentemente, são diferentes dos outros artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica. Após a divulgação final, os autores da denúncia chamaram a atenção para a semelhança entre as pedras para piza feitas de cerâmica de cordierite e os outros produtos abrangidos pelo processo. Contudo, não conseguiram demonstrar que as pedras para piza feitas de cerâmica de cordierite têm as mesmas características físicas de base e as mesmas utilizações finais. Por conseguinte, é deferido o pedido da sua exclusão da definição do produto objeto do presente inquérito.
(28)
Após a publicação das medidas provisórias, uma associação neerlandesa alegou que os artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, que fossem utilizados como produtos promocionais deveriam ser excluídos da definição do produto, uma vez que não são vendidos para serem utilizados como artigos para serviço de mesa ou de cozinha, são um importante motor económico para o setor retalhista, são grandemente apreciados pelos consumidores e só os produtores da RPC podiam oferecer as quantidades necessárias num prazo curto. O pedido de exclusão dos artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, utilizados como produtos promocionais da definição do produto objeto do presente inquérito não pode, contudo, ser deferido, porque as suas características físicas, processos de produção e utilização final são os mesmos que os dos outros tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica.
(29)
Após a publicação das medidas provisórias e, de novo, após a divulgação final, um importador e grossista alemão e um produtor-exportador chinês colaborante alegaram que os artigos de grés especialmente revestidos, do tipo para impressão por sublimação, cujo revestimento de sublimação é amovível por raspagem mecânica, deveriam ser excluídos da definição do produto, já que são produtos semiacabados cujo photofinishing é efetuado na União através de canais específicos, que a perceção dos consumidores relativamente a estes artigos é diferente, que o revestimento de sublimação ultrapassa o valor dos artigos cerâmicos não revestidos e que não existem produtores deste tipo de produto na União. O inquérito revelou que o produto é visivelmente idêntico a outros artigos para serviço de mesa não sublimados, sendo por isso difícil, se não impossível, distingui-los. O inquérito mostrou ainda que estes produtos têm normalmente a mesma utilização final que os outros tipos de artigos para serviço de mesa, de cerâmica. Constatou-se igualmente que diversos produtores da União fabricam efetivamente estes produtos e que os produtos fabricados na União e os produtos importados estão em concorrência direta. Tendo em conta o que precede, o pedido de exclusão dos artigos de grés especialmente revestidos do tipo para impressão por sublimação é rejeitado.
(30)
Após a publicação das medidas provisórias e, de novo, após a divulgação final, o importador que tinha requerido a exclusão dos artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos da definição do produto alegou que a análise provisória da Comissão nesta matéria seria incorreta, porque ignorava a existência de segmentos de mercado, de diferenças de qualidade entre os diversos tipos de artigos para serviço de mesa, o luxo e a natureza mais frágil dos artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos, bem como a sua limitada permutabilidade decorrente da perceção do consumidor associada. Alegou ainda que os artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos podiam até ser utilizados com decoração.
(31)
No que diz respeito às alegações sobre as diferenças de qualidade entre os diferentes tipos de artigos para serviço de mesa e sobre o luxo e a natureza mais frágil dos artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos, essas características não são específicas dos artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos. Além disso, no que se refere à limitada permutabilidade decorrente da perceção do consumidor associada, não foi avançado nenhum argumento novo suscetível de alterar a conclusão apresentada no considerando 45 do regulamento provisório, nomeadamente que o consumidor médio não diferencia os artigos para serviço de mesa pintados à mão sob o vidrado com motivos figurativos dos outros tipos de artigos para serviço de mesa, de cerâmica. Por último, a Comissão analisou a existência de segmentos de mercado nos considerandos 157 a 158 do regulamento provisório. Esses argumentos não foram de molde, portanto, a inverter as conclusões apresentadas no considerando 45 do regulamento provisório.
(32)
A alegação mencionada no considerando 50 do regulamento provisório foi desenvolvida em maior profundidade após a instituição das medidas provisórias. Estas alegações foram reiteradas após a divulgação definitiva. O importador com produção na RPC alegou que os artigos para serviço de mesa ou cozinha inteiramente vidrados e/ou esmaltados em 100 % da sua superfície, com exceção da base ou parte desta, sempre que 100 % da superfície vidrada/esmaltada for colorida com uma cor que não o branco, deveriam ser excluídos da definição do produto. A alegação foi devidamente analisada e o inquérito mostrou que as características físicas, os processos de produção e as utilizações finais destes produtos são os mesmos que os de outros artigos vidrados e/ou esmaltados para serviços de mesa ou de cozinha, de cerâmica. Por conseguinte, a alegação é definitivamente rejeitada.
(33)
A CCCLA insistiu que a porcelana fina de ossos deveria ser excluída da definição do produto objeto de inquérito, alegando que se trata de um produto de luxo frágil, com uma baixa resistência mecânica, tendo igualmente contestado a sua resistência à lascagem. Note-se, no entanto, que a própria CCCLA tinha defendido anteriormente que a porcelana fina de ossos tinha uma elevada resistência mecânica e que era resistente à lascagem. Estas declarações contraditórias comprometem claramente as alegações da CCCLA. Em qualquer caso, os argumentos avançados não são de molde a alterar as conclusões resumidas no considerando 28 do regulamento provisório. Por conseguinte, a alegação no sentido de excluir a porcelana fina de ossos da definição do produto é definitivamente rejeitada.
(34)
A mesma parte reiterou que a porcelana duradoura deveria ser excluída da definição do produto objeto do inquérito. Alegou que a afirmação de que esta não possuiria características incontestadas não era verdadeira, já que era muito robusta devido a um teor de argila e alumínio superior a 24 %, tendo, em seguida, contestado a capacidade de produção deste produto da União. Contudo, as diferentes observações relativamente à porcelana duradoura são contraditórias no que respeita, por exemplo, à parte das matérias-primas e ao seu teor de alumina em pó. Além disso, não se contestou que também se fabricava porcelana duradoura na União e que os produtores da RPC fabricavam porcelana duradoura que estava em concorrência direta com a porcelana duradoura produzida na União, assim como com outros produtos abrangidos pelo inquérito. A alegação no sentido de excluir a porcelana duradoura é, assim, definitivamente rejeitada.
(35)
Todos os tipos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, podem ser considerados como tipos diferentes do mesmo produto. Por conseguinte, considera-se infundada a alegação apresentada após a divulgação provisória e, de novo, após a divulgação final, de que o inquérito abrangeria uma vasta gama de produtos similares e que, por conseguinte, seria necessário realizar análises separadas sobre representatividade, dumping, prejuízo, nexo de causalidade e interesse da União para cada segmento do produto. Uma parte alegou que a definição do produto era demasiado lata e apresentou uma comparação de produtos com níveis de decoração diferentes, mas as suas declarações no que se refere à utilização final (para o jardim e para as crianças, num caso, e para decoração, noutro) são contestáveis, atendendo a que a distinção não é clara, podendo mesmo ser encaradas como uma confirmação do argumento apresentado no considerando 55 do regulamento provisório. Convém ainda referir que o importador com produção na RPC argumentou que mais de 99 % dos artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, vendidos na União eram predominante ou exclusivamente brancos. Algumas partes contestaram o considerando 58 do regulamento provisório, com base no facto de, no quadro do inquérito, as instituições não terem realizado qualquer teste para apurar se certas mercadorias não seriam adequadas para livre comércio na União. Contudo, este facto não põe em causa a conclusão apresentada no considerando 63 do regulamento provisório.
2.3. Conclusão
(36)
Atendendo ao que precede, a definição do produto é estabelecida de forma definitiva como artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, excluindo facas de cerâmica, moinhos de condimentos ou especiarias e suas partes de trituração, de cerâmica, descascadores de cerâmica, afiadores de facas de cerâmica, e pedras para piza de cerâmica de cordierite do tipo utilizado para cozer piza ou pão, originários da RPC, atualmente classificados nos códigos NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 e ex 6912 00 90.
(37)
Na ausência de outras observações sobre o produto em causa e o produto similar, confirmam-se todas as restantes determinações dos considerandos 24 a 63 do regulamento provisório.
3. DUMPING
3.1. Tratamento de economia de mercado («TEM»)
(38)
Após a divulgação provisória, um produtor-exportador, um produtor da União e um importador alegaram que a determinação do TEM tinha sido realizada após o prazo, isto é, após o período de três meses previsto no artigo 2.o, n.o 7, alínea c), do regulamento de base, e que o inquérito, por conseguinte, deveria ser encerrado sem instituição de medidas anti-dumping. Esta alegação, relativa à determinação do TEM, já tinha sido apresentada na fase provisória, tendo sido rejeitada pela Comissão nos considerandos 72 e 73 do regulamento provisório. Após a divulgação final, cinco outros produtores-exportadores apresentaram uma alegação semelhante. Em apoio da alegação, citaram os acórdãos do Tribunal de Justiça nos processos Brosmann e Aokang Shoes (4).
(39)
Em primeiro lugar, recorde-se que os processos Brosmann e Aokang Shoes não são pertinentes para avaliar a legalidade da análise TEM no inquérito em apreço, já que se esses processos, contrariamente ao presente inquérito, dizem respeito a situações em que não foram realizadas quaisquer análises TEM.
(40)
Acresce que os processos Brosmann e Aokang Shoes não são pertinentes para avaliar a legalidade do inquérito em apreço, atendendo ao facto de o regulamento de base ter sido, entretanto, alterado (5). O artigo 2.o, n.o 7, do regulamento de base, com a redação que lhe foi dada, prevê que a Comissão só pode realizar determinações de TEM no que respeita a empresas incluídas na amostra nos termos do artigo 17.o do regulamento de base, devendo essa determinação ser realizada dentro de sete meses, mas não mais de oito meses, após o início do inquérito, e é aplicável a todos os inquéritos novos e pendentes, a partir de 15 de dezembro de 2012, incluindo, por conseguinte, o presente inquérito.
(41)
Em qualquer caso, há que seguir a interpretação da jurisprudência de que não houve qualquer violação per se do direito à determinação do TEM, independentemente do facto de o prazo de três meses não ter sido respeitado. Por conseguinte, mantém-se a conclusão do considerando 73 do regulamento provisório.
(42)
Devido ao elevado número de pedidos de TEM recebidos e à necessidade, nessa altura, de realizar numerosas visitas de verificação para examinar esses pedidos, a determinação do TEM não foi efetuada no prazo de sete meses. Contudo, as determinações foram efetuadas no prazo de oito meses após a data de início, como exigido pelo regulamento de base, com a redação que lhe foi dada pelo Regulamento (UE) n.o 1168/2012. A alegação de que qualquer direito nesta matéria teria sido eliminado com efeitos retroativos não é justificada, como acima se explicou.
(43)
Tendo em conta o que precede, é rejeitada a alegação de que o inquérito anti-dumping deverá ser encerrado sem a instituição de quaisquer medidas anti-dumping, por não ter respeitado o prazo de três meses para a realização da determinação do TEM.
(44)
Além disso, um produtor-exportador não incluído na amostra que não conseguiu demonstrar que tinha um único tipo de registos contabilísticos sujeitos a auditorias independentes conformes às normas internacionais de contabilidade, razão pela qual o seu pedido de TEM foi rejeitado, voltou a defender que os alegados erros contabilísticos, caso existentes, com base nos quais o seu pedido foi recusado, não seriam importantes e que, por conseguinte, a decisão de recusar o TEM teria sido desproporcionada e em violação do princípio da proporcionalidade. Após a divulgação final, o referido produtor-exportador manteve a sua alegação, mas não apresentou quaisquer argumentos novos.
(45)
Os argumentos referentes à gravidade dos registos contabilísticos são essencialmente idênticos aos apresentados durante o inquérito TEM e foram refutados pela Comissão antes da determinação do TEM. No entanto, quanto ao argumento de que a recusa de conceder o TEM constitui uma violação do princípio da proporcionalidade, convém recordar que os critérios TEM previstos no artigo 2.o, n.o 7, alínea c), do regulamento de base são cumulativos e, se não estiverem cumpridos, o tratamento TEM não pode legalmente ser concedido. Acresce que, como o ónus da prova recai sobre a empresa que solicita o TEM, e a empresa não conseguiu demonstrar que tinha um único tipo de registos contabilísticos, não restou à Comissão outra opção que não recusar o TEM. Por conseguinte, a decisão de recusar o TEM não pode ser considerada uma violação do princípio da proporcionalidade. De qualquer modo, nos termos do artigo 2.o, n.o 7, alínea d), do regulamento de base, com a redação que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 1168/2012 (6), quando a Comissão tiver limitado o seu exame mediante o recurso a amostragem, a determinação do TEM deve limitar-se às partes incluídas na amostra.
3.2. Tratamento individual («TI»)
(46)
Recorde-se que, apesar de o TI ter sido solicitado por dezasseis produtores-exportadores, apenas foram examinadas as alegações recebidas das empresas incluídas na amostra, em conformidade com o artigo 9.o, n.o 6, do regulamento de base, tendo sido, subsequentemente, aceites. Dos restantes onze produtores-exportadores, sete solicitaram o exame individual.
(47)
Em conformidade com o artigo 9.o, n.os 5 e 6, do regulamento de base, devem ser aplicados direitos individuais às importações de qualquer exportador ou produtor a quem será concedido um exame individual, conforme previsto no artigo 17.o, n.o 3, do regulamento de base. Por conseguinte, não foi possível conceder um direito individual às quatro empresas que solicitaram o TI mas não o exame individual.
(48)
Um produtor-exportador alegou que tinha apresentado todas as informações necessárias dentro dos prazos fixados, pelo que o seu pedido de TI deveria ter sido examinado, devendo ter sido estabelecida uma margem individual em conformidade com o acórdão do Tribunal de Justiça no processo Brosmann (7).
(49)
Esta alegação não pode ser aceite. Uma vez que a empresa em questão não estava incluída na amostra, o seu pedido de TI só poderia ser avaliado no contexto de um exame individual, caso este fosse realizado nos termos do artigo 17.o, n.o 3, do regulamento de base.
(50)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o TI, confirmam-se os considerandos 79 a 81 do regulamento provisório.
3.3. Exame individual (EI)
(51)
Sete produtores-exportadores, que incluíam dez entidades jurídicas, apresentaram pedidos de exame individual nos termos do artigo 17.o, n.o 3, do regulamento de base. Como explicado nos considerandos 82 e 83 do regulamento provisório, não foram tomadas decisões relativamente a estes pedidos na fase de medidas provisórias.
(52)
Em 21 de dezembro de 2012, os produtores-exportadores foram informados de que os seus pedidos de exame individual não podiam ser deferidos, já que seriam demasiado morosos e impediriam a conclusão do inquérito em tempo útil.
(53)
Um produtor-exportador alegou que, nos termos do artigo 17.o, n.o 3, do regulamento de base, um exame individual é um direito estabelecido por lei e que a recusa da Comissão de examinar individualmente seria injustificada, uma vez que nem o número de empresas nem o exame exigido, atendendo aos recursos da Comissão, seriam demasiado onerosos ou impediriam a conclusão do inquérito em tempo útil. Após a divulgação final, esta alegação foi repetida mas não foram avançados mais argumentos.
(54)
A decisão de aceitar, ou não, exames individuais é realizada numa base caso a caso, tendo em conta o número de pedidos apresentados e o tempo disponível para avaliar esses pedidos. No presente caso, importa recordar que a Comissão tinha a obrigação legal de realizar exames TEM em dezasseis entidades jurídicas na RPC, incluindo em empresas que não foram selecionadas para a amostra. Atendendo às limitações de tempo impostas pelos prazos processuais legais, não foi possível, por conseguinte, realizar quaisquer exames individuais antes das conclusões provisórias. Tendo em conta que, em seguida, o tempo disponível é limitado e considerando o número de pedidos apresentado, bem como os limitados recursos disponíveis dos serviços responsáveis pelos inquéritos anti-dumping na Comissão, concluiu-se que seria demasiado moroso efetuar exames individuais no caso em apreço.
3.4. Valor Normal
3.4.1. Escolha do país análogo
(55)
Na sequência da instituição de medidas provisórias, analisou-se novamente a seleção de um país análogo adequado. Neste contexto, foi realizada uma visita de verificação às instalações do produtor-exportador tailandês que tinha respondido ao questionário, como mencionado no considerando 87 do regulamento provisório. Após ter analisado e verificado as informações fornecidas pelo produtor colaborante na Tailândia, concluiu-se, contudo, que o produtor tailandês não conseguia fornecer dados suficientemente pormenorizados, no que diz respeito aos tipos de produtos vendidos no mercado interno. Por conseguinte, considerou-se que o Brasil deveria ser aceite como país análogo mais adequado.
(56)
No entanto, as informações obtidas na Tailândia permitiram apoiar algumas das conclusões formuladas no Brasil, nomeadamente sobre o nível de diferença de preços entre produtos com e sem marca (ver considerando 91).
(57)
Após a divulgação final, uma associação industrial manifestou-se e contestou a escolha do Brasil como país análogo adequado. Argumentou essencialmente que a única razão para escolher o Brasil parecia assentar no facto de nenhum outro país ser adequado. Esta alegação não pode ser aceite. Decorre claramente dos considerandos 84 a 88 do regulamento provisório que o Brasil foi considerado como país análogo adequado com base na situação factual do mercado interno. O facto de a Comissão, após as medidas provisórias, ter continuado a examinar também outros países análogos potenciais não permite concluir que o Brasil não é uma escolha adequada.
(58)
Tendo em conta o que precede e na ausência de quaisquer outras observações de fundo sobre a escolha do Brasil como país análogo, confirmam-se os considerandos 84 a 88 do regulamento provisório.
3.4.2. Determinação do valor normal
(59)
No seguimento da divulgação provisória, várias partes interessadas alegaram que a determinação do valor normal seria incorreta na medida em que, alegadamente, não teria sido estabelecida para as vendas de produtos similares no Brasil, tendo, por conseguinte, conduzido a resultados distorcidos e injustos, em especial no que respeita aos produtos de grés e outros tipos do produto que não eram produzidos e vendidos no país análogo. Alguns produtores-exportadores alegaram ainda que a metodologia utilizada para estabelecer o valor normal calculado, referido no considerando 94 do regulamento provisório, não foi adequadamente divulgada.
(60)
As observações recebidas após a divulgação provisória mostram que a metodologia utilizada para determinar o valor normal não era inteiramente clara para algumas partes interessadas. A fim de responder a essas observações, explica-se que a metodologia para determinar o valor normal foi a seguinte.
(61)
Tendo em conta que todos os pedidos de TEM tinham sido rejeitados, o valor normal para todos os produtores-exportadores da RPC incluídos na amostra foi estabelecido com base nas informações recebidas do produtor no país análogo, nos termos do artigo 2.o, n.o 7, alínea a), do regulamento de base.
(62)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base, a Comissão examinou, em primeiro lugar, se as vendas do produto similar no Brasil a clientes independentes tinham sido representativas. Verificou-se que as quantidades do produto similar vendidas pelo produtor brasileiro colaborante no mercado interno brasileiro eram representativas, quando comparadas com as exportações do produto em causa para a União pelos produtores-exportadores incluídos na amostra. A este propósito, recorde-se que, em conformidade com o artigo 1.o, n.o 4, do regulamento de base, entende-se por «produto similar» um produto idêntico, ou seja, análogo em todos os aspetos ao produto considerado, ou, quando não exista tal produto, um outro produto que, embora não sendo análogo em todos os aspetos, apresente características muito semelhantes às do produto considerado.
(63)
A Comissão averiguou subsequentemente se era possível considerar que tais vendas tinham sido efetuadas no decurso de operações comerciais normais, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 4, do regulamento de base. Para tal, determinou a proporção de vendas rentáveis no mercado interno a clientes independentes. As vendas foram consideradas rentáveis sempre que o preço unitário foi igual ou superior ao seu custo de produção. Por conseguinte, foi determinado o custo de produção do produtor brasileiro colaborante.
(64)
Esse exame demonstrou que, para todos os tipos do produto, mais de 80 %, em volume, das vendas no mercado interno foram realizadas acima dos custos e que o preço médio ponderado das vendas de todos os tipos foi igual ou superior ao custo unitário de produção.
(65)
Assim, o valor normal, por tipo do produto, foi calculado como a média ponderada dos preços efetivos de todas as vendas realizadas no mercado interno, independentemente de essas vendas serem ou não rentáveis. Daqui resulta que, contrariamente ao indicado no considerando 94 do regulamento provisório, não foi estabelecido um valor normal calculado para as vendas não rentáveis.
3.4.3. Preço de exportação
(66)
Na ausência de quaisquer observações sobre os preços de exportação, confirma-se o considerando 95 do regulamento provisório.
3.4.4. Comparação
(67)
Na sequência da divulgação provisória, várias partes interessadas alegaram que, em termos gerais, a metodologia utilizada para comparar o valor normal com o preço de exportação teria sido incorreta, uma vez que não teria comparado produtos similares e que a base para os ajustamentos realizados não teria sido suficientemente explicada. Mais especialmente, um produtor-exportador alegou que, para produtos de grés que não eram produzidos e vendidos pelo produtor análogo, a Comissão deveria ter comparado o preço de exportação com o preço da faiança no mercado interno, devidamente ajustado, em vez de calcular um valor normal. Além disso, vários produtores-exportadores afirmaram que, para diversos outros tipos do produto produzidos e vendidos pelos produtores-exportadores, uma comparação entre o preço de exportação e um preço médio por quilo de um tipo do produto genérico vendido no Brasil, apenas com base no tipo de material cerâmico utilizado, havia conduzido inevitavelmente a uma comparação entre produtos que não são similares e, por conseguinte, a um resultado incorreto. Acresce que um produtor-exportador defendeu que o ajustamento para ter em conta a «imagem de marca» ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea k), teria sido subestimado, enquanto um outro produtor-exportador argumentou que o nível desse ajustamento não se teria baseado em quaisquer dados fiáveis ou fundamentados, pelo que não seria justificado. O mesmo produtor-exportador alegou igualmente que os seus preços de exportação deveriam ser ajustados para ter em conta as diferenças de quantidades vendidas em diferentes estádios de comercialização. Por último, várias partes interessadas alegaram que a metodologia utilizada nos ajustamentos para ter em conta as diferenças nas características físicas não estaria devidamente fundamentada, não sendo claro em que dados esses ajustamentos se teriam baseado.
(68)
Atendendo às observações recebidas, procedeu-se à revisão da metodologia utilizada na comparação dos preços e nos ajustamentos para efeitos de comparabilidade dos preços, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base. Mais particularmente, no caso dos produtos que, na fase provisória, foram comparados com base no preço médio por quilo de um produto genérico, apenas com base no material cerâmico, a comparação foi feita com o produto que mais se assemelhava (ver considerando 77), o que permitiu uma comparação de preços mais precisa e equitativa.
(69)
O valor normal e o preço de exportação foram comparados num estádio à saída da fábrica. As margens de dumping foram estabelecidas comparando o preço individual, no estádio à saída da fábrica, dos exportadores incluídos na amostra com o preço de venda do produto similar no mercado interno, do produtor do país análogo. Contudo, algumas operações de exportação diziam respeito a tipos do produto atípicos, como argolas de guardanapo, reposa-facas ou bases para bules, em relação aos quais não foi possível assegurar uma comparação equitativa. Por conseguinte, estas operações foram excluídas, devido também ao facto de terem sido negligenciáveis, já que apenas representaram, globalmente, menos de 0,5 % dos volumes de exportação.
(70)
Para assegurar uma comparação equitativa entre o valor normal e o preço de exportação, procedeu-se aos devidos ajustamentos para ter em conta as diferenças que afetam os preços e a sua comparabilidade, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base. Procedeu-se a ajustamentos, sempre que adequado, para ter em conta diferenças em termos de características físicas, estádio de comercialização e outros fatores que afetam a comparabilidade dos preços, nomeadamente a «imagem de marca».
(71)
Em primeiro lugar, analisou-se se seria justificável um ajustamento em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, alínea a), do regulamento de base, para ter em conta diferenças nas características físicas.
(72)
Nos casos em que o valor normal foi determinado com base nos produtos que mais se assemelhavam (ver considerando 68), efetuou-se um ajustamento para ter em conta as diferenças nas características físicas, a fim de garantir uma comparabilidade de preços equitativa entre produtos similares.
(73)
No que se refere aos produtos de grés, o preço de exportação foi comparado com o preço de venda no mercado interno do produto que mais se assemelhava produzido e vendido no país análogo, isto é, o preço de venda de produtos de faiança em vez de grés, mas idênticos em todos os demais aspetos, ajustado no sentido da alta em 5 %, para refletir a diferença de preço entre produtos de grés e de faiança.
(74)
Um produtor-exportador alega que tanto os custos de produção como o preço a retalho dos produtos de faiança são superiores aos dos produtos de grés. Por conseguinte, o preço de exportação dos seus produtos de grés deveria ter sido ajustado em baixa e não em alta. Em apoio desta alegação, o produtor-exportador recorre essencialmente às suas próprias estimativas dos custos de produção de faiança e grés, respetivamente, e a um extrato de uma lista de preços indicando os preços a retalho de produtos de faiança e grés.
(75)
Esta informação, que foi fornecida numa fase muito tardia do processo, e apenas após a divulgação final, contrasta claramente com as informações comunicadas à Comissão no decurso do inquérito por outras partes interessadas, ou seja, o autor da denúncia, a indústria da União e o produtor do país análogo. Todas estas partes indicaram que os produtos de grés são de qualidade mais elevada, isto é, são mais duradouros, que os produtos de faiança, e que o seu fabrico é mais oneroso, já que o grés é basicamente argila cozida a alta temperatura e a faiança é argila cozida a temperatura mais baixa. Assim, o grés é geralmente vendido a um preço mais elevado. Esta informação foi também corroborada pelas informações de mercado disponíveis ao público.
(76)
É de notar ainda que o produtor-exportador em causa não produz faiança, pelo que apenas apresentou uma estimativa dos respetivos custos de produção. Acresce que a lista de preços apresentada não demonstra de forma conclusiva que os produtos de faiança são geralmente mais caros que os produtos de grés. Por conseguinte, os elementos de prova apresentados não são de natureza a demonstrar que o ajustamento efetuado com vista a uma comparação equitativa entre o valor normal e o preço de exportação dos produtos de grés é incorreto, pelo que a alegação é rejeitada.
(77)
No que respeita a outros tipos de produtos, cuja comparação na fase provisória se baseou no preço médio por quilo e apenas no material cerâmico, a Comissão analisou novamente os tipos do produto em causa e comparou o preço de exportação com o tipo do produto que mais se assemelhava produzido e vendido no país análogo. Nos casos em que apenas uma ligeira característica física era diferente (por exemplo, tipo de vidrado ou decoração) e todas as outras características de base do tipo do produto eram idênticas, o preço de venda do tipo que mais se assemelhava foi ajustado pela diferença de preço real apurada para a diferença na característica física. Para outros tipos do produto, quando a diferença não era apenas uma característica física, o preço de exportação foi comparado com o preço médio de venda do produto que mais se assemelhava. Relativamente a estes tipos do produto, o produto que mais se assemelhava partilhava várias ou todas as características físicas de base que se seguem: material cerâmico, tipo de artigo, forma de base, decoração e vidrado.
(78)
Dois produtores-exportadores incluídos na amostra alegaram que, à semelhança dos ajustamentos efetuados nos casos em que apenas uma ligeira característica física era diferente, deveria também efetuar-se um ajustamento quando mais do que uma característica física do produto que mais se assemelhava fosse diferente.
(79)
Recorde-se que, nos casos em que apenas e pouco importante característica física era diferente, o preço de venda do produto que mais se assemelhava foi ajustado para ter em conta a diferença de preço real apurada para a diferença em causa, enquanto, por outro lado, nos casos em que mais de uma característica física era diferente, a comparação foi feita com base no preço médio de venda do produto com características físicas idênticas. Por conseguinte, neste último caso, não foi necessário qualquer ajustamento para ter em conta qualquer diferença física entre os produtos similares, na medida em que partilhavam as mesmas características físicas de base. Assim, esta alegação não pode ser aceite.
(80)
Um dos produtores-exportadores acima mencionados solicitou também ajustamentos adicionais para ter em conta diferenças nas características físicas, no que diz respeito ao peso e à brancura do produto em causa. Alegou que utiliza matéria-prima de baixo nível e que, por conseguinte, o custo e o preço dos seus produtos são inferiores aos do produto similar fabricado no país análogo. O seu preço de exportação deveria ser, por isso, ajustado com um montante razoável. A este respeito, importa recordar, em primeiro lugar, que não foi concedido à empresa o estatuto de economia de mercado e que os seus custos de produção não foram, por conseguinte, objeto de uma verificação. Além disso, a alegação de que os seus produtos seriam aproximadamente de 5 % mais pesados que os produtos normais não foi acompanhada por quaisquer documentos verificáveis ou de apoio, pelo que foi considerada sem fundamento. Quanto à brancura, uma vez que este produtor-exportador reconheceu nas suas observações que os seus produtos têm uma brancura normal, não conseguiu explicar por que motivo se justificaria qualquer ajustamento a esse respeito. Consequentemente, estas alegações são rejeitadas.
(81)
Outro produtor-exportador alegou que a Comissão não tinha comparado algumas das suas vendas de exportação com o valor normal do produto que mais se assemelhava adequado. Seria o caso das exportações que diziam respeito a vendas de produtos decorados, através de um comerciante independente que teria, alegadamente, fornecido a decoração (decalques) a título gratuito. Consequentemente, o preço de exportação não incluiu o custo da decoração, pelo que deveria ter sido comparado com o valor normal estabelecido para os produtos não decorados ou, em alternativa, com o valor normal médio das mercadorias decoradas e não decoradas.
(82)
Recorde-se que o custo de produção não é um fator pertinente para a comparabilidade dos preços, que se baseia exclusivamente numa comparação entre o valor normal e o preço de exportação de produtos similares. Resulta também claramente das informações prestadas que os produtos exportados em causa eram, na verdade, decorados, embora o produtor-exportador não tenha, alegadamente, suportado os custos integrais associados ao valor acrescentado que poderá ser atribuído à decoração. Contudo, não se trata de um fator suscetível de justificar um ajustamento dos preços para ter em conta as diferenças entre características físicas relativamente ao produto similar no país análogo. Em qualquer caso, atendendo a que esta alegação foi apresentada numa fase adiantada do processo, os dados comunicados em apoio da alegação não podem ser verificados. Por conseguinte, a alegação é rejeitada.
(83)
Tendo em conta a grande variedade de combinações possíveis de conjuntos de artigos para serviço de mesa, de cerâmica, produzidos e vendidos na RPC e no Brasil, respetivamente, considerou-se necessário, para garantir uma comparabilidade de preços equitativa, agrupar diferentes conjuntos com base no número e no tipo de artigos combinados num conjunto. O preço de venda médio no mercado interno no país análogo para as várias combinações de conjuntos assim agrupados foi comparado com o preço de exportação para as combinações de conjuntos abrangidas por esses grupos.
(84)
Um produtor-exportador alegou que, devido à grande variedade de combinações de produtos passíveis de constituir um conjunto, a metodologia de agrupamento não permitiria uma comparação de preços equitativa, já que não teria em conta as características de cada elemento constituinte do conjunto. Por conseguinte, este produtor-exportador alegou que os conjuntos deveriam ser excluídos do cálculo da margem de dumping.
(85)
Recorde-se que os cálculos de dumping para conjuntos têm como base uma comparação do preço médio por quilo e não peça a peça. Não é, portanto, necessário definir a combinação exata das diferentes peças em cada conjunto para efetuar uma comparação de preços equitativa, no que se refere aos conjuntos. A metodologia de agrupamento utilizada tem em conta as características de base das diferentes combinações de conjuntos, na medida em que os conjuntos são identificados, por exemplo, como sendo de café e/ou chá, jantar ou outros conjuntos, assim como o número de peças combinadas. Nestas circunstâncias, considera-se que foi efetuada uma comparação equitativa no que respeita aos conjuntos, na aceção do artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base. Assim sendo, essa alegação não pode ser aceite.
(86)
Além disso, como descrito no considerando 99 do regulamento provisório, o inquérito estabeleceu que os produtores-exportadores chineses classificam geralmente os seus produtos até cinco categorias diferentes, de A a E, com diferenças de preço significativas. A grande maioria das exportações para a União consiste, porém, nas categorias A, B ou C, ou numa combinação destas. No entanto, essa classificação não é universal, nem se baseia em qualquer norma globalmente reconhecida em toda a indústria: é específica de cada empresa, permitindo uma diferenciação de preços. Por outro lado, o produtor do país análogo vende apenas o equivalente à categoria A no mercado interno brasileiro, pelo que se constatou que a comparabilidade dos preços foi afetada. Por conseguinte, o preço de exportação foi ajustado em alta, a fim de corresponder ao nível da categoria A chinesa, de modo a ser comparável com o produto vendido pelo produtor análogo no mercado brasileiro. O nível deste ajustamento foi estabelecido individualmente para cada uma das empresas incluídas na amostra, sempre que adequado e com base na diferença de preço real e verificada entre as diferentes categorias.
(87)
Na sequência da divulgação final, um produtor-exportador incluído na amostra deu-se a conhecer e alegou que partes das suas vendas de exportação, que eram vendidas através de um comerciante não coligado, consistiam numa combinação da categoria A e B, pelo que deveriam também ser ajustadas ao nível de preço da categoria A. Defendeu que a diferença de preço ascendia a 25 %, tendo fornecido cópias de faturas e cotações de preços como elementos de prova de apoio.
(88)
Contudo, estas informações não foram facultadas nem durante o inquérito, incluindo na visita de verificação, nem após a divulgação das conclusões provisórias da Comissão. Pelo contrário, durante todo o inquérito, este produtor indicou ter exportado exclusivamente produtos de categoria A. Não foi fornecida uma lista integral dos preços, apesar de tal lhe ter sido solicitado no questionário, que permitisse quantificar a alegada diferença de preço entre as diferentes categorias, tendo apenas sido fornecido um número limitado de cotações de preços. Nestas circunstâncias e atendendo a que foram facultadas numa fase muito adiantada do processo, a fiabilidade destas informações é questionável, não podendo estas, em qualquer caso, ser verificadas. Assim, a alegação é rejeitada.
(89)
Em segundo lugar, como descrito no considerando 98 do regulamento provisório, examinou-se se era justificável um ajustamento para ter em conta o estádio de comercialização ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea d), do regulamento de base. Apurou-se que o preço de exportação corresponde a um estádio de comercialização diferente do valor normal, já que as exportações chinesas foram essencialmente realizadas a nível grossista, ao passo que as vendas no mercado interno do país análogo foram também efetuadas a nível retalhista. O inquérito estabeleceu ainda que, em ambos os mercados, os diferentes canais de distribuição afetaram o nível de preços, afetando assim a comparabilidade de preços equitativa entre o preço de exportação e o valor normal. Consequentemente, a fim de proceder a uma comparação equitativa entre o preço de exportação e o valor normal, este último foi estabelecido numa base por tipo do produto e ajustado a cada estádio de comercialização, utilizando para tal as diferenças de preço apuradas entre os diferentes estádios de comercialização no país análogo. Recorde-se que no regulamento provisório, sempre que adequado, se procedeu a um novo ajustamento para ter em conta o estádio de comercialização, com base na diferença de preço verificada relativamente às quantidades vendidas em cada estádio de comercialização (considerando 98 do regulamento provisório). Este novo ajustamento foi considerado justificado, dado que, na fase provisória, o inquérito tinha indicado que, embora a maioria das vendas de exportação chinesas tivesse sido feita em grandes quantidades, a maioria das vendas no mercado interno fora feita em quantidades mais pequenas, dando origem a diferenças de preços no mesmo estádio de comercialização. Contudo, um inquérito mais aprofundado e uma análise mais pormenorizada das operações de venda no mercado interno no país análogo, demonstraram que, contrariamente às conclusões provisórias, o rácio de quantidades pequenas e grandes vendidas pelo produtor análogo é similar ao dos produtores-exportadores chineses. Assim, este ajustamento deixou de ser considerado necessário ou justificado.
(90)
Em terceiro lugar, como descrito no considerando 100 do regulamento provisório, o inquérito estabeleceu que o produtor brasileiro apenas vende produtos de marca no mercado brasileiro, ao passo que os produtores-exportadores chineses não exportam produtos de marca, mas produtos com a assim chamada «marca própria» ou produtos genéricos de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica. Os produtos de marca são normalmente percecionados pelos clientes como produtos com um certo prestígio, com garantia de qualidade e design, justificando assim preços de mercado mais elevados, enquanto os produtos genéricos e/ou marca própria, embora tendo as mesmas características físicas e técnicas, são normalmente vendidos a preços consideravelmente mais baixos. Embora o valor acrescentado de um produto de marca não possa, em geral, ser quantificado exatamente em abstrato, pois varia de marca para marca e depende de diversos fatores, como a perceção dos clientes, a notoriedade da marca (brand recognition) e outros fatores não quantificáveis, o produtor brasileiro confirmou, neste caso particular, que os seus produtos de marca podem ser vendidos a preços significativamente mais elevados no mercado brasileiro do que outros produtos sem marca. Além disso, um relatório sobre o mercado brasileiro de artigos para serviço de mesa ou de cozinha confirmou que os clientes brasileiros são extremamente sensíveis às marcas e que o produtor do país análogo brasileiro é um produtor estabelecido há já muito tempo e muito conhecido. Atendendo a estes elementos, foi efetuado um ajustamento do valor normal no sentido da baixa, de 40 % do preço de venda no mercado interno, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, alínea k), do regulamento de base.
(91)
No que diz respeito ao ajustamento acima referido, recorde-se que dois produtores-exportadores questionaram a base para o ajustamento realizado, bem como o nível do ajustamento (ver considerando 67). No entanto, é incontestável que o preço de venda de um produto de marca é mais elevado do que o de um produto idêntico sem marca, o que afeta a comparabilidade dos preços. Além disso, para além das informações facultadas pelo produtor do país análogo, os dados reais e verificados sobre preços de um produtor colaborante na Tailândia, bem como as informações recebidas de um produtor da União após a divulgação provisória, confirmaram que o nível do ajustamento é adequado. Em especial, constatou-se que a situação do mercado da Tailândia era comparável à do mercado brasileiro, uma vez que existe apenas um pequeno número de marcas bem conhecidas e estabelecidas há muito tempo. Por conseguinte, estas alegações não podem ser aceites.
(92)
Após a divulgação final, nenhum produtor-exportador manteve a sua objeção relativamente a este ajustamento, enquanto a associação dos autores da denúncia alegou que o ajustamento para ter em conta a marca seria demasiado elevado, em especial no que respeita aos produtos que não de porcelana. Em apoio dessa alegação, a autor da denúncia referiu listas de preços e informações fornecidas por alguns produtores da União.
(93)
Embora as informações apresentadas confirmem as conclusões da Comissão de que o valor acrescentado de uma marca num determinado mercado é específico da empresa/marca, as informações fornecidas não são de molde a pôr em causa o nível de ajustamento que foi determinado para os produtos de marca vendidos pelo produtor análogo no mercado interno brasileiro, já que as informações fornecidas apenas diziam respeito ao mercado da União. Atendendo ao número elevado de produtores da União, à diversidade do mercado da União com as suas diferenças regionais, igualmente no que respeita à sensibilidade às marcas, bem com à elevada parte de mercado das importações chinesas, a situação do mercado da União é bastante diferente da do mercado brasileiro. Por conseguinte, à luz das considerações constantes dos considerandos 90 e 91, esta alegação não pode ser aceite.
(94)
Como descrito no considerando 101 do regulamento provisório, foram feitos outros ajustamentos, sempre que adequado, no que respeita a custos de transporte, seguro, movimentação e custos acessórios, embalagem, crédito, encargos bancários e comissões, em todos os casos em que se demonstrou afetarem a comparabilidade dos preços.
3.5. Margens de dumping
(95)
Na ausência de observações, confirma-se a metodologia utilizada para calcular as margens de dumping, como descrita nos considerandos 102 a 105 do regulamento provisório.
(96)
Na sequência da divulgação das conclusões provisórias, a Comissão foi informada de que algumas empresas comerciais que não produzem o produto em causa tinham sido, por erro, nomeadas no anexo I do regulamento provisório, pelo que foram sujeitas ao direito de dumping estabelecido para os produtores-exportadores colaborantes. A Comissão informou essas empresas da sua intenção de as suprimir do anexo I, tendo-lhes dado a oportunidade de apresentar observações. Após ter analisado os comentários recebidos, várias empresas comerciais foram suprimidas do anexo I. Sempre que adequado, foram substituídas pelo produtor-exportador coligado colaborante.
(97)
Atendendo aos ajustamentos efetuados ao valor normal e ao preço de exportação, conforme referido nos considerandos 67 a 94, e na ausência de quaisquer outras observações, as margens de dumping definitivas, expressas em percentagem do preço CIF-fronteira da União, do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Empresa
Direito (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Produtores-exportadores não colaborantes
17,9
Todas as outras empresas
36,1
4. PREJUÍZO
4.1. Período considerado
(98)
Após a divulgação final, várias partes interessadas reiteraram que o período considerado deveria ter início em 2009, em vez de 2008, uma vez que a crise económica teria tido início em 2008, pelo que a tendência entre 2009 e 2011 seria clara. No que respeita a esta alegação, é de salientar que 2009 não constitui um ano mais adequado para o início do período considerado, já que os efeitos da crise económica se fizeram sentir plenamente nesse ano, pelo que se registou uma quebra significativa do consumo, em comparação com 2008. A alegação é, assim, definitivamente rejeitada.
4.2. Produção da União e indústria da União
(99)
Numa apresentação conjunta, vários importadores contestaram o método utilizado para calcular o valor da produção da União indicado no considerando 108 do regulamento provisório. Várias partes interessadas reiteraram estas observações após a divulgação final. Em especial, consideraram que os autores da denúncia não cumpririam o requisito de representatividade, já que as estatísticas PRODCOM disponíveis sugeririam que a produção da União do produto similar seria muito mais elevada que o valor de 240 200 toneladas mencionado no referido considerando, pelo que os autores da denúncia representariam menos de 25 % da produção da União do produto similar. Essas partes tinham calculado o valor da produção da União em 313 187 toneladas durante o PI, tendo chegado a esse número mediante a utilização de dados PRODCOM completos sobre artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de porcelana, e efetuando um ajustamento de 20 % no sentido da baixa para os artigos para serviço de mesa ou de cozinha que não de porcelana, por analogia com a metodologia aplicada pelo autor da denúncia e no inquérito, para estabelecer os volumes de importação.
(100)
A este respeito, é de notar que, em primeiro lugar, no quadro da análise legal de uma denúncia anti-dumping e em conformidade com o artigo 5.o, n.o 4, do regulamento de base, os serviços da Comissão efetuaram um exame de representatividade exaustivo antes do início do inquérito. A Comissão analisou os dados da denúncia e contactou todos os produtores da União conhecidos, solicitando-lhes que fornecessem também dados sobre a produção, para além da sua posição relativamente à denúncia, e que assistissem a Comissão na identificação de outros potenciais produtores, caso os houvesse. As associações de produtores também forneceram informações sobre a produção.
(101)
Em relação a esta alegação, é de notar ainda que a fonte dos dados e a metodologia utilizadas para o valor da produção da União em cada um dos anos do período considerado foram igualmente explicadas no considerando 107 do regulamento provisório, isto é, em consonância com o ocorrido na fase da denúncia, o valor baseia-se nos dados fornecidos pelas associações europeias e nacionais, cruzados com os dados facultados por produtores individuais, bem como com outras fontes estatísticas (em especial, PRODCOM).
(102)
Como explicado pelos autores da denúncia durante o inquérito, os dados fornecidos pela associação europeia basearam-se, no que respeita aos produtos de porcelana, em dados PRODCOM sobre artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de porcelana, uma vez que o código PRODCOM para este produto coincidia com os produtos de porcelana abrangidos pelo presente inquérito. Quanto aos produtos que não de porcelana, não foi possível utilizar a PRODCOM, porque abrangia muitos mais produtos fabricados do que os produtos que não porcelana abrangidos pelo presente inquérito. Por conseguinte, para esses produtos, as associações nacionais recolheram os dados pertinentes com base no seu conhecimento profundo dos respetivos mercados, tendo essas informações sido cruzadas com as da associação europeia antes de transmitir os números totais à Comissão. Estes números foram atualizados durante o inquérito. Além disso, o dossiê não confidencial incluía uma lista de todos os produtores conhecidos, tendo a atenção da Comissão sido apenas chamada para a existência de mais três produtores na Roménia. A disparidade entre as estatísticas PRODCOM e o número indicado, ou sejam, 240 200 toneladas, resulta do facto de a definição do produto objeto do presente inquérito não corresponder aos códigos dos dados estatísticos PRODCOM, no que respeita aos produtos que não de porcelana, já que é muito mais restrito. No caso das estatísticas de importação do Eurostat, essa diferença poderia efetivamente ser contabilizada através de um ajustamento de 20 % no sentido da baixa, mas tal não era adequado no caso dos números relativos à produção da UE constantes da base de dados PRODCOM. Em especial, os valores PRODCOM relativos a dois Estados-Membros pareceriam ser largamente sobrestimados, se se aplicasse a mesma metodologia.
(103)
Por conseguinte, a metodologia utilizada pelas partes em causa e referida no considerando 99 é incorreta. Acresce que não foram apresentados quaisquer elementos de prova de que a produção, tal como comunicada por qualquer um dos Estados-Membros, nomeadamente os dois Estados-Membros acima referidos, e incluída no dossiê não confidencial seria subestimada. É também de salientar que, para alguns Estados-Membros, os dados fornecidos pela associação europeia e utilizados no presente inquérito eram significativamente mais elevados do que se tivessem sido utilizados dados PRODCOM ajustados. Tendo em conta o que precede, não existem razões para duvidar dos números da produção comunicados no presente inquérito e do resultado do exame de representatividade.
(104)
Na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 107 e 108 do regulamento provisório.
4.3. Consumo da União
(105)
Numa apresentação conjunta, vários importadores contestaram os valores relativos ao consumo da União apresentados no considerando 110 do regulamento provisório. Essa alegação baseava-se na utilização incorreta dos dados estatísticos PRODCOM sobre produção e vendas da União, como explicado no ponto 4.2, pelo que é rejeitada.
(106)
No entanto, ao verificar novamente as estatísticas de importação do Eurostat, apurou-se que estas tinham sido atualizadas desde a instituição das medidas provisórias, o que conduziu a algumas alterações menores. Por conseguinte, por uma questão de exaustividade, com base nessas estatísticas de importação do Eurostat atualizadas e nessas observações sobre as vendas da indústria da União no mercado da União, o consumo da União evoluiu da seguinte forma:
Quadro 1
Volume (toneladas)
2008
2009
2010
PI
Consumo da União
826 897
687 587
750 828
727 411
Índice (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 109 e 111 a 112 do regulamento provisório.
4.4. Importações provenientes do país em causa
4.4.1. Volume, preço e parte de mercado das importações objeto de dumping provenientes do país em causa
(108)
Numa apresentação conjunta, vários importadores contestaram os valores apresentados no considerando 113 do regulamento provisório. Essa alegação baseava-se na utilização incorreta dos dados estatísticos PRODCOM, pelo que é rejeitada.
(109)
Com base nas estatísticas de importação do Eurostat atualizadas (ver considerando 106), o volume, a parte de mercado e os preços médios das importações do produto em causa evoluíram da seguinte forma:
Quadro 2
Importações provenientes da RPC
2008
2009
2010
PI
Volume de importações (toneladas)
535 593
449 325
516 624
486 170
Índice (2008 = 100)
100
84
96
91
Parte de mercado %
64,8
65,3
68,8
66,8
Preço médio das importações (EUR/tonelada)
1 274
1 307
1 473
1 498
Índice (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Os volumes, valores e tendências atualizados são praticamente idênticos aos analisados no regulamento provisório. A parte de mercado das importações chinesas aumentou de 64,8 %, em 2008, para 66,8 % no PI. O preço de importação aumentou quase 18 % durante o período considerado, passando de 1 274 EUR/tonelada para 1 498 EUR/tonelada.
(111)
Uma parte alegou uma total falta de correlação entre os preços e os volumes das importações chinesas. A este respeito, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 3, do regulamento de base, ter-se-á em conta se se verificou um aumento significativo das importações objeto de dumping, quer em termos absolutos quer relativamente à produção ou ao consumo na União. No que respeita aos efeitos nos preços das importações objeto de dumping, considerar-se-á se houve uma subcotação importante dos preços provocada pelas importações objeto de dumping, em comparação com os preços de um produto similar da indústria da União ou se, pelo contrário, essas importações têm como efeito depreciar significativamente os preços ou impedir aumentos significativos de preços que, de outro modo, teriam ocorrido. Por si sós, nenhum destes elementos fornece uma indicação determinante suficiente.
(112)
No contexto acima descrito, convém notar o seguinte: em primeiro lugar, na altura em que o consumo da União recuperou (2009-2010), registou-se um aumento significativo dos preços das importações chinesas - o que parece sugerir a existência de uma correlação. Mais importante ainda, a evolução dos preços chineses durante o período considerado deve ser avaliada no contexto de uma diferença de preços muito significativa, já existente em 2008, e que é ilustrada pelos preços médios das importações chinesas (quadro 2) e pelos preços médios de venda da União (quadro 9) indicados no regulamento provisório. Estas diferenças de preços elevadas são confirmadas pelos níveis elevados de subcotação dos preços durante o PI. O aumento do preço, por conseguinte, não impediu que as importações chinesas ganhassem parte de mercado durante o período considerado. Com efeito, essas importações continuaram a exercer uma forte pressão sobre os preços da indústria da União, tendo estes baixado 12 % durante o período considerado. Por conseguinte, esta observação não pode ser aceite.
(113)
No que se refere à evolução dos preços de importação (aumento) e do volume de importações (diminuição) de 2008 a 2011 e em 2012, destacada por um grupo de produtores-exportadores chineses incluídos na amostra, a tendência observada de aumento dos preços médios de importação não é de molde a comprometer a conclusão sobre a existência de dumping prejudicial durante o PI. No que se refere à evolução dos volumes das importações chinesas, e como já referido no considerando 114 do regulamento provisório e de novo no considerando 109, o indicador relativo à parte de mercado mostra um aumento da parte de mercado das importações chinesas de 2 pontos percentuais. Além disso, como explicado com mais pormenor nos considerandos 116 e 117 do regulamento provisório e no considerando 111, registou-se uma importante subcotação dos preços pelas importações chinesas.
4.4.2. Subcotação dos preços
(114)
Na sequência da divulgação provisória, várias partes interessadas pediram informações mais pormenorizadas sobre os cálculos da subcotação dos preços que as já facultadas no considerando 116 do regulamento provisório. Na medida em que a natureza sensível dessa informação e o facto de ter sido concedido o anonimato aos produtores da União o permitiu, foram fornecidas informações adicionais.
(115)
Por analogia com a decisão adotada após a instituição de medidas provisórias de excluir das listas de exportação alguns produtos atípicos para efeitos de cálculo de dumping (ver considerando 69), esses produtos foram igualmente excluídos das listas de exportação utilizadas para os cálculos do prejuízo. Esta alteração produziu apenas um pequeno efeito nas margens de subcotação, que se mantiveram, assim, dentro do mesmo intervalo referido no considerando 117 do regulamento provisório.
(116)
Na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 113 a 117 do regulamento provisório.
4.5. Situação da indústria da União
4.5.1. Aspetos gerais
(117)
Várias partes afirmaram que o facto de vários fatores de prejuízo terem melhorado entre 2009 ou 2010 e o PI mostra que a indústria da União está a evoluir positivamente. Contudo, é de salientar que esta análise é incompleta, ignorando a evolução desses fatores ao longo de todo o período considerado. As explicações apresentadas no considerando 23 do regulamento provisório devem ser também tidas em conta a este respeito.
(118)
A pedido de uma parte interessada, confirma-se que os indicadores macroeconómicos foram avaliados ao nível de toda a indústria da União, enquanto os indicadores microeconómicos foram analisados ao nível dos produtores da União incluídos na amostra, incluindo empresas que não os autores da denúncia.
(119)
A CCCLA defendeu que os indicadores micro e macroeconómicos apresentados no regulamento provisório não seriam representativos, uma vez que a produção total da União seria muito mais elevada do que os números utilizados no presente inquérito. Contudo, atendendo à análise e às conclusões formuladas no ponto 4.2, este argumento é rejeitado.
(120)
Na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 118 a 121 do regulamento provisório.
4.5.2. Indicadores macroeconómicos
4.5.2.1. Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
(121)
Tal como mencionado no ponto 4.1, vários importadores contestaram os valores relativos à produção apresentados no considerando 122 do regulamento provisório. No entanto, esses valores foram objeto de uma verificação cruzada, tendo sido confirmados.
(122)
Na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 122 a 124 do regulamento provisório.
4.5.2.2. Volume de vendas e parte de mercado
(123)
A atualização do quadro 2 não tem qualquer incidência sobre os quadros 4 e 5 do regulamento provisório.
(124)
Na ausência de observações pertinentes sobre os volumes de vendas e a parte de mercado, confirmam-se os considerandos 125 e 126 do regulamento provisório.
4.5.2.3. Emprego e produtividade
(125)
Numa apresentação conjunta, vários importadores contestaram os valores relativos ao emprego e à produtividade apresentados nos considerandos 127 e 128 do regulamento provisório, alegando que não estariam em conformidade com a situação espelhada por certas estatísticas do Eurostat (8).
(126)
Contudo, os valores relativos a ambos os indicadores foram objeto de uma verificação cruzada e considerados corretos. Os valores apresentados pelas partes eram demasiado amplos e não se relacionavam com a produção do produto similar. Na ausência de quaisquer outras observações sobre emprego e produtividade, confirmam-se os considerandos 127 e 128 do regulamento provisório.
4.5.2.4. Amplitude da margem de dumping
(127)
Na ausência de quaisquer observações sobre a amplitude da margem de dumping, confirma-se o considerando 129 do regulamento provisório.
4.5.3. Indicadores microeconómicos
4.5.3.1. Existências
(128)
Numa apresentação conjunta, vários importadores contestaram os valores relativos às existências apresentados no considerando 130 do regulamento provisório, bem como a sua pertinência, em comparação com os dados disponíveis ao público no que respeita a certos produtores da União. Também discordaram da afirmação de que a indústria da União funciona essencialmente por encomenda.
(129)
No que respeita ao trabalho por encomenda, o inquérito confirmou que foi esse efetivamente o caso dos produtores da União incluídos na amostra, tratando-se de uma prática normal no setor. Além disso, os valores relativos às existências no regulamento provisório diziam respeito ao valor verificado das existências dos produtores da União incluídos na amostra, que é considerado como sendo o valor mais fiável.
(130)
Após a divulgação final, as observações acima mencionadas foram reiteradas, não tendo sido, no entanto, apresentados quaisquer novos argumentos. Na ausência de quaisquer outras observações sobre as existências, confirma-se o considerando 130 do regulamento provisório.
4.5.3.2. Preços de venda
(131)
Na ausência de quaisquer observações sobre os valores relativos aos preços de venda, como indicados no regulamento provisório, confirma-se o considerando 131 do regulamento provisório.
4.5.3.3. Rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos, capacidade de obtenção de capital e salários
(132)
Após a divulgação das conclusões, foi detetado um erro material no cálculo do lucro líquido da indústria da União e do retorno dos investimentos (RI). Esse erro foi corrigido e os valores revistos são os seguintes:
Quadro 3
2008
2009
2010
PI
Lucro líquido das vendas da União a clientes independentes (% do volume de negócios líquido)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Índice (2008 = 100)
100
74
-13
84
RI (lucro líquido em % do valor contabilístico líquido dos investimentos)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Índice (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
A correção supra não afeta substancialmente as conclusões provisórias, no que se refere a estes dois indicadores. No entanto, o nível de lucro médio ponderado dos produtores incluídos na amostra foi, durante o período considerado, ligeiramente inferior ao estabelecido a título provisório, uma vez que baixou de 3,8 % para 3,2 % (e não de 4,2 % para 3,5 %). O retorno dos investimentos acompanhou, em grande medida, a tendência observada para o lucro, mas, como também referido por diversas partes interessadas após a divulgação final, durante o período considerado a sua evolução foi em grande medida positiva e não negativa.
(134)
Uma parte interessada questionou a situação frágil da indústria da União no início do período considerado, como indicado no considerando 134 do regulamento provisório. Essa parte alegou que apenas se poderia considerar o prejuízo causado pelo dumping e que não tinha sido estabelecida a existência de dumping para qualquer outro período que não 2011. No entanto, no considerando mencionado, a referência à situação da indústria da União foi efetuada apenas a fim de analisar se o lucro realizado no início do período considerado poderia ser tido em conta enquanto representação do lucro que a indústria realizaria normalmente. Concluiu-se que não é o caso.
(135)
Várias partes questionaram o nível de lucro de referência referido no considerando 135 do regulamento provisório e/ou propuseram outros parâmetros de referência (inferiores).
(136)
Um grupo de produtores-exportadores chineses afirmou que o nível de lucro durante o PI seria uma boa taxa de rendibilidade. Essa alegação não foi, porém, fundamentada. Outra parte afirmou também que os níveis de lucro referidos no regulamento provisório poderiam ser considerados níveis normais, baseando-se para tal nos dados sobre lucro de um produtor alemão entre 1999 e 2007 disponíveis ao público. Uma outra parte interessada, ainda, declarou que o nível de lucro do PI referido no regulamento provisório poderia ser considerado «normal» com base nas conclusões de um estudo da Comissão (9), que incluía dados sobre lucro relativos a um produtor alemão entre 2004 e 2007. Foram recebidas alegações semelhantes após a divulgação final.
(137)
A este respeito, recorde-se que o regulamento provisório concluiu que o lucro realizado no início do período considerado não pode ser considerado como lucro normal, uma vez que a indústria da União já estava, então, numa situação frágil, como se explica no considerando 134 do regulamento provisório. Além disso, verificou-se que os dados sobre lucro em 1999-2007 do produtor alemão atrás referido, disponíveis ao público, diziam respeito não só às atividades transformadoras de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, mas também a outros segmentos importantes. Quanto ao estudo da Comissão referido no considerando 136, verificou-se que este não era uma base pertinente para a determinação da rendibilidade, atendendo aos seus âmbito, objetivo e calendário. Por exemplo, em relação ao produto em causa, referiu apenas a situação relativa aos lucros de uma empresa. Por último, as três afirmações referidas no considerando 136, que são contrariadas pelas afirmações mencionadas no considerando 141, não são suficientemente fundamentadas. Por conseguinte, confirma-se que a taxa de lucro de 3,2 % observada durante o PI não podia ser considerada aceitável para este produto.
(138)
Uma parte interessada afirmou que se deveria utilizar os níveis de lucro dos setores retalhistas suecos da decoração de interiores, do mobiliário e/ou do setor alimentar como valor de referência. No entanto, tendo em conta, nomeadamente, a disparidade entre os níveis de investimento nos setores de fabrico e retalhista em causa, essa alegação deve ser rejeitada.
(139)
Após a divulgação final, uma parte defendeu que o lucro de 6 % considerado razoável no inquérito sobre o calçado não seria adequado como nível de lucro normal também no caso em apreço, uma vez que tinha sido estabelecido em 2006, quando as circunstâncias económicas eram muito mais favoráveis que em 2013. Este argumento não pode ser aceite. Em primeiro lugar, a parte refere-se às circunstâncias económicas em geral e não à situação específica do mercado dos artigos para serviço de mesa. Embora tenha, de facto, diminuído significativamente em 2009, o consumo recuperou desde então de forma considerável. Mais importante ainda, a evolução do consumo não deve ser entendida isoladamente. Atendendo ao elevado volume de importações objeto de dumping (parte de mercado de 66,8 %), ao nível de dumping (margens de dumping compreendidas entre 13,1 % e 36,1 %) e ao nível de subcotação (entre 26,5 % e 47,6 %), a situação concorrencial no mercado da União teria sido muito diferente, caso as importações tivessem sido realizadas a preços que não de dumping. Por conseguinte, este argumento deve ser rejeitado.
(140)
Algumas outras partes sugeriram que se usasse o valor de referência utilizado noutro inquérito anti-dumping, ou seja, no inquérito relativo às importações de ladrilhos de cerâmica (10). Foram recebidas observações semelhantes após a divulgação final. Note-se, contudo, que os ladrilhos de cerâmica, contrariamente ao calçado de couro e aos artigos para serviço de mesa, não podem ser considerados, da mesma forma, como um produto de consumo. Por exemplo, o ritmo a que os agregados familiares compram ou substituem artigos para serviço de mesa e a forma como são comercializados e eventualmente vendidos aos consumidores aproximam-se mais dos do calçado de couro que dos dos ladrilhos de cerâmica. O pedido para utilizar o lucro-alvo aplicado também no inquérito relativo aos ladrilhos de cerâmica é, por conseguinte, rejeitado.
(141)
Os autores da denúncia declararam que o nível de lucro de referência deveria ser bastante superior a 10 %, já que o fabrico de artigos para serviço de mesa ou de cozinha é uma atividade capital-intensiva, que, além disso, exige um elevado grau de investimentos novos e de inovação. Embora se confirme que, de facto, a indústria em causa é capital-intensiva e necessita de investimento contínuo, as informações apresentadas para fundamentar esta alegação não foram de molde a alterar o valor de referência utilizado provisoriamente. O inquérito não pôde concluir que esse valor de referência seria o mais adequado para todos os produtores da União.
(142)
Um grupo de importadores contestou os valores sobre rendibilidade do regulamento provisório e calculou a rendibilidade com base nos valores relativos ao custo de produção, nos valores relativos aos preços e volume de vendas da União, e nos valores relativos aos preços de venda das exportações no regulamento provisório, tendo chegado à conclusão de que a indústria da União teria, na realidade, realizado um lucro de 6 % durante o PI. Contudo, este cálculo é incorreto, dado que combinou dados provenientes de várias fontes (produtores da União incluídos na amostra, indústria da União no seu conjunto e Eurostat).
(143)
Na ausência de quaisquer outras observações pertinentes, confirmam-se os considerandos 132 a 137 do regulamento provisório.
4.5.3.4. Custo de produção
(144)
Numa apresentação conjunta, vários importadores consideraram que os valores relativos ao custo de produção no considerando 138 do regulamento provisório não acompanharam a evolução dos custos da mão de obra e da energia registada pelo Eurostat. As partes sublinharam que os custos da mão de obra aumentaram nos Estados-Membros. Do mesmo modo, a evolução do custo da energia na União não seria compatível com uma diminuição dos custos de produção.
(145)
A este respeito, é de salientar que os custos da energia e da mão de obra fornecidos pelas partes eram demasiado abrangentes. Além disso, o facto de a indústria da União conseguir reduzir o custo de produção durante um período em que a tendência geral era a inversa demonstra os esforços extraordinários desenvolvidos pela indústria da União para reduzir os custos e manter a sua competitividade.
(146)
Os valores relativos ao custo de produção facultados no regulamento provisório representam os custos de produção verificados dos produtores da União incluídos na amostra. Na ausência de quaisquer outras observações, confirma-se o considerando 138 do regulamento provisório.
4.5.3.5. Conclusão sobre o prejuízo
(147)
Diversas partes contestaram a conclusão sobre o prejuízo apresentada no regulamento provisório, com base no facto de vários indicadores de prejuízo terem melhorado na última parte do período considerado. No entanto, esta questão não contradiz o facto de a maior parte dos indicadores de prejuízo terem sofrido uma deterioração durante o período considerado. A deterioração dos indicadores de prejuízo pode ser observada no que se refere à maior parte dos indicadores macroeconómicos, como volume de produção, capacidade, vendas a clientes independentes e emprego, bem como no que respeita aos indicadores de prejuízo relacionados com os resultados financeiros da indústria da União, nomeadamente rendibilidade e investimentos.
(148)
Na ausência de outras observações, confirmam-se os considerandos 139 a 143 do regulamento provisório.
5. NEXO DE CAUSALIDADE
5.1. Introdução
(149)
Na ausência de quaisquer observações sobre o considerando 144 do regulamento provisório, confirma-se o teor do mesmo considerando.
5.2. Efeito das importações objeto de dumping
(150)
Diversas partes interessadas contestaram a conclusão formulada no considerando 148 do regulamento provisório. No entanto, embora algumas das percentagens destacadas nos considerandos 145 e 147 do regulamento provisório tenham sido ligeiramente revistas, como explicado supra, tal não altera os factos e as conclusões contidos nos considerandos 145 a 148 do regulamento provisório.
(151)
Com efeito, tendo em conta a evolução da parte de mercado das importações chinesas objeto de dumping, é evidente que não existe qualquer contradição entre o considerando 147 do regulamento provisório, em especial no que se refere à declaração de que a diminuição dos preços de venda da indústria da União no mercado da União e de a sua rendibilidade pode ser atribuída à depressão dos preços provocada no mercado da União pelas importações objeto de dumping provenientes da RPC, e os movimentos na parte de mercado da indústria da União, tal como alegado por uma das partes.
(152)
Além disso, o facto de os preços das importações provenientes da RPC terem aumentado durante o período considerado, como salientado por várias partes, não põe em causa a conclusão relativamente à subcotação e ao dumping prejudicial durante o período de inquérito.
(153)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o efeito das importações objeto de dumping, confirmam-se os considerandos 145 a 148 do regulamento provisório.
5.3. Efeito de outros fatores
5.3.1. Importações de países terceiros que não o país em causa
(154)
Como mencionado no considerando 106, os dados sobre importação do Eurostat foram atualizados após a instituição das medidas provisórias. Ao cruzar esses novos dados com os dados anteriores incluídos no regulamento provisório, foi detetado um erro material no cálculo dos valores referentes às importações provenientes da Tailândia e da Turquia. Esse erro foi corrigido e, consequentemente, os números definitivos referentes às importações do produto similar provenientes de países terceiros, com base nos dados do Eurostat, são os seguintes:
Quadro 4
2008
2009
2010
PI
Volume das importações provenientes de todos os outros países (toneladas)
100 972
81 464
81 595
89 146
Índice (2008 = 100)
100
81
81
88
Parte de mercado (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Preço médio das importações (EUR/tonelada)
2 378
2 354
2 590
2 519
Índice (2008 = 100)
100
99
109
106
Volume das importações originárias da Turquia (t)
26 978
25 303
25 485
29 336
Índice (2008 = 100)
100
94
94
109
Parte de mercado (%)
3,3
3,7
3,4
4
Preço médio das importações (EUR/tonelada)
2 776
2 649
2 802
2 855
Índice (2008 = 100)
100
95
101
103
Volume de importações provenientes da Tailândia (toneladas)
25 916
20 660
20 600
25 213
Índice (2008 = 100)
100
80
79
97
Parte de mercado (%)
3,1
3
2,7
3,5
Preço médio das importações (EUR/tonelada)
1 246
1 183
1 403
1 356
Índice (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
As importações provenientes de países terceiros diminuíram 12 % durante o período considerado, tendo a parte de mercado dessas importações permanecido relativamente estável.
(156)
É de assinalar que os preços médios de importação de outros países terceiros aumentaram 6 % durante o período considerado, mantendo-se consistentemente superiores ao preço médio de venda das vendas de exportação chinesas (em 68 % durante o PI).
(157)
Antes da publicação do regulamento provisório, a CCCLA observou que as importações provenientes da Turquia teriam aumentado 8 % entre 2010 e 2011, sendo os preços de importação da Turquia alegadamente apenas cerca de 20 % superiores aos preços de importação da RPC. Várias partes contestaram, então, a conclusão do regulamento provisório em relação às importações provenientes da Turquia.
(158)
Atendendo à existência de um erro material manifesto no regulamento provisório no que se refere aos dados transmitidos sobre as importações turcas e aos dados atualizados expostos supra, nada sugere que as importações turcas, considerando os seus preços e a parte de mercado, sejam de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as exportações chinesas do produto em causa e o prejuízo sofrido pela indústria da União. Convém também assinalar que a não inclusão das importações provenientes da Turquia na denúncia não pode ser considerada discriminatória, uma vez que, na fase inicial, não existiam elementos de prova suficientes de dumping, prejuízo e nexo de causalidade, no que respeita às importações provenientes da Turquia.
(159)
A parte de mercado das importações provenientes da Tailândia nunca atingiu mais de 3,5 % durante o período de inquérito.
(160)
Pelas razões acima expostas, conclui-se que as importações provenientes de outros países terceiros não afetaram de forma importante a situação da indústria da União, de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes da RPC e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
5.3.2. Segmentos de mercado
(161)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre os segmentos de mercado, confirmam-se os considerandos 156 a 158 do regulamento provisório.
5.3.3. Consumo e procura
(162)
Uma parte sugeriu que o prejuízo poderia ser atribuído a uma redução a longo prazo na procura dos produtos produzidos na União. Porém, o inquérito não confirmou essa tendência, como já explicado no considerando 112 do regulamento provisório.
(163)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o consumo e a procura, confirmam-se os considerandos 159 a 166 do regulamento provisório.
5.3.4. Exportações da indústria da União
(164)
Uma parte salientou que os preços médios de exportação da União eram inferiores aos preços médios de venda no mercado da União durante o período considerado. Tal poderia ter afetado a capacidade de a indústria da União fazer novos investimentos ou contratar novos trabalhadores. Após a divulgação definitiva, foi reiterado um argumento semelhante. No entanto, como já referido no considerando 169 do regulamento provisório, a maior parte dos indicadores de prejuízo não pode ser afetada pelos resultados das vendas de exportação. Acresce que se pode igualmente argumentar que essas vendas foram uma forma de compensar, parcialmente, o prejuízo sofrido no mercado da União. Além disso, como os preços médios foram calculados dividindo o valor total das vendas do produto similar pelo volume total dessas vendas, se se comparar uma gama diferente de produtos das vendas no mercado da União com as vendas de exportação, os valores médios das vendas podem igualmente registar globalmente diferenças significativas. Por último, estas vendas de exportação representaram menos de 37 % dos volumes de vendas globais da indústria daUnião, ou seja, o mercado dominante para a indústria da União continuou a ser destacadamente o mercado interno da União. O argumento de que estas vendas de exportação causaram prejuízo à indústria da União, de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações provenientes da RPC e o prejuízo sofrido pela indústria da União é, por conseguinte, rejeitado.
(165)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre as exportações da indústria da União, confirmam-se os considerandos 167 a 170 do regulamento provisório.
5.3.5. Eliminação dos contingentes de importação
(166)
Na sequência das medidas provisórias, outra parte sugeriu que a abolição dos contingentes de importação teria tido um impacto nos produtores da União durante o período considerado. Contudo, não foram avançados novos elementos suscetíveis de alterar a conclusão apresentada no considerando 173 do regulamento provisório.
(167)
Na ausência de quaisquer novas observações fundamentadas sobre a eliminação dos contingentes de importação, confirmam-se os considerandos 171 a 173 do regulamento provisório.
5.3.6. Práticas anticoncorrenciais no mercado da União
(168)
Na sequência da instituição das medidas provisórias, diversas partes insistiram que nem o inquérito em matéria de cartéis lançado pelas autoridades alemãs referido no considerando 175 do regulamento provisório nem a coima aplicada ao cartel referida nesse considerando teriam sido devidamente tidos em conta. Em relação a estas alegações, pode acrescentar-se o seguinte ao que já foi enunciado nos considerandos 174 e 175 do regulamento provisório.
(169)
O inquérito alemão em matéria de cartéis, que inquiriu sobre uma alegada fixação de preços entre julho de 2005 e fevereiro de 2008, está ainda em curso. Uma vez que foi concedida confidencialidade aos produtores da União e os resultados finais do inquérito em curso ainda não foram divulgados ao público, não é possível formular observações sobre os pormenores da análise efetuada. Contudo, pode confirmar-se que nenhum dos produtores da União incluídos na amostra está abrangido por esse inquérito em curso. O inquérito concluiu ainda que os indicadores microeconómicos não foram afetados pelas práticas objeto de inquérito e que os indicadores macroeconómicos o terão eventualmente sido apenas numa medida muito limitada.
(170)
No que diz respeito às conclusões relativas a cartéis em matéria de equipamentos e acessórios para casas de banho, é de recordar que este cartel de fixação de preços esteve ativo entre 1992 e 2004 e que apenas um dos produtores sancionados tem atividades também no setor dos artigos para serviço de mesa ou de cozinha. Os dados fornecidos por este produtor no âmbito da representatividade e do prejuízo não são influenciados pelas práticas de cartel, já que apenas foram utilizados os dados relativos à secção de artigos para serviço de mesa ou de cozinha deste produtor e não os seus dados consolidados. Por conseguinte, a coima relacionada com este cartel não afetou os dados fornecidos por este produtor. É ainda de recordar que o período de fixação de preços teve lugar muito antes do período considerado. Uma vez que as identidades dos produtores da União são confidenciais, não é possível divulgar se esta empresa está ou não incluída na amostra. No entanto, se um produtor da União incluído na amostra tivesse registado nas suas contas quaisquer entradas (por exemplo, uma coima aplicada ao cartel) que distorçam a sua situação em termos de prejuízo, para efeitos do presente inquérito, a autoridade responsável pelo inquérito teria isolado essas entradas, a fim de não distorcer os fatores de prejuízo pertinentes.
(171)
Consequentemente, são rejeitadas as alegações referentes ao impacto dos inquéritos em matéria de cartéis acima mencionados na análise do prejuízo e do nexo de causalidade.
(172)
Uma parte interessada referiu que existiam acordos de preços e repartições do mercado ilegais entre os produtores da União, não tendo, contudo, apresentado quaisquer elementos de prova em apoio dessa alegação, pelo que esta é rejeitada.
(173)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre as práticas anticoncorrenciais no mercado da União, confirmam-se os considerandos 174 a 176 do regulamento provisório.
5.3.7. Métodos de produção
(174)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre os métodos de produção, confirmam-se os considerandos 177 a 178 do regulamento provisório.
(175)
Um importador reiterou alegações semelhantes após a divulgação definitiva, tendo argumentado sobre a diferença entre os métodos de produção utilizados pelos produtores da União e os métodos mais artesanais utilizados pelas fábricas chinesas. No entanto, não foi avançado qualquer argumento de fundo suscetível de alterar a conclusão enunciada no considerando 178 do regulamento provisório, pelo que a alegação é definitivamente rejeitada.
5.3.8. Mercados de segunda mão
(176)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre as exportações da indústria da União, confirmam-se os considerandos 179 a 180 do regulamento provisório.
5.3.9. Crise económica
(177)
Uma parte declarou que o considerando 183 do regulamento provisório forneceria uma análise incorreta da situação durante o período de recuperação económica, entre 2010 e 2011, e que o impacto da crise económica teria sido subestimado. Estas observações foram reiteradas após a divulgação final. No entanto, as alegações não foram fundamentadas. Convém igualmente salientar que, no considerando citado, se declarava que as importações objeto de dumping provenientes da RPC tinham intensificado o efeito da recessão económica. Quanto ao impacto da crise económica, o considerando 184 do regulamento provisório é claro quanto ao facto de a crise económica poder ter contribuído para o fraco desempenho da indústria da União, apesar de não ter sido de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping e a situação de prejuízo que a indústria sofreu durante o PI.
(178)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre a crise económica, confirmam-se os considerandos 181 a 184 do regulamento provisório.
5.3.10. Outros fatores
(179)
Numa apresentação conjunta, vários importadores alegaram que a quebra no emprego seria uma evolução normal na indústria de bens de consumo. Essa alegação não foi, porém, fundamentada. Além disso, mesmo que essa tendência fosse normal no setor em causa, não foi de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes da RPC e as perdas importantes de postos de trabalho no setor. Esta alegação foi, por conseguinte, rejeitada.
(180)
Uma parte defendeu que os restantes défices estruturais da indústria da União em conjugação com a sobrecapacidade existente, tal como indicado no quadro 3 do regulamento provisório, seriam de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes da RPC e o prejuízo sofrido pelos fabricantes da União. No que se refere a este argumento, embora a indústria da União estivesse já numa situação frágil no início do período considerado, tendo passado por uma reestruturação, o inquérito confirmou que era competitiva e que estava a responder adequadamente à procura de todos os mercados. Quanto ao quadro 3 do regulamento provisório, a queda da produção deve ser encarada em conjunção com a pressão decorrente do elevado volume de importações a baixos preços provenientes da RPC, já que as exportações da indústria da União se mantiveram estáveis. Por conseguinte, não foi possível aceitar esta alegação.
(181)
Uma parte considerou que a Comissão não teria tido em conta o efeito cumulativo de cada um dos restantes fatores de prejuízo. Esta alegação foi também formulada por diversas partes após a divulgação definitiva. Todavia, atendendo aos resultados do inquérito no que se refere aos vários outros fatores invocados, não é credível pensar que seriam de molde a quebrar o nexo de causalidade. Com efeito, o impacto da maior parte dos demais fatores mencionados, se algum houve, foi reduzido.
(182)
Uma parte considerou que a autoridade responsável pelo inquérito não teria distinguido entre co-ocorrência e nexo de causalidade. Contudo, as informações de apoio apresentadas estavam longe de ser conclusivas a esse respeito, pelo que a alegação é rejeitada.
(183)
Na ausência de quaisquer novas observações sobre outros fatores, confirmam-se os considerandos 185 a 190 do regulamento provisório.
5.4. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(184)
Na ausência de quaisquer novas observações, confirma-se o considerando 191 do regulamento provisório.
6. INTERESSE DA UNIÃO
6.1. Observações preliminares
(185)
Na ausência de quaisquer observações sobre o considerando 192 do regulamento provisório, confirma-se o teor do mesmo considerando.
6.2. Interesse da indústria da União
(186)
Um produtor polaco que não participou na denúncia apoiou as medidas, enquanto um fabricante do Reino Unido que não participou na denúncia, com interesses na importação no produto em causa, se opôs às mesmas. A segunda parte considera que os direitos iriam ter um efeito negativo nos produtores que complementam a sua gama de produtos com importações provenientes da RPC, tendo-se adaptado à globalização mediante um modelo de negócios em que o trabalho de elevado valor acrescentado é realizado na União. Além disso, os clientes estariam menos inclinados a adquirir os seus produtos, visto já não oferecerem uma gama completa de produtos.
(187)
No que respeita à alegação da segunda parte, a situação dessa empresa foi examinada. Constatou-se que as importações chinesas de artigos de serviço de mesa constituíam uma pequena parte do total das suas importações. A empresa alegou, porém, sem apresentar mais especificações, que estas importações eram importantes para si. A empresa não forneceu quaisquer números sobre a sua própria produção. De acordo com as demonstrações financeiras, a empresa tinha, em 2011, um lucro antes de impostos sobre o volume de negócios total de mais de 10 %, a maior parte do qual obtido em mercados fora da UE (não foi apresentado qualquer número relativamente ao produto em causa). Assim, não se espera que a instituição de medidas faça perigar a viabilidade desta empresa. No que diz respeito à alegação de que muitas outras empresas estariam também a deparar-se com dificuldades em resultado das medidas, não foram apresentados quaisquer elementos de prova específicos. Além disso, de acordo com as respostas recebidas durante a fase anterior ao início do inquérito e com as observações recebidas subsequentemente, não há qualquer indicação da existência de um número significativo de empresas em tal situação.
(188)
O impacto dos direitos nas atividades de fabrico da indústria da União seria positivo. Com efeito, desde a recente instituição dos direitos anti-dumping provisórios, foram comunicados vários desenvolvimentos positivos a este respeito.
(189)
Os desenvolvimentos positivos acima referidos confirmam a declaração dos autores da denúncia, nomeadamente que era possível aumentar substancialmente a produção da União a muito curto prazo, utilizando unidades fabris, máquinas e mão de obra já disponíveis, sendo viáveis grandes aumentos a mais longo prazo. A correção das práticas de preços desleais no mercado veio, portanto, beneficiá-los, já que um novo nível de preços torna mais atraente o fabrico de um maior número de produtos na União, quer se trate de encomendas grandes ou pequenas, de design especiais ou de produtos comuns sem marca. Em resultado, seriam criados novos postos de trabalho, que envolvem diferentes tipos de competências, reduzindo-se consequentemente o desemprego.
(190)
Quanto à impossibilidade de oferecer uma gama completa de produtos, esta afirmação não pode ser aceite, uma vez que os consumidores exigem que as gamas de produtos sejam sempre diferentes e que existam várias fontes de abastecimento.
(191)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o interesse da indústria da União, confirmam-se os considerandos 193 a 198 do regulamento provisório.
6.3. Interesse dos importadores independentes
(192)
Os dois importadores mais importantes incluídos na amostra contestaram o seu nível de colaboração no que respeita aos dados completos sobre a rendibilidade e a margem entre os preços de compra e de revenda a clientes independentes, tendo um deles colocado em causa o facto de ter negado acesso às suas contas, argumentando que nada teria mudado se o acesso tivesse sido concedido. As partes alegaram que a sua dimensão e o seu modelo de negócios não lhes permitiriam fornecer dados tão pormenorizados quanto solicitado. Na fase definitiva, confirma-se que um deles voltou a recusar o acesso às contas do seu importador e que nem um nem outro, apesar de se terem esforçado para o fazer, conseguiram apresentar dados completos e utilizáveis sobre a rendibilidade, ou informações sobre a margem entre os preços de compra e de revenda a clientes independentes, que pudessem ser utilizados pelas instituições na análise da situação dos importadores independentes. As informações limitadas prestadas por ambas as empresas sobre os seus preços de compra e de revenda, apesar de serem globalmente inconclusivas, estavam no entanto inteiramente em consonância com as informações sobre a margem de comercialização obtidas e resumidas no considerando 202 do regulamento provisório.
(193)
No considerando 203 do regulamento provisório, as partes interessadas tinham sido convidadas a apresentar dados adicionais completos e verificáveis que permitissem aprofundar a análise do impacto na cadeia de abastecimento.
(194)
Após as medidas provisórias, dois importadores independentes enviaram novas respostas ao questionário destinado aos importadores. Foram também recebidas observações sobre o interesse da União de outros importadores não incluídos na amostra, de uma associação de comércio europeu e internacional (Foreign Trade Association), da associação sueca dos importadores, grossistas e retalhistas (Svensk Handel), da CCCLA e de um produtor da União com interesses na importação. Nenhuma das observações continha dados conclusivos quanto ao impacto das medidas na cadeia de abastecimento.
(195)
Uma parte alegou que o valor relativo ao emprego a jusante afetado pelos direitos teria sido subestimado, atendendo a que as estatísticas do Eurostat mostram que as empresas de distribuição empregam globalmente mais pessoas (33 milhões EUR) que as empresas transformadoras (31 milhões). Contudo, os números fornecidos referiam-se às empresas de importação e fabrico em geral, não podendo ser utilizados para efeitos do presente inquérito.
(196)
Numa apresentação conjunta, vários importadores alegaram que os cinco importadores incluídos na amostra empregavam mais de 10 000 trabalhadores relacionados com o produto em causa e não 350, como mencionado no considerando 200 do regulamento provisório. Os números foram novamente verificados. Convém sublinhar que o número de postos de trabalho relacionados com a importação e a revenda do produto em causa, incluindo funções de apoio, é tido em conta na análise dos interesses dos importadores. O emprego relacionado com outros produtos ou origens, ou relacionado com atividades como o comércio grossista ou retalhista, não deve, obviamente, ser incluído nesse número. Recorde-se que, no início do processo, um grupo de 14 importadores tinha estimado que estariam em causa globalmente, a nível dos importadores, 7 000 postos de trabalho. Este número parece constituir uma estimativa razoável, com base numa extrapolação da situação dos importadores incluídos na amostra, na medida em que foi possível utilizar os seus dados.
(197)
Várias partes queixaram-se da elevada margem bruta indicada no considerando 202 do regulamento provisório, alegando que seria enganadora. Contudo, o inquérito mostrou que a maior parte dos importadores que responderam às perguntas de amostragem dos importadores comunicou uma margem bruta entre o preço de compra e de revenda que variava entre 50 % e 200 %, encontrando-se os importadores incluídos na amostra numa situação similar. Além disso, na sequência da divulgação provisória, os autores da denúncia apresentaram vários exemplos de informações de apoio incluídas na publicação mencionada no considerando 202 do regulamento provisório, que confirmam o rácio entre o preço de importação e o preço de venda a retalho do produto em causa.
(198)
O fabricante do Reino Unido com interesses na importação explicou que essas margens são necessárias para cobrir certos custos incorridos na União. Não foram apresentados quaisquer dados que permitissem calcular as margens com base no volume de negócios.
(199)
Uma vez que só foi possível obter e verificar dados utilizáveis sobre a rendibilidade das atividades de importação relativas ao produto em causa no que respeita a três dos importadores incluídos na amostra, e atendendo a que esses três importadores representavam apenas cerca de 3 % das importações do produto em causa, o valor do lucro médio ponderado em causa não foi considerado conclusivo, pelo que não foi mencionado no regulamento provisório. No entanto, importa referir que esse lucro médio ponderado foi considerável (entre 6 % e 10 % - indicação sob a forma de intervalo por questões de confidencialidade).
(200)
Um importador alegou que não existe produção suficiente de grés colorido na União e que não teve outra alternativa senão importar da RPC. Após a divulgação, foi apresentada a mesma alegação. No entanto, o inquérito estabeleceu que o grés colorido pode ser adquirido junto de diversas fontes, incluindo produtores da União. Acresce que os produtores da União têm capacidade de produção para aumentar as vendas no mercado da União.
(201)
As informações obtidas no decurso do inquérito não permitiram quantificar adequadamente até que ponto os importadores estariam em condições de repercutir os aumentos do preço de compra decorrentes dos níveis de direitos propostos. No entanto, atendendo às informações sobre as margens bruta e líquida, nada sugere que o facto de as importações provenientes da RPC passarem a estar sujeitas a um direito anti-dumping definitivo faça perigar a viabilidade das empresas de importação. Um importador sugeriu igualmente que os grandes operadores de mercado e importadores cuja atividade principal não seja artigos para serviço de mesa ou de cozinha não seriam afetados negativamente.
(202)
Por conseguinte, conclui-se que a instituição de medidas aos níveis propostos não tem um impacto negativo significativo na situação global dos importadores independentes do produto em causa.
(203)
Na ausência de quaisquer novas observações adicionais sobre o interesse dos importadores independentes, confirmam-se os considerandos 199 a 211 do regulamento provisório.
6.4. Interesse de outros setores económicos
(204)
Além do convite constante do considerando 203 do regulamento provisório, no dia de publicação das medidas provisórias, a Comissão contactou diretamente os retalhistas e as associações de retalhistas pertinentes, os importadores com eventuais atividades retalhistas e também os designers de que a Comissão tinha conhecimento, convidando-os a preencher os questionários pertinentes. Alguns de entre eles, que tinham inicialmente alegado ser retalhistas, responderam afirmando não serem abrangidos pelo inquérito, já que não eram ativos no ramo de negócios. A Comissão recebeu finalmente sete novas respostas ao questionário enviado aos retalhistas. Estes sete retalhistas representavam 1 % das importações provenientes da RPC durante o PI. A maior parte destas respostas era deficiente em muitos aspetos, tendo sido, apesar disso, tanto quanto possível, objeto de análise. Não foram recebidas quaisquer respostas ao questionário destinado aos designers.
(205)
As informações assim obtidas não forneceram, essencialmente, quaisquer novos elementos de prova sobre o interesse de outros setores económicos, suscetíveis de contrariar a conclusão enunciada no considerando 217 do regulamento provisório.
(206)
Na sequência da publicação das medidas provisórias, foram recebidas observações sobre o interesse da União no que respeita a outros setores económicos enviadas pelos importadores incluídos na amostra e pelos importadores não incluídos na amostra (nomeadamente um importador polaco ativo no setor dos artigos promocionais), por uma associação de comércio europeu e internacional (Foreign Trade Association), por uma associação sueca de importadores, grossistas e retalhistas (Svensk Handel), por vários retalhistas, pela CCCLA e por oito empresas de torrefação de café (sete das quais localizadas em Itália, tendo uma delas a sua sede na Áustria).
(207)
As empresas de torrefação de café alegaram que, devido ao número muito reduzido de produtores da União que servia o seu mercado (no máximo, cinco), a maior parte dos quais iria importar diretamente da RPC ou através de empresas irmãs, e atendendo ao número bastante elevado de torrefatores para café (1 500 - 3 000), as medidas ao nível proposto, na fase provisória, poderiam impedi-las de adquirir exatamente os mesmos produtos no futuro. Esta alegação não pode ser aceite. Em primeiro lugar, as medidas definitivas são inferiores às medidas provisórias. Em segundo lugar, o inquérito revelou que os produtores da União estavam aptos a desenvolver o seu potencial de produção e a continuar a servir a indústria de torrefação de café, se o prejuízo causado pelas importações objeto de dumping provenientes da RPC fosse suprimido. Atendendo ao grande número de produtores da União, é muito provável que o número de produtores da União que poderá aceitar encomendas das empresas de torrefação de café seja superior a cinco.
(208)
As empresas de torrefação de café alegaram que a instituição de medidas anti-dumping prejudicaria as suas exportações, devido à perda de competitividade e à eventual retaliação por parte das autoridades chinesas. Não existem, todavia, elementos de prova que indiquem que o nível das medidas instituídas implicaria a referida perda de competitividade, atendendo também ao facto de outros membros da OMC terem medidas anti-dumping que afetam este tipo de produto. A alegação relativa a ações de retaliação foi igualmente considerada sem fundamento.
(209)
As empresas de torrefação de café afirmaram que as medidas anti-dumping conduziriam inevitavelmente a uma redução geral da sua atividade, a uma diminuição das suas vendas, a um aumento geral do preço em café no setor HORECA (hotéis, restaurantes e fornecimento de refeições), bem como a uma diminuição da qualidade dos produtos e serviços. Tudo isto colocaria alegadamente em risco um número considerável de postos de trabalho diretos e indiretos. No entanto, tendo em conta a atividade principal das empresas de torrefação de café e as conclusões relativas aos efeitos das medidas sobre a cadeia de abastecimento, estas alegações não podem ser aceites. Note-se igualmente que o facto de fornecer o número total de postos de trabalho relacionados com as atividades de uma empresa de torrefação de café a nível mundial não pode ser considerado como uma base adequada para o cálculo do número de postos de trabalho que estariam em risco devido à instituição de medidas anti-dumping.
(210)
Dois retalhistas afirmaram que não existe produção suficiente de porcelana de ossos nova e de porcelana de ossos na União, pelo que não tiveram outra alternativa que não importar da RPC. Após a divulgação, uma associação de importadores apresentou a mesma alegação. Em primeiro lugar, e em geral, convém assinalar que o objetivo das medidas anti-dumping é restabelecer práticas comerciais leais e não bloquear as importações. No caso em apreço, o nível das medidas não pode ser considerado proibitivo. Em segundo lugar, o inquérito estabeleceu que estes produtos podem ser adquiridos de várias fontes, incluindo produtores da União. Por último, os produtores da União têm capacidade de produção para aumentar as vendas no mercado da União e poderiam explorar melhor o seu potencial, caso as fossem instituídas medidas anti-dumping definitivas.
(211)
Um retalhista alegou que as medidas teriam um impacto negativo em certos objetos que servem o mercado turístico. Contudo, não existem quaisquer informações concretas em apoio desta alegação. No setor, o peso dos objetos em questão também é limitado.
(212)
Um importador e grossista alegou que a instituição de medidas conduziria a uma consolidação vertical do mercado por parte de alguns intervenientes de grandes dimensões. Todavia, tendo em conta o atual número de intervenientes, tal seria improvável a curto ou médio prazo.
(213)
Para além das questões já abordadas no regulamento provisório, é de notar que diversas partes consideraram que o interesse das empresas de menor dimensão, como os retalhistas, os distribuidores e as empresas que comercializam artigos promocionais, não tinha sido suficientemente tido em conta. Várias partes reiteraram esta alegação após a divulgação definitiva. Há que reconhecer que, de um modo geral, as micro e pequenas empresas podem ser mais vulneráveis a qualquer aumento de preço decorrente dos direitos anti-dumping. Contudo, não há elementos de prova de que o nível das medidas instituídas terá um efeito negativo significativo nos outros atores económicos qualificados como PME. A alegação é, assim, definitivamente rejeitada.
(214)
Na ausência de quaisquer observações adicionais sobre o interesse de outros setores económicos, confirmam-se os considerandos 212 a 217 do regulamento provisório.
6.5. Interesse dos consumidores (agregados familiares)
(215)
Apesar de terem sido contactadas pela Comissão, nenhuma parte em representação direta dos interesses dos consumidores finais, como as associações de consumidores, apresentou quaisquer observações.
(216)
Várias partes contestaram a conclusão do considerando 222 do regulamento provisório relativa aos preços mais elevados. Foram apresentadas alegações similares após a divulgação definitiva.
(217)
No caso improvável de o direito ser inteiramente repercutido nos consumidores e partindo do princípio que os níveis de importação e os preços se mantêm, os direitos anti-dumping implicariam um custo suplementar anual por agregado familiar inferior a um euro. Este cálculo baseia-se nos volumes e valores da importação no PI, no nível dos direitos proposto e no número de agregados familiares na União.
(218)
Este efeito não pode ser considerado suficiente para anular o impacto positivo na indústria da União decorrente da redução do prejuízo causado pelas importações objeto de dumping provenientes da RPC.
(219)
Uma parte alegou que, em consequência das medidas, se iria assistir a uma escassez de artigos para serviço de mesa mais baratos. Esta alegação foi reiterada após a divulgação definitiva. Porém, esta alegação não pode ser aceite, dado que, tal como indicado no considerando 157 do regulamento provisório, a indústria da União serve todos os mercados (incluindo o dos artigos para serviço de mesa mais baratos).
(220)
Na ausência de quaisquer observações adicionais sobre o interesse dos consumidores (agregados familiares), confirmam-se os considerandos 218 a 226 do regulamento provisório.
6.6. Conclusão sobre o interesse da União
(221)
Tendo em conta o que precede, confirma-se a avaliação realizada no regulamento provisório.
(222)
Confirmam-se, por conseguinte, os considerandos 227 a 229 do regulamento provisório.
7. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
7.1. Nível de eliminação do prejuízo
(223)
Foi alegado que a margem de lucro utilizada para calcular o montante do direito necessário para eliminar os efeitos do dumping prejudicial era demasiado elevada. Esta alegação foi rejeitada, como explicado na secção 4.5.3.3.
(224)
Várias partes questionaram o lucro-alvo utilizado no cálculo da margem de prejuízo. Essas observações são abordadas nos considerandos 135 a 142. Com base na análise dessas observações, conclui-se que deve ser mantido o lucro-alvo de 6 %.
(225)
Na ausência de outras observações sobre o nível de eliminação do prejuízo, confirma-se a metodologia descrita nos considerandos 230 a 234 do regulamento provisório.
7.2. Medidas definitivas
(226)
Tendo em conta as conclusões apuradas no que respeita a dumping, prejuízo, nexo de causalidade e interesse da União, e em conformidade com o disposto no artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base, devem ser instituídas medidas anti-dumping definitivas sobre as importações do produto em causa ao nível da mais baixa das margens de dumping ou prejuízo estabelecidas, de acordo com a regra do direito inferior. Todas as taxas do direito devem, assim, ser fixadas ao nível das margens de dumping.
(227)
O pequeno ajustamento referido nos considerandos 115 e 132 deu origem a uma revisão ligeira das margens de subcotação dos custos, como refletido nas margens de prejuízo constantes da lista que se segue. São propostos os seguintes direitos anti-dumping definitivos:
Empresa
Margem de dumping (%)
Margem de prejuízo (%)
Taxa do direito definitivo (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd e Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, e Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Todos os outros produtores-exportadores colaborantes
17,9
79,0
17,9
Todas as outras empresas
36,1
110,1
36,1
(228)
As taxas do direito anti-dumping individual aplicáveis a cada uma das empresas especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nas conclusões do presente inquérito. Traduzem, assim, a situação constatada durante o inquérito no que diz respeito a essas empresas. Essas taxas do direito (contrariamente ao direito à escala nacional aplicável a «todas as outras empresas») aplicam-se, portanto, exclusivamente às importações de produtos originários da RPC produzidos pelas empresas e, por conseguinte, pelas entidades jurídicas específicas mencionadas. As importações do produto em causa fabricado por qualquer outra empresa que não seja expressamente mencionada na parte dispositiva do presente regulamento pelo seu nome, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar destas taxas, ficando sujeitas à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(229)
Para limitar os riscos de evasão devidos à grande diferença entre as taxas do direito, considera-se necessário adotar, no caso em apreço, medidas especiais para assegurar a correta aplicação dos direitos anti-dumping. Trata-se, nomeadamente, da apresentação às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros de uma fatura comercial válida em conformidade com as disposições do anexo II do presente regulamento. As importações que não sejam acompanhadas da referida fatura serão sujeitas ao direito anti-dumping residual aplicável a todos os outros exportadores.
(230)
No caso de as exportações de uma das empresas que beneficiam de uma taxa do direito individual mais baixa aumentarem significativamente de volume após a instituição das medidas em causa, tal aumento de volume poderá ser considerado, em si mesmo, como constitutivo de uma alteração dos fluxos comerciais devida à instituição de medidas, na aceção do artigo 13.o, n.o 1, do regulamento de base. Em tais circunstâncias, e uma vez reunidas as condições necessárias, será possível iniciar um inquérito antievasão. Esse inquérito poderá examinar, entre outros aspetos, a necessidade de eliminar as taxas do direito individual e a consequente instituição de um direito à escala nacional.
(231)
Qualquer pedido de aplicação das taxas do direito anti-dumping individual (por exemplo, na sequência de uma alteração da firma ou da constituição de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente enviado à Comissão (11), juntamente com todas as informações pertinentes, nomeadamente sobre eventuais alterações das atividades da empresa relacionadas com a produção e com as vendas nos mercados interno e de exportação que estejam relacionadas, por exemplo, com a referida alteração da firma ou das entidades de produção e de venda em questão. Se necessário, o presente regulamento será então alterado em conformidade, mediante a atualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito anti-dumping individual.
(232)
A fim de assegurar uma correta aplicação do direito anti-dumping, o nível do direito à escala nacional deve ser aplicável não só aos produtores-exportadores que não tenham colaborado no inquérito, mas igualmente aos produtores que não tenham efetuado qualquer exportação para a União durante o PI.
(233)
Para garantir a igualdade de tratamento entre os eventuais novos exportadores e as empresas que colaboraram no inquérito mas não foram incluídas na amostra, enumeradas no anexo I do presente regulamento, deve prever-se a aplicação do direito médio ponderado a que estas últimas se encontram sujeitas a quaisquer novos exportadores que, de outro modo, teriam direito a beneficiar de um reexame nos termos do artigo 11.o, n.o 4, do regulamento de base.
(234)
Todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, originários da RPC e a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório («divulgação final»). Foi concedido a todas as partes um prazo para apresentarem as suas observações sobre a divulgação final.
(235)
As observações orais e escritas apresentadas pelas partes interessadas foram examinadas e, sempre que adequado, tomadas em consideração.
7.3. Cobrança definitiva dos direitos anti-dumping provisórios
(236)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping constatadas e atendendo ao nível do prejuízo causado à indústria da União, considera-se necessário que os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo regulamento provisório sejam cobrados definitivamente até ao montante dos direitos definitivos instituídos,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, excluindo facas de cerâmica, moinhos de condimentos ou especiarias e suas partes de trituração, de cerâmica, descascadores de cerâmica, afiadores de facas de cerâmica, e pedras para piza de cerâmica de cordierite do tipo utilizado para cozer piza ou pão, atualmente classificados nos códigos NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 e ex 6912 00 90 (códigos TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 e 6912009010) e originários da RPC.
2. As taxas do direito anti-dumping definitivo aplicável ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado referido no n.o 1 produzido pelas empresas a seguir enumeradas são as seguintes:
Empresa
Direito (%)
Código adicional TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Empresas indicadas no anexo I
17,9
Todas as outras empresas
36,1
B999
3. A aplicação das taxas do direito anti-dumping individual especificadas para as empresas mencionadas no n.o 2 deve estar subordinada à apresentação, às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, de uma fatura comercial válida, que esteja em conformidade com os requisitos definidos no anexo II. Se essa fatura não for apresentada, aplica-se o direito aplicável a «todas as outras empresas».
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. Os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório nos termos do Regulamento (UE) n.o 1072/2012 sobre as importações de moinhos de condimentos ou especiarias e suas partes de trituração, de cerâmica, descascadores de cerâmica, afiadores de facas de cerâmica, e pedras para piza de cerâmica de cordierite do tipo utilizado para cozer piza ou pão e originários da RPC devem ser liberados.
2. Os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório nos termos do Regulamento (UE) n.o 1072/2012 sobre as importações de artigos para serviço de mesa ou de cozinha, de cerâmica, excluindo facas de cerâmica, moinhos de condimentos ou especiarias e suas partes de trituração, de cerâmica, descascadores de cerâmica, afiadores de facas de cerâmica, e pedras para piza de cerâmica de cordierite do tipo utilizado para cozer piza ou pão e originários da RPC, são cobrados a título definitivo. São liberados os montantes garantidos que excedam as taxas do direito anti-dumping definitivo.
Artigo 3.o
O artigo 1.o, n.o 2, pode ser alterado, aditando o novo produtor-exportador às empresas colaborantes não incluídas na amostra e, assim, sujeitas à taxa do direito médio ponderado de 17,9 %, caso um novo produtor-exportador da RPC apresente à Comissão elementos de prova suficientes de que:
a)
Não exportou para a União o produto descrito no artigo 1.o, n.o 1, durante o período de inquérito (1 de janeiro de 2011 a 31 de dezembro de 2011);
b)
Não está coligado com nenhum dos exportadores ou produtores da RPCsujeitos às medidas instituídas pelo presente regulamento:
c)
Exportou efetivamente para a União o produto em causa após o período de inquérito, com base no qual as medidas foram instituídas, ou assumiu uma obrigação contratual irrevogável de exportar para a União uma quantidade significativa do produto.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 13 de maio de 2013.