NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 19/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 19. ledna 2009 zmocnila Rada Komisi k tomu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států sjednala vícestrannou obchodní dohodu s členskými státy Andského společenství, které s Unií sdílely cíl v podobě dosažení ambiciózní, obsáhlé a vyvážené obchodní dohody.
(2)
Tato jednání byla uzavřena a Obchodní dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 26. června 2012, Evropský parlament s ní vyslovil souhlas dne 11. prosince 2012 a má být uplatňována podle svého článku 330.
(3)
Je nezbytné stanovit nejvhodnější postupy, jež zajistí účinné uplatňování některých ustanovení dohody, která se týkají dvoustranné ochranné doložky, a mechanismu stabilizace pro banány, který byl s Kolumbií a Peru dohodnut.
(4)
Dále je nezbytné vytvořit vhodné ochranné mechanismy, které zabrání vážným nepříznivým dopadům na pěstování banánů v Unii, což je velmi důležité odvětví pro zemědělce v mnoha nejvzdálenějších regionech Unie. Vzhledem k tomu, že možnosti diverzifikace těchto regionů jsou kvůli tamním přírodním podmínkám omezené, je pěstování banánů mimořádně citlivým odvětvím. Z tohoto důvodu je naprosto nezbytné vytvořit pro preferenční dovoz z dotčených třetích zemí účinné mechanismy a zajistit tak, aby pěstování banánů v Unii zůstalo zachováno za nejlepších možných podmínek, protože se v určitých oblastech, především v nejvzdálenějších regionech, jedná o klíčové odvětví z hlediska zaměstnanosti.
(5)
Měly by se definovat pojmy „vážná újma“, „hrozba vážné újmy“ a „přechodné období“, na které odkazuje článek 48 dohody.
(6)
Ochranná opatření by měla přicházet v úvahu pouze tehdy, jestliže se dotyčný produkt dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii, a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobcům v Unii vyrábějícím obdobné nebo přímo konkurující produkty, jak je stanoveno v článku 48 dohody.
(7)
Měla by existovat zvláštní ochranná opatření pro případ, že je dotyčný produkt dovážen v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace kteréhokoli z nejvzdálenějších regionů podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(8)
Ochranná opatření by měla mít jednu z forem uvedených v článku 50 dohody.
(9)
Sledování a přezkum dohody a šetření by měly být prováděny a případná nezbytná ochranná opatření ukládána co nejtransparentněji.
(10)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit výroční zprávu o provádění dohody a o uplatňování ochranných opatření a mechanismu stabilizace pro banány.
(11)
Výzvy v Kolumbii a Peru, pokud jde o lidská, sociální, pracovní a environmentální práva, vyžadují v souvislosti s produkty z těchto zemí úzký dialog mezi Komisí a organizacemi občanské společnosti v Unii.
(12)
Je třeba zdůrazňovat význam dodržování mezinárodních pracovních norem, které vypracovala a na které dohlíží Mezinárodní organizace práce.
(13)
Komise by měla sledovat, zda Kolumbie a Peru dodržují sociální a environmentální normy stanovené v hlavě IX dohody.
(14)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu zahájení řízení. Komise by měla od členských států obdržet informace včetně dostupných důkazů o jakémkoli vývoji dovozu, který by mohl vyžadovat použití ochranných opatření.
(15)
Spolehlivost statistik o veškerém dovozu z Kolumbie a Peru do Unie je proto nezbytná pro stanovení toho, zda jsou splněny podmínky pro použití ochranných opatření.
(16)
Nárůst dovozu, který by se soustředil do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by mohl v některých případech způsobit závažné zhoršení jejich hospodářské situace nebo vážnou újmu jejich hospodářské situaci anebo představovat hrozbu takového závažného zhoršení nebo vážné újmy. V případě, že se nárůst dovozu soustředí do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by Komise měla zavést opatření předchozí kontroly.
(17)
Existují-li dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení řízení, měla by Komise v souladu s článkem 51 dohody zveřejnit oznámení v Úředním věstníku Evropské unie.
(18)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu pro zahájení šetření, přístup zúčastněných stran k získaným informacím a kontrolu těchto informací, slyšení účastníků řízení, jakož i možnost účastníků řízení předložit svá stanoviska, jak stanoví článek 51 dohody.
(19)
Komise by měla Kolumbii a Peru písemně uvědomit o zahájení šetření a provést s nimi konzultace, jak je stanoveno v článku 49 dohody.
(20)
Dále je nezbytné v souladu s čl. 51 odst. 4 dohody stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o vhodnosti případných ochranných opatření, a to v zájmu zajištění rychlého rozhodování za účelem zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů.
(21)
Před uplatněním ochranného opatření by mělo být provedeno šetření, aniž by tím byla Komise zbavena možnosti za kritických okolností uplatnit prozatímní ochranná opatření, jak stanoví článek 53 dohody.
(22)
Podrobné monitorování by mělo usnadnit, aby bylo včas rozhodnuto o případném zahájení šetření či zavedení opatření. Komise by proto měla počínaje dnem, kdy začne být dohoda uplatňována, pravidelně sledovat dovoz banánů. Monitorování by mělo být na základě řádně odůvodněné žádosti rozšířeno na další odvětví.
(23)
Měla by existovat možnost rychle pozastavit preferenční celní sazby na dobu nejvýše tří měsíců, pokud dovoz překročí stanovený roční spouštěcí objem dovozu. Rozhodnutí o tom, zda by se měl použít mechanismus stabilizace pro banány či nikoli, by mělo zohledňovat stabilitu trhu Unie s banány.
(24)
Ochranná opatření by se měla uplatňovat pouze do té míry a tak dlouho, jak je nezbytné k předejití vážné újmě a k lepšímu přizpůsobení se. Měla by být stanovena maximální doba trvání ochranných opatření a konkrétní ustanovení o prodloužení a přezkumu takových opatření, jak je stanoveno v článku 52 dohody.
(25)
Komise by měla provést konzultace se zeměmi, kterých se opatření dotýkají.
(26)
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány stanovené v této dohodě vyžaduje jednotné podmínky pro přijetí prozatímních a konečných ochranných opatření, zavedení opatření předchozí kontroly, zastavení šetření bez uložení opatření a dočasné pozastavení preferenční celní sazby stanovené na základě mechanismu stabilizace pro banány, který byl s Kolumbií a Peru dohodnut. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měla Komise přijmout tato opatření v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2).
(27)
K přijetí kontrolních a prozatímních ochranných opatření s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich postupnou logiku ve vztahu k přijetí konečných ochranných opatření by měl být použit poradní postup. V případě, že by prodlení při zavádění prozatímních ochranných opatření mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, by měla být Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(28)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v rámci mechanismu stabilizace pro banány mají relativně krátké trvání, a proto, aby se zabránilo nepříznivému dopadu na trh Unie s banány, by Komise rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, které umožňují dočasné pozastavení preferenční celní sazby v rámci mechanismu stabilizace pro banány nebo které stanoví, že toto dočasné pozastavení není vhodné. V případě, že jsou okamžitě použitelné prováděcí akty uplatněny, měl by se použít poradní postup.
(29)
Komise by měla mechanismus stabilizace pro banány uplatňovat svědomitým a účinným způsobem s cílem zabránit hrozbě závažného zhoršení nebo závažnému zhoršení situace výrobců z nejvzdálenějších regionů Unie. Od 1. ledna 2020 zůstane použitelný obecný dvoustranný ochranný mechanismus, včetně zvláštních ustanovení pro nejvzdálenější regiony.
(30)
Pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatcích 2A a 5 k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze I dohody by měl být použit článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (3).
(31)
Toto nařízení by se mělo použít pouze pro produkty pocházející z Unie nebo z Kolumbie a Peru,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„produktem“ zboží pocházející z Unie či z Kolumbie nebo Peru. Produkt, který je předmětem šetření, může zahrnovat jednu či více celních položek nebo jejich dílčích segmentů v závislosti na konkrétních tržních podmínkách nebo jakoukoli segmentaci produktů, která se běžně používá ve výrobním odvětví Unie;
b)
„zúčastněnými stranami“ strany dotčené dovozem dotyčného produktu;
c)
„výrobním odvětvím Unie“ výrobci obdobných nebo přímo konkurujících produktů, kteří působí na území Unie jako celek, výrobci v Unii, jejichž společná výroba obdobných nebo přímo konkurujících produktů tvoří většinový podíl celkové výroby uvedených produktů v Unii nebo je-li obdobný nebo přímo konkurující produkt pouze jedním z několika produktů, které výrobci Unie vyrábějí, specifické provozy účastnící se výroby obdobného nebo přímo konkurujícího produktu;
d)
„vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení výrobního odvětví Unie;
e)
„hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
f)
„závažným zhoršením“ významné narušení hospodářského či výrobního odvětví Unie;
g)
„hrozbou závažného zhoršení“ podstatná narušení fungování, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
h)
„přechodným obdobím“ doba deseti let ode dne uplatňování dohody pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel pro zboží pocházející z Kolumbie a Peru uvedený v pododdílech 1 a 2 oddílu B k dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze 1 dohody (dále jen „Sazebník pro odstraňování cel“) stanoví dobu odstraňování cel kratší než deset let nebo doba odstraňování cel zvýšená o tři roky pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel stanoví dobu odstraňování cel deset či více let.
Zjištění existence hrozby vážné újmy ve smyslu písmene e) prvního pododstavce musí být založeno na ověřitelných faktech, a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo málo pravděpodobných možnostech. Pro účely zjištění existence hrozby vážné újmy by mimo jiné měly být zohledněny prognózy, odhady a analýzy vypracované na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
Článek 2
Zásady
1. Ochranné opatření může být uloženo v souladu s tímto nařízením, jestliže se produkt pocházející z Kolumbie nebo Peru v důsledku celních koncesí týkajících se dotčeného produktu podle dohody dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
2. Ochranné opatření může mít jednu z těchto forem:
a)
pozastavení dalšího snižování celní sazby na dotčený produkt podle Sazebníku pro odstraňování cel;
b)
zvýšení celní sazby na dotčený produkt na úroveň, která nepřesahuje nižší z následujících sazeb:
-
celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod (dále jen „DNV“) uplatňovanou na produkt a platnou v době, kdy se opatření přijímá, nebo
-
základní sazbu podle Sazebníku pro odstraňování cel.
Článek 3
Monitorování
1. Komise monitoruje vývoj statistických údajů o dovozu banánů z Kolumbie a Peru. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy a příslušným výrobním odvětvím Unie a pravidelně si s nimi vyměňuje údaje.
2. Obdrží-li Komise od dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření působnosti monitorování i na jiná odvětví.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční monitorovací zprávu o aktuálních statistických údajích o dovozu banánů z Kolumbie a Peru a o odvětvích, na něž bylo monitorování rozšířeno.
4. Komise monitoruje, zda Kolumbie a Peru dodržují sociální a environmentální normy stanovené v hlavě IX dohody.
Článek 4
Zahájení řízení
1. Řízení se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, které zahájení řízení odůvodňují.
2. Žádost o zahájení řízení musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti.
3. Řízení může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech nebo nejvzdálenějších regionech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení v souladu s čl. 5 odst. 5.
4. Pokud by vývoj dovozu z Kolumbie nebo Peru vyžadoval zavedení ochranných opatření, informuje o tom členský stát Komisi. Tato informace musí obsahovat dostupné důkazy v souladu s čl. 5 odst. 5.
5. Komise poskytne tuto informaci členským státům, jakmile obdrží žádost o zahájení řízení nebo pokud uvažuje o zahájení řízení z vlastního podnětu podle odstavce 1.
6. Je-li zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie v souladu s čl. 5 odst. 5 odůvodňující zahájení řízení, Komise se rozhodne řízení zahájit a zveřejní o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od okamžiku, kdy Komise obdrží žádost či sdělení podle odstavce 1.
7. Oznámení uvedené v odstavci 6 musí:
a)
obsahovat souhrn získaných informací a výzvu ke sdělení všech příslušných informací Komisi;
b)
stanovit lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit svá stanoviska a předat informace, mají-li být tato stanoviska a informace zohledněny během řízení;
c)
stanovit lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí podle čl. 5 odst. 9.
Článek 5
Šetření
1. Po zahájení řízení zahájí Komise šetření. Lhůta uvedená v odstavci 3 začíná dnem, kdy je rozhodnutí o zahájení šetření zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby každé takové žádosti vyhověly. Pokud jsou tyto informace v obecném zájmu a nejsou důvěrné ve smyslu článku 12, připojí se k souborům, které nejsou důvěrné, jak stanoví odstavec 8 tohoto článku.
3. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech, jako je neobvykle vysoký počet zúčastněných stran nebo složitá situace na trhu, může být tato lhůta prodloužena o další tři měsíce. Komise informuje všechny zúčastněné strany o každém takovém prodloužení a vysvětlí důvody, které ji k tomu vedly.
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a v případě potřeby se snaží tyto informace ověřit.
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které působí, mohly způsobit nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
6. Zúčastněné strany, které předaly informace podle čl. 4 odst. 7 písm. b), a zástupci Kolumbie nebo Peru mohou na základě písemné žádosti nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů orgánů Unie nebo jejích členských států, pokud jsou uvedené informace relevantní pro uplatnění jejich argumentů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 12 a Komise je při šetření používá. Zúčastněné strany, které předaly informace, mohou Komisi k informacím sdělit svá stanoviska. Uvedená stanoviska jsou Komisí brána v úvahu, pokud se opírají o dostatečné důkazy prima facie.
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní a ověřitelné.
8. Jakmile bude vytvořen nezbytný technický rámec, Komise zajistí heslem chráněný internetový přístup k souboru, který není důvěrný, a bude jej spravovat a jeho prostřednictvím poskytovat veškeré informace, jež jsou užitečné a nejsou přitom ve smyslu článku 12 důvěrné. Zúčastněným stranám,členským státům a Evropskému parlamentu se poskytne k této internetové platformě přístup.
9. Komise zúčastněné strany vyslechne, zejména pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že budou výsledkem šetření pravděpodobně dotčeny a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Komise vyslechne zúčastněné strany znovu, pokud existují zvláštní důvody pro jejich opětovné slyšení.
10. Nejsou-li informace předloženy v příslušných lhůtách stanovených Komisí nebo jsou-li šetření závažným způsobem kladeny překážky, může Komise na základě dostupných údajů učinit zjištění. Jestliže Komise zjistí, že jí zúčastněná strana nebo jakákoli třetí osoba sdělily nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít dostupné údaje.
11. Komise písemně informuje Kolumbii nebo Peru o zahájení šetření a o uložení prozatímních nebo konečných ochranných opatření.
Článek 6
Opatření předchozí kontroly
1. Komise může zavést opatření předchozí kontroly dovozu produktu pocházejícího z Kolumbie nebo Peru, pokud:
a)
je vývoj dovozu produktu takový, že by mohl vést k jedné ze situací uvedených v článcích 2 a 4, nebo
b)
prudký nárůst dovozu banánů se soustředí do jednoho či několika členských států nebo do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie.
2. Komise přijímá opatření předchozí kontroly poradním postupem podle čl. 14 odst. 2.
3. Doba platnosti opatření předchozí kontroly je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí, které následuje po prvním pololetí po jejich zavedení.
Článek 7
Uložení prozatímních ochranných opatření
1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za kritických okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, podle předběžného zjištění na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, že existují dostatečné důkazy prima facie o tom, že dovoz produktu pocházejícího z Kolumbie nebo Peru vzrostl v důsledku snížení nebo odstranění cel v souladu se Sazebníkem pro odstraňování cel a tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
Komise přijímá prozatímní ochranná opatření poradním postupem podle čl. 14 odst. 2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, včetně případu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, přijme Komise okamžitě použitelná prozatímní ochranná opatření postupem podle čl. 14 odst. 4.
2. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavci 1, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
3. Doba platnosti prozatímních ochranných opatření nesmí přesáhnout 200 kalendářních dnů.
4. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních ochranných opatření se automaticky vracejí.
5. Prozatímní ochranná opatření se po vstupu těchto opatření v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. Tato opatření ale nebrání tomu, aby byly do volného oběhu propuštěny produkty, které již jsou na cestě do Unie, pokud již nelze místo určení těchto produktů změnit.
Článek 8
Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise rozhodnutí o zastavení šetření a řízení přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede svá zjištění a odůvodněné závěry týkající se všech podstatných věcných a právních otázek a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 9
Uložení konečných ochranných opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 jsou splněny, vyzve Komise orgány Kolumbie nebo Peru ke konzultacím v souladu s článkem 49 dohody. Není-li do 45 dnů dosaženo uspokojivého řešení, může Komise přijmout rozhodnutí o uložení konečných ochranných opatření v souladu s přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede shrnutí podstatných skutečností a ohledů relevantních pro dané zjištění a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 10
Trvání a přezkum ochranných opatření
1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po dobu, která je nezbytná k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se. Uvedená doba nesmí přesáhnout dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 3.
2. V průběhu prodloužení doby trvání ochranných opatření zůstávají tato opatření v platnosti až do doby, než budou známy výsledky přezkumu podle odstavce 3.
3. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena až o dva roky, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se, a pokud existují důkazy o tom, že se výrobní odvětví Unie přizpůsobuje.
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
5. Zahájení šetření se zveřejní v souladu s čl. 4 odst. 6 a 7. Šetření musí být provedeno a jakékoli rozhodnutí o prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí být učiněno v souladu s články 5, 8 a 9.
6. Celková doba trvání ochranného opatření včetně jakéhokoli prozatímního ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky.
7. Ochranné opatření se nepoužije po uplynutí přechodného období.
8. Pro dovoz produktu, na který se již dříve takové opatření vztahovalo, se žádné ochranné opatření nepoužije, s výjimkou jednoho použití na dobu rovnající se polovině období, po které bylo takové opatření dříve použito, a to za předpokladu, že doba, během níž se ochranné opatření nepoužívalo, činila nejméně jeden rok.
Článek 11
Nejvzdálenější regiony Evropské unie
Pokud se jakýkoli produkt pocházející z Kolumbie nebo Peru dováží v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU, může být ochranné opatření zavedeno v souladu s touto kapitolou.
Článek 12
Důvěrnost informací
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Žádné informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez výslovného souhlasu poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Pokud však ten, kdo informaci poskytl, požádá, aby uvedená informace nebyla zveřejněna ani sdělena v obecné nebo souhrnné formě a pokud se prokáže, že žádost není oprávněná, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý dopad na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 13
Zpráva
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování, provádění a plnění závazků dohody a tohoto nařízení.
2. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předchozí kontroly, regionálních kontrolních a ochranných opatření a o zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření.
3. Zpráva obsahuje informace o činnostech různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody, včetně plnění závazků podle části IX dohody a o činnostech s poradními skupinami občanské společnosti.
4. Zpráva představuje shrnutí statistických údajů a vývoj obchodu s Kolumbií a Peru a zahrnuje aktuální statistické údaje o dovozu banánů z Kolumbie a Peru.
5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisí pozvat Komisi na ad hoc zasedání svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení.
6. Komise zprávu zveřejní do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (4) (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
5. Výbor může zkoumat záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.
KAPITOLA II
MECHANISMUS STABILIZACE PRO BANÁNY
Článek 15
Mechanismus stabilizace pro banány
1. Pro banány pocházející z Kolumbie nebo Peru spadající pod podpoložku kombinované nomenklatury 0803 00 19 (banány čerstvé, kromě banánů plantejnů) a zahrnuté v kategorii fáze „BA“ Sazebníku pro odstraňování cel platí do 31. prosince 2019 mechanismus stabilizace.
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu, jak je uvedeno ve druhém a třetím sloupci tabulky v příloze. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro Kolumbii nebo Peru, Komise přijme v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 14 odst. 4 přijme prováděcí akt, kterým může buď dočasně pozastavit preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku, nebo stanovit, že toto pozastavení není vhodné.
3. Při rozhodování o tom, zda by měla být uplatněna opatření podle odstavce 2, vezme Komise v úvahu dopad daného dovozu na situaci na trhu Unie s banány. Tento přezkum zahrnuje takové faktory jako vliv daného dovozu na úroveň cen v Unii, rozvoj dovozu z jiných zdrojů a celkovou stabilitu trhu Unie.
4. Pokud se Komise rozhodne pozastavit použitelné preferenční celní sazby, použije základní celní sazbu nebo celní sazbu podle DNV uplatňovanou v době, kdy se opatření přijímá, podle toho, která z nich je nižší.
5. Pokud Komise použije opatření uvedená v odstavcích 2 a 4, okamžitě provede konzultace s dotčenou zemí nebo s dotčenými zeměmi v zájmu analýzy a zhodnocení situace na základě dostupných faktických údajů.
6. Uplatněním mechanismu stabilizace pro banány uvedeného v této kapitole není dotčeno uplatnění jakýchkoli opatření vymezených v kapitole I tohoto nařízení. Opatření přijatá v souladu s ustanoveními obou kapitol však nelze uplatnit současně.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 a 4 jsou použitelná pouze v průběhu období, které končí dne 31. prosince 2019.
KAPITOLA III
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 16
Prováděcí pravidla
Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatcích 2A a 5 k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody a v dodatku 1 (Odstraňování cel) k příloze I dohody je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne uplatňování počátku dohody, jak stanoví článek 330 dohody. V Úředním věstníku Evropské unie se zveřejní oznámení uvádějící přesné datum počátku uplatňování dohody.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
REGULAMENTO (UE) N.o 19/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 15 de janeiro de 2013
que aplica a cláusula bilateral de salvaguarda e o mecanismo de estabilização para as bananas do Acordo Comercial entre a União Europeia e os seus Estados-Membros, por um lado, a Colômbia e o Peru, por outro lado
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 207.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (1),
Considerando o seguinte:
(1)
Em 19 de janeiro de 2009, o Conselho autorizou a Comissão a negociar um acordo comercial multilateral, em nome da União Europeia e dos seus Estados-Membros, com os países membros da Comunidade Andina que partilhavam o objetivo de chegar a um acordo comercial ambicioso, abrangente e equilibrado.
(2)
Concluídas essas negociações, o Acordo Comercial entre a União Europeia e os seus Estados-Membros, por um lado, a Colômbia e o Peru, por outro lado (a seguir designado o «Acordo») foi assinado em 26 de junho de 2012, recebeu a aprovação do Parlamento Europeu em 11 de dezembro de 2012 e será aplicável conforme previsto no artigo 330.o do Acordo.
(3)
É necessário estabelecer os procedimentos mais adequados para garantir a eficácia na aplicação de determinadas disposições do Acordo relativas à cláusula bilateral de salvaguarda e à aplicação do mecanismo de estabilização para as bananas que foi acordado com a Colômbia e o Peru.
(4)
É igualmente necessário criar mecanismos de salvaguarda adequados para evitar danos importantes no setor de produção de banana da União, o qual tem uma grande importância para os produtores agrícolas de muitas regiões ultraperiféricas. A escassa capacidade de diversificação destas regiões resultante das suas características naturais faz com que o setor da banana seja um setor de produção particularmente vulnerável. É essencial, portanto, criar mecanismos eficazes para gerir as importações em regime preferencial provenientes dos países terceiros em questão, a fim de garantir a manutenção da atividade de produção de banana da União nas melhores condições possíveis, visto que se trata de um setor de emprego crucial em determinadas zonas, especialmente nas regiões ultraperiféricas.
(5)
Há que definir os termos «prejuízo grave», «ameaça de prejuízo grave» e «período de transição», referidos no artigo 48.o do Acordo.
(6)
As medidas de salvaguarda apenas deverão ser consideradas se o produto em causa for importado para a União em quantidades de tal forma acrescidas, em termos absolutos ou relativos em relação à produção da União, e em condições tais que causem ou ameacem causar um prejuízo grave aos produtores da União que produzam produtos similares ou em concorrência direta, tal como estabelecido no artigo 48.o do Acordo.
(7)
Deverá ser possível recorrer a disposições específicas de salvaguarda no caso de o produto em questão ser importado em quantidades de tal forma acrescidas e em condições tais que causem ou ameacem causar uma degradação grave da situação económica de qualquer região ultraperiférica referida no artigo 349.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
(8)
As medidas de salvaguarda deverão assumir uma das formas referidas no artigo 50.o do Acordo.
(9)
As tarefas relativas ao acompanhamento e revisão do Acordo, à realização de inquéritos e, se necessário, à adoção de medidas de salvaguarda deverão ser realizadas da forma mais transparente possível.
(10)
A Comissão deverá apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório anual sobre a aplicação do Acordo, das medidas de salvaguarda e do mecanismo de estabilização para as bananas.
(11)
Os desafios na Colômbia e no Peru em matéria de direitos humanos, sociais, laborais e ambientais, inerentes aos produtos provenientes desses países requerem um diálogo próximo entre a Comissão e as organizações da sociedade civil da União.
(12)
A importância do cumprimento das normas internacionais do trabalho, elaboradas e supervisionadas pela Organização Internacional do Trabalho deverá ser salientada.
(13)
A Comissão deverá controlar o cumprimento, por parte da Colômbia e do Peru, das normas sociais e ambientais previstas no título IX do Acordo.
(14)
Há que estabelecer disposições pormenorizadas relativamente ao início do processo. A Comissão deverá receber informações dos Estados-Membros, incluindo os elementos de prova disponíveis sobre as tendências em matéria de importações que possam requerer a aplicação de medidas de salvaguarda.
(15)
A fiabilidade das estatísticas sobre todas as importações provenientes da Colômbia e do Peru com destino à União é, pois, crucial a fim de determinar se as condições para aplicar medidas de salvaguarda estão preenchidas.
(16)
Em alguns casos, um aumento de importações concentradas numa ou várias regiões ultraperiféricas da União ou num ou vários Estados-Membros pode causar ou ameaçar causar uma degradação grave ou um prejuízo grave na sua situação económica. Caso se verifique um aumento de importações concentradas numa ou várias regiões ultraperiféricas da União ou num ou vários Estados-Membros, a Comissão deverá adotar medidas prévias de vigilância.
(17)
Se existirem indícios sérios suficientes para justificar o início de um processo, a Comissão deverá publicar um aviso no Jornal Oficial da União Europeia, tal como previsto no artigo 51.o do Acordo.
(18)
Há que estabelecer disposições pormenorizadas sobre a abertura de inquéritos, sobre o acesso e as inspeções, pelas partes interessadas, às informações recolhidas, sobre a audição das partes interessadas e sobre a possibilidade de estas últimas apresentarem os seus pontos de vista, tal como previsto no artigo 51.o do Acordo.
(19)
A Comissão deverá notificar, por escrito, a Colômbia e o Peru da abertura de um inquérito e consultar estes países, tal como previsto no artigo 49.o do Acordo.
(20)
Nos termos do artigo 51.o, n.o 4, do Acordo, é igualmente necessário estabelecer os prazos para dar início a um inquérito e para determinar se é ou não adequado adotar medidas de salvaguarda, a fim de assegurar a rapidez do processo, o que permitirá aumentar a segurança jurídica dos operadores económicos em causa.
(21)
A aplicação de medidas de salvaguarda é precedida de um inquérito, desde que a Comissão possa aplicar medidas de salvaguarda provisórias nas circunstâncias críticas a que se refere o artigo 53.o do Acordo.
(22)
O exercício de um controlo minucioso deverá facilitar uma tomada de decisão em tempo oportuno sobre a eventual abertura de um inquérito ou a adoção de medidas. A partir da data de aplicação do Acordo, a Comissão deverá, por conseguinte, controlar regularmente as importações de banana. Mediante um pedido devidamente justificado, o controlo deverá ser alargado a outros setores.
(23)
Deverá ser possível suspender rapidamente os direitos aduaneiros preferenciais, pelo prazo máximo de três meses, se as importações ultrapassam um volume anual de importação de desencadeamento determinado. A decisão de aplicar o mecanismo de estabilização para as bananas ou não deverá ter em conta a estabilidade do mercado da banana na União.
(24)
As medidas de salvaguarda deverão ser aplicadas unicamente na medida do necessário e durante o período imprescindível para prevenir um prejuízo grave e para facilitar o ajustamento. Há que determinar a duração máxima das medidas de salvaguarda, devendo ser estabelecidas disposições específicas para a prorrogação e o reexame dessas medidas, nos termos do artigo 52.o do Acordo.
(25)
A Comissão deverá encetar consultas com o país afetado pelas medidas.
(26)
A aplicação da cláusula bilateral de salvaguarda e do mecanismo de estabilização para as bananas previstos no Acordo exige condições uniformes para a adoção de medidas de salvaguarda provisórias e definitivas, para a imposição de medidas prévias de vigilância, para o encerramento de um inquérito sem imposição de medidas e para a suspensão temporária do direito aduaneiro preferencial estabelecido ao abrigo do mecanismo de estabilização para as bananas acordado com a Colômbia e o Peru. A fim de assegurar condições uniformes de execução do presente regulamento, essas medidas deverão ser adotadas pela Comissão nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de fevereiro de 2011, que estabelece as regras e os princípios gerais relativos aos mecanismos de controlo pelos Estados-Membros do exercício das competências de execução pela Comissão (2).
(27)
O procedimento consultivo deverá ser utilizado para a adoção de medidas de vigilância e de medidas de salvaguarda provisórias, devido aos efeitos dessas medidas e à sua lógica sequencial relativamente à adoção de medidas de salvaguarda definitivas. Caso um atraso na adoção de medidas de salvaguarda provisórias cause prejuízos de difícil reparação, a Comissão deverá adotar atos de execução de aplicação imediata.
(28)
Devido à natureza e à duração relativamente curta das medidas previstas ao abrigo do mecanismo de estabilização para as bananas e a fim de evitar um impacto negativo sobre a situação do mercado da banana na União, a Comissão deverá também adotar atos de execução imediatamente aplicáveis que suspendam temporariamente o direito aduaneiro preferencial estabelecido ao abrigo do mecanismo de estabilização para as bananas ou que estatuem que não é adequada tal suspensão temporária. No caso de esses atos de execução imediatamente aplicáveis serem aplicados, deverá ser utilizado o procedimento consultivo.
(29)
A Comissão deverá usar diligente e eficazmente do mecanismo de estabilização para as bananas, a fim de evitar uma ameaça de degradação grave ou uma degradação grave da situação para os produtores das regiões ultraperiféricas da União. O mecanismo bilateral geral de salvaguarda, incluindo as disposições especiais para regiões ultraperiféricas, continua a ser aplicável a partir de 1 de janeiro de 2020.
(30)
Para efeitos da adoção das regras de execução necessárias à aplicação das regras previstas nos apêndices 2-A e 5 do Anexo II (Relativo à definição da noção de «produtos originários» e aos métodos de cooperação administrativa) e no apêndice 1 (Eliminação dos Direitos Aduaneiros) do Anexo I do Acordo, deverá ser aplicável o disposto no artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (3).
(31)
O presente regulamento deverá aplicar-se apenas aos produtos originários da União ou da Colômbia ou do Peru,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÃO EM MATÉRIA DE SALVAGUARDA
Artigo 1.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«produto», uma mercadoria originária da União ou da Colômbia ou do Peru. Um produto objeto de inquérito pode abranger uma ou várias rubricas pautais ou um subsegmento destas, dependendo das circunstâncias específicas do mercado, ou qualquer segmentação do produto comummente aplicada na indústria da União;
b)
«partes interessadas», as partes afetadas pelas importações do produto em causa;
c)
«indústria da União», o conjunto dos produtores da União de produtos similares ou em concorrência direta, que operem no território da União, os produtores da União cuja produção conjunta de produtos similares ou em concorrência direta constitua uma parte importante da produção total da União desses produtos, ou, no caso de o produto similar ou em concorrência direta constituir apenas um dos vários produtos fabricados pelos produtores da União, as atividades específicas implicadas na produção do produto similar ou em concorrência direta;
d)
«prejuízo grave», uma deterioração global significativa;
e)
«ameaça de prejuízo grave», a iminência manifesta de um prejuízo grave;
f)
«degradação grave», perturbações significativas num setor ou numa indústria da União;
g)
«ameaça de degradação grave», a iminência manifesta de perturbações significativas;
h)
«período de transição», período de dez anos a contar da data de aplicação do Acordo para um produto para o qual a lista de eliminação pautal dos produtos originários da Colômbia e do Peru, constante do apêndice 1, secção B, subsecções 1 e 2 (Eliminação dos Direitos Aduaneiros) do Anexo I do Acordo («Lista de Eliminação Pautal»), preveja um período de eliminação pautal inferior a dez anos, ou o período de eliminação pautal, acrescido de três anos para os produtos relativamente aos quais a lista de eliminação pautal preveja um período de eliminação pautal de dez ou mais anos.
A determinação da existência de uma ameaça de prejuízo grave, na aceção do n.o 1, alínea e), baseia-se em factos verificáveis e não unicamente em alegações, conjeturas ou possibilidades remotas. A fim de determinar a existência de uma ameaça de prejuízo grave, devem ser tidas em conta, nomeadamente, as previsões, estimativas e análises efetuadas com base nos fatores referidos no artigo 5.o, n.o 5.
Artigo 2.o
Princípios
1. Pode ser instituída uma medida de salvaguarda, nos termos do presente regulamento, se um produto originário da Colômbia ou do Peru, em resultado das concessões pautais a esse produto no âmbito do Acordo, estiver a ser importado na União em quantidades de tal forma acrescidas, em termos absolutos ou relativos em relação à produção da União, e em condições tais que causem ou ameacem causar um prejuízo grave à indústria da União.
2. As medidas de salvaguarda podem assumir uma das seguintes formas:
a)
A suspensão de uma redução adicional da taxa do direito aduaneiro sobre o produto em causa prevista na lista de eliminação pautal;
b)
O aumento da taxa do direito aduaneiro sobre o produto em causa para um nível não superior ao menor dos seguintes:
-
a taxa aplicada do direito aduaneiro Nação Mais Favorecida («NMF») sobre o produto, em vigor no momento em que a medida é adotada, ou
-
a taxa de base especificada na lista de eliminação pautal.
Artigo 3.o
Controlo
1. A Comissão controla a evolução das estatísticas sobre as importações de banana proveniente da Colômbia e do Peru. Para esse efeito, a Comissão coopera e procede regularmente ao intercâmbio de dados com os Estados-Membros e a indústria da União.
2. Mediante pedido devidamente fundamentado das indústrias em causa, a Comissão pode ponderar um alargamento do âmbito do controlo a outros setores.
3. A Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório anual de controlo com estatísticas atualizadas sobre as importações de banana provenientes da Colômbia e do Peru e os setores a que o controlo foi alargado.
4. A Comissão controla a observância, pela Colômbia e pelo Peru, das normas sociais e ambientais previstas no título IX do Acordo.
Artigo 4.o
Início do processo
1. Um processo inicia-se a pedido de um Estado-Membro, de uma pessoa coletiva ou de uma associação sem personalidade jurídica que atue em nome da indústria da União, ou por iniciativa da própria Comissão, caso esta considere que existem indícios sérios, determinados com base nos fatores referidos no artigo 5.o, n.o 5, para justificar essa abertura.
2. O pedido para dar início a um processo deve incluir elementos de prova que atestem estarem reunidas as condições para impor a medida de salvaguarda estabelecida no artigo 2.o, n.o 1. O pedido deve, em geral, incluir as seguintes informações: a taxa de crescimento das importações do produto em causa e o seu aumento em volume, em termos absolutos e relativos, a parte do mercado interno absorvida pelo aumento das importações, a evolução dos níveis das vendas, da produção, da produtividade, da utilização da capacidade, dos lucros e perdas, e do emprego.
3. Pode igualmente dar-se início a um processo se se verificar um aumento substancial das importações concentradas num ou vários Estados-Membros ou regiões ultraperiféricas, desde que existam indícios sérios atestando que estão reunidas as condições para se dar início ao processo, nos termos do artigo 5.o, n.o 5.
4. Um Estado-Membro informa a Comissão caso se afigure que as tendências das importações provenientes da Colômbia ou do Peru exigem medidas de salvaguarda. Essas informações incluem os elementos de prova disponíveis, nos termos do artigo 5.o, n.o 5.
5. A Comissão informa os Estados-Membros quando recebe um pedido para dar início a um processo ou pondera iniciar um processo por sua própria iniciativa, nos termos do n.o 1.
6. Caso se torne evidente que existem indícios sérios, nos termos do artigo 5.o, n.o 5, para justificar o início de um processo, a Comissão dá início ao processo e publica um aviso desse facto no Jornal Oficial da União Europeia. O início do processo deve ocorrer no prazo de um mês a contar da data da receção do pedido ou das informações pela Comissão nos termos do n.o 1.
7. O aviso a que se refere o n.o 6:
a)
Apresenta um resumo das informações recebidas e requer que todas as informações pertinentes sejam comunicadas à Comissão;
b)
Fixa o prazo para os interessados darem a conhecer os seus pontos de vista por escrito e para apresentarem informações, caso esses pontos de vista e essas informações devam ser tomados em consideração no processo;
c)
Fixa o prazo em que as partes interessadas podem solicitar uma audição à Comissão, nos termos do artigo 5.o, n.o 9.
Artigo 5.o
Inquérito
1. Após o início do processo, a Comissão procede à abertura do inquérito. O prazo fixado no n.o 3 começa a contar no dia em que a decisão de abrir um inquérito for publicada no Jornal Oficial da União Europeia.
2. A Comissão pode pedir informações aos Estados-Membros e estes tomam todas as medidas necessárias para satisfazer esse pedido. Se essas informações forem de interesse geral e não forem confidenciais na aceção do artigo 12.o, devem ser adicionadas aos processos não confidenciais, conforme previsto no n.o 8 do presente artigo.
3. Se possível, o inquérito é concluído no prazo de seis meses a contar da data da sua abertura. Esse prazo pode ser prorrogado por um período adicional de três meses, em circunstâncias excecionais, tais como o envolvimento de um número invulgarmente elevado de partes interessadas, ou situações de mercado complexas. A Comissão notifica todas as partes interessadas de qualquer prorrogação do prazo e explica as razões para tal.
4. A Comissão procura obter todas as informações que considere necessárias para tomar uma decisão no que se refere aos requisitos estabelecidos no artigo 2.o, n.o 1, e, se adequado, procura verificar essas informações.
5. No decurso do inquérito, a Comissão avalia todos os fatores pertinentes de natureza objetiva e quantificável que influenciam a situação da indústria da União, em especial, a taxa de crescimento das importações do produto em causa e o seu aumento em volume, em termos absolutos e relativos, a parte do mercado interno absorvida pelo aumento das importações, a evolução dos níveis das vendas, da produção, da produtividade, da utilização da capacidade, dos lucros e perdas, e do emprego. A lista não é exaustiva e a Comissão pode também ter em conta outros fatores relevantes para determinar a existência de um prejuízo grave ou de uma ameaça de prejuízo grave, como sejam as existências, os preços, o rendimento do capital investido, os fluxos de caixa e outros fatores que causem, possam ter causado ou ameacem causar um prejuízo grave à indústria da União.
6. As partes interessadas que tenham apresentado informações, nos termos do artigo 4.o, n.o 7, alínea b), e os representantes da Colômbia ou do Peru podem verificar, mediante pedido escrito, todas as informações fornecidas à Comissão no âmbito do inquérito, com exceção dos documentos internos elaborados pelas autoridades da União ou dos seus Estados-Membros, desde que essas informações sejam pertinentes para a apresentação das suas pretensões, não sejam confidenciais na aceção do artigo 12.o e sejam utilizadas pela Comissão no inquérito. As partes interessadas que tenham apresentado informações podem apresentar à Comissão os seus pontos de vista sobre essas informações. A Comissão toma em consideração esses pontos de vista, caso haja indícios sérios os que atestem.
7. A Comissão assegura que todos os dados e todas as estatísticas utilizados para o inquérito sejam acessíveis, compreensíveis, transparentes e verificáveis.
8. A Comissão assegura, assim que estiverem reunidas as devidas condições técnicas, um acesso em linha, protegido por uma palavra-passe, ao processo não confidencial, gerido pela Comissão e através do qual são divulgadas todas as informações relevantes não confidenciais na aceção do artigo 12.o. As partes interessadas, os Estados-Membros e o Parlamento Europeu têm acesso a essa plataforma em linha.
9. A Comissão ouve as partes interessadas, em particular se estas o tiverem solicitado por escrito no prazo fixado no aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia, demonstrando que são suscetíveis de serem efetivamente afetadas pelo resultado do inquérito e que existem razões especiais para serem ouvidas.
A Comissão volta a ouvir as partes interessadas noutras ocasiões, se existirem razões especiais para tal.
10. Caso as informações não sejam fornecidas no prazo fixado pela Comissão ou se o inquérito for significativamente dificultado, a Comissão pode decidir com base nos dados disponíveis. Se a Comissão verificar que uma parte interessada ou um terceiro lhe prestaram informações falsas ou erróneas, não tem em conta essas informações e pode utilizar os dados disponíveis.
11. A Comissão notifica por escrito a Colômbia ou o Peru da abertura de um inquérito e da imposição de medidas de salvaguarda provisórias ou definitivas.
Artigo 6.o
Medidas prévias de vigilância
1. A Comissão pode adotar medidas prévias de vigilância em relação às importações de um produto originário da Colômbia ou do Peru caso:
a)
A evolução das importações de um produto se revele suscetível de causar uma das situações referidas nos artigos 2.o e 4.o; ou
b)
Se verifique uma onda de importações de banana concentrada num ou vários Estados-Membros ou numa ou várias regiões ultraperiféricas da União.
2. A Comissão adota as medidas prévias de vigilância de acordo com o procedimento consultivo a que se refere o artigo 14.o, n.o 2.
3. As medidas prévias de vigilância têm um período de vigência limitado. Salvo disposição em contrário, a vigência dessas medidas cessa no termo do segundo semestre seguinte aos seis meses posteriores à introdução das medidas prévias de vigilância.
Artigo 7.o
Imposição de medidas de salvaguarda provisórias
1. São aplicadas medidas de salvaguarda provisórias em circunstâncias críticas em que um atraso cause um prejuízo difícil de reparar, após se ter determinado preliminarmente, com base nos fatores referidos no artigo 5.o, n.o 5, a existência de indícios sérios atestando que o aumento das importações de um produto originário da Colômbia ou do Peru decorre da redução ou eliminação de um direito aduaneiro de acordo com a lista de eliminação pautal, e que tais importações causam ou ameaçam causar um prejuízo grave à indústria da União.
A Comissão adota as medidas de salvaguarda provisórias de acordo com o procedimento consultivo a que se refere o artigo 14.o, n.o 2. Nos casos de urgência imperiosa, incluindo o caso referido no n.o 2 do presente artigo, a Comissão aprova medidas de salvaguarda provisórias de aplicação imediata, de acordo com o procedimento a que se refere o artigo 14.o, n.o 4.
2. Caso um Estado-Membro solicite a intervenção imediata da Comissão e estejam reunidas as condições estabelecidas no n.o 1, a Comissão toma uma decisão no prazo de cinco dias úteis a contar da data de receção do pedido.
3. As medidas de salvaguarda provisórias não são aplicadas por um período superior a 200 dias.
4. Se as medidas de salvaguarda provisórias forem revogadas pelo facto de o inquérito revelar que as condições estabelecidas no artigo 2.o, n.o 1, não se encontram reunidas, os direitos aduaneiros cobrados em resultado dessas medidas de salvaguarda provisórias são automaticamente restituídos.
5. As medidas de salvaguarda provisórias aplicam-se a qualquer produto introduzido em livre prática após a data de entrada em vigor das mesmas. Todavia, essas medidas não impedem a introdução em livre prática dos produtos já enviados para a União, se não for possível alterar o seu destino.
Artigo 8.o
Encerramento do inquérito e do processo sem imposição de medidas
1. Se decorrer do apuramento definitivo dos fatos que as condições enunciadas no artigo 2.o, n.o 1, não se encontram satisfeitas, a Comissão adota uma decisão de encerramento do inquérito e do processo de acordo com o procedimento de exame referido no artigo 14.o, n.o 3.
2. Tendo plenamente em conta a proteção das informações de caráter confidencial na aceção do artigo 12.o, a Comissão publica um relatório em que apresenta os resultados e as conclusões fundamentadas a que tiver chegado sobre todas as questões relevantes de facto e de direito.
Artigo 9.o
Imposição de medidas de salvaguarda definitivas
1. Se decorrer do apuramento definitivo dos fatos que as condições enunciadas no artigo 2.o, n.o 1, se encontram satisfeitas, a Comissão convida as autoridades da Colômbia ou do Peru a realizar consultas nos termos do artigo 49.o do Acordo. Nos casos em que não tenha sido encontrada uma solução satisfatória no prazo de 45 dias, a Comissão pode adotar uma decisão impondo medidas de salvaguarda definitivas, de acordo com o procedimento de exame referido no artigo 14.o, n.o 3.
2. Tendo plenamente em conta a proteção das informações de caráter confidencial na aceção do artigo 12.o, a Comissão publica um relatório em que apresenta um resumo dos factos e das considerações pertinentes para a sua decisão.
Artigo 10.o
Duração e reexame das medidas de salvaguarda
1. Uma medida de salvaguarda vigora apenas durante o período necessário para impedir ou reparar um prejuízo grave para a indústria da União e para facilitar o ajustamento. Esse período não excede dois anos, salvo se for prorrogado nos termos do n.o 3.
2. Até serem conhecidos os resultados do reexame referido no n.o 3, a medida de salvaguarda permanece em vigor durante qualquer período de prorrogação.
3. O período inicial de duração de uma medida de salvaguarda pode ser prorrogado excecionalmente por um período máximo de dois anos, desde que a medida de salvaguarda continue a ser necessária para impedir ou reparar o prejuízo grave para a indústria da União e para facilitar os ajustamentos e desde que existam elementos de prova de que a indústria da União está a proceder a ajustamentos.
4. Qualquer prorrogação nos termos do n.o 3 do presente artigo deve ser precedida de um inquérito, aberto a pedido de um Estado-Membro, de uma pessoa coletiva ou de uma associação sem personalidade jurídica que atue em nome da indústria da União, ou por iniciativa da própria Comissão, caso existam indícios sérios, determinados com base nos fatores referidos no artigo 5.o, n.o 5, atestando que as condições previstas no n.o 3 do presente artigo se encontram satisfeitas.
5. A abertura de um inquérito é publicada nos termos do disposto no artigo 4.o, n.os 6 e 7. O inquérito e qualquer decisão relativa à prorrogação nos termos do n.o 3 do presente artigo são regidos pelos artigos 5.o, 8.o e 9.o
6. A duração total de uma medida de salvaguarda não pode ultrapassar quatro anos, incluindo qualquer medida de salvaguarda provisória.
7. Uma medida de salvaguarda não é aplicada após o termo do período de transição.
8. Nenhuma medida de salvaguarda é aplicada à importação de um produto que já anteriormente tenha sido sujeito a uma medida desse tipo, exceto uma única vez e por um período de tempo igual a metade daquele em que a medida tenha sido previamente aplicada, desde que o período de não aplicação seja, no mínimo, de um ano.
Artigo 11.o
Regiões ultraperiféricas da União
Se um produto originário da Colômbia ou do Peru estiver a ser importado em quantidades de tal forma acrescidas e em condições tais que causem ou ameacem causar uma grave deterioração da situação económica de uma ou mais das regiões ultraperiféricas da União a que se refere o artigo 349.o do TFUE, pode ser instituída uma medida de salvaguarda nos termos do presente capítulo.
Artigo 12.o
Confidencialidade
1. As informações recebidas nos termos do presente regulamento são utilizadas exclusivamente para o efeito para o qual foram solicitadas.
2. As informações de caráter confidencial ou prestadas a título confidencial, recebidas nos termos do presente regulamento, não são divulgadas sem a autorização expressa de quem as tenha prestado.
3. Cada pedido de tratamento confidencial deve indicar os motivos pelos quais a informação é confidencial. Todavia, se o prestador das informações solicitar que as mesmas não se tornem públicas nem sejam divulgadas de forma integral ou resumida, e caso se afigure que esse pedido não se justifica, as informações em causa podem não ser tomadas em consideração.
4. As informações são sempre consideradas confidenciais se a sua divulgação for suscetível de ter consequências desfavoráveis significativas para quem as tiver fornecido ou para a sua fonte.
5. Os n.os 1 a 4 não obstam a que as autoridades da União façam referência a informações gerais e, em especial, aos motivos em que se fundamentam as decisões tomadas nos termos do presente regulamento. Essas autoridades devem, contudo, ter em conta o interesse legítimo das pessoas singulares e coletivas em causa em que os seus segredos comerciais não sejam divulgados.
Artigo 13.o
Relatório
1. A Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório anual sobre a aplicação, a execução e o cumprimento das obrigações do Acordo e do presente regulamento.
2. O relatório deve incluir informações sobre a aplicação de medidas provisórias e definitivas, medidas prévias de vigilância, medidas regionais de vigilância e salvaguarda e o encerramento de inquéritos e de processos sem imposição de medidas.
3. O relatório deve incluir informação sobre as atividades dos diversos órgãos responsáveis pelo acompanhamento da execução do Acordo, nomeadamente sobre o cumprimento das obrigações decorrentes do título IX do Acordo e sobre as atividades empreendidas com grupos consultivos da sociedade civil.
4. O relatório deve apresentar um resumo das estatísticas e da evolução do comércio com a Colômbia e o Peru e incluir estatísticas atualizadas sobre as importações de banana provenientes da Colômbia e do Peru.
5. No prazo de um mês a contar da apresentação do relatório pela Comissão, o Parlamento Europeu pode convidar a Comissão para uma reunião ad hoc da sua comissão competente a fim de apresentar e explicar quaisquer questões relacionadas com a execução do presente regulamento.
6. A Comissão deve publicar o relatório pelo menos três meses após a sua apresentação ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
Artigo 14.o
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida pelo Comité criado pelo artigo 4.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 260/2009 do Conselho, de 26 de fevereiro de 2009, relativo ao regime comum aplicável às importações (4) (a seguir designado «o comité»). O comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 4.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
3. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
4. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 8.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011 em conjugação com o artigo 4.o do mesmo regulamento.
5. O Comité pode examinar as questões relativas à aplicação do presente regulamento apresentadas pela Comissão ou a pedido de um Estado-Membro. Os Estados-Membros podem solicitar informações e trocar pontos de vista no comité ou diretamente com a Comissão.
CAPÍTULO II
MECANISMO DE ESTABILIZAÇÃO PARA AS BANANAS
Artigo 15.o
Mecanismo de estabilização para as bananas
1. Às bananas originárias da Colômbia ou do Peru abrangidas pelo código 0803 00 19 da Nomenclatura Combinada (Bananas frescas, excluindo os plátanos) e enumeradas na categoria «BA» na lista de eliminação pautal, é aplicável, até 31 dezembro 2019, um mecanismo de estabilização.
2. É estabelecido separadamente um volume anual de importação de desencadeamento para as importações dos produtos referidos no n.o 1, tal como se indica na segunda e terceira colunas do quadro do Anexo. Nos casos em que o volume de desencadeamento quer para a Colômbia quer para o Peru tenha sido atingido durante o ano civil correspondente, a Comissão deve, de acordo com o procedimento de urgência a que se refere o artigo 14.o, n.o 4, adotar um ato de execução com o qual pode, quer suspender temporariamente o direito aduaneiro preferencial aplicado aos produtos da origem correspondente durante esse mesmo ano por um período não superior a três meses e que não vá além do final do ano civil, quer estatuir que não é adequada tal suspensão.
3. Na sua decisão de aplicar, ou não, medidas ao abrigo do n.o 2, a Comissão tem em consideração o impacto das importações em causa sobre a situação do mercado da banana na União. Este exame deve incluir fatores como sejam: efeito das importações em causa sobre o nível de preços na União, evolução das importações de outras origens, estabilidade global do mercado na União.
4. Caso decida suspender o direito aduaneiro preferencial aplicável, a Comissão aplica o menos elevado dos direitos seguintes: a taxa de base do direito aduaneiro ou a taxa do direito NMF em vigor no momento em que tal medida seja tomada.
5. Caso aplique as medidas referidas nos n.os2 e 4, a Comissão dá de imediato início a consultas com o país ou países afetados, para analisar e avaliar a situação com base nos dados factuais disponíveis.
6. A aplicação do mecanismo de estabilização para as bananas previsto no presente capítulo não prejudica a aplicação de quaisquer medidas definidas no capítulo I. Não obstante, as medidas tomadas ao abrigo do disposto em ambos os capítulos não podem ser aplicadas simultaneamente.
7. As medidas referidas nos n.os 2 e 4 são aplicáveis apenas durante o período que termina em 31 de dezembro de 2019.
CAPÍTULO III
REGRAS DE EXECUÇÃO
Artigo 16.o
Regras de execução
A disposição aplicável para efeitos da adoção das regras de execução necessárias à aplicação das regras previstas nos apêndices 2-A e 5 do Anexo II (Relativo à definição da noção de «produtos originários» e aos métodos de cooperação administrativa) e no apêndice 1 (Eliminação dos direitos aduaneiros) do Anexo I do Acordo é o artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 17.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir da data de aplicação do Acordo, nos termos do artigo 330.o do Acordo. É publicado um aviso no Jornal Oficial da União Europeia especificando a data de aplicação do Acordo.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 15 de janeiro de 2013.