PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. října 2014
o veterinárních opatřeních pro tlumení afrického moru prasat v některých členských státech a o zrušení prováděcího rozhodnutí 2014/178/EU
(oznámeno pod číslem C(2014) 7222)
(Text s významem pro EHP)
(2014/709/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (2), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (3), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2002/60/ES (4) stanoví minimální opatření pro tlumení afrického moru prasat, jež se mají uplatňovat uvnitř Unie, včetně opatření, jež se zavádějí v případě ohniska afrického moru prasat v hospodářství s chovem prasat a v případě podezření na výskyt nebo potvrzení výskytu afrického moru prasat u volně žijících prasat. Tato opatření zahrnují plány připravené a prováděné členskými státy a schválené Komisí pro eradikaci afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat.
(2)
Africký mor prasat se vyskytuje na Sardinii v Itálii od roku 1978 a od roku 2014 je zavlečen do dalších členských států východní Evropy, včetně Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska ze sousedních třetích zemí, ve kterých je tato choroba velmi rozšířená.
(3)
Aby bylo možné zaměřit opatření pro tlumení a předejít šíření nákazy a zároveň i zbytečnému narušení obchodu uvnitř Unie a aby se zamezilo neopodstatněným překážkám pro obchod ze strany třetích zemí, dotčené členské státy bez prodlení stanovily infikované oblasti a oblasti vystavené riziku infekce, které byly definovány na úrovni Unie ve spolupráci s členskými státy prostřednictvím prováděcích rozhodnutí Komise konsolidovaných prováděcím rozhodnutím Komise 2014/178/EU (5). Uvedené rozhodnutí rovněž stanoví veterinární opatření pro tlumení při přemísťování, odesílání prasat a určitých produktů z prasat a označování vepřového masa z oblastí uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí, aby se zabránilo šíření uvedené nákazy do jiných oblastí Unie.
(4)
Rozhodnutím Komise 2005/362/ES (6) byl schválen plán, který Itálie předložila Komisi a který se týkal eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat na Sardinii, a prováděcím rozhodnutím Komise 2014/442/EU (7) byly schváleny plány eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat v některých oblastech v Litvě a Polsku.
(5)
Africký mor prasat lze považovat za enzootickou nákazu v populacích domácích a volně žijících prasat v některých třetích zemích, které hraničí s Unií, a představuje stálou hrozbu pro Unii.
(6)
Tato nákazová situace může ohrozit stáda prasat v nenapadených oblastech členských států, které jsou v současné době dotčeny nákazou, jmenovitě Estonska, Itálie, Lotyšska, Litvy a Polska, jakož i stáda prasat v dalších členských státech, a to zejména s ohledem na obchod s komoditami z prasat.
(7)
Estonsko, Itálie, Lotyšsko, Litva a Polsko přijaly opatření k boji proti africkému moru prasat v rámci směrnice 2002/60/ES a Estonsko a Lotyšsko mají v souladu s článkem 16 uvedené směrnice předložit Komisi ke schválení své plány eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat.
(8)
Je vhodné, aby dotčené členské státy a oblasti byly uvedeny na seznamu v příloze s odlišením podle úrovně rizika. Odlišené části přílohy by měly zohlednit epizootologickou situaci afrického moru prasat, včetně toho, zda se situace týká jak populace prasat žijících v hospodářstvích, tak volně žijících prasat (části III a IV), nebo pouze populace volně žijících prasat (část II) nebo zda je riziko způsobeno určitou blízkostí k infekci v populaci volně žijících prasat (část I). Zejména je třeba odlišit, zda se epizootologická situace stabilizovala a nákaza se stala enzootickou (část IV), nebo zda je situace stále dynamická a její vývoj nejistý (část III). Nicméně klasifikaci území členských států nebo jejich částí podle částí I, II, III a IV na základě dotčené populace prasat může být nutné přizpůsobit a zohlednit další rizikové faktory z důvodu místní epizootologické situace a jejího vývoje, zejména v případě nově infikovaných oblastí, které mají menší zkušenosti v oblasti epizootologie nákazy v různých ekologických systémech.
(9)
Co se týče rizika šíření afrického moru prasat, úroveň rizika vyplývající z přemísťování různých komodit z prasat se různí. Jak je uvedeno ve vědeckém stanovisku Evropského úřadu pro bezpečnost potravin z roku 2010 (8), představuje přemísťování živých prasat, jejich spermatu, vajíček a embryí a vedlejších produktů živočišného původu z prasat z infikovaných oblastí obecně vyšší riziko z hlediska expozice a následků než přemísťování masa, masných polotovarů a masných výrobků. Odesílání živých prasat, jejich spermatu, vajíček, embryí a vedlejších produktů živočišného původu z prasat, jakož i odesílání určitého masa, masných polotovarů a masných výrobků z určitých oblastí v členských státech uvedených v částech I, II, III a IV přílohy tohoto rozhodnutí by proto mělo být zakázáno. Tento zákaz zahrnuje všechna zvířata z čeledi prasatovitých (Suidae) uvedená ve směrnici Rady 92/65/EHS (9).
(10)
Pro zohlednění různé úrovně rizika v závislosti na druhu komodit z prasat a na epizootologické situaci v dotčených členských státech a oblastech je vhodné stanovit pro jednotlivé druhy komodit z prasat z území uvedených v různých částech přílohy k tomuto rozhodnutí určité odchylky. Tyto odchylky jsou také v souladu s opatřeními ke zmírnění rizika platnými pro dovoz s ohledem na africký mor prasat, uvedenými v Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat. V tomto rozhodnutí by měla být také stanovena další bezpečnostní opatření a veterinární požadavky či ošetření příslušných komodit platné v případě, že tyto odchylky jsou přiznány.
(11)
Vzhledem k současné epizootologické situaci a z preventivních důvodů dotčené členské státy - Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko - stanovily nové oblasti o dostatečné a vhodné velikosti, jak jsou popsány v částech I, II a III přílohy tohoto rozhodnutí, které jsou přizpůsobeny současné epizootologické situaci a kde platí odpovídající omezení týkající se přemísťování živých prasat, spermatu, vajíček a embryí prasat, čerstvého vepřového masa a určitých produktů z prasat. Situace kolem afrického moru prasat na Sardinii v Itálii se liší od situace v jiných členských státech kvůli dlouhému trvání enzootického výskytu nákazy v této části italského území a ostrovní zeměpisné poloze; proto je považováno za nezbytné, aby se část IV v příloze tohoto rozhodnutí nadále vztahovala na celé území Sardinie v Itálii.
(12)
Veterinární omezení použitelná v současné době jsou obzvláště přísná pro oblasti uvedené v části III přílohy tohoto rozhodnutí, a proto mohou vést k logistickým problémům a problémům týkajícím se dobrých životních podmínek zvířat v případě, že porážka prasat v dotyčných oblastech není možná, zejména kvůli neexistenci vhodných jatek nebo omezení kapacity jatek v příslušných oblastech uvedených v části III.
(13)
Přemísťování živých prasat určených na okamžitou porážku představuje menší riziko než jiné typy přemísťování živých prasat, pokud jsou zavedena opatření ke zmírnění rizika. Proto je vhodné, aby v případě, že nastanou výše popsané okolnosti, dotčené členské státy mohly ve výjimečných případech přiznat odchylky pro odesílání živých prasat z oblastí uvedených v části III přílohy pro okamžitou porážku na jatka, která se nacházejí mimo uvedené oblasti v tomtéž členském státě, pokud jsou splněny přísné podmínky pro to, aby nebylo ohroženo tlumení nákazy.
(14)
Směrnice Rady 64/432/EHS (10) a rozhodnutí Komise 93/444/EHS (11) vyžadují, aby byla zvířata při přemísťování vybavena veterinárními osvědčeními. Aby byly veterinární informace poskytnuté na příslušných osvědčeních odpovídající a správné, měla by uvedená veterinární osvědčení v případech, kdy se uplatňují odchylky od zákazu odesílání živých prasat z oblastí uvedených v příloze tohoto rozhodnutí na živá prasata určená k obchodování uvnitř Unie nebo na vývoz do třetí země, obsahovat odkaz na toto rozhodnutí.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 599/2004 (12) stanoví, že k určitým produktům živočišného původu musí být při přemísťování přiloženy veterinární osvědčení. Za účelem prevence šíření afrického moru prasat do jiných oblastí Unie by měly být v případě členského státu, na který se vztahuje zákaz odesílání čerstvého vepřového masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z některých částí jeho území, stanoveny určité požadavky týkající se zejména osvědčování, pro odesílání tohoto masa, masných polotovarů a masných výrobků z jiných oblastí území tohoto členského státu, na které se tento zákaz nevztahuje, a tato veterinární osvědčení by měla obsahovat odkaz na toto rozhodnutí.
(16)
Dále je vhodné za účelem prevence šíření afrického moru prasat do jiných oblastí Unie a do třetích zemí zajistit, aby odesílání čerstvého vepřového masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z masa prasat z členských států, na jejichž území se nacházejí oblasti zahrnuté do seznamu v příloze, nebo toto maso obsahují, podléhalo určitým přísnějším podmínkám. Konkrétně by takové čerstvé vepřové maso, masné polotovary a výrobky z vepřového masa měly být označeny zvláštními značkami, které nelze zaměnit s identifikačním označením stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (13) ani s označením zdravotní nezávadnosti pro vepřové maso stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (14).
(17)
Období použitelnosti opatření stanovených v tomto rozhodnutí by mělo zohledňovat epizootologii afrického moru prasat a podmínky pro opětovné získání statusu území prostého afrického moru prasat podle Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat, a mělo by proto trvat alespoň do 31. prosince 2018.
(18)
Z důvodů jasnosti by proto mělo být prováděcí rozhodnutí 2014/178/EU zrušeno a nahrazeno tímto rozhodnutím.
(19)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví veterinární opatření pro tlumení afrického moru prasat v členských státech či jejich oblastech uvedených v příloze (dále jen „dotčené členské státy“).
Použije se, aniž jsou dotčeny plány eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat v dotčeném členském státě schválené Komisí v souladu s článkem 16 směrnice 2002/60/ES.
Článek 2
Zákaz odesílání živých prasat, spermatu, vajíček a embryí z prasat, vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků obsahujících vepřové maso, jakož i zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z některých oblastí uvedených v příloze
Dotčené členské státy zakážou:
a)
odesílání živých prasat z oblastí uvedených v částech II, III a IV přílohy;
b)
odesílání zásilek spermatu, vajíček a embryí z prasat z oblastí uvedených v částech III a IV přílohy;
c)
odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků obsahujících toto maso z oblastí uvedených v částech III a IV přílohy;
d)
odesílání zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v částech III a IV přílohy.
Článek 3
Odchylka od zákazu odesílání živých prasat z oblastí uvedených v části II přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. a) mohou dotčené členské státy povolit odesílání živých prasat z hospodářství, která se nacházejí v oblastech uvedených v části II přílohy, do jiných oblastí na území téhož členského státu, pokud:
1)
prasata pobývala v hospodářství po dobu alespoň 30 dnů nebo od narození a do uvedeného hospodářství nebyla přivezena žádná živá prasata z oblastí uvedených v částech II, III a IV přílohy během období alespoň 30 dnů před datem přemístění a
2)
prasata byla podrobena laboratornímu vyšetření na africký mor prasat provedenému s negativními výsledky na vzorcích odebraných v souladu s postupy pro odběr vzorků, které stanoví plán eradikace afrického moru prasat uvedený v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí, během období 15 dnů před datem přemístění a v den odeslání bylo provedeno klinické vyšetření na africký mor prasat úředním veterinárním lékařem v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí Komise 2003/422/ES (15), nebo
3)
prasata pocházejí z hospodářství:
a)
které bylo nejméně dvakrát ročně v intervalu nejméně 4 měsíců zkontrolováno příslušným veterinárním orgánem, který:
i)
dodržel pokyny a postupy stanovené v kapitole IV přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
ii)
provedl klinické vyšetření a odběr vzorků, v nichž byla prasata starší 60 dnů podrobena laboratornímu vyšetření v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
iii)
ověřil, zda jsou účinně uplatňována opatření stanovená v čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážce směrnice 2002/60/ES;
b)
které plní požadavky biologické bezpečnosti pro africký mor prasat stanovené příslušným orgánem.
Článek 4
Odchylka od zákazu odesílání zásilek živých prasat určených na okamžitou porážku z oblastí uvedených v části III přílohy a odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa získaných z těchto prasat
Odchylně od zákazů stanovených v čl. 2 písm. a) a c) mohou dotčené členské státy povolit odesílání živých prasat určených na okamžitou porážku z oblastí uvedených v části III přílohy do jiných oblastí na území téhož členského státu v případě, že existují logistická omezení kapacity porážky v jatkách schválených příslušným orgánem podle článku 12 nacházejících se v oblastech uvedených v části III přílohy, pokud:
1)
prasata pobývala v hospodářství po dobu alespoň 30 dnů nebo od narození a do uvedeného hospodářství nebyla přivezena žádná živá prasata z oblastí uvedených v částech II, III a IV přílohy během období alespoň 30 dnů před datem přemístění;
2)
prasata splňují požadavky stanovené v odstavci 1 a odstavci 2 nebo odstavci 3 článku 3;
3)
jsou prasata převážena na okamžitou porážku přímo, bez zastavení nebo vykládky, do jatek schválených v souladu s článkem 12 a zvlášť určených pro tento účel příslušným orgánem;
4)
orgán příslušný pro jatka byl orgánem příslušným pro odeslání informován o záměru odeslat prasata a uvědomí o jejich příjezdu orgán příslušný pro odeslání;
5)
po příjezdu na jatka jsou tato prasata držena a poražena odděleně od ostatních prasat a jsou poražena v konkrétní den, kdy jsou porážena pouze tato prasata z oblastí uvedených v části III přílohy;
6)
se přeprava prasat na jatka v oblastech nebo přes oblasti ležící mimo oblasti uvedené v části III přílohy provádí po předem určených dopravních trasách a vozidla, která byla použita pro přepravu těchto prasat, se vyčistí, v případě nutnosti odhmyzí a vydezinfikují co nejdříve po vykládce;
7)
dotčené členské státy zajistí, aby čerstvé vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa získané z těchto prasat:
a)
byly produkovány, skladovány a zpracovávány v zařízeních schválených v souladu s článkem 12;
b)
byly označeny v souladu s článkem 16;
c)
byly uváděny na trh pouze na území tohoto členského státu;
8)
dotčené členské státy zajistí, aby vedlejší produkty živočišného původu z těchto prasat byly ošetřeny v rámci odděleného systému schváleného příslušným orgánem, který zajistí, aby produkt získaný z těchto prasat nepředstavoval žádné riziko z hlediska afrického moru prasat;
9)
dotčené členské státy okamžitě uvědomí Komisi o přiznání odchylky podle tohoto článku a oznámí název (názvy) a adresu (adresy) jatek schválených podle tohoto článku.
Článek 5
Odchylka od zákazu odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části III přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. c) mohou dotčené členské státy povolit odesílání vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části III přílohy, pokud jsou buď:
a)
získány z prasat, která byla chována od svého narození v hospodářstvích, která se nacházejí mimo oblasti uvedené v částech II, III nebo IV přílohy, a vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo jej obsahují, byly vyprodukovány, skladovány a zpracovány v zařízeních schválených v souladu s článkem 12, nebo
b)
získány z prasat, která splňují požadavky stanovené v odstavci 1 a odstavci 2 nebo odstavci 3 článku 3 a vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo jej obsahují, byly vyprodukovány, skladovány a zpracovány v zařízeních schválených v souladu s článkem 12, nebo
c)
byly vyprodukovány a zpracovány v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/99/ES v zařízeních schválených v souladu s článkem 12.
Článek 6
Odchylka od zákazu odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části IV přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. c) mohou dotčené členské státy povolit odesílání vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části IV přílohy, pokud jsou buď:
a)
získány z prasat, která byla chována od svého narození v hospodářstvích, která se nacházejí mimo oblasti uvedené v příloze, a vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo jej obsahují, byly vyprodukovány, skladovány a zpracovány v zařízeních schválených v souladu s článkem 12, nebo
b)
byly vyprodukovány a zpracovány v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/99/ES v zařízeních schválených v souladu s článkem 12.
Článek 7
Odchylka od zákazu odesílání zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v částech III a IV přílohy
1. Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. d) mohou dotčené členské státy povolit odesílání získaných produktů uvedených v čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (16) z vedlejších produktů živočišného původu z prasat pocházejících z oblastí uvedených v části III a IV přílohy za předpokladu, že uvedené vedlejší produkty byly podrobeny ošetření, které zajišťuje, že získaný produkt nepředstavuje riziko z hlediska afrického moru prasat.
2. Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. d) mohou dotčené členské státy povolit odesílání nezpracovaných jatečně upravených těl jiných prasat, než jsou volně žijící prasata, a vedlejších produktů živočišného původu z jiných prasat, než jsou volně žijící prasata, z jatek (17) (dále jen „vedlejší produkty živočišného původu“) z oblastí uvedených v části III přílohy do zpracovatelských, spalovacích nebo spoluspalovacích zařízení nacházejících se mimo oblasti uvedené v části III přílohy, pokud:
a)
vedlejší produkty živočišného původu pocházejí z hospodářství nebo z jatek nacházejících se v oblastech uvedených v části III přílohy, kde se nevyskytlo ohnisko afrického moru prasat po dobu nejméně 40 dnů před odesláním;
b)
každý nákladní automobil a jiná vozidla používaná pro přepravu uvedených vedlejších produktů živočišného původu byla jednotlivě zaregistrována příslušným orgánem v souladu s článkem 23 nařízení (ES) č. 1069/2009, a
i)
zakrytý nepropustný prostor pro přepravu uvedených vedlejších produktů živočišného původu je zkonstruován tak, aby umožňoval účinné čištění a dezinfekci, a konstrukce podlahy usnadňovala odtok a shromažďování kapalin,
ii)
žádost o registraci nákladního automobilu a jiných vozidel obsahuje důkazy, že nákladní automobil či vozidlo byly úspěšně podrobeny pravidelným technickým kontrolám,
iii)
každý nákladní automobil musí být vybaven systémem satelitní navigace k určení jeho polohy v reálném čase. Provozovatel přepravy umožní příslušnému orgánu kontrolovat pohyb nákladního automobilu v reálném čase a vést elektronickou evidenci jeho pohybu po dobu nejméně 2 měsíců;
c)
po nakládce musí být prostor pro přepravu uvedených vedlejších produktů živočišného původu zaplombován úředním veterinárním lékařem. Pouze úřední veterinární lékař může plombu porušit a nahradit ji novou plombou. Každá nakládka nebo nahrazení plomb musí být oznámeny příslušnému orgánu;
d)
je jakýkoli vjezd nákladních automobilů nebo vozidel do hospodářství s chovem prasat zakázán a příslušný orgán zajišťuje bezpečné shromažďování jatečně upravených těl prasat;
e)
se přeprava do výše uvedených zařízení uskutečňuje přímo pouze do těchto zařízení bez zastavení na trase povolené příslušným orgánem z určeného místa dezinfekce při výjezdu z oblasti uvedené v části III přílohy. Na určeném místě dezinfekce musí být nákladní automobily a vozidla řádně vyčištěna a vydezinfikována pod kontrolou úředního veterinárního lékaře;
f)
ke každé zásilce vedlejších produktů živočišného původu je přiložen řádně vyplněný obchodní doklad uvedený v kapitole III přílohy VIII nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (18). Úřední veterinární lékař odpovědný za dotyčné zpracovatelské zařízení místa určení musí potvrdit každý příjezd příslušnému orgánu uvedenému v písm. b) bodě iii);
g)
se po vykládce vedlejších produktů živočišného původu nákladní automobil nebo vozidlo a veškeré další vybavení, které se používá při přepravě těchto vedlejších produktů živočišného původu a které může být kontaminováno, vyčistí, vydezinfikují a v případě nutnosti odhmyzí v celém rozsahu v uzavřené oblasti zpracovatelského zařízení pod dohledem úředního veterinárního lékaře. Použije se ustanovení čl. 12 písm. a) směrnice 2002/60/ES;
h)
se vedlejší produkty živočišného původu zpracovávají neprodleně. Jakékoli skladování ve zpracovatelském závodě je zakázáno;
i)
příslušný orgán zajistí, aby odesílání vedlejších produktů živočišného původu nepřesáhlo příslušnou denní zpracovatelskou kapacitu zpracovatelského zařízení;
j)
před prvním odesláním z části III přílohy zajistí příslušný orgán nezbytná ujednání s náležitými orgány ve smyslu písmene c) přílohy VI směrnice 2002/60/ES k zajištění pohotovostního plánu, řídící struktury a plné spolupráce orgánů v případě nehody během přepravy, významné poruchy nákladního automobilu nebo vozidla nebo jakéhokoli podvodného jednání provozovatele. Provozovatelé nákladních automobilů musí neprodleně oznámit příslušnému orgánu jakoukoli nehodu či poruchu nákladního automobilu nebo vozidla.
Článek 8
Zákaz odesílání živých prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby z jejich území nebyla do jiných členských států a třetích zemí odesílána živá prasata, s výjimkou případů, kdy uvedená živá prasata pocházejí:
a)
z jiných oblastí než z oblastí uvedených v příloze;
b)
z hospodářství, do něhož nebyla během období alespoň 30 dnů bezprostředně před datem odeslání přivezena žádná živá prasata z oblastí uvedených v příloze.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy povolit odesílání živých prasat z hospodářství, které se nachází v oblastech uvedených v části I přílohy, za předpokladu, že uvedená živá prasata splňují tyto podmínky:
a)
pobývala v hospodářství nepřetržitě po dobu alespoň 30 dnů před datem odeslání nebo od narození a do uvedeného hospodářství nebyla přivezena žádná živá prasata z oblastí uvedených v příloze během období alespoň 30 dnů před datem odeslání;
b)
pocházejí z hospodářství, které plní požadavky biologické bezpečnosti pro africký mor prasat, které byly stanoveny příslušným orgánem;
c)
byla podrobena laboratornímu vyšetření na africký mor prasat provedenému s negativními výsledky na vzorcích odebraných v souladu s postupy pro odběr vzorků, které stanoví plán eradikace afrického moru prasat uvedený v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí, během období 15 dnů před datem přemístění a v den nakládky bylo provedeno klinické vyšetření na africký mor prasat úředním veterinárním lékařem v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES, nebo
d)
pocházejí z hospodářství, které bylo nejméně dvakrát ročně v intervalu nejméně 4 měsíců zkontrolováno příslušným veterinárním orgánem, který:
i)
dodržel pokyny a postupy stanovené v kapitole IV přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
ii)
provedl klinické vyšetření a odběr vzorků, v nichž byla prasata starší 60 dnů podrobena laboratornímu vyšetření v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
iii)
ověřil, zda jsou účinně uplatňována opatření stanovená v čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážce směrnice 2002/60/ES.
3. U zásilek živých prasat, které splňují podmínky odchylky stanovené v odstavci 2, se v odpovídajících veterinárních dokladech a/nebo veterinárních osvědčeních podle čl. 5 odst. 1 směrnice 64/432/EHS a čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 93/444/EHS uvede tato doplňující poznámka:
„Prasata splňující požadavky čl. 8 odst. 2 prováděcího rozhodnutí Komise 2014/709/EU (19).
Článek 9
Zákaz odesílání zásilek spermatu, vajíček a embryí prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
Dotčené členské státy zajistí, aby z jejich území nebyly do jiných členských států a třetích zemí odesílány zásilky těchto komodit:
a)
sperma prasat, pokud sperma nepochází od kanců chovaných ve schválené inseminační stanici podle čl. 3 písm. a) směrnice Rady 90/429/EHS (20), která se nachází mimo oblasti uvedené v částech II, III a IV přílohy tohoto rozhodnutí;
b)
vajíčka a embrya prasat, pokud vajíčka a embrya nepocházejí od dárcovských prasnic chovaných v hospodářstvích, která splňují požadavky čl. 8 odst. 2 a nacházejí se mimo oblasti uvedené v částech II, III a IV přílohy, a embrya nebyla počata nebo vyprodukována se spermatem, které je v souladu s podmínkami stanovenými v písmenu a).
Článek 10
Zákaz odesílání zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby žádné zásilky vedlejších produktů živočišného původu z prasat nebyly odesílány z jejich území do jiných členských států a třetích zemí, pokud uvedené vedlejší produkty z prasat nebyly získány z prasat pocházejících a dovážených z hospodářství nacházejících se v oblastech mimo oblasti, které jsou uvedeny v částech II, III a IV přílohy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy povolit odesílání získaných produktů z vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v částech II, III a IV přílohy do jiných členských států a třetích zemí za předpokladu, že:
a)
uvedené vedlejší produkty byly podrobeny ošetření, které zajišťuje, že získaný produkt z prasat nepředstavuje riziko z hlediska afrického moru prasat;
b)
k zásilkám získaných produktů je přiložen obchodní doklad vydaný podle kapitoly III přílohy VIII nařízení (EU) č. 142/2011.
Článek 11
Zákaz odesílání čerstvého vepřového masa a některých polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby zásilky čerstvého vepřového masa z prasat pocházejících z hospodářství, která se nacházejí v oblastech uvedených v příloze, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z masa z těchto prasat nebo toto maso obsahují, nebyly odesílány do jiných členských států a třetích zemí, s výjimkou případů, kdy toto vepřové maso bylo získáno z prasat pocházejících a dovážených z hospodářství nacházejících se mimo oblasti uvedené v částech II, III nebo IV přílohy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy, ve kterých se nacházejí oblasti uvedené v částech II, III nebo IV přílohy, povolit odesílání čerstvého vepřového masa uvedeného v odstavci 1, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z tohoto vepřového masa nebo toto maso obsahují, do jiných členských států, pokud uvedené polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa byly získány z prasat, která byla chována od svého narození v hospodářstvích, která se nacházejí mimo oblasti uvedené v částech II, III a IV přílohy, a čerstvé vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa jsou produkovány, skladovány a zpracovávány v zařízeních schválených v souladu s článkem 12.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy, ve kterých se nacházejí oblasti uvedené v části II přílohy, povolit odesílání čerstvého vepřového masa uvedeného v odstavci 1, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z tohoto vepřového masa nebo toto maso obsahují, do jiných členských států, pokud uvedené polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa byly získány z prasat, která splňují požadavky stanovené v odstavci 1 a odstavci 2 nebo odstavci 3 článku 3.
Článek 12
Schválení jatek, bouráren/porcoven a zařízení na zpracování masa pro účely článků 4, 5 a 6 a čl. 11 odst. 2
Příslušný orgán dotčeného členského státu schválí pro účely článků 4, 5 a 6 a čl. 11 odst. 2 pouze ta jatka, bourárny/porcovny a zařízení na zpracování masa, v nichž produkce, skladování a zpracování čerstvého vepřového masa a polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa sestávajících z takového vepřového masa nebo toto maso obsahujících, které jsou způsobilé k odeslání do jiných členských států a třetích zemí v souladu s odchylkami stanovenými v článcích 4 až 6 a čl. 11 odst. 2, probíhá odděleně od produkce, skladování a zpracování jiných výrobků sestávajících z čerstvého vepřového masa nebo toto maso obsahujících a polotovarů t vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z masa získaného z prasat pocházejících nebo dovážených z hospodářství nacházejících se v oblastech uvedených v příloze jiných než schválených podle tohoto článku nebo které toto maso obsahují.
Článek 13
Odchylka od zákazu odesílání čerstvého vepřového masa a některých polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa z oblastí uvedených v příloze
Odchylně od článku 11 mohou dotčené členské státy povolit odesílání čerstvého vepřového masa, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v částech II, III nebo IV přílohy do jiných členských států a třetích zemí za předpokladu, že dotčené produkty:
a)
byly vyprodukovány a zpracovány v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/99/ES;
b)
jsou podrobeny veterinárnímu osvědčování podle článku 5 směrnice 2002/99/ES;
c)
je k nim přiloženo vhodné veterinární osvědčením pro obchod uvnitř Unie podle přílohy nařízení (ES) č. 599/2004, v jehož části II je doplněn tento text:
„Produkty splňující požadavky prováděcího rozhodnutí Komise 2014/709/EU ze dne 9. října 2014 o veterinárních opatřeních pro tlumení afrického moru prasat v některých členských státech (21).
(21) Úř. věst. L 295, 11.10.2014, s. 63.“" 						
Článek 14
Informace týkající se článků 11, 12 a 13
Členské státy předají Komisi a ostatním členským státům každých šest měsíců od data tohoto rozhodnutí aktualizovaný seznam schválených zařízení uvedených v článku 12 a uvedou veškeré relevantní informace o uplatňování článků 11, 12 a 13.
Článek 15
Opatření týkající se živých volně žijících prasat, čerstvého masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z masa volně žijících prasat nebo toto maso obsahují
1. Dotčené členské státy zajistí, aby:
a)
se z oblastí uvedených v příloze neodesílala žádná živá volně žijící prasata do jiných členských států nebo do jiných oblastí na území téhož členského státu;
b)
se z oblastí uvedených v příloze neodesílaly žádné zásilky čerstvého masa volně žijících prasat, masných polotovarů a masných výrobků, které z tohoto masa sestávají nebo je obsahují, do jiných členských států nebo do jiných oblastí na území téhož členského státu.
2. Odchylně od odst. 1 písm. b) mohou dotčené členské státy povolit odesílání zásilek čerstvého masa volně žijících prasat, masných polotovarů a masných výrobků sestávajících z tohoto masa nebo toto maso obsahujících z oblastí uvedených v části I přílohy do jiných oblastí na území téhož členského státu, které nejsou uvedeny v příloze, za předpokladu, že volně žijící prasata byla s negativními výsledky vyšetřena na africký mor prasat v souladu s diagnostickými postupy stanovenými v částech C a D kapitoly VI přílohy rozhodnutí 2003/422/ES.
Článek 16
Požadavky na zvláštní značky zdravotní nezávadnosti a na veterinární osvědčení pro čerstvé maso, masné polotovary a masné výrobky, na něž se vztahuje zákaz podle článku 2, čl. 11 odst. 1 a čl. 15 odst. 1
Dotčené členské státy zajistí, aby čerstvé maso a masné polotovary a masné výrobky, na něž se vztahují zákazy uvedené v článku 2, čl. 11 odst. 1 a čl. 15 odst. 1, byly opatřeny zvláštní značkou zdravotní nezávadnosti, která nesmí být oválná a nesmí být zaměnitelná:
a)
s identifikačním označením masných polotovarů a masných výrobků sestávajících z vepřového masa nebo toto maso obsahujících uvedeným v příloze II oddílu I nařízení (ES) č. 853/2004;
b)
s označením zdravotní nezávadnosti pro čerstvé vepřové maso uvedeným v příloze I oddílu I kapitole III nařízení (ES) č. 854/2004.
Článek 17
Požadavky týkající se hospodářství a dopravních prostředků v oblastech uvedených v příloze
Dotčené členské státy zajistí, aby:
a)
byly podmínky čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážky směrnice 2002/60/ES uplatňovány na hospodářství s chovem prasat, která se nacházejí v oblastech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí;
b)
vozidla, která byla použita k přepravě prasat nebo vedlejších produktů živočišného původu z prasat pocházejících z hospodářství nacházejících se v oblastech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, byla po každém použití okamžitě vyčištěna a vydezinfikována a aby dopravce poskytl a měl ve vozidle doklad o takovém vyčištění a dezinfekci.
Článek 18
Požadavky na informace od dotčených členských států
Dotčené členské státy informují Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva o výsledcích dozoru, pokud jde o africký mor prasat, prováděného v oblastech uvedených v příloze, jak je stanoveno v plánech eradikace afrického moru prasat u populací volně žijících prasat, jež Komise schválila v souladu s článkem 16 směrnice 2002/60/ES a jež jsou uvedeny v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí.
Článek 19
Soulad
Členské státy změní opatření, která uplatňují na obchod, tak, aby byla v souladu s tímto rozhodnutím, a přijatá opatření poté neprodleně odpovídajícím způsobem zveřejní. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 20
Zrušení
Prováděcí rozhodnutí 2014/178/EU se zrušuje.
Článek 21
Použitelnost
Toto rozhodnutí se použije do 31. prosince 2018.
Článek 22
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 9. října 2014.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 9 de outubro de 2014
relativa a medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana em determinados Estados-Membros e que revoga a Decisão de Execução 2014/178/EU
[notificada com o número C(2014) 7222]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2014/709/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 89/662/CEE do Conselho, de 11 de dezembro de 1989, relativa aos controlos veterinários aplicáveis ao comércio intracomunitário, na perspetiva da realização do mercado interno (1), nomeadamente o artigo 9.o, n.o 4,
Tendo em conta a Diretiva 90/425/CEE do Conselho, de 26 de junho de 1990, relativa aos controlos veterinários e zootécnicos aplicáveis ao comércio intracomunitário de certos animais vivos e produtos, na perspetiva da realização do mercado interno (2), nomeadamente o artigo 10.o, n.o 4,
Tendo em conta a Diretiva 2002/99/CE do Conselho, de 16 de dezembro de 2002, que estabelece as regras de polícia sanitária aplicáveis à produção, transformação, distribuição e introdução de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (3), nomeadamente o artigo 4.o, n.o 3,
Considerando o seguinte:
(1)
A Diretiva 2002/60/CE do Conselho (4) estabelece as medidas mínimas de luta contra a peste suína africana a aplicar na União, incluindo as medidas a tomar em caso de foco de peste suína africana numa exploração suinícola e em casos de suspeita ou confirmação de peste suína africana em suínos selvagens. Essas medidas incluem planos a desenvolver e a aplicar pelos Estados-Membros, e a aprovar pela Comissão, para a erradicação da peste suína africana em populações de suínos selvagens.
(2)
A peste suína africana está presente na Sardenha, em Itália, desde 1978 e em 2014 foi introduzida noutros Estados-Membros situados na Europa Oriental, nomeadamente a Estónia, a Letónia, a Lituânia e a Polónia, em proveniência de países terceiros vizinhos onde a doença está bastante disseminada.
(3)
A fim de direcionar as medidas de luta e prevenir a propagação da doença assim com qualquer perturbação desnecessária do comércio na União e evitar obstáculos injustificados ao comércio por parte de países terceiros, os Estados-Membros em causa estabeleceram, com caráter de urgência, zonas infetadas e zonas de risco de infeção, as quais foram definidas ao nível da União em colaboração com esses Estados-Membros, através de decisões de execução da Comissão que foram consolidadas através da Decisão de Execução 2014/178/UE da Comissão (5). Essa decisão define igualmente medidas de polícia sanitária relativas às deslocações e à expedição de suínos e de determinados produtos à base de suínos, bem como à marcação da carne de suíno proveniente das zonas estabelecidas no anexo da decisão a fim de evitar a propagação da doença para outras zonas da União.
(4)
A Decisão 2005/362/CE da Comissão (6) aprovou um plano apresentado pela Itália à Comissão tendo em vista a erradicação da peste suína africana em suínos selvagens na Sardenha e a Decisão de Execução 2014/442/UE da Comissão (7) aprovou os planos de erradicação da peste suína africana em suínos selvagens em determinadas zonas da Lituânia e da Polónia.
(5)
A peste suína africana pode ser considerada uma doença endémica nas populações de suínos domésticos e selvagens de certos países terceiros que fazem fronteira com a União e representa uma ameaça permanente para a União.
(6)
A situação da doença é passível de pôr em perigo os efetivos suínos de zonas não afetadas dos Estados-Membros atualmente atingidos pela doença, designadamente a Estónia, a Itália, a Letónia, a Lituânia e a Polónia, bem os como efetivos suínos de outros Estados-Membros, em virtude nomeadamente do comércio de produtos de origem suína.
(7)
A Estónia, a Itália, a Letónia, a Lituânia e a Polónia tomaram medidas de luta contra a peste suína africana no âmbito da Diretiva 2002/60/CE e a Estónia e a Lituânia devem apresentar à Comissão, para efeitos de aprovação em conformidade com o artigo 16.o da referida diretiva, os seus planos de erradicação da peste suína africana em suínos selvagens.
(8)
Afigura-se adequado enumerar num anexo os Estados-Membros e as zonas afetadas, diferenciados em função do nível de risco. Nas diferentes partes do anexo deve considerar-se a situação epidemiológica da peste suína africana, nomeadamente se se trata das explorações de suínos e da população de suínos selvagens em conjunto (partes III e IV) ou só da população de suínos selvagens (parte II), ou se o risco se deve a uma certa proximidade com a infeção na população selvagem (parte I). Em especial, deve distinguir-se se a situação epidemiológica está estabilizada e a doença se tornou endémica (parte IV) ou se a situação é ainda dinâmica e a sua evolução é incerta (parte III). Todavia, a classificação dos territórios ou partes dos territórios dos Estados-Membros no âmbito das partes I, II, III e IV do anexo de acordo com a população de suínos em causa pode carecer de adaptação mediante a consideração de fatores de risco adicionais relacionados com a situação epidemiológica local e com a sua evolução, em especial em zonas recentemente infetadas onde se dispõe de menos experiência sobre a epidemiologia da doença em diferentes sistemas ecológicos.
(9)
Em termos de risco de propagação da peste suína africana, a circulação dos diferentes produtos de origem suína coloca níveis diferentes de risco. De um modo geral, segundo o parecer científico da Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos de 2010 (8), a circulação de suínos vivos, de sémen, óvulos e embriões de suíno, bem como de subprodutos animais de origem suína provenientes de zonas infetadas, representa um risco mais elevado, em termos de exposição e consequências, do que a circulação de carne, preparados de carne e produtos à base de carne. Por conseguinte, a expedição de suínos vivos, de sémen, óvulos e embriões de suíno e de subprodutos animais de origem suína, bem como a expedição de determinadas carnes, preparados de carne e produtos à base de carne provenientes de determinadas zonas dos Estados-Membros enumeradas no anexo, partes I, II, III e IV, devem ser proibidas. Esta proibição inclui todos os suídeos, como se refere na Diretiva 92/65/CEE do Conselho (9).
(10)
A fim de ter em conta os diferentes níveis de risco, consoante o tipo de produtos de origem suína e a situação epidemiológica nos Estados-Membros e zonas em causa, é adequado prever determinadas derrogações para cada tipo de produto de origem suína proveniente dos territórios referidos nas diferentes partes do anexo. Estas derrogações estão também em consonância com as medidas de redução dos riscos na importação no que diz respeito à peste suína africana indicadas no Código Sanitário para os Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal. A presente decisão deve igualmente estabelecer as medidas de salvaguarda adicionais e os requisitos sanitários ou os tratamentos aplicáveis a cada um dos produtos, caso as referidas derrogações sejam concedidas.
(11)
Em virtude da situação epidemiológica atual, e por motivos de precaução, os Estados-Membros em causa, a Estónia, a Letónia, a Lituânia e a Polónia, estabeleceram novas zonas de dimensão adequada e suficiente, tal como enumeradas nas partes I, II e III do anexo, adaptadas à atual situação epidemiológica e, sempre que adequado, aplicam-se restrições à circulação de suínos vivos, seu sémen, embriões e óvulos e carne de suíno fresca e determinados produtos à base de suíno. A situação em termos de peste suína africana na Sardenha, Itália, é diferente da dos outros Estados-Membros devido à longa endemicidade da doença nesta parte do território italiano e ao facto de se tratar de uma ilha; considera-se assim necessário introduzir uma parte IV no anexo a fim de abranger a totalidade do território da Sardenha.
(12)
As restrições veterinárias atualmente aplicáveis são particularmente rigorosas nas zonas enumeradas na parte III do anexo, onde podem originar problemas ao nível da logística e do bem-estar dos animais caso não seja possível abater os suínos dentro dessas zonas, em especial devido à ausência de um matadouro adequado ou a limitações na capacidade de abate nas zonas em causa, enumeradas na referida parte III.
(13)
A circulação de suínos vivos para abate imediato coloca menos riscos que outros tipos de transporte, desde que sejam aplicadas medidas de redução dos riscos. Assim, é adequado que, sempre que se verifiquem as circunstâncias acima descritas de modo concomitante, os Estados-Membros em causa possam, a título excecional, conceder derrogações para a expedição de suínos vivos das zonas enumeradas na parte III do anexo, para o seu abate imediato num matadouro situado fora dessa zona no mesmo Estado-Membro, desde que sejam satisfeitas condições rigorosas a fim de não comprometer a luta contra a doença.
(14)
A Diretiva 64/432/CEE do Conselho (10) e a Decisão 93/444/CEE da Comissão (11) estabelecem que os animais devem ser acompanhados de certificados sanitários quando transportados. Quando as derrogações à proibição da expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas no anexo da presente decisão sejam aplicáveis a suínos vivos destinados ao comércio intra-União ou a exportação para um país terceiro, os certificados sanitários devem incluir uma referência à presente decisão, a fim de assegurar a inclusão de informações sanitárias adequadas e exatas nos certificados em causa.
(15)
O Regulamento (CE) n.o 599/2004 da Comissão (12) estabelece que certos produtos de origem animal devem ser acompanhados de certificados sanitários quando transportados. A fim de impedir a propagação da peste suína africana a outras zonas da União, quando um Estado-Membro estiver sujeito a uma proibição de expedição, a partir de certas partes do seu território, de carne fresca de suíno e preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em carne de suíno ou que a contenham, devem estabelecer-se determinados requisitos, em particular no que diz respeito à certificação, para a expedição dessa carne, preparados de carne e produtos à base de carne a partir de outras zonas do território desse Estado-Membro não sujeitas a essa proibição, e os certificados sanitários devem incluir uma referência à presente decisão.
(16)
Além disso, é adequado, a fim de impedir a propagação de peste suína africana a outras zonas da União e a países terceiros, dispor que se sujeite a determinadas condições mais rigorosas a expedição de carne fresca de suíno, preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em carne de suíno ou que a contenham com origem nos Estados-Membros com zonas enumeradas no anexo. Em particular, a carne fresca de suíno, os preparados de carne e os produtos à base de carne de suíno devem ser marcados com marcas especiais que não possam ser confundidas com a marca de identificação prevista no Regulamento (CE) n.o 853/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (13) e com as marcas de salubridade da carne de suíno previstas no Regulamento (CE) n.o 854/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (14).
(17)
O período de aplicação das medidas previstas na presente decisão deve ter em consideração a epidemiologia da peste suína africana e as condições para a recuperação do estatuto de indemnidade de peste suína africana, em conformidade com o Código Sanitário para os Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal, pelo que esse período deve manter-se pelo menos até 31 de dezembro de 2018.
(18)
Por uma questão de clareza, considera-se oportuno revogar a Decisão de Execução 2014/178/UE e substituí-la pela presente decisão.
(19)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente dos Vegetais, Animais e Alimentos para Consumo Humano e Animal,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
A presente decisão estabelece medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana nos Estados-Membros ou nas suas zonas, tal como estabelecido no anexo (Estados-Membros em causa).
Aplica-se sem prejuízo dos planos de erradicação da peste suína africana nas populações de suínos selvagens nos Estados-Membros em causa, aprovados pela Comissão em conformidade com o artigo 16.o da Diretiva 2002/60/CE.
Artigo 2.o
Proibição da expedição de suínos vivos, sémen, óvulos e embriões de suíno, carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos contendo carne de suíno, bem como de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir de determinadas zonas enumeradas no anexo
Os Estados-Membros em causa devem proibir:
a)
a expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo;
b)
a expedição de remessas de sémen, óvulos e embriões de suíno a partir das zonas enumeradas nas partes III e IV do anexo;
c)
a expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos contendo carne de suíno a partir das zonas enumeradas nas partes III e IV do anexo;
d)
a expedição de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas nas partes III e IV do anexo.
Artigo 3.o
Derrogação à proibição da expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas na parte II do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea a), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de suínos vivos a partir de uma exploração situada numa das zonas enumeradas na parte II do anexo para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro, desde que:
1.
Os suínos tenham permanecido durante, pelo menos, 30 dias, ou desde o seu nascimento, na exploração e não tiver sido introduzido na exploração nenhum suíno vivo proveniente de uma das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo durante um período de, pelo menos, 30 dias antes da data da deslocação; e
2.
Os suínos tenham sido submetidos a testes laboratoriais para deteção da peste suína africana, com resultados negativos, em amostras colhidas em conformidade com os procedimentos de amostragem definidos no plano de erradicação da peste suína africana referido no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão, no período de 15 dias anterior à data da deslocação e tenha sido efetuado um exame clínico para deteção da peste suína africana, por um veterinário oficial, em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE da Comissão (15) na data de expedição; ou
3.
Os suínos sejam provenientes de uma exploração:
a)
que foi sujeita pelo menos duas vezes por ano, com um intervalo mínimo de 4 meses, a inspeções pela autoridade veterinária competente que:
i)
seguiram as orientações e procedimentos previstos no capítulo IV do anexo da Decisão 2003/422/CE;
ii)
incluíram um exame clínico e uma amostragem em que os suínos com idade superior a 60 dias foram sujeitos aos exames laboratoriais em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE;
iii)
verificaram a aplicação efetiva das medidas previstas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE;
b)
que aplica requisitos de biossegurança para a peste suína africana, tal como estabelecidos pela autoridade competente.
Artigo 4.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de suínos vivos para abate imediato a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo e da expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno obtidos desses suínos
Em derrogação às proibições previstas no artigo 2.o, alíneas a) e c), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição, para abate imediato, de suínos vivos a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo para outras zonas do território do mesmo Estado-Membro, se se verificarem limitações em termos logísticos à capacidade de abate dos matadouros aprovados pela autoridade competente em conformidade com o artigo 12.o situados nas zonas enumeradas na parte III do anexo, desde que:
1.
os suínos tenham permanecido durante, pelo menos, 30 dias, ou desde o seu nascimento, na exploração e não tiver sido introduzido na exploração nenhum suíno vivo proveniente de uma das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo durante um período de, pelo menos, 30 dias antes da data da deslocação;
2.
os suínos satisfaçam os requisitos estabelecidos no artigo 3.o, pontos 1 e 2 ou 3;
3.
os suínos sejam transportados diretamente para abate imediato, sem paragem nem descarga, para um matadouro aprovado em conformidade com o artigo 12.o e designado especificamente para o efeito pela autoridade competente;
4.
a autoridade competente responsável pelo matadouro tenha sido informada pela autoridade competente da zona de expedição da intenção de enviar os suínos e, por seu turno, notifique essa autoridade da chegada dos suínos;
5.
à chegada ao matadouro, os suínos permaneçam separados dos demais suínos e sejam abatidos num dia específico em que só se abatam suínos provenientes das zonas enumeradas na parte III do anexo;
6.
o transporte dos suínos para o matadouro por zonas não incluídas na parte III do anexo se efetue por vias de transporte pré-definidas e os veículos usados no transporte desses suínos sejam limpos e, se necessário, desinsetizados e desinfetados no mais breve prazo após a descarga;
7.
os Estados-Membros em causa assegurem que a carne fresca de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno obtidos a partir desses suínos:
a)
são produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o;
b)
são marcados em conformidade com o artigo 16.o;
c)
só são comercializados no território desse Estado-Membro;
8.
os Estados-Membros em causa garantam que os subprodutos animais com origem nesses suínos são sujeitos a um tratamento num sistema fechado, aprovado pela autoridade competente, que assegure que os produtos derivados obtidos desses suínos não representam riscos em termos de peste suína africana;
9.
os Estados-Membros em causa informem imediatamente a Comissão da concessão da derrogação em conformidade com o presente artigo e notifiquem o(s) nome(s) e morada(s) do(s) matadouro(s) aprovado(s) ao abrigo do presente artigo.
Artigo 5.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea c), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo, desde que estes produtos:
a)
sejam derivados de suínos que tenham sido mantidos desde o seu nascimento em explorações localizadas fora das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo, e a carne de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno que consistam em carne de suíno ou que a contenham, tenham sido produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o; ou
b)
sejam derivados de suínos que cumprem os requisitos estabelecidos no artigo 3.o, pontos 1 e 2 ou 3, e a carne de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno que consistam em carne de suíno ou que a contenham, tenham sido produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o; ou
c)
tenham sido produzidos e transformados em conformidade com o artigo 4.o, n.o 1, da Diretiva 2002/99/CE em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o.
Artigo 6.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte IV do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea c), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte IV do anexo, desde que estes produtos:
a)
sejam derivados de suínos que tenham sido mantidos desde o seu nascimento em explorações localizadas fora das zonas enumeradas no anexo, e a carne de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno que consistam em carne de suíno ou que a contenham, tenham sido produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o; ou
b)
tenham sido produzidos e transformados em conformidade com o artigo 4.o, n.o 1, da Diretiva 2002/99/CE em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o.
Artigo 7.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas nas partes III e IV do anexo
1. Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea d), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de produtos derivados, na aceção do artigo 3.o, ponto 2, do Regulamento (CE) n.o 1069/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (16), obtidos de subprodutos animais com origem em suínos provenientes das zonas enumeradas nas partes III e IV do anexo, desde que esses subprodutos tenham sido submetidos a um tratamento que assegure que o produto derivado não representa qualquer risco no que se refere à peste suína africana.
2. Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea d), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carcaças não transformadas de suínos, com exceção de suínos selvagens, e de subprodutos animais de origem suína, com exceção dos subprodutos de suínos selvagens (a seguir designados «subprodutos animais»), a partir de matadouros (17) situados nas zonas enumeradas na parte III do anexo, com destino a uma instalação de transformação, incineração ou co-incineração localizada fora das zonas enumeradas na parte III do anexo, desde que:
a)
os subprodutos animais provenham de explorações ou matadouros situados nas zonas enumeradas na parte III do anexo e onde não se verificou qualquer foco de peste suína africana pelo menos nos 40 dias anteriores à expedição;
b)
cada camião ou outro veículo utilizado no transporte desses subprodutos animais tenha sido individualmente registado pela autoridade competente em conformidade com o artigo 23.o do Regulamento (CE) n.o 1069/2009, e:
i)
o compartimento coberto e estanque destinado ao transporte dos subprodutos animais tenha sido construído de forma a permitir a sua limpeza e desinfeção de forma eficaz e a construção do pavimento facilite a drenagem e a recolha dos líquidos;
ii)
o pedido de registo do camião ou outro veículo contenha provas de que o camião ou o veículo foi sujeito a verificações técnicas regulares, com resultados positivos;
iii)
cada camião esteja equipado com um sistema de navegação por satélite a fim de determinar a sua localização em tempo real. O operador de transportes deve permitir que a autoridade competente controle, em tempo real, as deslocações do camião e conserve os respetivos registos eletrónicos por um período mínimo de dois meses;
c)
após o carregamento, o compartimento de transporte dos subprodutos animais seja selado pelo veterinário oficial. Só o veterinário oficial pode quebrar o selo e substituí-lo por outro. Cada carregamento e cada substituição do selo devem ser notificados à autoridade competente;
d)
seja proibida qualquer entrada dos camiões ou veículos em explorações suinícolas e a autoridade competente assegure uma recolha das carcaças de suínos em condições de segurança;
e)
o transporte com destino às referidas instalações seja feito diretamente, sem paragens e pelo itinerário autorizado pela autoridade competente, desde o ponto de desinfeção designado à saída da zona constante da parte III do anexo. No ponto de desinfeção designado, os camiões e veículos devem ser sujeitos a uma limpeza e desinfeção adequadas sob controlo do veterinário oficial;
f)
cada remessa de subprodutos animais esteja acompanhada do documento comercial referido no anexo VIII, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 142/2011 da Comissão (18), devidamente preenchido. O veterinário oficial responsável pela instalação de transformação de destino deve confirmar cada chegada à autoridade competente referida na alínea b), subalínea iii);
g)
após o descarregamento dos subprodutos animais, o camião ou veículo, bem como qualquer outro equipamento usado no transporte dos referidos subprodutos e que possa estar contaminado, sejam integralmente limpos, desinfetados e, se necessário, desinsetizados dentro da zona fechada na instalação de transformação sob supervisão do veterinário oficial. Aplica-se o disposto no artigo 12.o, alínea a), da Diretiva 2002/60/CE;
h)
os subprodutos animais sejam transformados no mais breve prazo. É proibida qualquer armazenagem na instalação de transformação;
i)
a autoridade competente assegure que a expedição de subprodutos animais não excede a capacidade de transformação diária da instalação de tratamento relevante;
j)
antes da realização da primeira expedição a partir de uma zona enumerada na parte III do anexo, a autoridade competente se assegure de que foram tomadas as providências necessárias com as autoridades relevantes na aceção do anexo VI, alínea c), da Diretiva 2002/60/CE, a fim de garantir a existência do plano de emergência, da cadeia de comando e a plena cooperação entre os serviços em caso de acidente durante o transporte, uma falha importante do camião ou do veículo ou qualquer ato fraudulento por parte do operador. Os operadores dos camiões devem notificar imediatamente a autoridade competente de qualquer acidente ou falha do camião ou veículo.
Artigo 8.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de suínos vivos a partir das zonas enumeradas no anexo
1. Os Estados-Membros em causa devem assegurar que não são expedidos suínos vivos do seu território com destino a outros Estados-Membros e países terceiros, a menos que esses suínos vivos sejam provenientes de:
a)
zonas não incluídas no anexo;
b)
uma exploração na qual não tenham sido introduzidos, durante um período de pelo menos 30 dias imediatamente anterior à data de expedição, suínos vivos originários das zonas incluídas no anexo.
2. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de suínos vivos a partir de uma exploração situada nas zonas enumeradas na parte I do anexo, desde que os suínos vivos cumpram as seguintes condições:
a)
permaneceram ininterruptamente durante um período de pelo menos 30 dias antes da expedição, ou desde o seu nascimento, na exploração e não foi introduzido na exploração nenhum suíno vivo proveniente de zonas enumeradas no anexo durante um período de pelo menos 30 dias antes da data de expedição;
b)
são provenientes de uma exploração que aplica requisitos de biossegurança para a peste suína africana, tal como estabelecidos pela autoridade competente;
c)
foram submetidos a testes laboratoriais para deteção da peste suína africana, com resultados negativos, em amostras colhidas em conformidade com os procedimentos de amostragem definidos no plano de erradicação da peste suína africana referido no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão, no período de 15 dias anterior à data da deslocação e foi efetuado um exame clínico para deteção da peste suína africana, por um veterinário oficial, em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE na data de expedição; ou
d)
são provenientes de uma exploração que foi sujeita pelo menos duas vezes por ano, com um intervalo mínimo de quatro meses, a inspeções pela autoridade veterinária competente que:
i)
seguiram as orientações e procedimentos previstos no capítulo IV do anexo da Decisão 2003/422/CE;
ii)
incluíram um exame clínico e uma amostragem em que os suínos com idade superior a 60 dias foram sujeitos aos exames laboratoriais em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE;
iii)
verificaram a aplicação efetiva das medidas previstas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE.
3. No que se refere às remessas de suínos vivos que satisfaçam as condições enunciadas no n.o 2, deve aditar-se o texto seguinte aos respetivos documentos veterinários e/ou certificados sanitários referidos no artigo 5.o, n.o 1, da Diretiva 64/432/CEE e no artigo 3.o, n.o 1, da Decisão 93/444/CEE:
«Suínos em conformidade com o disposto no artigo 8.o, n.o 2, da Decisão de Execução 2014/709/UE da Comissão (19).
Artigo 9.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de remessas de sémen, óvulos e embriões de suíno a partir das zonas enumeradas no anexo
O Estado-Membro em causa deve assegurar que não são expedidas, a partir do seu território com destino a outros Estados-Membros e países terceiros, remessas dos seguintes produtos:
a)
sémen de suíno, a menos que o sémen seja originário de varrascos mantidos num centro de colheita aprovado, como referido no artigo 3.o, alínea a), da Diretiva 90/429/CEE do Conselho (20), e situado fora das zonas incluídas nas partes II, III e IV do anexo da presente decisão;
b)
óvulos e embriões de animais da espécie suína, a menos que os óvulos e embriões provenham de porcas dadoras mantidas em explorações que cumprem o disposto no artigo 8.o, n.o 2, e se situam fora das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo e os embriões sejam concebidos ou produzidos com sémen em conformidade com as condições estabelecidas na alínea a).
Artigo 10.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas no anexo
1. Os Estados-Membros em causa devem assegurar que nenhuma remessa de subprodutos animais de origem suína é expedida dos respetivos territórios para outros Estados-Membros ou países terceiros, a menos que os subprodutos de origem suína provenham de suínos originários e provenientes de explorações situadas em zonas que não estão enumeradas nas partes II, III e IV do anexo.
2. Em derrogação ao disposto no n.o 1, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de produtos derivados obtidos de subprodutos animais de origem suína provenientes das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo para outros Estados-Membros e países terceiros, desde que:
a)
os subprodutos tenham sido submetidos a um tratamento que assegure que o produto derivado obtido a partir de suínos não representa um risco no que se refere à peste suína africana;
b)
as remessas de produtos derivados sejam acompanhadas de um documento comercial emitido em conformidade com o anexo VIII, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 142/2011.
Artigo 11.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de carne fresca de suíno e de determinados preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno provenientes das zonas enumeradas no anexo
1. Os Estados-Membros em causa devem garantir que as remessas de carne fresca de suíno proveniente de suínos originários de explorações situadas nas zonas enumeradas no anexo e de preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam em carne desses suínos ou que a contenham não são expedidas para outros Estados-Membros e países terceiros, a menos que essa carne de suíno tenha sido produzida a partir de suínos originários e provenientes de explorações não localizadas nas zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo.
2. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa com zonas enumeradas nas partes II, III ou IV do anexo podem autorizar a expedição para outros Estados-Membros da carne fresca de suíno referida no n.o 1 e dos preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, desde que esses preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno sejam derivados de suínos que foram mantidos desde o nascimento em explorações localizadas fora das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo e a carne fresca de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno sejam produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 12.o.
3. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa com zonas enumeradas na parte II do anexo podem autorizar a expedição para outros Estados-Membros da carne fresca de suíno referida no n.o 1 e dos preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, desde que esses preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno sejam derivados de suínos que cumprem os requisitos estabelecidos no artigo 3.o, pontos 1 e 2 ou 3.
Artigo 12.o
Aprovação de matadouros, instalações de desmancha e estabelecimentos de transformação de carne, para efeitos dos artigos 4.o, 5.o e 6.o e do artigo 11.o, n.o 2
A autoridade competente dos Estados-Membros em causa só deve aprovar, para efeitos dos artigos 4.o, 5.o e 6.o e do artigo 11.o, n.o 2, matadouros, instalações de desmancha e estabelecimentos de transformação de carne nos quais a produção, a armazenagem e a transformação da carne fresca de suíno, dos preparados de carne de suíno e dos produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, elegíveis para expedição para outros Estados-Membros e países terceiros em conformidade com as derrogações previstas nos artigos 4.o, 5.o e 6.o e no artigo 11.o, n.o 2, é realizada separadamente da produção, armazenagem e transformação de outros produtos que consistam em carne fresca de suíno ou que a contenham, e de preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam em ou contenham carne derivada de suínos originários ou provenientes de explorações situadas nas zonas enumeradas no anexo que não as aprovadas em conformidade com o presente artigo.
Artigo 13.o
Derrogação à proibição da expedição de carne fresca de suíno e de determinados preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno provenientes das zonas enumeradas no anexo
Em derrogação ao disposto no artigo 11.o, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carne fresca de suíno, preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou a contenham, a partir das zonas enumeradas nas partes II, III e IV do anexo para outros Estados-Membros e países terceiros, desde que os produtos em questão:
a)
tenham sido produzidos e transformados em conformidade com o disposto no artigo 4.o, n.o 1, da Diretiva 2002/99/CE;
b)
sejam sujeitos a certificação veterinária em conformidade com o artigo 5.o da Diretiva 2002/99/CE;
c)
estejam acompanhados do certificado sanitário apropriado para efeitos de comércio intra-União tal como estabelecido no anexo do Regulamento (CE) n.o 599/2004, cuja parte II deve conter a seguinte menção:
«Produtos conformes com a Decisão de Execução 2014/709/UE da Comissão, de 9 de outubro de 2014, relativa a medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana em determinados Estados-Membros (21).
(21) JO L 295 de 11.10.2014, p. 63»" 						
Artigo 14.o
Informações respeitantes aos artigos 11.o, 12.o e 13.o
Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão e aos restantes Estados-Membros, de seis em seis meses a contar da data da presente decisão, a lista atualizada dos estabelecimentos aprovados referidos no artigo 12.o e todas as informações pertinentes sobre a aplicação dos artigos 11.o, 12.o e 13.o.
Artigo 15.o
Medidas relativas a suínos selvagens vivos, carne fresca, preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em carne de suínos selvagens ou a contenham
1. Os Estados-Membros em causa devem assegurar que:
a)
nenhum suíno selvagem vivo proveniente das zonas incluídas no anexo é expedido para outros Estados-Membros ou para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro;
b)
nenhuma remessa de carne fresca de suínos selvagens e de preparados de carne e produtos à base de carne que consistam nessa carne ou que a contenham proveniente das zonas enumeradas no anexo é expedida para outros Estados-Membros ou para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro.
2. Em derrogação ao n.o 1, alínea b), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de remessas de carne fresca de suínos selvagens e de preparados de carne e produtos à base de carne que consistam nessa carne ou que a contenham a partir das zonas enumeradas na parte I do anexo para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro não enumeradas no anexo, desde que os suínos selvagens tenham sido submetidos a testes, com resultados negativos, para deteção da peste suína africana, em conformidade com os procedimentos de diagnóstico estabelecidos no capítulo IV, partes C e D, do anexo da Decisão 2003/422/CE.
Artigo 16.o
Marcas de salubridade especiais e requisitos de certificação para carne fresca, preparados de carne e produtos à base de carne sujeitos à proibição referida no artigo 2.o, no artigo 11.o, n.o 1, e no artigo 15.o, n.o 1
Os Estados-Membros em causa devem assegurar que a carne fresca e os preparados de carne e produtos à base de carne sujeitos às proibições estabelecidas no artigo 2.o, no artigo 11.o, n.o 1, e no artigo 15.o, n.o 1, são identificados com uma marca especial de salubridade que não seja oval e não se possa confundir com:
a)
a marca de identificação para preparados de carne e produtos à base de carne que consistem em carne de suíno ou que a contenham prevista no anexo II, secção I, do Regulamento (CE) n.o 853/2004;
b)
a marca de salubridade para a carne fresca de suíno prevista no anexo I, secção I, capítulo III, do Regulamento (CE) n.o 854/2004.
Artigo 17.o
Requisitos relativos às explorações e aos veículos de transporte aplicáveis nas zonas enumeradas no anexo
Os Estados-Membros em causa devem assegurar que:
a)
as condições estabelecidas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE são aplicadas nas explorações suinícolas situadas nas zonas incluídas no anexo da presente decisão;
b)
os veículos utilizados para o transporte dos suínos ou dos subprodutos animais de origem suína originários de explorações situadas nas zonas incluídas no anexo da presente decisão são limpos e desinfetados imediatamente após cada operação e o transportador apresenta, e tem disponível dentro do veículo, uma prova de que a limpeza e a desinfeção foram efetuadas.
Artigo 18.o
Dever de informação dos Estados-Membros em causa
Os Estados-Membros em causa devem informar a Comissão e os demais Estados-Membros, no quadro do Comité Permanente dos Vegetais, Animais e Alimentos para Consumo Humano e Animal, dos resultados da vigilância da peste suína africana levada a efeito nas zonas enumeradas no anexo, tal como previsto nos planos de erradicação da peste suína africana nas populações de suínos selvagens aprovados pela Comissão em conformidade com o artigo 16.o da Diretiva 2002/60/CE e mencionados no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão.
Artigo 19.o
Conformidade
Os Estados-Membros devem alterar as medidas que aplicam ao comércio de modo a torná-las conformes com a presente decisão e dar imediato conhecimento público das medidas adotadas. Do facto devem informar imediatamente a Comissão.
Artigo 20.o
Revogação
A Decisão de Execução 2014/178/UE é revogada.
Artigo 21.o
Aplicabilidade
A presente decisão é aplicável até 31 de dezembro de 2018.
Artigo 22.o
Destinatários
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 9 de outubro de 2014.