NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/96
ze dne 1. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. K tomuto účelu byl nařízením (EU) č. 167/2013 zřízen komplexní systém EU pro schvalování typu a zesílený systém dozoru nad trhem pro zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásových vozidel, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která se používají pro širokou škálu zemědělských a lesnických použití, včetně zvláštního určení.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování typu vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. V souladu s touto zásadou obsahuje nařízení (EU) č. 167/2013 základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a environmentální výkonnosti a přenáší na Komisi pravomoc stanovit odpovídající technické specifikace v aktech v přenesené pravomoci.
(4)
Proto by nyní měly být stanoveny technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel s ohledem na jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky.
(5)
V roce 2010 přijala Komise evropskou strategii pro čistá a energeticky účinná vozidla (2). V této strategii bylo navrženo, aby Unie přijala opatření v oblastech, kde mohou mít zřetelnou přidanou hodnotu a doplňovat opatření přijatá průmyslem a vnitrostátními a regionálními orgány veřejné správy. Tato opatření by se měla zaměřit na zvyšování environmentální výkonnosti vozidel a zároveň posílit konkurenceschopnostautomobilového průmyslu Unie. Konkrétně je pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění nutno výrazně omezit emise uhlovodíků u zemědělských a lesnických vozidel. Toho by mělo být dosaženo nejen omezením uhlovodíků ve výfukových plynech a emisí způsobených vypařováním z těchto vozidel, ale také přispěním k omezení množství polétavých částic.
(6)
S odkazem na ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (3) stanoví toto nařízení mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které mají být použity v postupných etapách, a zkušební postup pro spalovací motory určené k pohonu zemědělských a lesnických vozidel. Mezní hodnoty emisí etap IIIA, IIIB a IV pro motory zemědělských a lesnických vozidel představující ambiciózní mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které jsou zároveň sladěny s mezinárodními normami, jsou jedním z opatření, jejichž cílem je omezit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky.
(7)
Je zapotřebí standardizované metody měření spotřeby paliva a emisí oxidu uhličitého u motorů zemědělských a lesnických vozidel, aby se zajistilo, že nevzniknou žádné technické překážky obchodu mezi členskými státy. Dále je také vhodné zajistit, aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace.
(8)
Jedním z hlavních cílů právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uváděné na trh zajišťovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých dílů nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do zemědělských a lesnických vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež musí uvedené díly a zařízení splnit.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES (4) stanovila ES schválení typu vozidla jako celku pro terénní vozidla a vozidla typu side-by-side jakožto zemědělská a lesnická vozidla. Toto nařízení by se proto mělo použít i na uvedené typy vozidel, pokud jde o jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky, jestliže dotčený typ vozidla spadá do některé z kategorií vozidel uvedených v nařízení (EU) č. 167/2013.
(10)
Technický pokrok vyžaduje úpravu technických požadavků stanovených v přílohách uvedené směrnice. Kategorie motorů, mezní hodnoty a data provádění v tomto nařízení by měla být uvedena do souladu s budoucími změnami směrnice 97/68/ES v souladu s článkem 71 nařízení (EU) č. 167/2013.
(11)
Požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky z hlediska emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic by se neměly použít na vozidla vybavená motory, na něž se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, až do dne, kdy se na uvedené motory zmíněná směrnice vztahovat začne. Avšak vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, může být uděleno schválení typu celého vozidla podle tohoto nařízení.
(12)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (5) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK/OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958). Ve svém sdělení s názvem „CARS 2020: Akční plán pro konkurenceschopný a udržitelný automobilový průmysl v Evropě“ Komise zdůraznila, že přijetí mezinárodních předpisů podle dohody EHK OSN z roku 1958 je tou nejlepší cestou k odstranění necelních překážek obchodu. Požadavky stanovené ve směrnicích zrušených nařízením (EU) č. 167/2013 by proto měly být v příslušných případech nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy EHK OSN.
(13)
Možnost používat přepisy EHK OSN pro účely EU schvalování typu vozidel jako základ pro právní předpisy Unie je stanovena v nařízení (EU) č. 167/2013. V souladu s tímto nařízením se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, které se použijí rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie, mají považovat za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(14)
Použití předpisů EHK OSN rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schvalování typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc zlepšilo přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost příslušného odvětví Unie.
(15)
Vzhledem k rozsahu a důsledkům navrhovaného opatření v této oblasti jsou opatření Unie obsažená v tomto nařízení nezbytná, pokud má být dosaženo vymezených cílů v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, konkrétně schvalování typu vozidel v Unii. Těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států.
(16)
Jelikož požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel mají pro schvalování typu těchto vozidel zásadní význam, mělo by se toto nařízení použít ode dne použitelnosti nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se environmentální výkonnosti a výkonnosti pohonné jednotky z hlediska emisí znečišťujících látek a přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku a schvalování a dozoru nad trhem u zemědělských a lesnických vozidel, jejich motorů a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 167/2013. Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„emisemi znečišťujících látek“ se rozumí emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
2)
„systémem následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku“ se rozumí průchod výfukových plynů zařízením nebo systémem, jehož účelem je změnit chemicky nebo fyzikálně emise znečišťujících látek před jejich vypuštěním do ovzduší, včetně katalyzátorů, filtrů částic nebo jakékoli jiné konstrukční části, systému nebo samostatného technického celku, za účelem omezení nebo zpracování emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
3)
„systémem omezujícím emise vnějšího akustického tlaku“ se rozumí všechny konstrukční části a samostatné technické celky, které tvoří výfukový systém, včetně výfukového systému, systému sání vzduchu a tlumiče, nebo jakékoli systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mají význam pro přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku vydávaného zemědělským nebo lesnickým vozidlem, typu, který byl namontován do vozidla v době schválení typu nebo rozšíření schválení typu;
4)
„zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který je součástí systému následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku;
5)
„náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který má zcela nebo částečně nahradit systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku ve vozidle, jehož typ byl schválen v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a tímto nařízením;
6)
„typem motoru“ se rozumí kategorie motorů nelišících se v podstatných vlastnostech motoru uvedených v dodatku 1 přílohy II směrnice 97/68/ES;
7)
„základním motorem“ se rozumí motor zastupující pohonnou jednotku nebo rodinu motorů, jak je stanoveno v bodě 7 přílohy I směrnice 97/68/ES;
8)
„rodinou motorů“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů v souladu s bodem 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, u nichž se vzhledem k jejich konstrukci očekává, že budou mít podobné vlastnosti, pokud jde o emise znečišťujících látek z výfuku, a které splňují požadavky tohoto nařízení;
9)
„náhradním motorem“ se rozumí nově vyrobený motor určený k nahrazení motoru v zemědělském nebo lesnickém vozidle, který byl dodán pouze za tímto účelem;
10)
„příslušenstvím“ se rozumí všechna zařízení, přístroje a prostředky uvedené v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01;
11)
„výkonem motoru“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru;
12)
„netto výkonem motoru“ se rozumí výkon motoru dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru spolu s příslušenstvím a zařízením uvedeným v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01 (6), přičemž se tento výkon stanoví za referenčních atmosférických podmínek.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Výrobce zajistí, aby všechna nová vozidla uváděná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii, všechny nové a náhradní motory uváděné na trh nebo do provozu v Unii a všechny nové systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky vozidla, které jsou uváděny na trh nebo do provozu v Unii, byly navrženy, konstruovány a namontovány tak, aby vozidlo při běžném použití a údržbě v souladu s pokyny výrobce splňovalo požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Výrobce vozidel, motorů, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků musí schvalovacímu orgánu názornou demonstrací a zkouškami prokázat, že vozidla, motory, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, registrovány nebo uváděny do provozu v Unii, odpovídají podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům stanoveným v článcích 6 až 9a a v přílohách I a II směrnice 97/68/ES.
3. Tento článek se nepoužije na typy vozidel pro vývoz do třetích zemí.
Článek 4
Obecné požadavky na emise znečišťujících látek a hladinu vnějšího akustického tlaku
1. Výrobce musí splnit požadavky týkající se emisí znečišťujících látek stanovené v přílohách I a II.
Výrobce musí splnit požadavky týkající se hladiny vnějšího akustického tlaku stanovené v příloze III.
2. Schválení typu s ohledem na požadavky na emise znečišťujících látek z výfuku a hladinu vnějšího akustického tlaku může být ze strany orgánů schvalujících typ rozšířeno různé varianty a verze vozidel a typy a rodiny motorů pod podmínkou, že parametry varianty vozidla, pohonné jednotky a systému k regulaci znečišťujících látek mají tutéž výkonnost nebo nepřekračují mezní hodnoty stanovené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 167/2013.
3. Výrobce neprodleně oznámí schvalovacímu orgánu veškeré změny systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělského a lesnického vozidla poté, co byl schválený typ vozidla uveden na trh v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 167/2013. Povinná zpráva musí obsahovat tyto informace:
a)
parametry typu nebo rodiny motorů, jak je stanoveno v příloze I směrnice 97/68/ES a v bodě 9 přílohy I tohoto nařízení;
b)
systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku podle bodu 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, bodu 9.1 přílohy I a bodu 3.2 přílohy II tohoto nařízení;
c)
systém omezující emise vnějšího akustického tlaku vozidla v souladu s požadavky přílohy III.
4. Kromě ustanovení odstavců 1, 2 a 3 a článku 14 musí výrobce splnit tyto požadavky na životní prostředí a pohonnou jednotku:
d)
pokud jde o referenční paliva, požadavky stanovené v příloze 7 předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01 a v příloze V směrnice 97/68/ES;
e)
pokud jde zařízení k regulaci znečišťujících látek a náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, požadavky stanovené v dodatku 5 přílohy III směrnice 97/68/ES;
f)
pokud jde zkušební vybavení, požadavky stanovené v příloze III směrnice 97/68/ES.
5. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu důkazy o tom, že změny uvedené v odstavci 3 nezhoršují environmentální výkonnost vozidla, pokud jde o environmentální výkonnost prokázanou při schválení typu.
6. Výrobce musí prokázat, že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která vyžadují schválení typu podle článků 9 až 13 tohoto nařízení a která jsou uváděna na trh nebo do provozu v Unii, byla v příslušných případech schválena podle podrobných technických požadavků a zkušebních postupů stanovených v bodě 4.1.1 přílohy I směrnice 97/68/ES.
7. Vozidla vybavená náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí splňovat tytéž požadavky na environmentální zkoušky a mezní hodnoty emisí znečišťujících látek jako vozidla vybavená původním zařízením k regulaci znečišťujících látek.
Článek 5
Zvláštní povinnosti týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Výrobce zajistí, aby emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku u určitého typu motoru nepřekročily emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku, jak je specifikováno pro kategorie motorů a rozsah výkonu v oblasti působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Výrobce zajistí, aby výkonnost pohonné jednotky odpovídala úrovni, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci při dodání vozidla na trh nebo před jeho uvedením do provozu.
Použití odpojovacích zařízení vymezených v bodě 2.8c přílohy I směrnice 97/68/ES, která snižují účinnost zařízení k regulaci emisí, se zakazuje v souladu s bodem 4.1.1 přílohy III směrnice 97/68/ES.
3. Změny značky systému, části nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
Článek 6
Požadavky na schválení typu motorů jako samostatného technického celku
Za účelem získání EU schválení typu motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku musí výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I tohoto nařízení prokázat, že motory jsou podrobeny zkouškám a jsou v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v tomto nařízení a ve směrnici 97/68/ES.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 7
Rovnocennost alternativních schválení typu
1. Vnitrostátní orgány uznají alternativní schválení typu jako rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení v souladu s přílohou IV.
2. Aby alternativní schválení typu mohlo být uznáno za rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení, musí výrobce kromě splnění požadavků uvedených v prvním pododstavci poskytnout nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, jak požaduje kapitola XV nařízení (EU) č. 167/2013 a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
Článek 8
Měření emisí znečišťujících látek
Technické zkušebny měří emise znečišťujících látek z výfuku u zemědělských a lesnických vozidel a motorů v souladu s ustanoveními směrnice 97/68/ES s úpravami podle požadavků přílohy I tohoto nařízení.
Článek 9
Měření hladiny vnějšího akustického tlaku
1. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie T vybavených pneumatikami a kategorie C vybavených pryžovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami stanovenými v bodě 1.3.1 přílohy III.
2. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.2 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenávat podle ustanovení bodu 1.3.2.4 přílohy III.
3. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie C vybavených kovovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami pro stojící vozidla stanovenými v bodě 1.3.2 přílohy III.
4. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.3 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenat.
Článek 10
Požadavky na výkonnost pohonné jednotky
Pro účely hodnocení výkonnosti pohonné jednotky zemědělských a lesnických vozidel se provede měření netto výkonu motoru, točivého momentu motoru a specifické spotřeby paliva podle předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01.
Článek 11
Zvláštní ustanovení týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Schválení typu lze udělit vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na vozidla vybavená motory, na které se v současné době oblast působnosti uvedené směrnice nevztahuje, [nebo nejpozději dne 1. ledna 2018] odmítnou členské státy udělit schválení typu podle tohoto nařízení vozidlům, která nesplňují všechny požadavky tohoto nařízení.
3. Schválení typu udělená podle odstavce 1 pozbývají platnost tři roky po dni vstupu právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na uvedené motory, v platnost [nebo nejpozději dne 31. prosince 2018].
S účinností od 1. ledna 2019 považují členské státy prohlášení o shodě pro nová vozidla za neplatná pro účely článku 38 nařízení (EU) č. 167/2013 a zakážou registraci, prodej a uvádění těchto vozidel do provozu.
4. Pro účely schvalování typu se lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3c, čl. 9 odst. 3d a čl. 9 odst. 4a směrnice 97/68/ES v případě zemědělských a lesnických vozidel kategorií T2, T4.1 a C2 podle definic v čl. 4 odst. 3, 6 a 9 a čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013, která jsou vybavena motory kategorií L až R, odkládají o tři roky. Přechodná ustanovení a ustanovení o odchylkách v čl. 9 odst. 4a a čl. 10 odst. 5 směrnice 97/68/ES a článku 39 nařízení (EU) č. 167/2013 se rovněž odpovídajícím způsobem odloží.
5. Náhradní motory musí splňovat tytéž mezní hodnoty, které musel splňovat nahrazovaný motor, když byl původně uveden na trh.
6. Náhradní motory musí být označeny podle požadavků dodatku přílohy I.
Článek 12
Postupy EU schvalování typu
Aniž je dotčen článek 11 a s výhradou vstupu prováděcích opatření uvedených v článku 68 nařízení (EU) č. 167/2013 v platnost, pokud o to výrobce zažádá, nesmí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se emisí vozidel odmítnout udělit EU schválení typu či vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla či motoru, ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení nového vozidla do provozu či zakázat prodej nebo používání nových motorů, pokud dotčené vozidlo nebo motory jsou v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními.
Článek 13
Dodávání náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek na trh nebo jejich montáž na vozidle
Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, na něž se rovněž vztahuje schválení typu pro systém související s vozidlem, nepodléhají v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 167/2013 žádnému dalšímu schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Článek 14
Přechodný režim
1. Odchylně od čl. 10 odst. 3 umožní členské státy uvedení na trh omezeného počtu vozidel vybavených motory splňujícími požadavky článku 9 směrnice 97/68/ES v rámci přechodného režimu v souladu s ustanoveními přílohy V na žádost výrobce a pod podmínkou, že schvalovací orgán udělil příslušné povolení pro uvedení do provozu.
2. Přechodný režim stanovený v odstavci 1 se použije od okamžiku začátku každé etapy a má tutéž délku trvání jako uvedená etapa.
Přechodný režim uvedený v bodě 1.2 přílohy V je omezen na dobu trvání etapy IIIB nebo na dobu tří let v případech, kdy následná etapa neexistuje.
3. Typy vozidel uváděné do provozu v rámci přechodného režimu musí být vybaveny typy motorů, které jsou v souladu s ustanoveními přílohy V.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 1. října 2014.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) 2015/96 DA COMISSÃO
de 1 de outubro de 2014
que completa o Regulamento (UE) n.o 167/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita aos requisitos de desempenho ambiental e da unidade de propulsão de tratores agrícolas e florestais
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 167/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 5 de fevereiro de 2013, relativo à homologação e fiscalização do mercado de tratores agrícolas e florestais (1), nomeadamente o artigo 19.o, n.o 6,
Considerando o seguinte:
(1)
O mercado interno abrange um espaço sem fronteiras internas no qual é assegurada a livre circulação de mercadorias, pessoas, serviços e capitais. Para o efeito, foi estabelecido, pelo Regulamento (UE) n.o 167/2013, um vasto sistema de homologação da UE e um sistema reforçado de fiscalização do mercado, aplicável aos tratores agrícolas e florestais e respetivos sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas.
(2)
O termo «tratores agrícolas e florestais» abrange uma ampla gama de tipos diferentes de veículos de um ou mais eixos e 2, 4 ou mais rodas ou de veículos de lagartas, por exemplo, tratores com rodas, tratores de lagartas, reboques e equipamentos rebocados, utilizados para uma grande variedade de fins agrícolas e silvícolas, incluindo obras com finalidades especiais.
(3)
Dando seguimento ao pedido do Parlamento Europeu e tendo em vista simplificar e acelerar a adoção de legislação em matéria de homologação, foi introduzida uma nova abordagem na legislação da União em matéria de homologação de veículos segundo a qual o legislador, no processo legislativo ordinário, estabelece apenas as regras e os princípios fundamentais e delega na Comissão a competência para aprovar atos delegados no que diz respeito a aspetos técnicos. Em conformidade com este princípio, o Regulamento (UE) n.o 167/2013 estabelece as disposições fundamentais sobre a segurança funcional, a segurança no trabalho e o desempenho ambiental e delega na Comissão a competência para estabelecer correspondentes especificações técnicas em atos delegados.
(4)
Por conseguinte, os requisitos técnicos relativos à homologação de tratores agrícolas e florestais no que respeita ao seu desempenho ambiental e da unidade de propulsão devem ser presentemente estabelecidos.
(5)
Em 2010, a Comissão estabeleceu uma estratégia europeia para veículos não poluentes e energeticamente eficientes (2). A estratégia propunha que a União Europeia agisse nos domínios em que poderia ter um valor acrescentado distinto e complementasse as ações levadas a cabo pela indústria, assim como pelas autoridades públicas nacionais e regionais. Tais ações deverão ter por objetivo o melhoramento do desempenho ambiental dos veículos e, ao mesmo tempo, o reforço da competitividade da indústria automóvel da União. É necessária, em especial, uma redução considerável das emissões de hidrocarbonetos provenientes dos tratores agrícolas e florestais, de modo a melhorar a qualidade do ar e a respeitar os valores-limite de poluição atmosférica. Tal deverá ser conseguido não só através da redução das emissões de hidrocarbonetos de escape e de evaporação destes veículos, mas também através da redução dos níveis de partículas voláteis.
(6)
Ao remeter para as disposições da Diretiva 97/68/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (3), o presente regulamento fixa os valores-limite para as emissões de poluentes gasosos e de partículas a aplicar em fases sucessivas, assim como o procedimento de ensaio para motores de combustão interna destinados à propulsão de tratores agrícolas ou florestais. As fases III-A, III-B e IV aplicáveis aos motores de tratores agrícolas e florestais, ao definirem limites ambiciosos de emissões de poluentes gasosos e de partículas e o alinhamento com as normas internacionais, constituem uma das medidas que visam a redução das emissões de partículas e de precursores do ozono, como os óxidos de azoto e os hidrocarbonetos
(7)
É necessário um método normalizado para medir o consumo de combustível e as emissões de dióxido de carbono dos motores dos tratores agrícolas e florestais para garantir que não surjam entraves técnicos ao comércio entre os Estados-Membros. É igualmente necessário assegurar que os clientes e os utilizadores recebem informação objetiva e rigorosa.
(8)
Um dos principais objetivos da legislação da União relativa à homologação de veículos consiste em garantir que os novos veículos, componentes e unidades técnicas distintas colocados no mercado oferecem um elevado nível de proteção ambiental. A realização deste objetivo não deverá ser prejudicada pela montagem de determinadas peças ou equipamento após a colocação no mercado ou a entrada em circulação dos veículos. Assim, deverão ser tomadas medidas adequadas para garantir que as peças ou o equipamento que possam ser montados em tratores agrícolas e florestais e que sejam suscetíveis de prejudicar significativamente o funcionamento de sistemas essenciais para a proteção ambiental sejam submetidos a controlo prévio por uma entidade homologadora antes de ser colocados no mercado. Essas medidas deverão ser constituídas por disposições técnicas relativas às prescrições que as referidas peças ou equipamento devem satisfazer.
(9)
A Diretiva 2003/37/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (4) previa a homologação CE de veículos completos para veículos todo o terreno e veículos «side-by-side», como os tratores agrícolas e florestais. Esses modelos de veículos devem, por conseguinte, ser também abrangidos pelo presente regulamento no que diz respeito às suas prescrições de desempenho ambiental e da sua unidade de propulsão, desde que o modelo de veículo em causa seja abrangido por uma das categorias de veículos referidas no Regulamento (UE) n.o 167/2013.
(10)
Os progressos da técnica exigem uma adaptação dos requisitos técnicos constantes dos anexos da presente diretiva. As categorias de motor, os valores-limite e as datas de aplicação devem ser alinhadas com as alterações a introduzir futuramente na Diretiva 97/68/CE em conformidade com o artigo 71.o do Regulamento (UE) n.o 167/2013.
(11)
As prescrições de desempenho ambiental e da unidade de propulsão, no que diz respeito às emissões de poluentes gasosos e de partículas, não devem ser aplicáveis a veículos equipados com motores não abrangidos pelo âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE até à data em que esses motores passaram a ser abrangidos por essa diretiva. Contudo, aos veículos equipados com motores não abrangidos pelo âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE pode ser concedida a homologação de veículos completos ao abrigo do presente regulamento.
(12)
Pela Decisão 97/836/CE do Conselho (5), a União aderiu ao Acordo da Comissão Económica das Nações Unidas para a Europa (UNECE) relativo à adoção de prescrições técnicas uniformes aplicáveis aos veículos de rodas, aos equipamentos e às peças suscetíveis de serem montados ou utilizados num veículo de rodas e às condições de reconhecimento recíproco das homologações emitidas em conformidade com essas prescrições («Acordo de 1958 revisto»). Na sua Comunicação CARS 2020: Plano de Ação para uma Indústria Automóvel Competitiva e Sustentável na Europa, a Comissão sublinhava que a aceitação da regulamentação internacional ao abrigo do Acordo UNECE de 1958 é a melhor maneira de suprimir as barreiras de cariz não aduaneiro que se colocam ao comércio. Por conseguinte, os requisitos estabelecidos nas diretivas revogadas pelo Regulamento (UE) n.o 167/2013 devem ser substituídos, se for caso disso, por referências aos regulamentos UNECE correspondentes.
(13)
A possibilidade de aplicar regulamentos da UNECE para efeitos da homologação UE de veículos, como base para a legislação da União Europeia, está prevista no Regulamento (UE) n.o 167/2013. Em conformidade com este regulamento, a homologação nos termos dos regulamentos da UNECE que são aplicáveis em pé de igualdade com a legislação da União deve ser considerada uma homologação UE em conformidade com o referido regulamento e os correspondentes atos delegados e de execução.
(14)
A utilização de regulamentos da UNECE em pé de igualdade com a legislação da União contribui para evitar a duplicação, não só dos requisitos técnicos, mas também dos procedimentos administrativos e de certificação. Além disso, a homologação baseada diretamente em normas aprovadas a nível internacional deverá melhorar o acesso ao mercado em países terceiros, em particular nos países que são partes contratantes do Acordo UNECE de 1958 revisto, reforçando assim a competitividade da indústria da União.
(15)
Dados a escala e o impacto da ação proposta no setor em questão, as medidas da União constantes do presente regulamento são indispensáveis para atingir os objetivos em matéria de ambiente e segurança, nomeadamente a homologação dos veículos na União. Estes objetivos não podem ser conseguidos de modo adequado pelos Estados-Membros a título individual.
(16)
Uma vez que as prescrições em matéria de desempenho ambiental e da unidade de propulsão dos tratores agrícolas e florestais são essenciais para a homologação desses veículos, o presente regulamento deve ser aplicável a partir da data de aplicação do Regulamento (UE) n.o 167/2013,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO E DEFINIÇÕES
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento estabelece as prescrições técnicas pormenorizadas e os procedimentos de ensaio relativos ao desempenho ambiental e da unidade de propulsão no que diz respeito às emissões poluentes e aos níveis sonoros admissíveis no exterior, assim como relativos à homologação e fiscalização do mercado dos tratores agrícolas e florestais, seus motores e sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas, em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 167/2013.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, são aplicáveis as definições do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 167/2013. As seguintes definições são igualmente aplicáveis:
1) «emissões poluentes»: as emissões de gases e de partículas poluentes provenientes do escape
2) «sistema de pós-tratamento das emissões de escape poluentes»: a passagem dos gases de escape através de um dispositivo ou sistema cuja finalidade é alterar química ou fisicamente os poluentes emitidos antes da sua libertação na atmosfera, incluindo catalisadores, coletores de partículas ou qualquer outro componente, sistema ou unidade técnica autónoma para a redução ou tratamento dos gases e das partículas poluentes do motor, emitidos pelo escape.
3) «sistema de redução de emissões sonoras no exterior»: todos os componentes e unidades técnicas autónomas que incluem o dispositivo de escape e o silenciador, incluindo o dispositivo de escape, o sistema de admissão de ar, o silenciador ou quaisquer sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas de interesse para os níveis sonoros admissíveis no exterior emitidos pelo trator agrícola ou florestal, do tipo instalado no veículo aquando da homologação ou extensão da homologação.
4) «dispositivo de controlo da poluição»: um sistema compósito, ou uma unidade técnica autónoma, que fazem parte do sistema de pós-tratamento das emissões de escape poluentes;
5) «dispositivo de substituição para controlo da poluição»: um sistema compósito ou uma unidade técnica autónoma, destinados a substituir, total ou parcialmente, um sistema de pós-tratamento das emissões de escape poluentes de um veículo homologado nos termos do Regulamento (UE) n.o 167/2013 e do presente regulamento;
6) «tipo de motor»: uma categoria de motores que não difere no tocante às características essenciais dos motores referidas no anexo II, apêndice 1, da Diretiva 97/68/CE;
7) «motor precursor»: um motor representativo da unidade de propulsão ou da família de motores, conforme indicado no ponto 7 do anexo I da Diretiva 97/68/CE;
8) «família de motores»: um agrupamento de motores de um fabricante, em conformidade com o ponto 6 do anexo I da Diretiva 97/68/CE que, em virtude da sua conceção, se preveja possuírem características de emissão de poluentes de escape semelhantes e que cumpram os requisitos do presente regulamento;
9) «motor de substituição»: um motor recentemente fabricado destinado a substituir o motor de um trator agrícola ou florestal e que é fornecido apenas para esse fim;
10) «dispositivos auxiliares»: todos os equipamentos, aparelhos e dispositivos constantes da lista do quadro 1 do anexo 4 do Regulamento UNECE n.o 120, série 01 de alterações;
11) «potência do motor»: a potência obtida num banco de ensaio, na extremidade da cambota ou do órgão equivalente, à velocidade do motor correspondente;
12) «potência útil do motor»: a potência que é obtida no banco de ensaio, na extremidade da cambota ou do órgão equivalente, à velocidade do motor correspondente com os dispositivos auxiliares referidos no quadro 1 do anexo 4 do Regulamento UNECE n.o 120, série 01 de alterações (6) e determinada nas condições atmosféricas de referência.
CAPÍTULO II
OBRIGAÇÕES DOS FABRICANTES
Artigo 3.o
Obrigações gerais
1. O fabricante deve garantir que todos os veículos novos colocados no mercado, matriculados ou postos em circulação na União, todos os motores novos e de substituição colocados no mercado ou que entraram em serviço no interior da União e todos os novos sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas que possam afetar o desempenho ambiental e da unidade de propulsão do veículo que sejam colocados no mercado ou entrem em circulação na União são concebidos, construídos e montados de modo a permitir que o veículo, em utilização normal e mantido em conformidade com as prescrições do fabricante, cumpra os requisitos estabelecidos no presente regulamento.
2. O fabricante de veículos, motores, sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas deve demonstrar à entidade homologadora, por meio de demonstração e ensaio físicos, que os veículos, motores, sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas colocados no mercado, matriculados ou postos em circulação na União cumprem os requisitos técnicos pormenorizados e os procedimentos de ensaio previstos nos artigos 6.o a 9.o, alínea a), e nos anexos I e II da Diretiva 97/68/CE.
3. O presente artigo não se aplica a modelos de veículos destinados à exportação para países terceiros.
Artigo 4.o
Requisitos gerais relativos a emissões poluentes e a níveis sonoros no exterior
1. O fabricante deve cumprir os requisitos em matéria de emissões poluentes previstos nos anexos I e II.
O fabricante deve cumprir os requisitos em matéria de níveis sonoros no exterior estabelecidos no anexo III.
2. A homologação no que diz respeito aos requisitos tocantes às emissões de escape poluentes e aos níveis sonoros admissíveis no exterior pode ser extensa pelas autoridades homologadoras a diferentes variantes e versões de veículos, bem como a diferentes tipos e famílias de motores, desde que a variante de veículo, a unidade de propulsão e os parâmetros do sistema de controlo da poluição tenham um desempenho idêntico ou respeitem os níveis especificados no artigo 19.o, n.o 4, do Regulamento (UE) n.o 167/2013.
3. O fabricante deve transmitir sem demora à entidade homologadora qualquer alteração aos sistemas, componentes e unidades técnicas autónomas que possa afetar o desempenho ambiental e da unidade de propulsão do veículo agrícola e florestal após o modelo de veículo homologado ter sido colocado no mercado em conformidade com o artigo 19.o do Regulamento (UE) n.o 167/2013. Fazem parte do relatório obrigatório os seguintes elementos:
a)
os parâmetros do tipo ou família de motores, nos termos do anexo II da Diretiva 97/68/CE e do ponto 9 do anexo I do presente regulamento;
b)
o sistema de pós-tratamento das emissões poluentes do escape do motor, tal como descrito no ponto 6 do anexo I da Diretiva 97/68/CE e no ponto 9.1 do anexo I e no ponto 3.2 do anexo II do presente regulamento;
c)
o sistema de redução de emissões sonoras no exterior do veículo, em conformidade com os requisitos do anexo III da Diretiva 97/68/CE para os motores de ignição por compressão, do Anexo IV da Diretiva 97/68/CE para os motores de ignição comandada e do anexo III do presente regulamento.
4. Além das disposições dos n.os 1, 2 e 3 e do artigo 14.o, o fabricante deve cumprir os seguintes requisitos ambientais e relativos à unidade de propulsão:
d)
no que diz respeito aos combustíveis de referência, os requisitos estabelecidos no anexo 7 do Regulamento UNECE n.o 120, série 01 de alterações, e no anexo V da Diretiva 97/68/CE;
e)
no que respeita aos dispositivos de controlo da poluição e aos dispositivos de substituição para controlo da poluição, os requisitos estabelecidos no apêndice 5 do anexo III da Diretiva 97/68/CE;
f)
no que diz respeito ao equipamento de ensaio, os requisitos estabelecidos no anexo III da Diretiva 97/68/CE.
5. O fabricante deve apresentar provas à entidade homologadora de que as alterações a que se refere o n.o 3 não deterioram o desempenho ambiental de um veículo em relação ao desempenho ambiental demonstrado aquando da homologação.
6. O fabricante deve demonstrar que os dispositivos de substituição para controlo da poluição que exigem medidas de homologação em conformidade com os artigos 9.o a 13.o do presente regulamento e que sejam colocados no mercado ou entrem em circulação na União Europeia são homologados em conformidade com as prescrições técnicas pormenorizadas e os procedimentos de ensaio descritos no ponto 4.1.1 do anexo I da Diretiva 97/68/CE, se for caso disso.
7. Os veículos equipados com um dispositivo de substituição para controlo da poluição devem cumprir os mesmos requisitos de ensaio em matéria ambiental e valores-limite de emissões poluentes que os veículos equipados com um tal dispositivo de origem.
Artigo 5.o
Obrigações específicas respeitantes à homologação de veículos ou de motores
1. O fabricante deve garantir que as emissões poluentes, tanto de gases como de partículas, provenientes do escape do motor homologado não excedem as emissões de escape poluentes, tanto gasosas como particuladas, conforme especificado para as categorias de motor e as gamas de potência abrangidas pelo âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE.
2. O fabricante deve assegurar que o desempenho da unidade de propulsão corresponde ao nível comunicado à entidade homologadora no processo de fabrico, aquando da disponibilização do veículo ao mercado ou antes da sua entrada em circulação.
A utilização de dispositivos manipuladores, tal como definido no ponto 2.8c do anexo I da Diretiva 97/68/CE, que reduzam a eficácia dos sistemas de controlo das emissões, é proibida, em conformidade com o ponto 4.1.1 do Anexo III da Diretiva 97/68/CE.
3. As alterações à marca de um sistema, componente ou unidade técnica autónoma que ocorram após uma homologação não devem invalidar automaticamente essa homologação, a menos que os seus parâmetros técnicos ou características de origem sejam alterados de tal modo que a funcionalidade do motor ou do sistema de controlo da poluição seja afetada.
Artigo 6.o
Requisitos para a homologação de motores enquanto unidades técnicas autónomas
A fim de obter a homologação UE de um motor ou de uma família de motores enquanto unidades técnicas autónomas, o fabricante deve, em conformidade com as disposições do anexo I do presente regulamento, demonstrar que os motores são sujeitos aos ensaios e cumprem os requisitos enunciados no presente regulamento e na Diretiva 97/68/CE.
CAPÍTULO III
OBRIGAÇÕES DOS ESTADOS-MEMBROS
Artigo 7.o
Equivalência de homologações alternativas
1. As autoridades nacionais devem reconhecer homologações alternativas como equivalentes a uma homologação nos termos do presente regulamento em conformidade com o anexo IV.
2. Além dos requisitos a que se refere o primeiro parágrafo, para que uma homologação alternativa seja reconhecida como equivalente a uma homologação nos termos do presente regulamento, o fabricante deve facultar o acesso não discriminatório à informação relativa à reparação e manutenção do veículo, em conformidade com o capítulo XV do Regulamento (CE) n.o 167/2013 e o correspondente ato delegado.
Artigo 8.o
Medição das emissões poluentes
Os serviços técnicos devem medir as emissões poluentes dos veículos agrícolas e florestais, bem como dos respetivos motores, em conformidade com as disposições da Diretiva 97/68/CE, tal como adaptadas pelos requisitos do anexo I do presente regulamento.
Artigo 9.o
Medição do nível sonoro no exterior
1. Os serviços técnicos devem medir o nível sonoro no exterior dos tratores agrícolas e florestais da categoria T equipados com pneus e da categoria C equipados com lagartas em borracha, para efeitos de homologação, em conformidade com as condições e os métodos de ensaio estabelecidos no ponto 1.3.1 do anexo III.
2. As condições e os métodos de ensaio estabelecidos no ponto 1.3.2 do anexo III devem ser igualmente respeitados e os resultados devem ser registados pelos serviços técnicos em conformidade com o disposto no ponto 1.3.2.4 do anexo III.
3. Os serviços técnicos devem medir o nível sonoro no exterior dos tratores agrícolas e florestais da categoria C equipados com lagartas em metal, para efeitos de homologação, em conformidade com as condições e os métodos de ensaio com o veículo imobilizado estabelecidos no ponto 1.3.2 do anexo III.
4. As condições e os métodos de ensaio estabelecidos no ponto 1.3.3 do anexo III devem ser igualmente respeitados e os resultados devem ser registados pelos serviços técnicos.
Artigo 10.o
Requisitos em matéria de desempenho da unidade de propulsão
Para a avaliação do desempenho da unidade de propulsão dos tratores agrícolas e florestais, devem ser realizadas as medições da potência útil do motor, do binário e do consumo específico de combustível em conformidade com o Regulamento n.o 120 da UNECE, série 01 de alterações.
Artigo 11.o
Obrigações específicas respeitantes à homologação de veículos ou de motores
1. As homologações podem ser concedidas a veículos equipados com motores não abrangidos pelo âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE.
2. A partir de 24 meses após a data de entrada em vigor da legislação que alarga o âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE a veículos equipados com motores que não se encontram atualmente abrangidos pelo âmbito de aplicação da mesma diretiva [ou o mais tardar em 1 de janeiro de 2018], os Estados-Membros devem recusar a concessão de homologações ao abrigo do presente regulamento a veículos que não cumpram todos os requisitos do mesmo.
3. As homologações concedidas ao abrigo do n.o 1 perdem a validade três anos após a data de entrada em vigor da legislação de alargamento do âmbito de aplicação da Diretiva 97/68/CE aos referidos motores [ou, o mais tardar, em 31 de dezembro de 2018].
Com efeitos a partir de 1 de janeiro de 2019, os Estados-Membros devem considerar que os certificados de conformidade no que se refere a veículos novos deixam de ser válidos para efeitos do disposto no artigo 38.o do Regulamento (UE) n.o 167/2013 e proíbem a matrícula, a venda e a entrada em circulação de tais veículos.
4. Para efeitos de homologação, as datas fixadas no artigo 9.o, n.o 3, alínea c), no artigo 9.o, n.o 3, alínea d), e no artigo 9.o, n.o 4, alínea a), da Diretiva 97/68/CE são, para os tratores agrícolas e florestais das categorias T2, T4.1 e C2, tal como definidos no artigo 4.o, n.o 3, no artigo 6.o, no artigo 9.o e no artigo 2, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 167/2013, e equipados com motores das categorias L a R, adiadas por três anos. As cláusulas de transição e de derrogação constantes dos artigos 9.o, n.o 4, alínea a), e 10.o, n.o 5, da Diretiva 97/68/CE e do artigo 39.o do Regulamento (UE) n.o 167/2013 são igualmente adiadas em conformidade.
5. Os motores de substituição devem satisfazer os mesmos valores-limite que o motor a substituir teve de satisfazer quando colocado originalmente no mercado.
6. Os motores de substituição devem ser marcados em conformidade com o apêndice do anexo I.
Artigo 12.o
Procedimentos de homologação UE
Sem prejuízo do artigo 11.o, e sob reserva da entrada em vigor das medidas de execução referidas no artigo 68.o do Regulamento (UE) n.o 167/2013, se um fabricante o solicitar, as autoridades nacionais não podem recusar, por motivos que se prendam com as emissões dos veículos, a concessão da homologação UE ou da homologação nacional a um novo modelo de veículo ou motor, ou proibir a matrícula, a venda ou a entrada em circulação de um novo veículo e a venda ou utilização de motores novos, sempre que o veículo ou os motores em causa cumpram o presente regulamento e as suas medidas de execução.
Artigo 13.o
Disponibilização no mercado ou instalação num veículo de dispositivos de substituição para o controlo da poluição
Os dispositivos de substituição para o controlo da poluição que se encontrem igualmente abrangidos por uma homologação relativamente a um sistema de um veículo não estão sujeitos a qualquer homologação adicional de componentes ou unidades técnicas autónomas, em conformidade com o artigo 26.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 167/2013.
Artigo 14.o
Regime de flexibilidade
1. Em derrogação do artigo 10.o, n.o 3, os Estados-Membros devem autorizar a colocação no mercado de um número limitado de veículos equipados com motores que satisfaçam os requisitos do artigo 9.o da Diretiva 97/68/CE, no quadro de um regime de flexibilidade, em conformidade com o disposto no anexo V, a pedido do fabricante, e na condição de uma entidade homologadora ter concedido a autorização de entrada em circulação aplicável.
2. O regime de flexibilidade previsto no n.o 1 é aplicável a partir do momento em que cada fase tem início e tem a duração dessa mesma fase.
O regime de flexibilidade previsto no ponto 1.2 do Anexo V deve ser limitado à duração da fase III-B ou a três anos, se não houver nenhuma fase posterior.
3. Os modelos de veículos que entrem em circulação ao abrigo do regime de flexibilidade devem ser equipados com tipos de motores que estejam em conformidade com as disposições do anexo V.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 15.o
Entrada em vigor e aplicação
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2016.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável nos Estados-Membros, em conformidade com os Tratados.
Feito em Bruxelas, em 1 de outubro de 2014.