PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 999/2014 DA COMISSÃO
de 23 de setembro de 2014
que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de nitrato de amónio originário da Rússia na sequência de um reexame da caducidade ao abrigo do n.o 2 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1), nomeadamente o artigo 9.o, n.o 4, e o artigo 11.o, n.os 2 e 5,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Medidas em vigor
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 2022/95 (2), o Conselho instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de nitrato de amónio originário da Rússia atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90. Após a realização de um novo inquérito, que revelou que o direito estava a ser absorvido, as medidas foram alteradas pelo Regulamento (CE) n.o 663/98 do Conselho (3). Na sequência de um primeiro reexame da caducidade e de um primeiro reexame intercalar nos termos do artigo 11.o, n.os 2 e 3, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 («o regulamento de base»), o Conselho, pelo Regulamento (CE) n.o 658/2002 (4), instituiu um direito anti-dumping definitivo de 47,07 euros por tonelada sobre as importações de nitrato de amónio originário da Rússia classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90. Subsequentemente, realizou-se um reexame intercalar sobre a definição do produto nos termos do artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, e, pelo Regulamento (CE) n.o 945/2005 do Conselho (5), foi instituído um direito anti-dumping definitivo compreendido entre 41,42 EUR por tonelada e 47,07 EUR por tonelada sobre as importações de adubos (fertilizantes) sólidos originários da Rússia com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % em peso, atualmente classificados nos códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 e ex 3105 90 20.
(2)
Na sequência de um segundo reexame da caducidade e de um reexame intercalar parcial nos termos do artigo 11.o, n.os 2 e 3, do regulamento de base, o Conselho, através do Regulamento (CE) n.o 661/2008 (6), manteve as medidas em vigor. O direito foi mantido inalterado, exceto para o Grupo EuroChem (7), para o qual o montante fixo do direito oscilava entre 28,88 EUR e 32,82 EUR por tonelada.
(3)
A Comissão Europeia («a Comissão»), pela Decisão 2008/577/CE (8), aceitou os compromissos com um limiar quantitativo proposto pelos produtores russos JSC Acron e JSC Dorogobuzh, membros da Acron' Holding Company (designada conjuntamente por «Acron»), e pelo Grupo EuroChem. Pela Decisão 2012/629/UE (9), a Comissão retirou a aceitação do compromisso proposto pelo Grupo EuroChem devido à inviabilidade do mesmo.
(4)
Por acórdão de 10 de setembro de 2008 (10), interpretado pelo acórdão de 9 de julho de 2009 (11), o Tribunal Geral anulou o Regulamento (CE) n.o 945/2005 do Conselho, no que diz respeito à empresa JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat («Kirovo»), parte da OJSC UCC UralChem («UralChem»). O Conselho, pelo Regulamento (CE) n.o 989/2009 (12), alterou o Regulamento n.o 661/2008 em conformidade. Por conseguinte, para a empresa Kirovo, o direito anti-dumping (47,07 EUR por tonelada) apenas se aplica a importações de nitrato de amónio atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90.
1.2. Pedido de um reexame da caducidade
(5)
Na sequência da publicação de um aviso de caducidade iminente (13) das medidas anti-dumping em vigor, a Comissão recebeu um pedido de início de um reexame da caducidade dessas medidas, ao abrigo do artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base. O pedido foi apresentado em 28 de março de 2013 por uma associação de fabricantes de adubos (fertilizantes) da União, Fertilizers Europe («requerente»), em nome de produtores da União que representam mais de 25 %, da produção total da União do produto em questão.
(6)
O pedido baseava-se no facto de a caducidade das medidas poder conduzir a uma continuação ou reincidência do dumping e do prejuízo para a indústria da União.
(7)
Na sequência da divulgação das conclusões, a Associação Russa de Produtores de Fertilizantes (RFPA) alegou que o pedido de reexame só foi apoiado por uma determinada parte dos produtores de nitrato de amónio (grau fertilizante) - Fertiliser Grade Ammonium Nitrate (FGAN), da União e que os produtores da União de todos os graus de nitrato de amónio e de outros adubos (fertilizantes) à base de nitrato de amónio representam um volume três vezes maior do que o requerente. Esta alegação é, porém, infundada, uma vez que o requerente e os apoiantes do pedido são produtores de FGAN bem como de outros produtos abrangidos pelo presente reexame da caducidade. Por conseguinte, o pedido não foi apoiado apenas pelos produtores de FGAN, mas também por produtores de outros tipos do produto em causa e o limiar quantitativo para iniciar um reexame foi cumprido.
1.3. Início de um reexame da caducidade
(8)
Tendo determinado, após consulta do Comité Consultivo, que existiam elementos de prova suficientes para justificar o início de um reexame da caducidade, a Comissão anunciou, em 12 de julho de 2013, através da publicação de um aviso no Jornal Oficial da União Europeia («aviso de início») (14), o início de um reexame da caducidade nos termos do artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base.
(9)
A RFPA apresentou observações sobre as medidas em vigor e contestou a sua legalidade antes do início do inquérito. A mesma parte alegou ainda que não havia motivos para dar início a um reexame da caducidade com base nos elementos transmitidos à Comissão antes do início do processo sobre a probabilidade de continuação ou reincidência do dumping e do prejuízo se as medidas viessem a caducar.
(10)
Os serviços da Comissão responderam a essa parte interessada, esclarecendo que só examinam em pormenor os pontos de vista expressos por outras partes que não os requerentes após o início do inquérito.
(11)
Para melhor poder exercer os seus direitos de defesa, a mesma parte interessada também solicitou acesso ao pedido de reexame da caducidade na versão apresentada em 28 de março de 2013, tal como referido no aviso de início, bem como à carta de pedido de esclarecimentos emitida pelos serviços da Comissão às requerentes relativamente ao seu pedido de reexame da caducidade. Os serviços da Comissão comunicaram à parte interessada que a decisão de dar início a um inquérito só foi tomada com base na versão consolidada do pedido que integra a resposta à carta de pedido de esclarecimentos. As versões e os projetos anteriores não são relevantes. Por conseguinte, a não disponibilização do acesso à versão inicial e à carta não violaria os direitos de defesa da referida parte. A parte solicitou ao conselheiro auditor da DG Comércio que interviesse nesta alegada violação dos direitos de defesa. O conselheiro auditor confirmou a posição dos serviços da Comissão em 4 de março de 2014.
(12)
A parte interessada solicitou também acesso aos pedidos de reexame da caducidade relativos a dois outros processos. A parte alegou que esses pedidos foram rejeitados por carecerem de fundamento e que o acesso a esses documentos lhe permitiria comparar as circunstâncias dos dois casos, na pendência do reexame, compreender a análise da Comissão sobre a suficiência do pedido em ambos os casos e, assim, exercer adequadamente os seus direitos de defesa. A parte recebeu todos os esclarecimentos dos serviços da Comissão e o conselheiro auditor confirmou a posição dos serviços da Comissão em 4 de março de 2014.
1.4. Inquérito
1.4.1. Período de inquérito de reexame e período considerado
(13)
O inquérito sobre a continuação e reincidência do dumping abrangeu o período compreendido entre 1 de julho de 2012 e 30 de junho de 2013 («período de inquérito do reexame» ou «PIR»). O exame das tendências pertinentes para a avaliação da probabilidade de reincidência do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2010 e 30 de junho de 2013 («período em causa»).
(14)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA alegou que, comparativamente ao anterior reexame da caducidade que conduziu ao Regulamento (CE) n.o 661/2008, tinha ocorrido um mudança injustificada de metodologia, uma vez que o período considerado nesse reexame foi mais longo.
(15)
A Comissão considera que as circunstâncias invocadas pela RFPA não podem ser consideradas uma mudança de metodologia na aceção do artigo 11.o, n.o 9, do regulamento de base. De qualquer das formas, convém destacar o seguinte: A prática da Comissão é que o período considerado abrange normalmente o PIR e os três anos civis anteriores, salvo se o próprio PIR abranger uma parte considerável do ano civil anterior. Neste último caso, podem ser considerados, excecionalmente, quatro anos civis. Foi este o caso no anterior reexame da caducidade. A alegação foi, por conseguinte, rejeitada.
1.4.2. Partes interessadas no inquérito
(16)
No aviso de início, a Comissão convidou as partes interessadas a contactá-la a fim de participarem no inquérito. Além disso, a Comissão informou especificamente os requerentes, outros produtores da União conhecidos, os produtores-exportadores conhecidos e as autoridades da Rússia («país em causa»), os importadores, fornecedores e utilizadores conhecidos, os comerciantes, bem como as associações conhecidas como partes interessadas, sobre o início do inquérito e convidou-os a participar.
(17)
Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem observações sobre o início do inquérito e de solicitarem uma audição à Comissão e/ou ao conselheiro auditor da Direção-Geral do Comércio.
1.4.3. Amostragem
(18)
No aviso de início, a Comissão indicou que poderia vir a recorrer a uma amostragem das partes interessadas, em conformidade com o artigo 17.o do regulamento de base.
a) Amostra de produtores da União
(19)
No aviso de início, a Comissão anunciou que tinha selecionado provisoriamente uma amostra de produtores da União. A Comissão selecionou a amostra com base na produção na União e nos volumes de vendas no mercado da União do produto similar durante o PIR. Esta amostra era constituída por quatro produtores da União localizados em França, na Lituânia, na Polónia e no Reino Unido (15), representando cerca de 42 % da produção da União e 41 % das vendas da União. A Comissão convidou as partes interessadas a apresentar as suas observações sobre a amostra provisória.
(20)
Uma parte interessada alegou que a amostra de produtores da União selecionada a título provisório devia incluir apenas produtores de nitrato de amónio atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90 tal como inicialmente previsto pelo Regulamento (CE) n.o 2022/95, e não também produtores de adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, classificados atualmente nos códigos NC ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 e ex 3105 90 20, tal como previsto pelo Regulamento (CE) n.o 945/2005.
(21)
A razão desta alegação era que o acórdão do Tribunal de Primeira Instância no processo T-348/05, referido no considerando 4, anulou o Regulamento (CE) n.o 945/2005 que alargava o âmbito dos produtos comparativamente ao inquérito inicial.
(22)
Esta alegação é infundada. Este acórdão anulou o Regulamento (CE) n.o 945/2005, mas apenas na medida em que dizia respeito a um produtor-exportador russo. Para todos os outros produtores russos, o âmbito dos produtos aplicável continua a ser o especificado no Regulamento (CE) n.o 945/2005. De qualquer das formas, todos os produtores da União incluídos na amostra produzem nitrato de amónio atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90. Os adubos (fertilizantes) sólidos enumerados noutros códigos NC são produzidos pela indústria da União e são apenas o resultado de atividades químicas ou de mistura adicionais destinadas a criar adubos (fertilizantes) compostos, igualmente referidos como «adubos (fertilizantes) estabilizados» ou «misturas», nas condições em que o teor ponderal em azoto excede os 28 %, ou o teor ponderal de nitrato de amónio excede os 80 %.
(23)
Por conseguinte, a amostra é representativa da indústria da União.
b) Amostra de importadores
(24)
Para decidir se seria necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, a Comissão convidou os importadores independentes a fornecer as informações especificadas no aviso de início.
(25)
Nenhum importador independente respondeu ao formulário relativo à amostra e, por conseguinte, não foi necessária a amostragem.
c) Amostragem de produtores-exportadores na Rússia
(26)
Para decidir se seria necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, a Comissão convidou todos os produtores-exportadores da Rússia a fornecer as informações especificadas no aviso de início. Além disso, a Comissão solicitou à Missão Permanente da Federação da Rússia junto da União que identificasse e/ou contactasse outros eventuais produtores-exportadores que pudessem estar interessados em participar no inquérito.
(27)
Oito produtores-exportadores do país em causa facultaram as informações solicitadas e aceitaram ser incluídos na amostra. Durante o PIR, as importações para a União foram efetuadas principalmente ao abrigo dos compromissos que tinham sido aceites. Em conformidade com o artigo 17.o, n.o 1, do regulamento de base, a Comissão selecionou uma amostra de quatro produtores-exportadores que pudessem razoavelmente ser investigados dentro do tempo disponível. Estes produtores registavam o maior volume das vendas totais de exportação. Incluíam as duas empresas que tinham vendas de exportação para a União ao abrigo do compromisso durante o PIR. Em conformidade com o artigo 17.o, n.o 2, do regulamento de base, todos os produtores-exportadores conhecidos em causa e as autoridades do país em causa foram consultados sobre a seleção da amostra. Não foram apresentadas observações. Por conseguinte, a Comissão decidiu manter amostra proposta e todas as partes interessadas foram informadas da amostra finalmente selecionada.
(28)
A Comissão selecionou as seguintes quatro empresas para constituírem a amostra:
-
Acron;
-
EuroChem;
-
UralChem;
-
OJSC SBU Azot («SBU Azot»).
(29)
A amostra representava 88 % do total das vendas de exportação da Rússia em termos de volume (para a União e para países terceiros) durante o PIR, com base nas respostas aos formulários de amostragem.
1.4.4. Respostas ao questionário e visitas de verificação
(30)
A Comissão enviou questionários a todos os produtores-exportadores russos que o haviam solicitado, bem como aos produtores da União incluídos na amostra, aos utilizadores e às associações comerciais que se tinham dado a conhecer nos prazos fixados no aviso de início.
(31)
Foram recebidas respostas ao questionário dos quatro produtores-exportadores russos incluídos na amostra e dos quatro produtores da União incluídos na amostra. Uma associação representante de utilizadores comerciais, a National Farmers' Union of England and Wales (NFU), enviou uma resposta parcial ao questionário.
(32)
No que respeita aos produtores-exportadores russos, apenas a Acron enviou uma resposta completa ao questionário. As outras três empresas incluídas na amostra - EuroChem, UralChem e SBU Azot - apenas forneceram respostas parciais, limitando-se a prestar informações sobre a capacidade, valores agregados relativos a vendas à saída da fábrica e certos dados sobre os seus custos de produção. Estas respostas parciais não permitiram à Comissão verificar cabalmente os dados referentes às suas vendas nem aos seus custos de produção.
(33)
A Comissão informou os três produtores-exportadores em causa incluídos na amostra da sua intenção de aplicar o disposto no artigo 18.o do regulamento de base no que respeita às informações que não apresentaram, tendo estes exercido e o seu direito de ser ouvidos pelo conselheiro auditor. Além disso, nas divulgações específicas a cada um dos três produtores-exportadores em causa incluídos na amostra, a Comissão indicou quais os dados fornecidos por cada empresa que tinha utilizado na sua análise e quais os dados que considerou incompleto, tendo, como tal, utilizado «dados disponíveis» em conformidade com o artigo 18.o, n.o 1, do regulamento de base. Em especial, a Comissão utilizou dados sobre os volumes de vendas globais agregados à saída da fábrica, em vez de dados pormenorizados com base na enumeração das transações.
(34)
Além disso, uma associação representante de importadores, a European Fertilisers Import Association («EFIA») pediu para ser reconhecida como parte interessada em nome dos seus membros, e apresentou observações escritas. Três importadores individuais indicaram que tinham cessado todas as importações de adubos (fertilizantes) originários da Rússia.
(35)
Foram igualmente recebidas observações escritas de diversas associações de utilizadores, nomeadamente o Comité das Organizações Profissionais Agrícolas da União Europeia (COPA)/Confederação Geral das Cooperativas Agrícolas da UE (COGECA), NFU, bem como das associações francesas AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) e AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para a determinação do dumping, do prejuízo daí resultante e do interesse da União. Foram efetuadas visitas de verificação em conformidade com o artigo 16.o do regulamento de base, às instalações das seguintes empresas:
Produtores da União:
-
AB «ACHEMA», Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Lituânia;
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe «Puławy» S.A, Polónia;
-
Grow How UK limited, Ince, Reino Unido;
-
YARA France S.A., França.
Produtores-exportadores na Rússia
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, comerciante associado ZAO Agronova - Bryansk (Acron);
-
EuroChem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot e OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem);
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot e Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem);
-
Kemerovo JSC «Azot» e LLC «Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant» (SBU Azot).
Importador associado
-
Agronova Europe AG, Switzerland (associado à Acron).
1.5. Divulgação das conclusões
(37)
Em 13 de junho de 2014, a Comissão comunicou a todas as partes interessadas os factos e as considerações essenciais com base nos quais tencionava propor a manutenção das medidas anti-dumping em vigor, e convidou todas as partes interessadas a apresentarem as suas observações. As observações apresentadas pelas partes interessadas foram consideradas pela Comissão, que as tomou em conta, quando as considerou pertinentes.
(38)
Após a divulgação das conclusões, a RFPA reiterou que teria havido um certo número de alegadas irregularidades processuais durante o reexame, e tomou nota da recusa da Comissão em conceder o acesso à versão inicial do pedido apresentado pelo requerente em 28 de março de 2013, bem como à concessão de acesso alegadamente tardio ao dossier não confidencial do processo.
(39)
Relativamente à solicitação de acesso ao pedido de reexame inicial, os serviços da Comissão explicaram várias vezes por escrito e oralmente, incluindo nas reuniões presididas pelo conselheiro auditor, as razões pelas quais essa solicitação não podia ser aceite no âmbito do quadro jurídico aplicável.
(40)
No que diz respeito à concessão alegadamente tardia de acesso ao dossier não confidencial do processo, a Comissão considera que, mesmo que esta alegação fosse justificada, os direitos de defesa da RFPA não foram afetados. Em primeiro lugar, a Comissão divulgou atempadamente à RFPA os factos essenciais com base nos quais a Comissão pretendia prosseguir as medidas e deu-lhe tempo suficiente para reagir. Em segundo lugar, antes desta divulgação, tinha sido concedido à RFPA acesso total ao dossier não confidencial do processo.
(41)
A RFPA alegou igualmente que, «contrariamente à prática corrente», as reuniões entre os serviços da Comissão e o requerente, realizadas em maio e em abril de 2014, não tinham ficado registadas entre os documentos não confidenciais e que os poucos dados apresentados pelo requerente em maio de 2014 não foram acompanhados de um resumo não confidencial.
(42)
É prática corrente que as partes interessadas que solicitam uma audição, apresentem os seus pontos de vista oralmente e os acompanhem de observações escritas. As versões não confidenciais destas informações são inseridas no dossier aberto para inspeção e disponibilizadas a qualquer outra parte interessada. Estes documentos registam as reuniões e a audição realizadas pelos serviços da Comissão. Por conseguinte, esta alegação é rejeitada, uma vez que é inexata do ponto de vista factual.
(43)
No que respeita à segunda alegação, a versão não confidencial dos dados limitados apresentados em maio de 2014 não podia ser apresentada de modo diferente sem divulgar segredos comerciais dos produtores da União. Por conseguinte, a alegação não pode ser aceite.
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
2.1. Produto em causa
(44)
O produto em causa no presente reexame é o mesmo produto definido no Regulamento (CE) n.o 661/2009, ou seja, adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % classificados atualmente nos códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 e ex 3105 90 20, originários da Rússia (de seguida «NA» ou «produto em causa»). No entanto, no que diz respeito ao NA produzido pela JSC Kirovo Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), apenas constitui produto em causa o NA atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 989/2009 do Conselho.
(45)
A principal matéria-prima utilizada na produção do NA é o gás, que representa entre 70 % e 80 % dos custos totais de produção. A extensão da definição do produto em 2005 visava abranger também o nitrato de amónio a que foram adicionados nutrientes de fósforo e/ou potássio, uma vez que se apurou que estas misturas tinham essencialmente as mesmas características físicas e químicas básicas e as mesmas propriedades agronómicas.
(46)
É de notar que os códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90 (a seguir, respetivamente, «nitrato de amónio, exceto em soluções aquosas» e «misturas de nitrato de amónio com carbonato de cálcio ou outras substâncias inorgânicas não fertilizantes, com teor ponderal de azoto superior a 28 %») podem incluir NA utilizado para fins industriais (tais como o fabrico de explosivos), bem como NA utilizado para fins agrícolas. Ambos os tipos têm as mesmas características técnicas e químicas, podem ser facilmente permutáveis e são considerados como o produto em causa.
(47)
Após a divulgação das conclusões, os representantes das autoridades russas alegaram que a extensão da definição do produto em 2005 está em contradição com o acordo anti-dumping da OMC, uma vez que nenhuma determinação de dumping, prejuízo e nexo de causalidade teria sido efetuada relativamente aos outros produtos abrangidos pela extensão de 2005.
(48)
Esta alegação é infundada pelos motivos já expostos no considerando 22 e, por conseguinte, é rejeitada.
2.2. Produto similar
(49)
Tal como nos inquéritos anteriores, estabeleceu-se que o NA produzido e vendido no mercado interno da Rússia e o NA exportado deste país para a União têm as mesmas características físicas e técnicas de base e as mesmas utilizações. Por conseguinte, são produtos similares para efeitos do presente inquérito, na aceção do artigo 1.o, n.o 4, do regulamento de base.
(50)
O NA produzido pela indústria da União é um produto similar, no que se refere às características físicas e técnicas, ao NA exportado para a União pela Rússia.
3. PROBABILIDADE DE CONTINUAÇÃO OU DE REINCIDÊNCIA DO DUMPING
3.1. Observações preliminares
(51)
Em conformidade com o artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base, a Comissão averiguou se a caducidade das medidas em vigor poderia conduzir a uma continuação ou reincidência do dumping.
3.2. Importações objeto de dumping durante o PIR
(52)
Como indicado no considerando 32, apenas um produtor-exportador incluído na amostra (Acron) colaborou plenamente no inquérito. No entanto, tal como referido no considerando 3, em 2008, a Comissão aceitou uma oferta de compromisso de preços pela Acron, que estava ainda em vigor durante o PIR. Devido à existência de um compromisso de preços, os preços de exportação da Acron durante o PIR foram determinados por este compromisso, que fixa um preço mínimo de importação. Por conseguinte, estes preços de exportação não foram considerados como elemento fiável a ter em conta ao avaliar a probabilidade de continuação ou reincidência do dumping caso as medidas anti-dumping venham a caducar.
(53)
Após a divulgação das conclusões, a RFPA argumentou que isto significa que a Comissão constatou que, na verdade, não se verificaram práticas de dumping. Esta alegação não é correta. Uma vez que os produtores-exportadores russos incluídos na amostra, com exceção da Acron, não colaboraram plenamente no inquérito, a Comissão não dispunha de dados suficientes para efetuar qualquer cálculo de dumping com base nos dados das empresas. Relativamente à Acron esse cálculo do dumping poderia ter sido efetuado, mas, tal como referido no considerando 52, a Comissão considerou que os seus dados não eram fiáveis para efeitos do presente reexame da caducidade.
(54)
A Acron alegou a ilegalidade do argumento da Comissão de que os seus preços reais para a UE não eram fiáveis devido à existência de um compromisso de preços e não podiam, portanto, ser utilizados para estabelecer um preço de exportação. Contudo, não foi isso que a Comissão argumentou. A Comissão não alegou que os preços de exportação não podiam ser utilizados devido ao compromisso de preços, mas concluiu que esses preços de exportação não eram considerados um elemento fiável na análise da probabilidade de continuação ou de reincidência do dumping nas circunstâncias específicas do presente inquérito. A Comissão não considera que os preços de exportação com base num compromisso de preços sejam um indicador significativo para a análise do futuro comportamento dos produtores-exportadores na ausência de medidas e de qualquer compromisso de preços.
(55)
Contrariamente ao que foi sustentado pela Acron, os seus preços de exportação para a UE não podem ser considerados como sendo apenas o resultado de condições normais de mercado. Durante todo o PIR, a Acron foi o único produtor-exportador russo a beneficiar de um compromisso de preços, todos os outros produtores-exportadores russos estiveram sujeitos ao pagamento de direitos. Estes elementos afetaram decisivamente a posição concorrencial de Acron como único fornecedor russo do mercado da UE.
3.3. Probabilidade de reincidência de dumping
(56)
Tendo em conta as considerações expostas nos considerandos 52 a 55, a Comissão averiguou se existiam elementos de prova da probabilidade de reincidência do dumping, caso as medidas viessem a caducar. Para tal, analisou os seguintes fatores: preço de exportação da Rússia para outros destinos, capacidade de produção e capacidade não utilizada na Rússia, e atratividade do mercado da União e de outros mercados terceiros.
3.3.1. Exportações originárias da Rússia para outros destinos
(57)
A Comissão estabeleceu que o preço médio ponderado à saída da fábrica praticado pela Acron nas suas exportações para mercados de países terceiros, como o Brasil, a Colômbia e o Peru durante o PIR, foi inferior ao preço médio real à saída da fábrica pago ou a pagar no mercado interno durante o PIR. Portanto, a Acron vendeu a preços de dumping a mercados de países terceiros, nomeadamente ao Brasil, de longe o principal mercado de exportação de países terceiros.
(58)
Relativamente aos três outros produtores-exportadores incluídos na amostra, a Comissão estabeleceu também que o preço de venda médio à saída da fábrica para países terceiros, como o Brasil, o Peru, a Colômbia, a Ucrânia e o Cazaquistão, foi, para cada um dos três, inferior ao preço médio real à saída da fábrica pago ou a pagar no mercado interno durante o PIR e, por conseguinte, venderam também a preços de dumping. Esta conclusão baseou-se em dados verificados fornecidos por produtores-exportadores russos, que representavam cerca de 80 % das exportações para países terceiros. Por conseguinte, não houve necessidade de a Comissão recorrer a estatísticas de exportação russas, como sugeriu a RFPA. As vendas de exportação dos quatro produtores-exportadores incluídos na amostra para países terceiros foram efetuadas a um nível de preços estável durante o PIR.
(59)
A RFPA alegou que os dados disponíveis no documento de divulgação sugerem que, no que diz respeito à EuroChem, não existe dumping ou, quando muito, a margem de dumping é mínima. O argumento é improcedente. O propósito da análise não é calcular a margem de dumping exata da EuroChem, mas determinar se existe uma probabilidade de reincidência de dumping por parte da Rússia caso as medidas caducassem. Neste contexto, o inquérito revelou que, também para a EuroChem, os preços médios à saída da fábrica para países terceiros eram mais baixos do que os preços médios à saída da fábrica praticados no mercado interno e que a EuroChem vendeu, pois, a preços de dumping. A política de fixação de preços da EuroChem para vendas a países terceiros (vende para exportação a inferiores aos preços praticados no mercado interno) constitui um fator relevante para determinar a probabilidade de o dumping para a UE se voltar a verificar caso as medidas caduquem.
(60)
A RFPA argumentou que não foram utilizadas metodologias adequadas para o cálculo do dumping. Tal como explicado anteriormente, a Comissão não calculou margens de dumping mas limitou-se a comparar os preços médios à saída da fábrica praticados no mercado interno com os preços de exportação à saída da fábrica, com base nos dados comunicados pelas empresas incluídas na amostra. Numa análise da probabilidade de reincidência de dumping, não é necessário calcular margens de dumping precisas, de modo que não havia razão para utilizar valores CIF, como sugeriu a RFPA.
(61)
A RFPA argumentou que a Comissão não comparou os preços numa base produto a produto e que não foi efetuado qualquer ajustamento relativamente ao estádio de comercialização. A Comissão examinou esta alegação e concluiu uma disparidade de preços semelhante, mesmo que a comparação tivesse sido efetuada ao nível produto a produto. O ajustamento relativamente ao estádio de comercialização não poderia, de qualquer forma, ser efetuado, já que as empresas incluídas na amostra, exceto a Acron, só parcialmente colaboraram e não forneceram dados suficientemente pormenorizados, designadamente listas das transações. Este argumento foi, por conseguinte, rejeitado.
(62)
As vendas de exportação para a União durante o PIR não puderam ser utilizadas para determinar o futuro comportamento dos três outros produtores-exportadores incluídos na amostra pelos seguintes motivos: Durante o PIR, a EuroChem, tal como a Acron, apenas exportou ao abrigo do compromisso de preços. A EuroChem efetuou vendas para a União apenas durante o período em que tinha um compromisso em vigor e deixou de o fazer depois de o compromisso ter sido retirado em 11 de outubro de 2012, pela Decisão da Comissão 2012/629/UE. Por seu turno, a SBU Azot e a UralChem não venderam o produto em causa à União durante o PIR.
(63)
A Comissão não considerou necessário determinar se as vendas no mercado interno foram efetuadas no decurso de operações comerciais normais. Com efeito, os preços reais praticados no mercado interno mostram, desde já, que as vendas de exportação para os mercados dos países terceiros são objeto de dumping. Por conseguinte, uma avaliação da rentabilidade das vendas no mercado interno, com a consequência potencial que o valor normal teria de ser calculado (com base nos custos e no lucro razoável) caso essas vendas fossem consideradas deficitárias, só poderia ter induzido um aumento do valor normal e, por conseguinte, da margem de dumping apurada nas vendas de exportação para os mercados de países terceiros.
(64)
No contexto de um reexame da caducidade e da análise da probabilidade da reincidência do dumping, é suficiente estabelecer que há probabilidades de reincidência de dumping, caso as medidas venham a caducar. Em consequência, a Comissão não vê qualquer necessidade de analisar a rentabilidade das vendas no mercado interno e, por conseguinte, não avaliou a fiabilidade dos custos de produção em conformidade com o artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base.
(65)
Tendo em conta o que precede, a Comissão conclui que os produtores-exportadores russos vendem atualmente o produto em causa a preços de dumping para países terceiros da América Latina, da Europa Oriental, da África e da Ásia. Durante o PIR, o preço médio à saída fábrica para exportação dos quatro produtores-exportadores incluídos na amostra foi de 201 euros/tonelada para países terceiros, enquanto o preço médio à saída da fábrica praticado no mercado interno foi de 221 euros/tonelada. Por conseguinte, a Comissão considera que é provável que, caso as medidas em vigor fossem revogadas, os produtores-exportadores russos venderiam também para a União a preços de dumping.
(66)
A RFPA alegou que uma comparação dos preços praticados no mercado interno com os preços de exportação russos para países terceiros é irrelevante. No entanto, a Comissão considera, a este respeito, que estes preços são um indicador importante para avaliar de que forma é provável que se desenvolvam as futuras exportações para a União em caso de caducidade das medidas, já que as exportações russas para a maior parte dos países terceiros não estão sujeitas a direitos anti-dumping. Em especial, na ausência de dados fiáveis sobre as exportações da Rússia para a União durante o PIR, tal como explicado no considerando 52, os preços de exportação para países terceiros são um elemento importante para esta avaliação global.
(67)
O Governo russo e a Acron alegaram, a este respeito, que a continuação das medidas já é ilegal porque foram primeiramente impostas, pelo Regulamento (CE) n.o 661/2008, utilizando, para o cálculo do valor normal, a metodologia que têm em conta o ajustamento relativo ao gás, alegadamente ilegal.
(68)
Tal como exposto no considerando 63, no presente inquérito, a Comissão não considera necessário determinar se as vendas no mercado interno foram efetuadas no âmbito de transações comerciais normais, com a potencial consequência de que o valor normal teria de ser construído. Como a Acron salientou, com razão, nas suas observações após a divulgação das conclusões, tal não impede o cálculo do valor normal, incluindo os ajustamentos necessários, se for caso disso, em futuros inquéritos.
3.3.2. Capacidades não utilizadas
(69)
A Comissão estabeleceu a capacidade não utilizada dos produtores russos conhecidos com base no seguinte. Os dados sobre a capacidade não utilizada para as quatro empresas incluídas na amostra tiveram por base as respostas que deram ao questionário, corrigidas quando necessário, na sequência das visitas de verificação. Para as instalações que produzem nitrato de amónio utilizado como adubo e nitrato de amónio utilizado para fins industriais (tais como o fabrico de explosivos), o chamado «nitrato de amónio de baixa densidade», que é também o produto em causa tal como definido no considerando 46, foi tida em conta a sua capacidade não utilizada total. Na mesma ordem de ideias, a capacidade não utilizada das instalações que produzem apenas o nitrato de amónio utilizado para fins industriais foi igualmente tida em conta. Além disso, a capacidade não utilizada total da Kirovo foi incluída no cálculo da capacidade não utilizada, já que a capacidade não utilizada de outros tipos de nitrato de amónio atualmente excluídos do âmbito de aplicação das medidas anti-dumping (16) pode muito facilmente ser utilizada para produzir nitrato de amónio atualmente classificado nos códigos NC 3102 30 90 e 3102 40 90.
(70)
Dos outros cinco produtores russos, uma empresa forneceu à Comissão uma resposta individual sobre a sua capacidade não utilizada. Quanto aos restantes, os dados foram fornecidos pela RFPA.
(71)
Nos casos em que os valores sobre a produção efetiva apresentados pelos produtores russos não incluídos na amostra eram mais elevados do que a capacidade comunicada, foi tomada como base a produção efetiva para determinar a capacidade real. Nesses casos, a capacidade dizia respeito às capacidades declaradas (isto é, a capacidade prevista das instalações) que não foram corrigidas após as instalações terem sido modernizadas, resultando num aumento da sua capacidade.
(72)
Com base nisto, a Comissão estabeleceu que, durante o PIR, os produtores-exportadores russos tinham uma capacidade total de 9 592 000 toneladas, enquanto a sua produção efetiva (incluindo o nitrato de amónio utilizado para fins industriais e outros tipos de nitrato de amónio atualmente excluídos do âmbito de aplicação das medidas anti-dumping (17)) era de 8 519 105 toneladas.
(73)
Por conseguinte, e contrariamente às alegações da RFPA que a capacidade instalada dos produtores-exportadores é utilizada plenamente, durante o PIR, os produtores-exportadores tinham 1,07 milhões de toneladas de capacidade não utilizada. Esta última quantidade corresponde a 16,9 % do consumo da União (com base nos 6,35 milhões de toneladas de consumo estabelecidos durante o PIR, ver secção 5.1 infra).
(74)
No entanto, a Comissão estabeleceu também, no contexto da sua análise prospetiva, que, após o PIR, a capacidade iria aumentar de cerca de 472 000 toneladas devido à instalação de novas capacidades por alguns dos produtores-exportadores incluídos na amostra. A capacidade não utilizada total eleva-se, assim, a 24,3 % do consumo da União.
(75)
Após a divulgação das conclusões, a RFPA sustentou que não existem capacidades não utilizadas ou, pelo menos, que a Comissão deve analisar o facto de não existirem capacidades declaradas não utilizadas. Além disso, a RFPA discordou que novas capacidades tenham sido constituídas após o PIR.
(76)
A RFPA e os produtores-exportadores russos declararam a sua capacidade instalada com base na capacidade declarada teórica, que, em alguns casos, não tem em conta melhorias recentes. Este aspeto já tinha ficado claro para a Comissão na sequência das visitas de verificação e já tinha sido tido em conta. Como corretamente referiu a RFPA nas suas observações após a divulgação das conclusões, para os produtores russos não incluídos na amostra, a capacidade declarada foi aceite para aqueles que produziam menos do que a capacidade declarada. Para outros produtores não incluídos na amostra, em que os dados sobre a produção efetiva eram mais elevados do que a capacidade declarada, foi tomada como base a produção efetiva para determinar a capacidade real. Em relação a três produtores não incluídos na amostra, que não apresentaram quaisquer dados sobre capacidade e produção, foram usados os dados fornecidos pela RFPA.
(77)
A Comissão considera que se trata de uma abordagem clara e coerente para estabelecer a capacidade de produção total dos produtores russos do produto em causa. Contrariamente ao que foi alegado, foi aplicada a mesma metodologia a todos os produtores. Se a produção efetiva for mais elevada do que capacidade declarada devido, por exemplo, a uma modernização das instalações de produção, a Comissão não vê motivo para que essa capacidade adicional não possa ser tida em conta, uma vez que é evidente que a capacidade declarada não é exata. O argumento de que esta metodologia não é comum no mercado, tal como alegado, não é considerado uma razão para negligenciar os dados da produção efetiva. Além disso, a forma como a capacidade da indústria da União é calculada, conforme foi avançado pela RFPA, é irrelevante para a determinação da capacidade total de produção dos produtores russos.
(78)
Contrariamente ao que foi alegado pela RFPA, a não utilização das capacidades declaradas em alguns casos e a sua substituição por dados de produção efetiva, na sua maioria verificados, não significa que a Comissão tenha aplicado o conceito de melhores dados disponíveis na aceção do artigo 18.o do regulamento de base. No que se refere à capacidade, a Comissão utilizou plenamente os dados facultados pelos próprios produtores russos, mas aplicou uma metodologia para calcular a capacidade de produção total que tem em conta não só a capacidade declarada, mas também a produção e a capacidade efetivas. Esta metodologia foi referida no contexto do documento de divulgação geral, e o resultado da sua aplicação, por empresa e mesmo por instalação, foi comunicado às empresas em causa. Por conseguinte, na determinação da capacidade total de produção, a Comissão só utilizou dados que foram fornecidos pelos produtores russos e pela RFPA. Todos os dados necessários foram fornecidos e não houve necessidade de recorrer a outras fontes de dados a este respeito.
(79)
Em geral, no que se refere aos produtores que não foram inspecionados, foram utilizados os dados sobre a capacidade e a produção comunicados por esses produtores nas suas respostas. A RFPA apresentou observações sobre o cálculo da capacidade de determinadas empresas e instalações. Foi alegado que, no que diz respeito ao produtor UralChem Kirovo, o volume de produção no PIR, como indicado no documento de divulgação, não estava correto. A Comissão aceitou este ponto e utilizou, em vez deste valor, o volume de produção indicado nas observações após a divulgação das conclusões. O relatório técnico sobre a capacidade, fornecido durante a visita da instalação e que estava relacionado com a produção máxima de NA atingida pela instalação em causa, tal como foi corretamente assinalado pela RFPA, foi igualmente tido em consideração. No que respeita ao produtor UralChem Berezniki, no cálculo da capacidade, foi usado um número de dez dias para manutenção, conforme havia sido comunicado por esta empresa durante a visita de verificação. As observações recebidas após a divulgação das conclusões sobre outras paragens não tinham fundamento e parecem basear-se em dados de outra empresa. Estas observações foram, portanto, rejeitadas.
(80)
Do mesmo modo, observações sobre certos estrangulamentos no processo de produção de outras instalações não foram fundamentadas, não puderam ser verificadas, pelo que também não foram tidas em consideração. No que diz respeito a uma instalação em particular, o estrangulamento parece estar relacionado com a produção de ácido nítrico. No entanto, mesmo tendo em conta a alegada produção máxima de ácido nítrico, ainda seria possível atingir a capacidade estabelecida pela Comissão, tendo em conta o facto de, para produzir uma tonelada de NA, ser necessária menos de uma tonelada de ácido nítrico.
(81)
No que se refere ao aumento da capacidade após o PIR, a RFPA alegou ter sido sobrestimando o aumento da capacidade no caso de um produtor que fez um investimento relacionado com uma nova linha de produção. Todavia, a Comissão baseou a capacidade prevista na tradução para inglês de um relatório técnico relativo a esta nova linha de produção, o qual foi fornecido pela empresa durante a visita de verificação às instalações da empresa e, como tal, considerado fiável.
(82)
A Acron sustentou que não dispõe de uma capacidade não utilizada significativa, principalmente devido a dificuldades no acesso a matérias-primas. No entanto, o inquérito revelou que as matérias-primas não só eram utilizadas para a produção do produto em causa, mas também de muitos outros produtos. Tendo em conta esta utilização generalizada e, como tal, a possibilidade de facilmente desviar a utilização das matérias-primas para a produção do produto em causa, essas alegadas dificuldades não foram considerados um elemento suscetível de limitar a capacidade total de produção do produto em causa.
(83)
A utilização da metodologia descrita nos considerandos anteriores levou a Comissão a concluir que existe uma sobrecapacidade considerável. Os argumentos avançados pela RFPA e pela Acron não puderam ser fundamentados e são rejeitados.
(84)
A Comissão considera que, se as medidas em vigor fossem retiradas, é provável que pelo menos uma parte desta capacidade não utilizada seja utilizada e dirigida para os mercados da União pelas razões que se seguem.
(85)
Em primeiro lugar, alguns dos mercados de exportação de NA potencialmente mais importantes do mundo (como os Estados Unidos da América e a Austrália) continuam protegidos contra as exportações russas por medidas anti-dumping. Além disso, o mercado chinês continua fechado às importações de NA. Por conseguinte, não é provável que os produtores russos possam exportar para esses mercados.
(86)
Em 22 de maio de 2014, o Department of Commerce dos EUA publicou os resultados preliminares de um reexame administrativo de direito anti-dumping (18), que propunha que a Acron e a EuroChem obtivessem direitos nulos para as suas exportações de NA para os EUA. No entanto, mesmo que esta proposta venha a ser confirmada, os direitos atualmente em vigor continuarão a aplicar-se a todos os outros produtores exportadores da Rússia. Além disso, em conformidade com a secção 751 (a) (2) do Tariff Act de 1930 dos EUA, tal como alterado («o Ato»), a eliminação dos direitos aplicáveis à EuroChem e à Acron só será aplicável por um ano e será então objeto de outro reexame administrativo anual, que pode, em função do seu resultado, reintroduzir os direitos anti-dumping. Por último, o mercado dos EUA de NA usado como adubo tem vindo a diminuir na última década em virtude da multiplicação dos requisitos de segurança e à reticência dos revendedores em continuarem a manipular NA (19). Além disso, devido à extração de gás de xisto, iniciada nos últimos anos, os produtores americanos de NA têm agora acesso a gás mais barato. Por conseguinte, é provável que a Acron e a EuroChem terão de enfrentar uma forte concorrência e poderão não ser capazes de obter quotas de mercado significativas nos EUA.
(87)
A RFPA argumentou que os outros principais destinos de exportação do NA da Rússia, tais como a América Latina (sobretudo o Brasil), o Egito e a Turquia, irão crescer significativamente até 2017, em comparação com 2012. A RFPA cita um relatório que apontava para um aumento global de 15 % da procura de NA para o Brasil, o Egito, a Turquia, o Peru, o Equador e a Colômbia em conjunto. Este aumento corresponde a 749 000 toneladas (ou seja, de 4,851 milhões de toneladas em 2012 para 5,6 milhões de toneladas em 2017), o que representa um aumento médio de 149 800 toneladas por ano. No entanto, isto representa apenas 9,7 % do que se estima ser a capacidade anual não utilizada dos produtores russos. O requerente alega que o aumento do consumo nestes países seria parcialmente absorvido por futura produção interna, já que os países em questão dispõem alegadamente de um conjunto de projetos para construírem a sua própria capacidade de produção de NA ou de outros adubos (fertilizantes) à base de azoto. Independentemente de esses projetos serem ou não realizados e absorverem, pelo menos parcialmente, o aumento do consumo, a Comissão considera que a previsão do consumo nos países em questão se situa a um nível que apenas permite a absorção parcial da capacidade não utilizada dos produtores russos.
(88)
Após a divulgação das conclusões, a RFPA alegou que a Comissão não teve em conta os aumentos do consumo noutros mercados de países terceiros para NA russo, nomeadamente na antiga União Soviética (ex-URSS). No entanto, num dos principais mercados nessa região, a Ucrânia, aplicam-se também direitos anti-dumping sobre as importações russas de NA. Em julho de 2014, os direitos foram prorrogados por um período de cinco anos e o seu nível foi significativamente aumentado. Assim, este mercado está a fechar-se ainda mais para as importações de NA da Rússia.
(89)
Além disso, o nível de preços em outros mercados, como por exemplo o Cazaquistão, é tal que seria mais interessante para os produtores-exportadores russos encaminhar as suas exportações para a União. Além disso, estes mercados são muito menores do que o mercado da União. Por exemplo, o consumo no Cazaquistão é inferior a 4 % do consumo na União.
(90)
Além disso, foi alegado que o crescimento previsto dos outros principais destinos de exportação não foi corretamente calculado. No entanto, os dados utilizados tinham por base o relatório independente já referido no considerando 87. Mesmo que estes dados correspondam, como alegado, a uma subestimação, o aumento previsto da procura pode ainda ser facilmente absorvido utilizando apenas uma parte da capacidade não utilizada dos produtores russos.
(91)
Em segundo lugar, o mercado interno não é suscetível de absorver a capacidade não utilizada. A RFPA alegou que, segundo o mesmo relatório, o consumo na Rússia continua também a ser forte e prevê-se que venha a aumentar no futuro, e os produtores russos devem, em primeiro lugar, tentar satisfazer o mercado interno. A RFPA reiterou este argumento após a divulgação das conclusões. Contudo, durante o PIR, as vendas no mercado interno representavam 53 % das vendas totais dos produtores russos e o aumento previsto de 3 % por ano nos próximos 5 anos (em média, cerca de 120 000 toneladas por ano) pode ser facilmente abrangido pela capacidade não utilizada que os produtores russos têm já à sua disposição. O projetado aumento anual representa menos de 7,8 % da capacidade não utilizada anual estimada dos produtores russos após o PIR. Além disso, o futuro aumento do consumo é apenas uma previsão e pode não ocorrer ou dar-se a um ritmo mais lento, dado que, segundo o mesmo relatório, se verificaram importantes flutuações no consumo interno que ocorreram nos últimos cinco anos em comparação com o consumo da União ou de países terceiros (20).
(92)
Em terceiro lugar, a União continua a ser o mais importante mercado de NA no mundo, sendo responsável por cerca de 18 % do consumo global. A sua proximidade geográfica da Rússia, bem como o facto de alguns dos os exportadores russos disporem de canais de distribuição bem estabelecidos na União, facilita as exportações do ponto de vista logístico.
(93)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA defendeu que os alegados entraves técnicos ao comércio de entrada de NA da Rússia para a União devem ser tomados em consideração, a saber, a proibição de vendas (na Alemanha) ou a regulamentação rigorosa em matéria de armazenagem de NA em vigor em alguns dos outros Estados-Membros. No entanto, contrariamente às alegações da RFPA, estas restrições aplicam-se tanto aos exportadores de países terceiros como aos produtores da União de uma forma não discriminatória, e não afetam de forma desproporcionada as importações. Além disso, as referidas restrições não tiveram um impacto na atratividade do mercado da União, dado que continua a ser dos mais importantes do mundo em termos de consumo. Por conseguinte, a Comissão rejeita a alegação.
(94)
A Comissão conclui, pois, que os produtores russos dispõem de uma significativa capacidade não utilizada, que será muito provavelmente utilizada para novas exportações substanciais para a União, caso as medidas venham a caducar.
3.3.3. Incentivos para reorientar os volumes de vendas para a União
(95)
O nível de preços na União é atualmente muito mais elevado do que os praticados nos principais países terceiros atualmente abastecidos pela Rússia e no mercado interno russo. Durante o PIR, os preços médios de exportação à saída da fábrica (201 euros/tonelada) para países terceiros e o preço à saída da fábrica no mercado interno (221 euros/tonelada) dos quatro produtores-exportadores incluídos na amostra foram, respetivamente, 34 % e 27 % inferiores aos preços médios à saída da fábrica dos produtores da União incluídos na amostra (303 euros/tonelada) (ver quadro 7) e igualmente inferiores ao preço médio à saída da fábrica das importações provenientes da Rússia para a União (ver quadro 2) e de países terceiros para a União (ver quadro 3).
(96)
Caso as medidas sejam revogadas, é provável que os preços da União diminuam em resultado de uma oferta crescente de importações a preços mais baixos. No entanto, tendo em conta o importante diferencial entre os preços de exportação dos produtores-exportadores russos para países terceiros e os preços praticados durante o PIR no mercado da União pelos produtores-exportadores russos, os produtores-exportadores de países terceiros e os produtores da União, afigura-se pouco provável que os preços praticados no mercado da União diminuam para o nível atualmente observadas nos mercados de países terceiros para os quais os produtores russos exportam. É, pois, provável que os produtores-exportadores tentem obter uma margem de lucro mais elevada com a venda para a União. Em consequência, os produtores-exportadores poderão ter um incentivo para reencaminhar parte dos seus atuais volumes de exportação destinados a países terceiros (o correspondente a cerca de 3,4 milhões de toneladas no PIR, equivalente a mais de 50 % do consumo da União) para a União (21).
3.4. Conclusão
(97)
Tendo em conta o exposto na secção 3.3, a Comissão conclui que existe uma probabilidade de reincidência de dumping e de um aumento apreciável das quantidades exportadas para a União, caso as medidas em vigor venham a caducar.
4. DEFINIÇÃO DE INDÚSTRIA DA UNIÃO
(98)
A indústria da União foi definida como sendo composta pelos produtores de NA conhecidos na União durante o período considerado.
(99)
Tal como referido no considerando 19, foi selecionada uma amostra constituída por quatro empresas. Todos os produtores da União incluídos na amostra colaboraram e enviaram respostas ao questionário dentro dos prazos, tendo sido visitados durante o inquérito. Além disso, a associação Fertilisers Europe enviou dados complementares relativos à capacidade, à produção e às vendas dos produtores que colaboraram no inquérito mas não estavam incluídos na amostra, bem como estimativas para os restantes produtores. Sempre que possível, a Comissão cruzou os referidos dados com os dados fornecidos por outras partes interessadas e/ou os dados disponíveis ao público.
(100)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA alegou que a amostra selecionada pela Comissão não era representativa da indústria da União. O argumento baseia-se na alegação de que os mesmos indicadores económicos (nomeadamente a rendibilidade) diferem entre as empresas incluídas na amostra e o conjunto da indústria da União.
(101)
Esta alegação não pode ser aceite. As quatro empresas incluídas na amostra foram selecionadas de modo objetivo, com base no respetivo volume de produção e vendas do produto em causa na União, como indicado no artigo 17.o, n.o 1, do regulamento de base. A finalidade da amostragem é permitir aos serviços da Comissão efetuar uma investigação detalhada de alguns dos fatores de prejuízo para uma parte representativa da indústria da União no prazo disponível. O facto de alguns indicadores de prejuízo poderem variar entre as empresas incluídas na amostra e a totalidade da indústria da União não priva a amostra da sua representatividade. Atendendo a que os dados dos produtores incluídos na amostra foram verificados in loco nas instalações das empresas em questão, estes dados devem ser considerados fiáveis. De qualquer modo, tal como referido no considerando 145, foi constatado que a indústria da União não se encontrava numa situação de prejuízo durante o PIR.
(102)
Além disso, a RFPA alegou que algumas das empresas incluídas na amostra não colaboraram com a Comissão, ao não fornecerem determinados dados ou a fornecerem apenas dados parciais ou incorretos. Em consequência, a RFPA solicitou que esses dados não fossem invocados para tirar conclusões sobre a situação da indústria da União, dada que a falta de cooperação desta induzia e que fossem antes utilizados os indicadores para o conjunto da indústria da União.
(103)
Esta alegação não pode ser aceite. A Comissão está satisfeita com os dados fornecidos pelas empresas incluídas na amostra, que foram verificados in loquo nas instalações das empresas em causa e constituem uma parte fiável da avaliação da situação da indústria da União.
5. SITUAÇÃO DO MERCADO DA UNIÃO
5.1. Consumo da União
(104)
A Comissão estabeleceu o consumo aparente da União com base i) no volume de vendas da indústria da União no mercado da União baseado nos dados fornecidos pelo requerente e ii) no volume das importações provenientes de países terceiros baseado em dados extraídos da base de dados do artigo 14.o, n.o 6 (22).
(105)
O consumo da União evoluiu da seguinte forma:
Quadro 1
Consumo da União (toneladas métricas)
2010
2011
2012
PIR
Consumo total da União
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Índice (2010 = 100)
100
93
93
89
Fonte: dados fornecidos pelo requerente, dados verificados e dados da base de dados do artigo 14.o, n.o 6
(106)
Entre 2010 e o PIR, o consumo da União de NA diminuiu 11 %, não obstante o facto de a produção de produtos agrícolas não ter diminuído na mesma proporção. São três as razões principais para essa diminuição. Em primeiro lugar, melhoraram os equipamentos e as técnicas de distribuição e, como consequência, é necessária uma menor quantidade de adubos (fertilizantes) por metro quadrado de superfície. Em segundo lugar, a diminuição do consumo de NA é compensada pela utilização de outros adubos (fertilizantes), tais como o nitrato de amónio cálcico ou adubos (fertilizantes) compostos. Em terceiro lugar, as preocupações de segurança e as normas rigorosas aplicáveis à produção e ao armazenamento de nitrato de amónio desincentivam a utilização deste produto.
(107)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA solicitou informações adicionais sobre as fontes dos dados sobre o consumo divulgados pela Comissão, tendo-se realizado uma audição presidida pelo conselheiro auditor, em 26 de junho de 2014. Subsequentemente, a RFPA alegou que os dados fornecidos pelo requerente tinham sido apresentados numa fase demasiado tardia do processo, não tinham sido verificados e eram incoerentes com os dados fornecidos anteriormente pelo requerente. Além disso, a RFPA alegou que esses dados muito provavelmente não incluíam dados sobre nitrato de amónio técnico ou sobre misturas de nitrato de amónio com outras substâncias fertilizantes ou não fertilizantes, na medida em que diferiam de dados semelhantes à disposição do requerente e fornecidos aos seus membros. Por conseguinte, deviam ser ignorados, devendo antes ser utilizados os melhores dados disponíveis.
(108)
Esta alegação é rejeitada. A Comissão utilizou os dados fornecidos pelo requerente para as vendas da UE e cruzou esses dados com os dados verificados dos produtores incluídos na amostra. A esses números, foram acrescentados os dados sobre as importações para estabelecer o consumo na União. Considera-se, por conseguinte, que esses dados são fiáveis.
(109)
A RFPA alegou também que o consumo total da União foi calculado pela Comissão a partir de uma subestimação, e que, com base num relatório publicado por um analista de mercado independente, o consumo está a aumentar, em vez de diminuir. Mais especificamente, os dados deste relatório sobre a procura da União, em 2010, de FGAN e EGAN (Explosive Grade Ammonium Nitrate - nitrato de amónio grau explosivo) correspondem aos dados da Comissão, na ordem dos 7,1 milhões de toneladas, mas para os anos seguintes indicavam um aumento, em vez de uma diminuição.
(110)
Esta alegação é infundada, uma vez que a Comissão utilizou os dados reais fornecidos pelo requerente, que foram parcialmente verificados, e os dados estatísticos disponíveis, considerando-os fiáveis.
5.2. Volume, preços e quota de mercado das importações provenientes da Rússia
(111)
Os volumes, as quotas de mercado e os preços médios das importações provenientes da Rússia evoluíram como segue.
Quadro 2
Volume das importações (toneladas métricas), quota de mercado e preços
2010
2011
2012
PIR
Volume de importações (toneladas)
164 658
134 060
200 542
199 604
Índice
100
81
122
121
Quota de mercado
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Índice
100
88
130
137
Preço médio CIF (euros/tonelada)
201
258
262
264
Índice
100
128
130
131
Fonte: Base de dados referida no artigo 14.o, n.o 6
(112)
O volume das importações provenientes da Rússia aumentou mais de 20 % ao longo do período considerado. A sua quota de mercado aumentou mais de 30 %, tendo passado de 2,3 % em 2010 para 3,1 % no PIR. Os preços CIF evoluíram de 201 EUR para 264 EUR por tonelada no período considerado. Comparando a média dos preços CIF de exportação russos para a União com os preços médios à saída da fábrica dos produtores da União durante o PIR, afigura-se que os preços russos estão a subcotar os preços da União. Durante o PIR, o preço médio de venda à saída da fábrica praticado pelos produtores da União incluídos na amostra a clientes independentes na União foi de 303 euros por tonelada. Contudo, tal como indicado na secção 3, quase todos os produtores-exportadores que venderam o produto em causa durante o PIR beneficiavam de compromissos de preços e os seus preços de exportação para a UE foram determinados por esses compromissos, que definem preços mínimos de importação. Por conseguinte, os preços de exportação não podem ser considerados como um indicador fiável para efetuar um cálculo de subcotação fiável e válido.
(113)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA comentou que os cálculos da Comissão relativos à subcotação dos preços e dos custos não são corretos, uma vez que carecem de ajustamentos múltiplos (relativos aos direitos aduaneiros comuns, aos custos pós-importação, às diferenças em relação ao produto, à embalagem e ao estádio de comercialização). A RFPA comentou ainda que, em comparação com o anterior reexame da caducidade, em 2002, houve uma mudança de metodologia no que se refere à utilização de ajustamentos. A RFPA sugeriu ainda que, para efeitos do cálculo da subcotação dos preços, devem ser utilizados os preços de venda de exportação para a União de um produtor russo que não beneficie de um compromisso, bem como os preços de exportação de um produtor russo isento de direitos anti-dumping.
(114)
A este respeito, basta recordar que a Comissão não efetuou quaisquer cálculos da subcotação dos preços pelos motivos referidos no considerando 112. Por conseguinte, estas alegações não são procedentes.
5.3. Volume e quota de mercado das importações provenientes de outros países terceiros
(115)
No quadro a seguir é apresentado o volume das importações provenientes de outros países terceiros no período considerado. As quantidades e as tendências de preços baseiam-se igualmente em dados do Eurostat:
Quadro 3
Volume de importações (toneladas métricas), quota de mercado e preços
2010
2011
2012
PIR
Outros países terceiros
Volume (toneladas)
348 100
312 043
295 139
285 962
Índice
100
90
85
82
Quota de mercado
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Índice
100
96
91
93
Preço médio (CIF)
201
270
279
275
Índice
100
134
139
137
Fonte: Eurostat
(116)
O NA é importado principalmente da Ucrânia, da Geórgia e da Sérvia. As medidas anti-dumping em vigor contra as importações de NA originário da Ucrânia expiraram em 2012. O volume total das importações originárias de países terceiros que não a Rússia diminuiu; globalmente, a sua quota de mercado manteve-se estável durante o período considerado, e superior à quota de mercado das importações russas. Tal pode ser explicado pela diminuição do consumo ao longo do mesmo período. A média global dos preços das importações provenientes de outros países aumentou, em sintonia com a mesma tendência para os preços russos e os preços da União.
5.4. Situação económica da indústria da União
(117)
Em conformidade com o artigo 3.o, n.o 5, do regulamento de base, a Comissão examinou todos os fatores e índices económicos que influenciam a situação da indústria da União.
(118)
Para efeitos da análise do prejuízo, a situação da indústria da União é avaliada com base em indicadores macroeconómicos (produção, capacidade de produção, utilização da capacidade, volume de vendas, quota de mercado, crescimento, emprego, produtividade e recuperação de anteriores práticas de dumping) e microeconómicos (preços unitários médios, custo unitário, custos da mão-de-obra, existências, rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos e capacidade de obtenção de capital). Os primeiros têm por base estatísticas e os dados fornecidos pelo requerente no seu pedido de reexame inicial e nos relatórios posteriores, e dizem respeito a todos os produtores da União conhecidos. Os últimos assentam em dados provenientes das respostas ao questionário dos produtores da União incluídos na amostra e verificados durante o inquérito.
5.4.1. Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
(119)
O presente reexame de caducidade confirmou as conclusões dos inquéritos anteriores de que a recolha de dados exatos e fiáveis sobre a capacidade e a produção do produto em causa é um exercício complexo. Os adubos (fertilizantes) sólidos são obtidos na instalação de particulação (torre de prilling) após a produção de material fundido/licor de nitrato de amónio através de um processo de síntese química. O material fundido/licor pode ser utilizado para produzir o produto sólido, mas também outros produtos a jusante, tais como o nitrato de amónio cálcico. Além disso, o produto sólido pode ser utilizado como adubos (fertilizantes), mas também para fins industriais. Podem verificar-se distorções estatísticas devido à existência de instalações polivalentes que podem reorientar rapidamente a produção para ou a partir de outros adubos (fertilizantes). Uma baixa taxa de utilização da capacidade para o produto em causa é, por conseguinte, um indicador menos significativo da situação económica global da indústria da União.
(120)
Tendo em conta estas reservas, a produção total da União, a capacidade de produção e a utilização da capacidade evoluíram do seguinte modo durante o período considerado:
Quadro 4
Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade
2010
2011
2012
PIR
Volume de produção (em toneladas)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Índice
100
99
103
99
Capacidade de produção (em toneladas)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Índice
100
101
102
102
Utilização da capacidade
46 %
45 %
46 %
45 %
Índice
100
98
100
98
Fonte: Informação proveniente do requerente, respostas ao questionário para efeitos de amostragem e respostas ao questionário verificadas
(121)
A produção da indústria da União do produto em causa permaneceu relativamente estável entre 2010 e o PIR, na ordem dos 7 milhões de toneladas.
(122)
A capacidade de produção também permaneceu praticamente estável ao longo de todo o período. A capacidade de produção declarada pela indústria da União tem em conta o total da capacidade de produção de NA, não só para o produto em causa, mas também para outros produtos. Com efeito, a utilização da capacidade de NA é consideravelmente mais elevada quando esses produtos são tidas em conta. Por exemplo, com base nos dados verificados dos produtores da União incluídos na amostra, a utilização da capacidade durante o período considerado era cerca de 20 pontos percentuais superior (de 72 % em 2010 para 68 % durante o PIR).
5.4.2. Volume de vendas, quota de mercado e crescimento
(123)
Os volumes de vendas da indústria da União no mercado da União a clientes independentes, bem como a quota de mercado evoluíram do seguinte modo ao longo do período considerado:
Quadro 5
Volume de vendas e quota de mercado
2010
2011
2012
PIR
Volume de vendas no mercado da União (em toneladas)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Índice
100
93
93
88
Quota de mercado
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Índice
100
100
100
99
Fonte: Informação proveniente do requerente, respostas ao questionário para efeitos de amostragem e respostas ao questionário verificadas
(124)
Os volumes de vendas no mercado da União a clientes independentes diminuíram 12 % durante o PIR, em comparação com os volumes vendidos em 2010. Esta evolução é consentânea com a tendência geral para uma diminuição do consumo no mercado da União pelos motivos explicados no considerando 106.
(125)
Uma vez que tanto as vendas como o consumo diminuíram durante o período considerado, a quota de mercado da indústria da União manteve-se globalmente estável e, por conseguinte, a indústria da União registou um crescimento nulo.
5.4.3. Emprego e produtividade
(126)
Com base em dados verificados dos quatro produtores da União incluídos na amostra, o emprego e a produtividade evoluíram da seguinte forma durante o período considerado:
Quadro 6
Emprego e produtividade
2010
2011
2012
PIR
Número de trabalhadores
1 253
1 110
1 128
1 105
Índice
100
89
90
88
Produtividade (unidade/trabalhador)
2 390
2 616
2 648
2 579
Índice
100
109
110
107
Fonte: Respostas ao questionário verificadas
(127)
Durante o período considerado, o número de trabalhadores nas quatro empresas incluídas na amostra diminuiu (de 12 % entre 2010 e o PIR). Uma vez que esta diminuição foi superior à diminuição da produção, a produtividade da mão-de-obra dos produtores da União incluídos na amostra, medida em volume de produção (toneladas) por trabalhador por ano, aumentou 7 % entre 2010 e o PIR.
5.4.4. Amplitude da margem de dumping e recuperação de anteriores práticas de dumping
(128)
Tal como mencionado no considerando 52, a Comissão não estabeleceu a atual amplitude das margens de dumping, uma vez que os preços de importação russos se basearam em compromissos de preço mínimo e, portanto, eram pouco fiáveis para proceder a uma avaliação significativa da probabilidade de continuação ou reincidência do dumping, caso as medidas venham a caducar.
(129)
Como demonstrado pelas atuais margens de lucro (quadro 10) e a elevada quota de mercado (quadro 5), a indústria da União recuperou das anteriores práticas de dumping.
5.4.5. Preços de venda e fatores que afetam os preços praticados no mercado interno
(130)
Durante o período considerado, o preço de venda médio unitário ponderado praticado pelos produtores da União incluídos na amostra a clientes independentes na União evolui do seguinte modo:
Quadro 7
Preços de venda na União
2010
2011
2012
PIR
Preço de venda médio unitário à saída da fábrica na União (EUR/tonelada)
204
291
305
303
Índice
100
143
149
149
Custo unitário da produção (EUR/tonelada)
180-195 (23)
200
216
225
Índice
100
108
113
Fonte: Dados verificados das empresas incluídas na amostra
(131)
Os preços de venda médios líquidos dos produtores da União incluídos na amostra aumentaram substancialmente entre 2010 e 2012, mas diminuíram ligeiramente durante o PIR.
(132)
Os custos médios de produção aumentaram também, sobretudo devido ao aumento dos custos do gás, que é o principal input.
5.4.6. Custos de mão-de-obra
(133)
Os custos médios de mão-de-obra dos produtores da União incluídos na amostra evoluíram do seguinte modo durante o período considerado:
Quadro 8
Custos médios de mão-de-obra por trabalhador
2010
2011
2012
PIR
Salário médio por trabalhador (EUR)
31 909
37 764
40 938
41 736
Índice
100
118
128
131
Fonte: Dados verificados das empresas incluídas na amostra
(134)
Os custos médios de mão-de-obra por trabalhador registaram uma tendência ascendente durante o período considerado. O aumento mais significativo ocorreu entre 2010 e 2011, enquanto que, entre 2012 e o PIR, foi de três pontos percentuais.
5.4.7. Existências
(135)
Durante o período considerado, os níveis de existências dos produtores da União incluídos na amostra evoluíram do seguinte modo:
Quadro 9
Existências PIR
2010
2011
2012
PIR
Existências finais (em toneladas)
108 300
151 562
195 351
97 092
Índice
100
140
180
90
Existências finais em percentagem de produção
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Índice
100
142
176
90
Fonte: Dados verificados das empresas incluídas na amostra
(136)
Em primeiro lugar, as existências finais aumentaram significativamente em 2011 e 2012, em relação a 2010 e, de seguida, diminuíram 10 % no PIR, em comparação com 2010. Comparativamente ao nível de produção, as existências finais seguiram a mesma tendência entre 2010 e o PIR.
5.4.8. Rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos e capacidade de obtenção de capital
(137)
Durante o período considerado, a rendibilidade, o cash flow, os investimentos e o retorno dos investimentos dos produtores da União evoluíram do seguinte modo:
Quadro 10
Rendibilidade, cash flow, investimentos e retorno dos investimentos
2010
2011
2012
PIR
Rendibilidade das vendas na União a clientes independentes (% do volume de negócios das vendas)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Índice
100
178
150
123
Cash flow (euros)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Índice
100
195
191
182
Investimentos (EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Índice
100
88
78
96
Retorno dos investimentos
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Índice
100
217
190
159
Fonte: Dados verificados das empresas incluídas na amostra
(138)
A Comissão determinou a rendibilidade dos produtores da União incluídos na amostra através do lucro líquido, antes de impostos, das vendas do produto similar a clientes independentes na União, em percentagem do volume de negócios dessas vendas.
(139)
Durante o período considerado, a rendibilidade dos produtores da União incluídos na amostra aumentou, passando de 11,7 % em 2010 para 14,4 % no PIR. A este respeito, o requerente alegou que o lucro-alvo para a análise deve ter em conta a necessidade de uma indústria fortemente intensiva em capital para conseguir um rendimento satisfatório do capital investido (ROCE), tal como esperado pelos investidores. Esta alegação não pôde ser aceite porque o lucro-alvo para a análise deve ser limitado ao lucro que a indústria da União poderia esperar obter em condições normais de concorrência, na ausência de importações objeto de dumping.
(140)
O cash flow líquido é a capacidade de os produtores da União autofinanciarem as suas atividades. O cash flow aumentou 82 % entre 2010 e o PIR, embora no PIR tenha sido ligeiramente inferior ao verificado em 2011 e 2012 (respetivamente, 13 e 5 pontos percentuais mais baixo).
(141)
Os investimentos seguiram uma tendência decrescente. A descida foi mais significativa em 2011 e 2012, mas correspondeu apenas a -4 %, durante o PIR, em comparação com 2010. Os investimentos foram essencialmente orientados para a garantia do cumprimento de exigências ambientais cada vez mais rigorosas.
(142)
O retorno dos investimentos corresponde ao lucro expresso em percentagem do valor contabilístico líquido dos investimentos. Seguiu, de um modo geral, a tendência da rendibilidade ao longo de todo o período considerado.
(143)
O inquérito não revelou quaisquer dificuldades por parte dos produtores da União incluídos na amostra na obtenção de capitais.
5.5. Conclusão sobre a situação da indústria da União
(144)
O Regulamento (CE) n.o 661/2008 do Conselho concluiu que a situação económica da indústria da União não era prejudicial e que a existência de medidas anti-dumping sobre as importações do produto em causa originário da Rússia foi a principal razão para esta situação positiva.
(145)
As conclusões do atual reexame da caducidade confirmam as conclusões a que se chegou no âmbito do inquérito anterior. Entre 2010 e o PIR, os indicadores económicos foram igualmente positivos. O consumo da União diminuiu e as importações da Rússia aumentaram, mas a indústria da União conseguiu manter uma quota de mercado significativa e aumentar ainda mais a sua rendibilidade, embora os lucros em 2012 e no PIR tivessem sido inferiores aos de 2011, o que revela uma tendência decrescente. Os custos de produção aumentaram, principalmente devido ao aumento dos preços do gás (principal matéria-prima para a produção do produto em causa), mas os preços de venda aumentaram também, o que permitiu à indústria da União atingir um bom nível de rendibilidade.
(146)
Tal como explicado nos considerandos 119 e seguintes, os dados sobre a utilização da capacidade não podem ser invocados para tirar conclusões decisivas sobre a situação da indústria da União, e é possível concluir que, em termos globais, a indústria da União está numa situação confortável, não sendo alvo de prejuízo causado pelas exportações russas de NA devido à existência de medidas anti-dumping.
(147)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA e os representantes das autoridades russas alegaram que a situação positiva da indústria da União, incluindo as suas exportações para países terceiros, permite concluir a não reincidência de prejuízo material. A Comissão considera, contudo, que a atual situação económica positiva da indústria da União, incluindo o seu volume de vendas de exportação para países terceiros, não exclui desde logo que a situação possa mudar no futuro, caso as medidas em vigor venham a caducar.
6. PROBABILIDADE DA REINCIDÊNCIA DO PREJUÍZO
(148)
Para avaliar a probabilidade da reincidência do prejuízo caso as medidas atualmente em vigor viessem a caducar, foi analisado o impacto potencial das exportações russas no mercado e na indústria da União, de acordo com o artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base.
(149)
A análise incidiu sobre a evolução do consumo no mercado da União, a capacidade não utilizada, os fluxos comerciais e a atratividade do mercado da União, bem como no comportamento em matéria de preços adotado pelos produtores russos.
6.1. Consumo na União
(150)
O consumo do produto em causa na União diminuiu 11 % no PIR, em comparação com anos anteriores. Esta redução do consumo do produto em causa é motivada pela utilização de outros adubos (fertilizantes), por uma utilização mais eficiente do NA por parte dos agricultores e por preocupações de segurança e de segurança. Por conseguinte, a indústria da União concorre com os produtos russos num mercado em retração. Por sua vez, esta situação é suscetível de exercer uma pressão em baixa sobre os preços.
(151)
Na sequência da divulgação das conclusões, e como se refere no considerando 109, a RFPA discordou da conclusão de que o consumo do produto em causa na UE diminuirá no futuro. No entanto, o relatório referido pela RFPA sugere uma ligeira recuperação da procura de adubos (fertilizantes) azotados, e não necessariamente um aumento do consumo do produto em causa. Os cada vez mais rigorosos requisitos de segurança e de proteção do ambiente aplicáveis à armazenagem e à utilização de nitrato de amónio, juntamente com o nível de maturidade atingido por determinados mercados e técnicas de distribuição cada vez mais eficazes, indicam que, mesmo no caso de um aumento no consumo de adubos (fertilizantes), em particular de adubos (fertilizantes) azotados, o consumo do produto em causa não virá a aumentar no futuro próximo. Daí que esta alegação seja rejeitada.
6.2. Capacidade não utilizada, fluxos comerciais, atratividade do mercado da União e comportamento de fixação de preços
(152)
Durante o PIR, a Comissão estabeleceu a capacidade não utilizada russa, que ascende a mais de 16,9 % da totalidade do consumo da União do produto em causa (ver considerandos 73 a 74). Esta capacidade amentou de novo após o PIR e é atualmente estimada em cerca de 24,3 % do consumo da União.
(153)
Na ausência de medidas, esta capacidade não utilizada seria muito provavelmente utilizada para produzir quantidades adicionais importantes de NA para exportação para a União. Os produtores russos já exportam metade da sua produção para países terceiros. No futuro, prevê-se que consumo interno na Rússia venha a aumentar de apenas 3 % ao ano. Os preços de exportação russos para os mercados dos países terceiros são substancialmente inferiores aos atuais preços da União. Se os preços no mercado da União permanecerem a um nível substancialmente mais elevado do que os preços nesses mercados de países terceiros após a caducidade das medidas, os produtores russos terão um forte incentivo a não só utilizar esta capacidade não utilizada para o mercado da União, mas também a reorientar alguma das suas atuais exportações para países terceiros para o mercado da União.
(154)
Além disso, há limitações a exportações adicionais da Rússia para países terceiros. Alguns dos maiores mercados de exportação de NA (China, EUA e Austrália) são inacessíveis às exportações russas (ver considerando 85). O possível estabelecimento de direitos nulos para dois produtores russos nos EUA pela duração de um ano (ver considerando 86) pouco provavelmente conduzirá a um desvio significativo de exportações russas para esse país, já que os preços do gás no mercado interno dos EUA têm vindo a diminuir e prevê-se que permaneçam a um nível baixo devido ao aumento da exploração de gás de xisto e às restrições em vigor quanto à exportação do gás de xisto, o que contribuiu para manter a um nível reduzido o preço do gás no mercado interno dos EUA (ver igualmente considerando 86). O mercado chinês também continua fechado às importações de NA. Prevê-se que o consumo de NA no mercado de exportação russo atual (principalmente a América Latina, designadamente o Brasil) venha a aumentar, mas a atual capacidade não utilizada russa é mais do dobro do aumento previsto do consumo nesses mercados, e é pouco provável que este consumo adicional esperado seja absorvido (exclusivamente) pelos produtores russos. Alguns mercados de exportação tradicionais da Rússia, como o Egito, a Turquia, o Peru e o Brasil, estão também a construir a sua própria capacidade de produção de NA ou outros adubos (fertilizantes) azotados (ver considerando 87).
(155)
No entanto, o mercado da União é mais atrativo do que a América Latina devido à proximidade geográfica e à existência de canais de distribuição bem estabelecidos. Com efeito, custos de transporte substancialmente inferiores proporcionam lucros mais elevados para os exportadores russos que, se puderem escolher, darão preferência às vendas para a União, desde que os níveis de preços na União continuem a ser mais elevados do que nos países terceiros.
(156)
Durante o PIR, a Comissão estabeleceu o preço não prejudicial para a indústria da União, adicionando ao custo de produção (estabelecido com base nos dados verificados dos produtores da União incluídos na amostra referidos no quadro 7) os VAG e lucro-alvo.
(157)
Com base nos dados verificados dos quatro produtores da União incluídos na amostra, os VAG oscilam entre 5 % e 8 % dos custos de produção, e o lucro-alvo para esta indústria é de 8 %, tal como estabelecido num inquérito anterior (24).
(158)
Com base nesses valores, durante o PIR, o preço não prejudicial para a indústria da União oscila entre os 257 EUR/tonelada e os 264 EUR/tonelada.
(159)
A Comissão observa que um dos dois produtores-exportadores russos sujeito a um compromisso de preços durante o PIR vendeu o produto em causa a um preço superior ao preço mínimo de importação ao abrigo desse compromisso. Por outro lado, o segundo produtor-exportador - que foi sujeito ao compromisso apenas por um período limitado de tempo durante o PIR - vendeu abaixo do preço mínimo de importação. Nestas circunstâncias, não é clara a forma como se comportarão em termos da fixação dos respetivos preços se os compromissos e os direitos anti-dumping caducarem. É também de assinalar que, durante o PIR, as quantidades em causa para estes dois produtores-exportadores não foram significativas. Além disso, há que ter em mente que é provável que os outros produtores russos regressem ao mercado da UE na ausência de medidas, o que aumentará a pressão concorrencial sobre o mercado, nomeadamente sobre os dois produtores-exportadores que, durante o PIR, tinham em vigor compromissos de preços.
(160)
Um dos elementos decisivos na avaliação da probabilidade de reincidência de prejuízo é saber a que preços essas exportações suplementares de empresas não sujeitas a um compromisso de preços serão possivelmente vendidas. Durante o PIR, os preços de exportação russos para países terceiros eram, em média, 201 EUR/toneladas, ou seja, 34 % inferiores ao atual preço médio a que os produtores da União vendem na UE. Os preços de exportação russos estão, tal como foi indicado no considerando 58, a um nível sustentável. É provável que, na ausência de medidas anti-dumping, as exportações russas de empresas não sujeitas a um compromisso de preços entrem no mercado da União a um preço médio inferior aos preços de importação a partir de países terceiros e também inferior ao das importações originárias da Rússia no âmbito do compromisso, que se encontram no limite superior do preço de referência não prejudicial da indústria da União. De outra forma, não estariam em condições de adquirir novas partes do mercado. Dado que, no caso de um dos produtores-exportadores, o atual nível de preços das importações russas atualmente ao abrigo do compromisso de preços corresponde ao limite superior do nível de preço não prejudicial, a Comissão, com base nas informações de que dispõe atualmente, considera que é provável que essas importações suplementares ocorram dando lugar a prejuízo. Apesar do atual nível de lucro da indústria da União, a probabilidade de tais preços poria em risco a capacidade de a indústria da União obter o lucro normal que poderia esperar obter na ausência das importações objeto de dumping.
(161)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA alegou que a comparação entre os preços de exportação russos para países terceiros e os preços da União não tem sentido, uma vez que a deve ser feita comparação entre as vendas aos mesmos mercados e com os ajustamentos adequados relativos a direitos, estádio de comercialização, etc.
(162)
Esta alegação não pode ser aceite. A Comissão não afirma que, se as medidas caducarem, as exportações russas venham subcotar os preços da União em 34 %. A Comissão considera que, na ausência de medidas, é provável que os níveis de preços a que as exportações russas passarão a entrar na União seriam inferiores ao custo de produção da União acrescido de uma margem de lucro razoável e, por conseguinte, seriam prejudiciais. Os níveis de preços continuam a ser mais atrativos para os exportadores russos do que o atual nível dos preços de venda para os mercados de países terceiros. Assim, é provável que venha a haver um desvio dos atuais fluxos comerciais.
(163)
O inquérito demonstrou também que não é provável que o atual custo de produção, e, consequentemente, o atual preço não prejudicial diminua a curto prazo, dada a tendência para o aumento do custo de produção durante o período considerado (ver quadro 7). Com efeito, o inquérito não revelou quaisquer indícios que permitam concluir que esta tendência possa vir a alterar-se.
(164)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA sublinhou que, no dia anterior, tinha fornecido informações sobre a diminuição dos custos do gás na União. A RFPA mencionou, em particular, dados fornecidos por uma publicação de referência no mercado dos adubos (fertilizantes), que, para o preço qui, para o preço do gás da UE, fazia referência ao preço no mercado neerlandês TTF (Title Transfer Facility) e não aos preços de Waidhaus, considerados como não representativos. A RFPA citou também os preços do gás nos EUA e o relatório da Yara International aos seus investidores relativo ao primeiro trimestre de 2014, em que se refere que a empresa tem custos significativamente inferiores para o gás.
(165)
A Comissão nota que, no estudo económico apresentado por algumas associações de agricultores (ver secção 7 infra, sobre os interesses da União), se refere: «Os preços do gás natural na União são superiores aos praticados na maioria das outras regiões e espera-se que venham a aumentar no futuro próximo». No que diz respeito à baixa dos custos do gás anunciada pela Yara International, este é um caso à parte, dado que o Grupo Yara é um grupo multinacional com acesso a várias fontes de gás baratos fora da União. Outros produtores do produto em causa, e nomeadamente os localizados nas regiões do leste da União, recorrem ao gás russo. Por conseguinte, a Comissão continua a considerar que não existem elementos de prova convincentes de que os preços do gás para os produtores da União venham a diminuir significativamente num futuro próximo.
6.3. Impacto do volume de importações projetado e efeitos sobre os preços em caso de revogação das medidas
(166)
Uma vez que o NA russo seria exportado para o mercado da União em volumes significativos e a um nível de preços prejudicial, os produtores da União seriam obrigados a reduzir os seus preços a fim de manter o volume de vendas e as partes de mercado. Com efeito, o NA é um produto de base em que a concorrência entre diferentes produtores se baseia predominantemente nos preços.
(167)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA defendeu que os alegados entraves técnicos ao comércio de entrada de NA da Rússia para a União devem ser tomados em consideração, a saber, a proibição de vendas (na Alemanha) ou a regulamentação rigorosa em matéria de armazenagem de NA em vigor em alguns dos outros Estados-Membros. Na medida em que essas limitações se aplicam tanto a exportadores de países terceiros como aos produtores da União de uma forma não discriminatória, a Comissão considera que esta alegação deve ser rejeitada.
6.4. Conclusões
(168)
Tendo em conta as conclusões dos inquéritos, a capacidade não utilizada que está associada a um crescimento modesto do consumo na Rússia, as possibilidades limitadas de aumentar as exportações para países terceiros e a atratividade do mercado da União, considera-se que é provável que a revogação das medidas resulte numa reincidência de importações objeto de dumping originárias da Rússia.
(169)
O inquérito revelou também que a indústria da União está atualmente numa situação não prejudicial. Todavia, não há indicações de que esta situação positiva se mantenha sustentável se as medidas vierem a caducar. Pelo contrário, de acordo com a análise de mercado apresentada pelo requerente, os preços de mercado do NA atingiram o pico e o topo do ciclo económico. Prevê-se que ciclo económico, bem como preços, entrem numa rota de declínio. Concretamente, depois de um aumento continuado desde 2009, os preços parecem agora estar a descer. Por conseguinte, o nível de preços e de lucros conseguido pela indústria da União durante o período considerado não se repetirá num futuro próximo. Ao mesmo tempo, os custos de produção deverão manter-se estáveis ou aumentar, apertando assim as margens de lucro da indústria da União. Neste cenário, e atendendo à diminuição do consumo na União, um aumento súbito de importações em quantidades significativas a preços subcotados irá exercer uma forte pressão sobre os preços de venda da indústria e resultar na perda de uma parte importante do mercado. Esta situação causará, com toda a probabilidade e inevitavelmente, a reincidência do prejuízo material.
(170)
Na sequência da divulgação das conclusões, a RFPA criticou a confiança da Comissão na análise de mercado apresentada pelo requerente e constatou que os níveis de preços previstos em 2017-2018 serão semelhantes aos preços de 2010 e mais elevados do que os observados em anos anteriores. A RFPA observou ainda que, em 2010, a rendibilidade média da indústria da União foi superior ao lucro-alvo (12,8 %) e que o relatório da Yara International relativo ao primeiro trimestre de 2014 apresenta perspetivas promissoras.
(171)
O caráter prospetivo de um reexame da caducidade dificulta a retirada de conclusões precisas relativas a projeções sobre os níveis de preços em 2017 e anos seguintes. A análise independente do mercado indica, no entanto, que os níveis de preços do produto em causa deverão diminuir nos próximos dois anos. Esta situação, juntamente com o aumento previsto dos custos de produção, virá, com toda a probabilidade, reduzir os lucros atualmente obtidos pela indústria da União. Esta conclusão prospetiva continua válida, não obstante o facto de durante o PIR e no período considerado, o nível de lucro alcançado pela indústria da União ter sido mais elevada do que o lucro-alvo de 8 %, tal como estabelecido no inquérito anterior. A este respeito, não é relevante o facto de o reexame de caducidade das medidas anti-dumping aplicáveis às importações de ureia originária da Rússia não ter determinado qualquer probabilidade de reincidência do prejuízo, uma vez que cada caso deve ser avaliado em função dos seus próprios méritos e especificidades. Além disso, a apresentação da Yara International relativa ao primeiro trimestre 2014 aos seus investidores não visa especificamente o produto em causa e não deve ser considerada como um indicador das expectativas da indústria da União relativamente ao produto em causa. Daí que esta alegação seja rejeitada.
(172)
Representantes das autoridades russas e a RFPA alegaram que a Comissão não apresentou elementos de prova positivos em apoio da conclusão de que, se as medidas em vigor caducarem, haverá uma reincidência das importações objeto de dumping do produto em causa, o que dará origem a uma reincidência do prejuízo para a indústria da União.
(173)
A RFPA alegou igualmente que a Comissão não tinha provado a existência de um nexo causal entre a revogação das medidas e a probabilidade de reincidência do prejuízo. Pelo contrário, os elementos externos mencionados no documento de divulgação (diminuição do consumo, diminuição dos preços, aumento dos custos de produção, baixa taxa de utilização da capacidade) parecem estar na origem da probabilidade de reincidência do prejuízo.
(174)
A Comissão discorda desta avaliação. A probabilidade de reincidência do prejuízo no caso de as medidas caducarem justifica-se principalmente pela probabilidade de reincidência de exportações objeto de dumping em volumes significativos da Rússia e a preços inferiores aos preços da União, embora continuem a ser rentáveis para os exportadores russos. Ao mencionar alguns fatores externos na sua avaliação global, a Comissão apenas identificou outros elementos que podem ter impacto sobre o mercado da União nos próximos anos e, por conseguinte, sobre a situação da indústria da União, mas tal não invalida a conclusão de que há probabilidade de reincidência de dumping prejudicial se as medidas vierem a caducar.
7. INTERESSE DA UNIÃO
(175)
Em conformidade com o artigo 21.o do regulamento de base, a Comissão examinou se a manutenção das medidas anti-dumping contra a Rússia atualmente em vigor seria contrária ao interesse da Comunidade no seu conjunto. A análise do interesse da União baseou-se na apreciação dos vários interesses envolvidos, inclusive da indústria da União, dos importadores e dos utilizadores.
(176)
Foi dada a todas as partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista, como previsto no artigo 21.o, n.o 2, do regulamento de base.
(177)
No inquérito inicial, considerou-se que a instituição de medidas não era contrária ao interesse da União. Dado que o presente inquérito é um reexame e que as medidas estão em vigor desde 1995, a análise realizada permite a avaliação de qualquer impacto negativo indevido para as partes em causa, decorrente das medidas anti-dumping em vigor.
(178)
Nesta base, examinou-se se, não obstante as conclusões de que é provável a reincidência do dumping e do prejuízo, existiam razões imperiosas para concluir que a manutenção das medidas não era do interesse da União.
7.1. Interesse da indústria da União
(179)
As medidas em vigor contribuíram para uma redução significativa das importações objeto de dumping provenientes da Rússia e ajudaram a indústria da União. Foi constatado que a indústria da União tem uma sólida situação económica, sobretudo demonstrada pela persistência de lucros. No entanto, é importante salientar que alguns produtores da União já apresentam lucros significativamente inferiores ao lucro médio registado pela indústria da União e ainda mais baixos do que lucro-alvo de 8 %.
(180)
Caso as medidas venham a caducar, a indústria da União será, com toda a probabilidade, confrontada com um aumento da concorrência desleal por parte dos produtores russos. A revogação das medidas conduziria indubitavelmente a uma rápida deterioração da sua situação económica. A revogação das medidas não é, por conseguinte, do interesse da indústria da União.
7.2. Interesse dos importadores
(181)
No inquérito anterior, constatou-se que o impacto da instituição de medidas não teria provavelmente um efeito negativo grave na situação dos importadores e utilizadores da União. A E.F.I.A. manifestou-se como parte interessada e solicitou que as medidas fossem revogadas por uma série de razões, a saber:
-
as medidas estão em vigor há quase 20 anos e produziram o efeito pretendido de proteger os produtores da União;
-
devido ao aumento do consumo interno na Rússia, não há risco de os produtos russos serem reencaminhadas para a União;
-
é do interesse dos utilizadores dispor de acesso a diferentes fontes de abastecimento para multiplicar as suas possibilidades de escolha.
(182)
Estas alegações devem ser rejeitadas. É certo que a indústria da União não está atualmente a sofrer um prejuízo material. No entanto, num reexame da caducidade, a questão que se coloca é a de saber o que acontecerá no futuro, caso as medidas venham a caducar. A este respeito, o atual desempenho da indústria da União só pode ser utilizado como uma indicação determinante do que poderá ocorrer no futuro, na medida em que permite a avaliação do nível do preço não prejudicial.
(183)
Os importadores e comerciantes da União têm acesso a várias fontes dentro e fora da União, incluindo a Rússia. A Rússia é o único país contra o qual existem medidas em vigor.
7.3. Interesse dos utilizadores
(184)
Várias associações de utilizadores manifestaram-se publicamente. Algumas, no entanto, pediram apenas para serem reconhecidas como parte interessada e não tomaram uma posição expressa sobre o interesse da União. Duas associações nacionais expressaram o ponto de vista de que, depois de as medidas terem estado em vigor durante tantos anos, já não era do seu interesse mantê-las.
(185)
As razões mencionadas foram:
-
o importante impacto dos adubos (fertilizantes) nos custos de produção dos agricultores (entre 7 % e até 42 % dos seus custos variáveis, dependendo do tipo de culturas);
-
a possibilidade de comprar adubos (fertilizantes) a um preço que é cerca de 15 a 20 euros inferior ao preço cobrado pelos produtores da União;
-
a possibilidade de ter acesso a um produto ligeiramente diferente (alegadamente, os grânulos russos são ligeiramente mais pequenos do que os grânulos produzidos na União e, por conseguinte, adequados para utilização em determinadas produções); e
-
a possibilidade de ter acesso a diversos fornecedores, aumentando assim a concorrência e evitando posições oligopolistas e manipulações de preços.
(186)
Estas alegações não podem ser aceites pelos mesmos motivos referidos nos considerandos 182 e 183. A Comissão não tem conhecimento de quaisquer práticas anticoncorrenciais entre os produtores da União, que concorrem livremente no mercado da União.
(187)
Nenhum agricultor respondeu ao questionário destinado aos utilizadores. Por conseguinte, o impacto preciso dos adubos (fertilizantes) em geral, e, em particular, do NA, nos custos de produção dos agricultores não pôde ser confirmado. Deste modo, não foi possível confirmar o impacto alegadamente muito positivo dos preços inferiores de NA nos custos de produção dos agricultores. No entanto, com base nas informações de que a Comissão dispõe, na União, o NA apenas constitui cerca de 21 % do consumo total de todos os adubos (fertilizantes) azotados (nitrato de amónio, cálcio, nitrato de amónio cálcico, ureia, solução de ureia NA, NPK/NP/PK, etc.) (25). Dado que existem igualmente outros adubos (fertilizantes) (com um maior teor de potássio e de fosfatos), calcula-se que a percentagem de NA no conjunto de todos os adubos (fertilizantes) usados pelos agricultores da União é ainda inferior a 21 %. Por conseguinte, é razoável concluir que o impacto das medidas atualmente em vigor para o conjunto dos agricultores da União não é significativa.
(188)
Além disso, mesmo se, a muito curto prazo, o acesso a adubos (fertilizantes) mais baratos se possa afigurar do interesse dos agricultores, a curto/médio prazo, existe uma probabilidade de reincidência do prejuízo para a indústria da União, com o risco de que alguns dos produtores mais vulneráveis na União localizados em determinadas regiões na União Europeia possam ter de cessar a sua atividade. Por conseguinte, no futuro, seria ainda menor a possibilidade de escolha de fornecedores para os utilizadores/agricultores, que podem passar a estar dependentes das exportações russas, o que, em tal cenário, seria suscetível de aumentar os preços.
(189)
Uma associação de utilizadores apresentou um estudo efetuado por um consultor económico independente, segundo o qual a revogação das medidas em vigor poderia resultar numa diminuição do preço dos adubos (fertilizantes) na União em benefício dos utilizadores, a um aumento limitado dos volumes de importação e a um ligeiro impacto negativo para os produtores da União, que, no entanto, poderia ser compensado pelas sólidas margens de lucro de que estes beneficiam atualmente. No entanto, deve salientar-se que alguns dos pressupostos na base da apreciação constante do estudo económico não correspondem às conclusões do inquérito. O inquérito estabeleceu que o preço de exportação do NA originário da Rússia para países terceiros é inferior ao preço estimado nesse estudo económico. Do mesmo modo, a capacidade estabelecida da Rússia e o os valores potenciais de consumo no mercado interno são diferentes dos utilizados para as simulações do impacto da revogação das medidas. Por conseguinte, a apreciação feita no estudo não pode ser considerada plenamente fiável para tirar conclusões decisivas.
(190)
Na sequência da divulgação das conclusões, algumas associações de agricultores solicitaram uma audição com a Comissão e apresentaram uma versão ligeiramente revista do estudo referido no considerando anterior, que tem em conta os dados comunicados pela Comissão no documento de divulgação.
(191)
O estudo revisto parece confirmar o pressuposto da Comissão de que o preço de exportação russo diminuirá para um nível próximo dos preços no mercado interno russo, que é de 221 EUR por tonelada. Esta situação obrigará os produtores da União a baixar os seus preços para não perder quotas de mercado.
(192)
Os representantes dos agricultores explicaram a situação difícil em que se encontram, em que concorrem com produtores de produtos agrícolas de países terceiros que não têm quaisquer direitos anti-dumping para os proteger, contrariamente aos produtores da União do produto em causa. Preveem que, em caso de abandono das medidas, o preço do produto em causa venha a diminuir e as consequências negativas para os produtores da União serão compensadas pelos benefícios decorrentes para os agricultores, uma categoria de utilizadores que emprega milhões de pessoas na União. Os representantes dos agricultores mencionaram também que, se o preço do produto em causa baixasse, poderiam comprar o produto em causa em vez de outros adubos (fertilizantes) menos dispendiosos mas mais poluentes, como a ureia e as soluções de ureia e de nitrato de amónio. Esta solução seria benéfica para o ambiente. Sugeriram também que, se as medidas forem mantidas, devem ser suspensas (à semelhança do que aconteceu num outro inquérito relativo às importações de silício-manganês originário da China, do Cazaquistão e da Ucrânia (26)).
(193)
A Comissão analisou cuidadosamente os argumentos apresentados pelas associações de agricultores. É incontestável que os agricultores da União têm acesso ao produto em causa fabricado por produtores da União e por produtores de países terceiros que não os produtores-exportadores russos. Mas, acima de tudo, tal como foi confirmado na audiência realizada em 19 de junho de 2014, e contrariamente às afirmações do estudo económico, não há qualquer garantia de que qualquer potencial diminuição inicial do preço do produto em causa (se as medidas em vigor vierem a caducar) se repercutiria no utilizador final. Muitas vezes, quando os agricultores compram o produto em causa, fazem-no junto de distribuidores e nem sequer têm conhecimento da sua origem, o que lhes importa é que produto satisfaça as suas necessidades (em termos da dimensão dos grânulos ou esférulas, etc.). Por conseguinte, se as medidas vierem a caducar, é provável que haja uma reincidência do prejuízo para os produtores da União do produto em causa, mas não há qualquer garantia de que haja qualquer benefício para os utilizadores.
(194)
As medidas anti-dumping sobre as importações do produto em causa estão em vigor há muitos anos, sem custos desproporcionados para os agricultores suscetíveis de pôr em causa a sua existência. Ao analisar o interesse da União, é avaliada a proporcionalidade da manutenção das medidas, tendo em conta os diversos e, por vezes, conflituosos interesses. A manutenção das medidas é do interesse dos produtores da União, tal como a sua revogação obrigaria muitos deles a cessar as suas atividades. Assim, do ponto de vista da proporcionalidade, e uma vez que a Comissão não dispõe de provas de que os agricultores estejam a incorrer em custos desproporcionados em resultado das medidas, é do interesse da União mantê-las. De qualquer forma, os agricultores reconheceram que preferem dispor de múltiplas fontes de abastecimento e que o desaparecimento da indústria da União não seria do seu interesse.
(195)
Finalmente, e tal como referido no considerando 193, não existe qualquer prova de que a revogação das medidas conduzisse a uma diminuição dos preços do NA suscetível de se repercutir nos utilizadores e resultante numa mudança para adubos (fertilizantes) menos poluentes. Por conseguinte, o alegado efeito ambiental positivo não tem fundamento. Em todo o caso, eventuais efeitos ambientais positivos não seriam de tal ordem que a manutenção das medidas fosse contrária ao interesse global da União. A sugestão de suspender a aplicação das medidas não parece viável porque as exigências legais consagradas no artigo 14.o, n.o 4, do regulamento de base não estão preenchidas no caso em apreço.
(196)
Tendo em conta o que precede, a Comissão conclui que a revogação das medidas não seria do interesse dos utilizadores, ou que, pelo menos, os benefícios usufruídos pelos utentes não compensariam os custos adicionais impostos à indústria da União.
7.4. Conclusão sobre o interesse da União
(197)
Tendo em conta os considerandos 179 a 195, conclui-se que não existem razões imperiosas de interesse da União contra a manutenção das medidas anti-dumping atualmente em vigor.
8. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
(198)
Todas as partes foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar a manutenção das medidas em vigor. Foi-lhes igualmente concedido um prazo para apresentarem as suas observações após a divulgação das conclusões. Todas as observações e comentários foram devidamente tomados em consideração, sempre que tal se justificou.
(199)
Na sequência da divulgação das conclusões, um produtor russo que não estava incluído na amostra solicitou à Comissão o início de negociações no sentido de um compromisso e sugeriu um preço mínimo e um limite quantitativo. No entanto, não existe base jurídica no regulamento de base para aceitar uma oferta de compromisso no âmbito de um reexame da caducidade, uma vez que a forma das medidas não pode ser alterada. O produtor russo em causa pode solicitar um reexame intercalar com base no artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, se considerar que estão reunidas as condições para um reexame desse tipo.
(200)
Na sequência da divulgação das conclusões, o gupo Acron solicitou à Comissão que encerrasse o processo no que lhe diz respeito, uma vez que sua situação seria diferente em relação aos outros produtores russos. No entanto, os resultados da revisão são que a Acron se encontra na mesma situação que os outros produtores russos. Além disso, o artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base não fornece uma base jurídica para estabelecer uma distinção entre os diferentes produtores exportadores.
(201)
Por conseguinte, e tendo em conta as conclusões relativamente à probabilidade de continuação ou reincidência do dumping e do prejuízo, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 2, do regulamento de base, as medidas anti-dumping aplicáveis às importações de nitrato de amónio originário da Rússia, instituídas pelo Regulamento (CE) n.o 661/2008, com a redação que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 989/2009 do Conselho, devem ser mantidas por um período adicional de cinco anos.
(202)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité instituído pelo artigo 15.o, n.o 1, do regulamento de base,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, classificados atualmente nos códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 e ex 3105 90 20, originários da Rússia.
2. A taxa do direito anti-dumping definitivo corresponde ao montante fixo indicado nas alíneas a), b) e c):
a)
Para as mercadorias produzidas pela empresa Open Joint Stock Company (OJSC) «Azot», Novomoskovsk, Rússia, ou pela Open Joint Stock Company (OJSC) «Nevinnomyssky Azot», Nevinnomyssk, Rússia, e vendidas quer diretamente ao primeiro cliente independente na Comunidade, quer pela EuroChem Trading GmbH, Zug, Suíça, ou via Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company «EuroChem», Moscovo, Rússia, e EuroChem Trading GmbH, Zug, Suíça, ao primeiro cliente independente na Comunidade (código adicional TARIC A522):
Designação dos produtos
Código NC
Código TARIC
Montante fixo do direito (euros por tonelada)
Nitrato de amónio, exceto em soluções aquosas
3102 30 90
-
32,82
Misturas de nitrato de amónio com carbonato de cálcio ou outras substâncias inorgânicas não fertilizantes, com teor ponderal de azoto superior a 28 %
3102 40 90
-
32,82
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 29 00
10
32,82
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 60 00
10
32,82
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 90 00
10
32,82
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, isentos de fósforo e potássio
3105 10 00
10
32,82
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e/ou de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 10 00
20
31,84
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 10 00
30
30,85
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 10 00
40
29,87
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e não superior a 12 %
3105 10 00
50
28,88
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5 e de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 20 10
30
31,84
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 20 10
40
30,85
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 20 10
50
29,87
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e não superior a 12 %
3105 20 10
60
28,88
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, inferior a 3 %
3105 51 00
10
31,84
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 51 00
20
30,85
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 51 00
30
29,87
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 9 % e não superior a 10,40 %
3105 51 00
40
29,41
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, inferior a 3 %
3105 59 00
10
31,84
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 59 00
20
30,85
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 59 00
30
29,87
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 9 % e não superior a 10,40 %
3105 59 00
40
29,41
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 90 20
30
31,84
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 90 20
40
30,85
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 90 20
50
29,87
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e inferior a 12 %
3105 90 20
60
28,88
b)
Para as mercadorias produzidas pela empresa JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (código adicional TARIC A959):
Designação dos produtos
Código NC
Código TARIC
Montante fixo do direito (euros por tonelada)
Nitrato de amónio, excepto em soluções aquosas
3102 30 90
-
47,07
Misturas de nitrato de amónio com carbonato de cálcio ou outras substâncias inorgânicas não fertilizantes, com teor ponderal de azoto superior a 28 %
3102 40 90
-
47,07
Não se aplicam quaisquer direitos anti-dumping às mercadorias mencionadas no n.o 1 produzidas pela empresa JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat que não sejam mencionadas no quadro supra.
c)
Para todas as restantes empresas (código adicional TARIC A999):
Designação dos produtos
Código NC
Código TARIC
Montante fixo do direito (euros por tonelada)
Nitrato de amónio, exceto em soluções aquosas
3102 30 90
-
47,07
Misturas de nitrato de amónio com carbonato de cálcio ou outras substâncias inorgânicas não fertilizantes, com teor ponderal de azoto superior a 28 %
3102 40 90
-
47,07
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 29 00
10
47,07
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 60 00
10
47,07
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %
3102 90 00
10
47,07
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, isentos de fósforo e potássio
3105 10 00
10
47,07
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 %, e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e/ou de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 10 00
20
45,66
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 10 00
30
44,25
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 10 00
40
42,83
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e não superior a 12 %
3105 10 00
50
41,42
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5 e de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 20 10
30
45,66
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 20 10
40
44,25
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 20 10
50
42,83
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, e de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e não superior a 12 %
3105 20 10
60
41,42
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, inferior a 3 %
3105 51 00
10
45,66
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 51 00
20
44,25
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 51 00
30
42,83
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 9 % e não superior a 10,40 %
3105 51 00
40
42,17
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, inferior a 3 %
3105 59 00
10
45,66
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 59 00
20
44,25
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 59 00
30
42,83
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de fósforo, expresso em P2O5, não inferior a 9 % e não superior a 10,40 %
3105 59 00
40
42,17
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, inferior a 3 %
3105 90 20
30
45,66
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 3 % e inferior a 6 %
3105 90 20
40
44,25
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 6 % e inferior a 9 %
3105 90 20
50
42,83
Adubos (fertilizantes) sólidos com teor ponderal de nitrato de amónio superior a 80 % e teor ponderal de potássio, expresso em K2O, não inferior a 9 % e inferior a 12 %
3105 90 20
60
41,42
3. No caso de as mercadorias terem sido danificadas antes da sua introdução em livre prática e, por conseguinte, de o preço efetivamente pago ou a pagar ser calculado proporcionalmente para efeitos da determinação do valor aduaneiro nos termos do artigo 145.o do Regulamento (CE) n.o 2454/93 da Comissão (27), o montante do direito anti-dumping, calculado com base no montante referido no n.o 2, é reduzido numa percentagem correspondente à proporção do preço efetivamente pago ou a pagar.
4. Sem prejuízo do n.o 1, o direito definitivo não se aplica às importações introduzidas em livre prática em conformidade com o artigo 2.o.
5. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. As mercadorias importadas declaradas para introdução em livre prática que tenham sido faturadas por empresas cujos compromissos sejam aceites pela Comissão e cujas firmas constem da Decisão 2008/577/CE da Comissão, alterada, ficam isentas do direito anti-dumping instituído pelo artigo 1.o se:
-
tenham sido fabricadas, expedidas e faturadas diretamente pelas referidas empresas ao primeiro cliente independente na União; e
-
essas mercadorias importadas forem acompanhadas por uma fatura do compromisso, ou seja, uma fatura comercial que contenha, pelo menos, os elementos e a declaração estipulados no anexo do presente regulamento; e
-
as mercadorias declaradas e apresentadas às autoridades aduaneiras correspondam exatamente à descrição da fatura do compromisso.
2. É constituída uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática:
-
sempre que se estabeleça, em relação às mercadorias descritas no n.o 1, que pelo menos uma das condições enumeradas nesse número não é respeitada; ou
-
sempre que a Comissão denuncie, nos termos do artigo 8.o, n.o 9, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009, a aceitação do compromisso por intermédio de um regulamento ou de uma decisão, referindo-se a transações específicas, e declare inválidas as faturas do compromisso pertinente.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável nos Estados-Membros, em conformidade com os Tratados.
Feito em Bruxelas, em 23 de setembro de 2014.