NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 978/2012
ze dne 25. října 2012
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2)
Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(3)
Unie usiluje o vymezení a provádění společných politik a činností, aby podpořila udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích, přičemž hlavním cílem je vymýcení chudoby.
(4)
Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného rozvoje a v řádné správě věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.
(5)
Sdělení Komise ze dne 7. července 2004 nazvané „Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: Úloha Všeobecného systému preferencí (GSP) Společenství na desetiletí 2006/2015“ stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí na období let 2006 až 2015.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 (2), jehož platnost byla prodloužena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (3), stanoví, že se systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) použije do 31. prosince 2013, nebo dokud se nepoužije systém podle tohoto nařízení, podle toho, co nastane dříve. Poté by se systém měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.
(7)
Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na pomoc rozvojovým zemím, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.
(8)
Systém se skládá z obecného režimu a dvou zvláštních režimů.
(9)
Obecný režim by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a jsou v podobné fázi hospodářského vývoje. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takové úrovně příjmů na jednoho obyvatele, jež jim umožňují dosahovat vyšších úrovní diverzifikace bez celních preferencí tohoto systému. Patří mezi ně ekonomiky, jež úspěšně dokončily přechod od centralizovaného hospodářství na hospodářství tržní. Tyto země nesdílejí stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako ostatní rozvojové země; jsou v jiné fázi hospodářského rozvoje, což znamená, že nejsou v podobné situaci jako zranitelnější rozvojové země, a proto, aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, potřebují odlišný přístup. Kromě toho, využívání celních preferencí v rámci systému zeměmi s vysokými nebo vyššími středními příjmy zvyšuje konkurenční tlak na vývoz z chudších, zranitelnějších zemí, a proto by mohlo být pro uvedené zranitelnější rozvojové země neodůvodnitelnou zátěží. Obecný režim zohledňuje skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajišťuje, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.
V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci obecného režimu neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by obecný režim být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh a tento den by měl být uveden v seznamu zvýhodněných zemí v rámci obecného režimu.
(10)
Země uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008 a země, které využívají autonomní preferenční přístup na trh Unie podle nařízení (ES) č. 732/2008, nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ze dne 21. ledna 2008 o zavedení autonomních obchodních preferencí pro Moldavsko (4) a nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté (5), by měly být považovány za způsobilé pro tento systém. Zámořská území spojená s Unií a zámořské země a zámořská území zemí, které nejsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008, by neměly být považovány za způsobilé pro tento systém.
(11)
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace Organizace spojených národů (OSN) o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému zranitelné, s cílem pomoci jim převzít zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, jakož i z jejich účinného provádění.
(12)
Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.
(13)
Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky. Žádosti by mělo být možné podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Země, které využívají celní preference systému podle nařízení (ES) č. 732/2008, by rovněž měly podat novou žádost.
(14)
Komise by měla sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění tím, že bude zkoumat závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“). Každé dva roky by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zvýhodněnými zeměmi a stavu provádění úmluv v praxi.
(15)
Pro účely monitorování a odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Takové zprávy však mohou být doplněny jinými zdroji informací, pokud jsou přesné a spolehlivé. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, toto by mohlo zahrnovat informace od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu a Rady.
(16)
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány OSN, s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.
(17)
Aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními pro přístup na trh vztahujícími se na cukr, která jsou obsažena v dohodách o hospodářském partnerství, měla by být při dovozu produktů čísla 1701 společného celního sazebníku vyžadována až do dne 30. září 2015 dovozní licence.
(18)
Pokud jde o obecný režim, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.
(19)
Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.
(20)
Takové sazební snížení by mělo být dostatečně přitažlivé, aby podněcovalo obchodníky k využívání příležitostí, které systém nabízí. Všeobecné snížení valorických cel by proto mělo paušálně činit 3,5 procentního bodu z celní sazby podle „doložky nejvyšších výhod“, přičemž u textilu a textilního zboží by se cla měla snížit o 20 %. Specifická cla by měla být snížena o 30 %. Pokud je stanoveno minimální clo, toto minimální clo by se nemělo použít.
(21)
Cla by měla být zcela pozastavena, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům nejvýše 2 EUR, neboť náklady na výběr takového cla by mohly převyšovat příjmy z něj.
(22)
Odstupňování by mělo být založeno na kritériích vycházejících z tříd a kapitol společného celního sazebníku. Odstupňování by se mělo použít ve vztahu k třídě nebo podtřídě, aby se snížil výskyt případů, kdy jsou odstupňovány heterogenní produkty. Odstupňování třídy nebo podtřídy (sestávající z kapitol) pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít v případě, že třída splňuje kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě následujících let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlivost odstupňování tím, že bude vyloučen dopad významných a výjimečně se vyskytujících rozdílů v dovozních statistikách. Odstupňování by se nemělo vztahovat na zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a zvýhodněné země v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, jelikož mají velmi podobný hospodářský profil, který je činí zranitelnými kvůli nízké, nediverzifikované vývozní základně.
(23)
Aby bylo zajištěno, že ze systému budou těžit pouze ty země, pro něž je určen, měly by se uplatňovat celní preference stanovené tímto nařízením, jakož i pravidla týkající se původu zboží stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (6).
(24)
Důvody pro dočasné odnětí režimů v rámci systému by měly zahrnovat závažné a systematické porušování zásad stanovených určitými mezinárodními úmluvami o základních lidských a pracovních právech, aby byly podpořeny cíle těchto úmluv. Celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měly být dočasně odňaty v případě, že zvýhodněná země nerespektuje svůj závazek zachovávat ratifikaci a účinné provádění uvedených úmluv nebo dodržovat požadavky na podávání zpráv stanovené příslušnými úmluvami, nebo v případě, že zvýhodněná země nezajišťuje součinnost v rámci monitorovacích postupů Unie, jak je stanoveno v tomto nařízení.
(25)
V důsledku politické situace v Barmě/Myanmaru a v Bělorusku by mělo být zachováno dočasné odnětí všech celních preferencí na dovoz produktů pocházejících z Barmy/Myanmaru a z Běloruska.
(26)
Za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou lepšího zacílení, větší soudržnosti a transparentnosti na straně jedné a lepším prosazováním udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných prostřednictvím systému jednostranných obchodních preferencí na straně druhé by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení a dočasné odnětí celních preferencí v důsledku nedodržování zásad udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných, a rovněž procesní pravidla týkající se podávání žádostí o celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, provádění dočasného odnětí a ochranných šetření s cílem zavést jednotná a podrobná technická opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Aby byl zajištěn stabilní rámec pro hospodářské subjekty, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU akt, který postupem pro naléhavé případy odvolá rozhodnutí o dočasném odnětí celních preferencí předtím, než toto rozhodnutí nabude účinku, pominou-li důvody dočasného odnětí.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(29)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o pozastavení celních preferencí v souvislosti s některými třídami systému GSP ve vztahu k zvýhodněným zemím a o zahájení postupu dočasného odnětí, s přihlédnutím k povaze a dopadu uvedených aktů.
(30)
Přezkumný postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o ochranných šetřeních a o pozastavení preferenčních režimů, pokud může dovoz způsobit závažné narušení trhu Unie.
(31)
V zájmu zajištění integrity a řádného fungování systému by Komise měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(32)
V zájmu zajištění stabilního rámce pro hospodářské subjekty by Komise měla po skončení maximálního období šesti měsíců přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ukončení nebo prodloužení dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(33)
Komise by rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ochranných šetření nezbytné vzhledem k naléhavým důvodům spočívajícím ve zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, které by bylo obtížné napravit.
(34)
Komise by měla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o účincích systému podle tohoto nařízení. Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování a posoudit potřebu přezkumu systému, včetně zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a ustanovení o dočasném odnětí preferencí, s ohledem na boj proti terorismu a mezinárodní normy o transparentnosti a výměně informací v daňové oblasti. Ve zprávě by Komise měla přihlédnout k dopadům na rozvojové, obchodní a finanční potřeby zvýhodněných zemí. Zpráva by rovněž měla zahrnovat podrobnou analýzu dopadu tohoto nařízení na obchod a příjmy Unie z cel, se zvláštní pozorností věnovanou účinkům na zvýhodněné země. V příslušných případech by také měla být posouzena shoda s hygienickými a rostlinolékařskými právními předpisy Unie. Zpráva by také měla zahrnovat analýzu účinků systému s ohledem na dovoz biopaliv a na hlediska udržitelnosti.
(35)
Nařízení (ES) č. 732/2008 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) se použije v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví tyto celní preference v rámci systému:
a)
obecný režim;
b)
zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) a
c)
zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ (EBA)).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„systémem GSP“ všeobecný systém preferencí, jehož prostřednictvím Unie poskytuje preferenční přístup na svůj trh na základě jakéhokoliv z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b)
„zeměmi“ země a území, které mají celní správu;
c)
„způsobilými zeměmi“ všechny rozvojové země uvedené v příloze I;
d)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP“ země zvýhodněné v rámci obecného režimu, které jsou uvedeny v příloze II;
e)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+“ země zvýhodněné v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, které jsou uvedeny v příloze III;
f)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu EBA“ země zvýhodněné v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, které jsou uvedeny v příloze IV;
g)
„cly společného celního sazebníku“ cla uvedená v druhé části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8), s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
h)
„třídou“ kterákoli třída společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
i)
„kapitolou“ kterákoli kapitola společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
j)
„třídou systému GSP“ třída uvedená v příloze V a stanovená na základě tříd kapitol společného celního sazebníku;
k)
„preferenčním ujednáním pro přístup na trh“ preferenční přístup na trh Unie prostřednictvím obchodní dohody, a to buď prozatímně uplatňované, nebo trvale platné, či prostřednictvím autonomních preferencí poskytovaných Unií;
l)
„účinným prováděním“ úplné plnění všech závazků a povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv uvedených v příloze VIII takovým způsobem, aby bylo zaručeno naplnění všech zásad, cílů a práv, jež tyto úmluvy zaručují.
Článek 3
1. Seznam způsobilých zemí je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy I s ohledem na změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí.
3. Komise oznámí dotčené způsobilé zemi všechny příslušné změny jejího statusu v rámci systému.
KAPITOLA II
OBECNÝ REŽIM
Článek 4
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci obecného režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud
a)
není během tří po sobě následujících let před aktualizací seznamu zvýhodněných zemí zařazena Světovou bankou mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy nebo
b)
nevyužívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nevztahují na nejméně rozvinuté země.
3. Aniž je dotčen odst. 1 písm. b), ustanovení odst. 1 písm. a) se do 21. listopadu 2014 nepoužije v případě zemí, které do 20. listopadu 2012 parafovaly dvoustrannou dohodu s Unií o preferenčním přístupu na trh, která poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod, avšak ještě se neuplatňuje.
Článek 5
1. Seznam zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které splňují kritéria stanovená v článku 4, je uveden v příloze II.
2. Do 1. ledna každého roku po vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumá Komise přílohu II. Aby měly země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému:
a)
použije se rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost;
b)
rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) se použije od dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy II na základě kritérií stanovených v článku 4.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému GSP případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 6
1. Produkty, na něž se vztahuje obecný režim podle čl. 1 odst. 2 písm. a), jsou uvedeny v příloze V.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy V, aby do ní byly zapracovány změny, které budou nezbytné v důsledku úprav kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako necitlivé produkty se s výjimkou zemědělských složek zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 3,5 procentního bodu. U produktů v rámci třídy systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V toto snížení činí 20 %.
3. Pokud sazby preferenčních cel vypočítané v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 732/2008 o valorických clech společného celního sazebníku platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost stanoví pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení vyšší než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedená preferenční cla i nadále.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty zahrnují valorická i specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená v souladu s odstavci 2 a 4 stanoví maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje. Pokud je u těchto cel stanoveno minimální clo, toto minimální clo se nepoužije.
Článek 8
1. Celní preference uvedené v článku 7 se pozastavují v případě produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci systému GSP a patřících do určité třídy systému GSP, pokud průměrná hodnota těchto produktů dovážených do Unie z dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP přesahuje po dobu tří po sobě jdoucích let prahové hodnoty uvedené v příloze VI. Prahové hodnoty se vypočítají v procentech z celkové hodnoty dovozu týchž produktů do Unie ze všech zemí zvýhodněných v rámci systému GSP.
2. Před uplatněním celních preferencí stanovených tímto nařízením přijme Komise prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, které stanoví seznam tříd systému GSP, pro které se pozastavují celní preference uvedené v článku 7 ve vztahu k zemi zvýhodněné v rámci systému GSP. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna 2014.
3. Komise každé tři roky přezkoumá seznam podle odstavce 2 tohoto článku a přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, za účelem pozastavení nebo obnovení celních preferencí podle článku 7. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna roku následujícího po jeho vstupu v platnost.
4. Seznam podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se stanoví na základě údajů dostupných k 1. září roku, v němž se provádí přezkum, a k 1. září dvou let předcházejících roku přezkumu. Zohlední dovoz ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP uvedených v příloze II ve znění platném v dané době. Nezohlední se však hodnota dovozu ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které v den použitelnosti pozastavení již nevyužívají celní preference podle čl. 4 odst. 1 písm. b).
5. Komise oznámí dotčené zemi prováděcí akt přijatý podle odstavců 2 a 3.
6. Pokud se příloha II změní podle kritérií stanovených v článku 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VI, aby došlo k přizpůsobení možností uvedených v dotyčné příloze tak, aby byla zachována poměrně stejná váha odstupňovaných tříd produktů vymezených v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ POBÍDKOVÝ REŽIM PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ A ŘÁDNOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH
Článek 9
1. Země zvýhodněná v rámci systému GSP může využívat celní preference zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle čl. 1 odst. 2 písm. b), pokud
a)
je považována za zranitelnou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, jak vymezuje příloha VII;
b)
ratifikovala veškeré úmluvy uvedené v příloze VIII (dále jen „příslušné úmluvy“) a nejnovější závěry monitorovacích orgánů podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“) nezjistí závažné nedostatky v účinném provádění žádné z těchto úmluv;
c)
v souvislosti s jakoukoli z příslušných úmluv nevznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z uvedených úmluv nebo která je pro účely tohoto článku považována za neslučitelnou s předmětem a účelem uvedené úmluvy.
Pro účely tohoto článku se výhrady nepovažují za neslučitelné s předmětem a účelem úmluvy, ledaže
i)
tak určil postup výslovně stanovený pro tento účel podle úmluvy nebo
ii)
v případě neexistence takového postupu vznesla Unie, pokud je smluvní stranou úmluvy, nebo kvalifikovaná většina členských států, které jsou smluvními stranami úmluvy, v souladu se svými příslušnými pravomocemi stanovenými Smlouvami, vůči výhradě námitku z toho důvodu, že je neslučitelná s předmětem a účelem úmluvy a v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu brání tomu, aby úmluva mezi nimi a státem předkládajícím výhradu vstoupila v platnost;
d)
zaváže se zachovat ratifikaci příslušných úmluv a zajistit jejich účinné provádění;
e)
bez výhrad přijme požadavky na podávání zpráv stanovené každou z úmluv a zaváže se přijmout podmínky pravidelného sledování a přezkumu výsledků provádění v souladu s ustanoveními příslušných úmluv a
f)
zaváže se zapojit do postupu sledování podle článku 13 a zajišťovat potřebnou součinnost.
2. Pokud se příloha II změní, Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VII, aby došlo k přezkoumání prahových hodnot zranitelnosti uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b) tak, aby byla zachována poměrně stejná váha jako u prahové hodnoty zranitelnosti vypočítané v souladu s přílohou VII.
Článek 10
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se poskytne, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
země zvýhodněná v rámci systému GSP podala příslušnou žádost a
b)
posouzení žádosti ukáže, že žádající země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1.
2. Žádající země předloží Komisi svou žádost v písemné podobě. V žádosti musí být uvedeny veškeré informace o ratifikaci příslušných úmluv a musí rovněž obsahovat závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f).
3. Po obdržení žádosti o ní Komise uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komisi je po posouzení žádosti svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení nebo změny přílohy III, aby byl zařazením dané země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ poskytnut žádající zemi zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
5. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. a) nebo c), nebo odvolá některý ze svých závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f), je Komisi svěřena pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy III, aby byla uvedená země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ vyňata.
6. Komise sdělí žádající zemi rozhodnutí přijaté podle odstavců 4 a 5 tohoto článku po provedení změny v příloze III a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pokud je žádající zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je tato země uvědomena o dni, k němuž příslušný akt v přenesené pravomoci vstupuje v platnost.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel pro poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména s ohledem na lhůty a předkládání a zpracovávání žádostí.
Článek 11
1. Produkty zařazené do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných jsou uvedeny v příloze IX.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IX, aby byly zohledněny změny kombinované nomenklatury týkající se produktů uvedených v této příloze.
Článek 12
1. Valorická cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v příloze IX, které pocházejí ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastavují s výjimkou produktů, pro které společný celní sazebník obsahuje rovněž valorická cla. U produktů kódu kombinované nomenklatury 1704 10 90 se specifické clo omezuje na 16 % celní hodnoty.
Článek 13
1. Ode dne poskytnutí celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných Komise přezkoumává stav ratifikace příslušných úmluv a sleduje jejich účinné provádění, jakož i spolupráci s příslušnými monitorovacími orgány prostřednictvím zkoumání závěrů a doporučení uvedených monitorovacích orgánů.
2. Zvýhodněné země v rámci režimu GSP+ v tomto ohledu spolupracují s Komisí a poskytují veškeré informace potřebné k posouzení toho, jak dodržují závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a jaká je v této zemi situace, pokud jde o ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. c).
Článek 14
1. Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ a stavu jejich účinného provádění.
2. Zpráva obsahuje
a)
závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů týkající se každé země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ a
b)
závěry Komise, zda každá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ respektuje své závazky dodržovat oznamovací povinnosti, spolupracovat s příslušnými monitorovacími orgány v souladu s příslušnými úmluvami a zajišťovat jejich účinné provádění.
Zpráva může obsahovat jakékoli informace, které Komise považuje za vhodné.
3. Při vypracování závěrů ohledně účinného provádění příslušných úmluv posoudí Komise závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů a, aniž jsou dotčeny jiné zdroje, informace poskytnuté třetími stranami, včetně informací od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu nebo Rady.
Článek 15
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se dočasně odejme v případě všech nebo některých produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, pokud uvedená země v praxi nedodržuje své závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ vznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo která je neslučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c).
2. Je na zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+, aby prokázala, že dodržuje své povinnosti vyplývající ze závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a dbá, aby se neocitla v situaci uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. c).
3. Pokud má Komise na základě závěrů zprávy podle článku 14 nebo na základě dostupných důkazů důvodné pochybnosti, že určitá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ nedodržuje své závazky podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo vznesla výhradu, která je zakázána jakoukoliv z příslušných úmluv nebo není slučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c), přijme v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Komise o tom uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie příslušné oznámení a uvědomí o tom dotčenou zemi zvýhodněnou v rámci režimu GSP+. Toto oznámení
a)
uvede příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování závazků přijatých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo ohledně existence výhrady zakázané podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo neslučitelné s předmětem a účelem uvedené úmluvy, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 c), jež mohou zpochybnit její právo nadále využívat celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, a
b)
stanoví lhůtu ne delší než šest měsíců ode dne zveřejnění oznámení, během níž dotyčná země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ předloží své připomínky.
5. Komise poskytne dotyčné zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období uvedeného v odst. 4 písm. b).
6. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců od uplynutí lhůty stanovené v oznámení Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
8. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění neodůvodňují dočasné odnětí, přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem ukončení postupu dočasného odnětí. Tento prováděcí akt vychází mimo jiné ze získaných důkazů.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z důvodů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté ve zvláštním pobídkovém režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b).
10. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
11. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 9 tohoto článku nabude účinku, je Komise zmocněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem pro dočasné odnětí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 16
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 15 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III s cílem obnovit celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ REŽIM PRO NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ
Článek 17
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c), pokud je dotyčná země zařazena OSN mezi nejméně rozvinuté země.
2. Komise tento seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA průběžně přezkoumává na základě nejnovějších dostupných údajů. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu EBA již nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla daná země vyňata ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA po přechodném období tří let ode dne vstupu příslušného aktu v přenesené pravomoci v platnost.
3. Po dobu, než OSN zařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IV jakožto dočasné opatření k zařazení takové země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA.
Pokud OSN nezařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země v rámci prvního dostupného přezkumu kategorie nejméně rozvinutých zemí, je Komisi svěřena pravomoc okamžitě přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla taková země vyňata z této přílohy, aniž se jí poskytne přechodné období uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému EBA případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 18
1. Cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v kapitolách 1 až 97 kombinované nomenklatury, s výjimkou produktů uvedených v kapitole 93, pocházející ze země zvýhodněné v rámci systému EBA se zcela pozastavují.
2. Od 1. ledna 2014 do 30. září 2015 se při dovozu produktů čísla 1701 všeobecného celního sazebníku vyžaduje dovozní licence.
3. V souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 39 odst. 3 přijme Komise podrobná prováděcí pravidla k ustanovením odstavce 2 tohoto článku postupem podle článku 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (9).
KAPITOLA V
USTANOVENÍ O DOČASNÉM ODNĚTÍ, SPOLEČNÁ PRO VŠECHNY REŽIMY
Článek 19
1. Preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to z kteréhokoli z těchto důvodů:
a)
závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze VIII části A;
b)
vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c)
závažné nedostatky v oblasti celní kontroly při vývozu nebo tranzitu omamných látek (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv v oblasti boje proti terorismu a praní peněz;
d)
závažné a systematické používání nekalých obchodních praktik včetně praktik nepříznivě ovlivňujících dodávky surovin, které mají nepříznivý dopad na výrobní odvětví Unie a které zvýhodněná země neřeší. V případě nekalých obchodní praktik, zakázaných nebo postižitelných podle dohod WTO, je použití tohoto článku založeno na předchozím rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e)
závažné a systematické narušování cílů regionálních rybářských organizací nebo jakýchkoli mezinárodních ujednání, jichž je Unie stranou a jež se týkají zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením se neodnímají podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nebo nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (11), z příčin, které tato opatření odůvodňují.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důvody pro dočasné odnětí celních preferencí poskytnutých v rámci kteréhokoli preferenčního režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 na základě příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, přijme prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2. Komise o tomto prováděcím aktu uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení postupu dočasného odnětí a uvědomí o tom dotyčnou zvýhodněnou zemi. Toto oznámení
a)
obsahuje dostatečné důvody pro prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí podle odstavce 3 a
b)
stanoví, že Komise bude sledovat a hodnotit situaci v dotyčné zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců ode dne zveřejnění oznámení.
5. Komise poskytne dotčené zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období sledování a hodnocení.
6. Komise si dle potřeby vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné například včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) předloží Komise zprávu o svých zjištěních a závěrech dotčené zvýhodněné zemi. Zvýhodněná země má právo předložit své připomínky ke zprávě. Lhůta pro předložení připomínek nepřesáhne jeden měsíc.
8. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušné závěry neodůvodňují dočasné odnětí, přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 o ukončení dočasného odnětí.
10. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
11. Přijatý akt v případech uvedených v odstavcích 9 a 10 musí být podložen mimo jiné získanými důkazy.
12. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
13. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 10 tohoto článku nabude účinku, je Komise oprávněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem dočasného pozastavení všech režimů, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 20
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 19 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly obnoveny celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 21
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo systematických nedostatků při dodržování nebo zajišťování dodržování pravidel týkajících se původu zboží a souvisejících postupů nebo při poskytování správní spolupráce požadované pro účely provádění a kontroly dodržování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce podle odstavce 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a)
sdělovala Komisi informace, které jsou nezbytné k provádění pravidel týkajících se původu zboží a ke kontrole jejich dodržování, a aktualizovala je;
b)
byla nápomocna Unii tím, že provede na žádost celních orgánů členských států následnou kontrolu původu zboží, a včas sdělila výsledky kontroly Komisi;
c)
byla nápomocna Unii tím, že umožní Komisi v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států uskutečňovat mise Unie pro správní a vyšetřovací spolupráci v uvedené zemi za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací, které jsou rozhodující pro poskytování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d)
prováděla nebo zařizovala vhodná šetření, která mají odhalovat a předcházet porušování pravidel týkajících se původu zboží;
e)
dodržovala pravidla týkající se původu zboží nebo zajišťovala jejich dodržování, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi a
f)
byla nápomocna Unii při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod týkající se původu zboží, přičemž existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů v rámci preferenčních režimů stanovených tímto nařízením významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důkazy odůvodňující dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4 o dočasném odejmutí celních preferencí poskytnutých v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. Před přijetím takového rozhodnutí uveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení uvádějící příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování odstavců 1 a 2, jež mohou zpochybnit právo zvýhodněné země nadále využívat výhody poskytované tímto nařízením.
5. Komise uvědomí dotyčnou zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s odstavcem 3 předtím, než nabudou účinku.
6. Trvání dočasného odnětí nepřekročí šest měsíců. Nejpozději na konci této lhůty Komise rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4, zda dočasné odnětí zruší, nebo prodlouží dobu jeho trvání.
7. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které mohou odůvodňovat dočasné odnětí celních preferencí nebo jeho prodloužení.
KAPITOLA VI
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OCHRANNÝCH A KONTROLNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL I
Obecná ochranná opatření
Článek 22
1. Pokud se produkt pocházející ze země zvýhodněné v rámci kteréhokoli z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 dováží v množstvích nebo za ceny, které způsobují nebo by mohly způsobit závažné potíže výrobcům v Unii, kteří vyrábějí obdobné nebo přímo konkurující produkty, mohou být běžná cla společného celního sazebníku na uvedený produkt znovu zavedena.
2. Pro účely této kapitoly se „obdobným produktem“ rozumí produkt, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech posuzovanému produktu, nebo, pokud takový produkt neexistuje, jiný produkt, který, ačkoli není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti, jež se úzce podobají vlastnostem posuzovaného produktu.
3. Pro účely této kapitoly se „zúčastněnými stranami“ rozumějí strany, které se podílejí na výrobě, distribuci nebo prodeji dovážených produktů podle odstavce 1 a obdobných nebo přímo konkurujících produktů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem přijímání obecných ochranných opatření zejména s ohledem na lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací, zveřejňování, ověřování, inspekce na místě a přezkum.
Článek 23
Má se za to, že závažné potíže existují v případě, kdy dojde k zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii. Při zkoumání, zda takové zhoršení nastalo, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců v Unii, pokud jsou takové informace k dispozici:
a)
podíl na trhu;
b)
výroba;
c)
zásoby;
d)
výrobní kapacita;
e)
úpadky;
f)
ziskovost;
g)
využití kapacity;
h)
zaměstnanost;
i)
dovoz;
j)
ceny.
Článek 24
1. Komise prověří, zda by měla být znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, pokud existuje dostatek přímých důkazů, že jsou splněny podmínky čl. 22 odst. 1.
2. Šetření se zahájí na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo jakéhokoli sdružení bez právní subjektivity jednajícího jménem výrobců v Unii, nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud je na základě faktorů uvedených v článku 23 zřejmé, že existuje dostatek přímých důkazů odůvodňujících zahájení šetření. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy, že jsou splněny podmínky pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 22 odst. 1. Žádost se předkládá Komisi. Komise pokud možno přezkoumá správnost a přiměřenost důkazů obsažených v žádosti, aby zjistila, zda existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení šetření.
3. Je-li zřejmé, že existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zahájení se uskuteční do jednoho měsíce od obdržení žádosti podle odstavce 2. V případě zahájení šetření poskytne oznámení veškeré potřebné údaje o postupu a lhůtách včetně využití úředníka pro slyšení Generálního ředitelství pro obchod Evropské komise.
4. Šetření včetně procesních kroků uvedených v článcích 25, 26 a 27 se ukončí do dvanácti měsíců od jeho zahájení.
Článek 25
V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se zhoršování hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, jejichž náprava by byla obtížná, a pokud by prodlení mohlo způsobit škodu, je Komise zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 39 odst. 4 za účelem obnovení běžných cel společného celního sazebníku na období až 12 měsíců.
Článek 26
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1, přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt, kterým se znovu zavedou cla společného celního sazebníku. Tento prováděcí akt vstoupí v platnost do jednoho měsíce ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 27
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise prováděcí akt za účelem ukončení šetření a dalšího postupu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3. Tento prováděcí akt bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Šetření se považuje za ukončené, jestliže v období stanoveném v čl. 24 odst. 4 není zveřejněn žádný prováděcí akt, a případná naléhavá preventivní opatření automaticky zanikají. Všechna cla společného celního sazebníku vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se vracejí.
Článek 28
Cla společného celního sazebníku budou znovu zavedena, pokud je nezbytné zapůsobit proti zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii nebo pokud přetrvává hrozba takového zhoršení. Doba, na kterou mohou být cla znovu zavedena, nepřesáhne tři roky, ledaže je v řádně odůvodněných případech prodloužena.
ODDÍL II
Ochranná opatření v odvětvích textilu, zemědělství a rybolovu
Článek 29
1. Aniž jsou dotčena ustanovení oddílu I této kapitoly, dne 1. ledna každého roku Komise z vlastního podnětu a v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 přijme prováděcí akt za účelem zrušení celních preferencí uvedených v článcích 7 a 12 pro produkty zařazené ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V nebo pro produkty spadající pod kódy kombinované nomenklatury 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97, pokud tyto dovážené produkty uvedené v příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, pocházejí ze zvýhodněné země a jejich celkový objem
a)
vzroste nejméně o 13,5 % z hlediska množství (objemu) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b)
v případě produktů zařazených ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V, překročí podíl uvedený v příloze VI bodě 2 z hodnoty dovozu produktů tříd systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V do Unie ze všech zemí a území uvedených v příloze II během kteréhokoli období dvanácti měsíců.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na země zvýhodněné v rámci režimu EBA ani na země, jejichž podíl na dovozu příslušných produktů uvedených v čl. 29 odst. 1 nepřesahuje 6 % celkového dovozu totožných produktů uvedených příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, do Unie.
3. Zrušení celních preferencí nabývá účinku dva měsíce po dni zveřejnění příslušného aktu Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Unie, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, přijme Komise z vlastního podnětu nebo na základě žádosti členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt za účelem pozastavení preferenčního režimu pro dotyčné produkty, a to po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu.
Článek 31
Komise dotčenou zvýhodněnou zemi co nejdříve uvědomí o všech rozhodnutích přijatých v souladu s články 29 nebo 30 předtím, než nabudou účinku.
ODDÍL III
Kontrolní opatření v odvětvích zemědělství a rybolovu
Článek 32
1. Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, mohou být produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí předmětem zvláštních kontrolních mechanismů, aby se zamezilo narušení trhu Unie. Po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 přijme prováděcí akt v tom smyslu, zda se má tento zvláštní kontrolní mechanismus použít a na které produkty se má vztahovat.
2. Pokud se oddíl I této kapitoly uplatní na produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí, potom se období uvedené v čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení zkrátí na dva měsíce v těchto případech:
a)
pokud dotyčná zvýhodněná země nezajišťuje dodržování pravidel týkajících se původu zboží nebo neposkytuje správní spolupráci podle článku 21 nebo
b)
pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 v rámci preferenčních režimů poskytnutých podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu z dotčené zvýhodněné země.
KAPITOLA VII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
1. Aby mohly využívat celní preference, musí produkty, pro něž se o tyto celní preference žádá, pocházet ze zvýhodněné země.
2. Pro účely preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla týkající se původu ohledně definice pojmu „původní produkty“, související postupy a metody správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 34
1. Pokud je sazba valorického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením na 1 % nebo méně, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
2. Pokud je sazba specifického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením nejvýše na 2 EUR pro každou částku vypočítanou v eurech, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
3. S výhradou ustanovení odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhlí dolů na jedno desetinné místo.
Článek 35
1. Statistickým zdrojem, který se má používat pro účely tohoto nařízení, jsou statistiky zahraničního obchodu Komise (Eurostatu).
2. Členské státy zašlou Komisi (Eurostatu) své statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu v rámci celních preferencí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi (12). Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, uvádějí hodnoty, množství a případné doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v uvedeném nařízení. V souladu s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení předávají členské státy tyto statistické údaje nejpozději do 40 dnů po konci každého měsíčního referenčního období. V zájmu usnadnění informování a zvýšení transparentnosti Komise také zajistí, aby byly relevantní statistické údaje pro jednotlivé třídy systému GSP pravidelně k dispozici ve veřejně přístupné databázi.
3. V souladu s článkem 308d) nařízení (EHS) č. 2454/93 sdělují členské státy Komisi na její žádost údaje o množstvích a hodnotě produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí. Tyto údaje zahrnují produkty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
4. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódů kombinované nomenklatury 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 22, 29 a 30.
Článek 36
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 20. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 nebo 22 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v č. 36 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 38
1. Informace získané na základě tohoto nařízení se použijí pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez zvláštního povolení od poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě a prokáže-li se, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, nemusí být informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněným zájmům dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 39
1. Komisi je nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference zřízený nařízením (ES) č. 732/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise, nebo pokud o to požádá členský stát.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 40
Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích systému za období posledních dvou let a všech preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Do 21. listopadu 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
Článek 41
Nařízení (ES) č. 732/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
1. Jakékoli šetření nebo postup dočasného odnětí zahájené a neukončené podle nařízení (ES) č. 732/2008 se automaticky zahájí znovu podle tohoto nařízení s výjimkou šetření nebo postupu týkajícího se zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle uvedeného nařízení, pokud se šetření týká pouze výhod poskytnutých v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Takové šetření se však automaticky zahájí znovu, pokud tatáž zvýhodněná země požádá o zvláštní pobídkový režim podle tohoto nařízení před 1. lednem 2015.
2. Informace obdržené v průběhu šetření zahájeného a neukončeného podle nařízení (ES) č. 732/2008 se zohlední v jakémkoli znovu zahájeném šetření.
Článek 43
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 20. listopadu 2012.
Celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
3. Systém se použije do dne 31. prosince 2023. Den ukončení použitelnosti se však nevztahuje na zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení, pokud se uplatňují ve spojení s uvedeným režimem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
REGULAMENTO (UE) N.o 978/2012 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 25 de outubro de 2012
relativo à aplicação de um sistema de preferências pautais generalizadas e que revoga o Regulamento (CE) n.o 732/2008 do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 207.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (1),
Considerando o seguinte:
(1)
Desde 1971, a Comunidade tem concedido preferências comerciais aos países em desenvolvimento no âmbito do seu sistema de preferências pautais generalizadas.
(2)
A política comercial comum da União deve ser orientada pelos princípios e prosseguir os objetivos enunciados nas disposições gerais por que se rege a ação externa da União, previstos no artigo 21.o do Tratado da União Europeia (TUE).
(3)
A União pretende definir e perseguir políticas e ações comuns com vista a promover o desenvolvimento económico, social e ambiental sustentável dos países em desenvolvimento, tendo como principal objetivo a erradicação da pobreza.
(4)
A política comercial comum da União consiste em consolidar e ser coerente com os objetivos da União no domínio da cooperação para o desenvolvimento, previstos no artigo 208.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE), nomeadamente a erradicação da pobreza e a promoção do desenvolvimento sustentável e da boa governação nos países em desenvolvimento. Trata-se de ser conforme aos requisitos da Organizações Mundial do Comércio (OMC), designadamente a decisão relativa ao tratamento diferenciado e mais favorável, à reciprocidade e à participação mais ativa dos países em desenvolvimento («cláusula de habilitação»), adotada ao abrigo do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio («General Agreement on Tariffs and Trade» - GATT) em 1979, em aplicação da qual os membros da OMC podem conceder um tratamento diferenciado e mais favorável aos países em desenvolvimento.
(5)
A Comunicação da Comissão de 7 de julho de 2004, intitulada «Países em desenvolvimento, comércio internacional e desenvolvimento sustentável: o papel do Sistema das Preferências Generalizadas (SPG) da Comunidade para o decénio 2006/2015», estabelece orientações em relação à aplicação do sistema de preferências pautais generalizadas durante o período compreendido entre 2006 e 2015.
(6)
O Regulamento (CE) n.o 732/2008 do Conselho, de 22 de julho de 2008, que aplica um sistema de preferências pautais generalizadas a partir de 1 de janeiro de 2009 (2), prorrogado pelo Regulamento (UE) n.o 512/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de maio de 2011, que altera o Regulamento (CE) n.o 732/2008 (3) prevê a aplicação do sistema de preferências pautais generalizadas («sistema») até 31 de dezembro de 2013 ou até o sistema previsto pelo presente regulamento ser aplicado, consoante o que ocorrer primeiro. Subsequentemente, o sistema deverá continuar a ser aplicado por um período de dez anos a contar da data de aplicação das preferências previstas no presente regulamento, exceto no que respeita ao regime especial a favor dos países menos avançados que deve continuar a aplicar-se sem qualquer termo de vigência.
(7)
Ao dar acesso preferencial ao mercado da União, o sistema deverá apoiar os países em desenvolvimento nos seus esforços para reduzir a pobreza e promover a boa governação e o desenvolvimento sustentável, ajudando-os a gerar receitas adicionais através do comércio internacional, que podem então ser reinvestidas em benefício do seu próprio desenvolvimento, e, além disso, a diversificar as suas economias. O sistema de preferências pautais deverá centrar-se na ajuda aos países em desenvolvimento com maiores necessidades de desenvolvimento, comerciais e financeiras.
(8)
O sistema é constituído por um regime geral e por dois regimes especiais.
(9)
O regime geral deverá ser concedido a todos os países em desenvolvimento que partilhem uma necessidade de desenvolvimento comum e que se encontrem num nível semelhante de desenvolvimento económico. Os países que estão classificados pelo Banco Mundial como países de rendimento elevado ou de rendimento médio-elevado têm níveis de rendimento per capita que lhes permitem atingir níveis mais elevados de diversificação sem o regime de preferências pautais. Esses países incluem economias que concluíram com êxito a sua transição de um modelo centralizado para uma economia de mercado. Tais países não possuem as mesmas necessidades de desenvolvimento, comerciais ou financeiras do que os restantes países em desenvolvimento, encontrando-se numa fase diferente de desenvolvimento económico, o que significa que não se encontram em situações análogas às dos países em desenvolvimento mais vulneráveis; a fim de evitar discriminações injustificadas, têm de ser tratados de forma diferente. Além disso, a utilização das preferências pautais concedidas ao abrigo do sistema por parte de países de rendimento elevado ou médio-elevado aumenta a pressão competitiva sobre as exportações para os países mais pobres e mais vulneráveis e, por conseguinte, poderá constituir uma sobrecarga injustificável para estes últimos. O regime geral tem em conta o facto de as necessidades de desenvolvimento, comerciais e financeiras estarem sujeitas a alterações e garante que o convénio continua em aberto se a situação de um país se alterar.
Por razões de coerência, as preferências pautais concedidas ao abrigo do regime geral não deverão ser alargadas a países em desenvolvimento que beneficiam de um regime preferencial de acesso ao mercado da União, que assegure, pelo menos o mesmo nível de preferências pautais que o regime aplicável a praticamente todo o comércio. Para dar aos países beneficiários e aos operadores económicos o tempo necessário para procederem a uma adaptação de forma ordenada, o regime geral deverá continuar a ser concedido por um período de dois anos a contar da data de aplicação do regime de acesso preferencial ao mercado e esta data deverá ser especificada na lista de países beneficiários do regime geral.
(10)
Deverão ser considerados elegíveis para o sistema os países incluídos na lista do Anexo I do Regulamento (CE) n.o 732/2008 e os países que beneficiam de um acesso preferencial autónomo ao mercado da União ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 732/2008, do Regulamento (CE) n.o 55/2008 do Conselho, de 21 de janeiro de 2008, que introduz preferências comerciais autónomas para a República da Moldávia (4) e do Regulamento (CE) n.o 2007/2000 do Conselho, de 18 de setembro de 2000, que adota medidas comerciais excecionais em favor dos países e territórios que participam ou estão ligados ao processo de estabilização e associação da União Europeia (5). Os territórios ultramarinos associados à União e os países e territórios ultramarinos dos países que não estejam incluídos na lista do Anexo I do Regulamento (CE) n.o 732/2008 não deverão ser considerados elegíveis para o sistema.
(11)
O regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação baseia-se no conceito global de desenvolvimento sustentável reconhecido por instrumentos e convenções internacionais, como a Declaração das Nações Unidas sobre o Direito ao Desenvolvimento (1986), a Declaração do Rio sobre Ambiente e Desenvolvimento (1992), a Declaração da Organização Internacional do Trabalho (OIT) sobre os Princípios e Direitos Fundamentais no Trabalho (1998), a Declaração do Milénio das Nações Unidas (2000) e a Declaração de Joanesburgo sobre o Desenvolvimento Sustentável (2002). Consequentemente, as preferências pautais suplementares, concedidas no âmbito do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação deverão ser concedidas aos países em desenvolvimento que, devido à falta de diversificação e a uma integração insuficiente no sistema comercial internacional, se encontrem numa posição vulnerável, por forma a ajudar esse países a assumir os encargos e as responsabilidades especiais resultantes da ratificação das principais convenções internacionais sobre direitos humanos e laborais, proteção do ambiente e boa governação, bem como da sua aplicação efetiva.
(12)
As preferências deverão destinar-se a promover um maior crescimento económico e, por conseguinte, a responder positivamente à necessidade de um desenvolvimento sustentável. Ao abrigo do regime especial de incentivo, os direitos aduaneiros ad valorem deverão, por conseguinte, ser suspensos para os países beneficiários em causa. Os direitos específicos deverão igualmente ser suspensos, a menos que sejam combinados com um direito ad valorem.
(13)
Os países que preencham os critérios de elegibilidade para o regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação deverão poder beneficiar de preferências pautais suplementares se, após terem apresentado um pedido nesse sentido, a Comissão determinar que se encontram preenchidas as condições necessárias para o efeito. Deverá ser possível apresentar pedidos a partir da data de entrada em vigor do presente regulamento. Os países que beneficiem das preferências pautais do sistema, nos termos do Regulamento (CE) n.o 732/2008, também deverão apresentar novo pedido.
(14)
A Comissão deverá acompanhar a evolução do processo de ratificação das convenções internacionais sobre direitos humanos e laborais, proteção do ambiente e boa governação e a sua aplicação efetiva, examinando as conclusões e as recomendações dos organismos de controlo competentes estabelecidos ao abrigo das mesmas convenções («organismos de controlo competentes»). De dois em dois anos, a Comissão deverá apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a situação em termos de ratificação das convenções em causa, do cumprimento, por parte dos países beneficiários, das eventuais obrigações de apresentar relatórios nos termos dessas convenções, e da evolução da aplicação das convenções na prática.
(15)
Para efeitos de acompanhamento e suspensão das preferências, os relatórios dos órgãos de controlo competentes são essenciais. Não obstante, tais relatórios podem ser acompanhados por outras fontes de informação, desde que sejam precisas e fiáveis. Sem prejuízo de outras fontes, estas podem incluir informações provenientes da sociedade civil, dos parceiros sociais, do Parlamento Europeu e do Conselho.
(16)
O regime especial a favor dos países menos avançados deverá continuar a proporcionar um acesso com isenção de direitos ao mercado da União no que respeita aos produtos originários dos países menos avançados, na aceção reconhecida e classificada pelas Nações Unidas, exceto para o comércio de armas. Para os países que deixem de ser classificados pelas Nações Unidas como países menos avançados, deverá ser estabelecido um período de transição para atenuar as dificuldades causadas pela retirada das preferências pautais concedidas no âmbito desse regime. As preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial a favor dos países menos avançados deverão continuar a ser concedidas aos países menos avançados que beneficiam de outro convénio com a União de acesso preferencial ao mercado.
(17)
Para assegurar a coerência com as disposições em matéria de acesso ao mercado aplicáveis ao açúcar nos acordos de parceria económica, as importações de produtos da posição 1701 da Pauta Aduaneira Comum deverão requerer um certificado de importação até 30 de setembro de 2015.
(18)
No que respeita ao regime geral, a diferenciação entre preferências pautais para produtos «sensíveis» e «não sensíveis» deverá ser mantida, de forma a atender à situação dos setores que fabricam esses mesmos produtos na União.
(19)
Deverá manter-se a suspensão dos direitos da Pauta Aduaneira Comum sobre produtos não sensíveis e os produtos sensíveis deverão beneficiar de uma redução pautal, a fim de assegurar uma taxa de utilização satisfatória, atendendo simultaneamente à situação das correspondentes indústrias da União.
(20)
Esta redução pautal deverá ser suficientemente atrativa para incentivar os operadores comerciais a aproveitar as oportunidades proporcionadas pelo sistema. Consequentemente, os direitos ad valorem deverão, em geral, ser reduzidos de acordo com uma taxa fixa de 3,5 pontos percentuais da taxa do direito de nação mais favorecida, enquanto tais direitos para os têxteis e produtos têxteis deverão ser reduzidos em 20 %. Os direitos específicos deverão ser reduzidos em 30 %. Sempre que se especifique um direito mínimo, esse direito mínimo não deverá ser aplicável.
(21)
Os direitos deverão ser totalmente suspensos sempre que, relativamente a uma determinada declaração de importação, o tratamento preferencial se traduza num direito ad valorem igual ou inferior a 1 % ou num direito específico igual ou inferior a dois EUR, na medida em que os custos de cobrança de tais direitos poderiam ser superiores às receitas obtidas.
(22)
A graduação deverá basear-se em critérios relativos às secções e capítulos da Pauta Aduaneira Comum. A graduação deverá aplicar-se relativamente a uma secção ou subsecção, a fim de reduzir os casos em que são graduados produtos heterogéneos. A graduação de uma secção ou de uma subsecção (constituídas por capítulos) no que respeita a um país beneficiário deverá ser aplicada se essa secção satisfizer os critérios de graduação durante três anos consecutivos, de modo a aumentar a previsibilidade e a equidade da graduação através da supressão dos efeitos de variações importantes e excecionais nas estatísticas de importação. A graduação não deverá ser aplicável aos países beneficiários do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação nem aos países beneficiários do regime especial a favor dos países menos avançados, dado que estes partilham um perfil económico muito semelhante que os torna vulneráveis em virtude de uma base de exportação reduzida e não diversificada.
(23)
Para garantir que o sistema beneficia apenas os países a que se destina, deverão ser aplicadas as preferências pautais previstas no presente regulamento, bem como as regras de origem dos produtos, previstas no Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão, de 2 de julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 que estabelece o código aduaneiro comunitário (6).
(24)
Os motivos para a suspensão temporária dos regimes no interior do sistema deverão incluir as violações graves e sistemáticas dos princípios estabelecidos em determinadas convenções internacionais relativas a direitos fundamentais do Homem e do trabalho, a fim de promover os objetivos dessas convenções. As preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação deverão ser suspensas temporariamente se o país beneficiário não respeitar o seu compromisso vinculativo de prosseguir a ratificação e a aplicação efetiva dessas convenções ou de cumprir as obrigações de comunicação impostas pelas mesmas, ou se o país beneficiário não colaborar com os procedimentos de controlo da União, estabelecidos no presente regulamento.
(25)
Devido à situação política na Birmânia/Mianmar e na Bielorrússia, deverá manter-se a suspensão temporária de todas as preferências pautais aplicáveis às importações de produtos originários da Birmânia/Mianmar ou da Bielorrússia.
(26)
A fim de alcançar um equilíbrio entre a necessidade de maior definição, coerência e transparência, por um lado, e de uma melhor promoção do desenvolvimento sustentável e da boa governação, através de um regime de preferências comerciais unilaterais, por outro lado, o poder de adotar atos, em conformidade com o artigo 290.o do TFUE, deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito a alterações aos anexos do presente regulamento e a suspensões temporárias de preferências pautais, devido a incapacidade de cumprir os princípios do desenvolvimento sustentável e da boa governação, assim como as regras processuais relativas à apresentação de pedidos de preferências pautais concedidas no âmbito do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação, a realização de uma suspensão temporária e de inquéritos de salvaguarda, a fim de estabelecer disposições técnicas uniformes e circunstanciadas. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive a nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(27)
A fim de proporcionar aos operadores económicos um quadro estável, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à anulação de uma decisão de suspensão temporária, nos termos do procedimento de urgência, antes de essa decisão de suspender temporariamente de preferências pautais produzir efeitos, se os motivos que justificam a suspensão temporária deixarem de ter aplicação.
(28)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de fevereiro de 2011, que estabelece as regras e os princípios gerais relativos aos mecanismos de controlo pelos Estados-Membros do exercício das competências de execução pela Comissão (7).
(29)
O procedimento consultivo deverá aplicar-se na adoção dos atos de execução de suspensão das preferências pautais de determinadas secções do SPG, no que diz respeito aos países beneficiários, e de início de um procedimento de suspensão temporária, tendo em conta a natureza e o impacto desses atos.
(30)
O procedimento de exame deverá aplicar-se na adoção dos atos de execução sobre os inquéritos de salvaguarda e a suspensão dos regimes preferenciais sempre que as importações possam causar perturbações graves nos mercados da União.
(31)
A fim de assegurar a integridade e o funcionamento ordenado do sistema, a Comissão deverá adotar atos de execução imediatamente aplicáveis se, em casos devidamente justificados relativos a suspensões temporárias devidas ao incumprimento de procedimentos e obrigações aduaneiras, imperativos de urgência assim o exigirem.
(32)
A fim de proporcionar aos operadores económicos um quadro estável, decorrido o período máximo de seis meses, a Comissão deverá adotar atos de execução imediatamente aplicáveis se, em casos devidamente justificados relativos à cessação ou à prorrogação de suspensões temporárias devidas ao incumprimento de procedimentos e obrigações aduaneiras, imperativos de urgência assim o exigirem.
(33)
A Comissão deverá também adotar atos de execução imediatamente aplicáveis se, em casos devidamente justificados, relativos a inquéritos de salvaguarda, imperativos de urgência relacionados com uma deterioração da situação económica e/ou financeira dos produtores da União cuja reparação possa afigurar-se difícil assim o exigirem.
(34)
A Comissão deverá apresentar regularmente ao Parlamento Europeu e ao Conselho relatórios sobre os efeitos do sistema previsto no presente regulamento. Cinco anos após a sua entrada em vigor, a Comissão deverá apresentar um relatório ao Parlamento Europeu e ao Conselho sobre a sua aplicação e avaliar a necessidade de rever o sistema, incluindo o regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação e as disposições de suspensão temporária de preferências pautais, tendo em consideração a luta contra o terrorismo e o domínio das normas internacionais sobre transparência e intercâmbio de informações em matéria fiscal. No seu relatório, a Comissão deverá ter em conta as implicações em termos das necessidades de desenvolvimento, comerciais e financeiras dos beneficiários. O relatório deverá incluir também uma análise circunstanciada do impacto do presente regulamento no comércio e nas receitas pautais da União, com particular atenção para os efeitos nos países beneficiários. Nos casos aplicáveis, a conformidade com a legislação da União em matéria sanitária e fitossanitária também deverá ser avaliada. O relatório deverá igualmente incluir uma análise dos efeitos do sistema relativamente às importações de biocombustíveis e a aspetos de sustentabilidade.
(35)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 732/2008 deverá ser revogado,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
1. O sistema de preferências pautais generalizadas (a seguir designado o «sistema») é aplicável nos termos do disposto no presente regulamento.
2. O presente regulamento prevê as seguintes preferências pautais no âmbito do sistema:
a)
Um regime geral;
b)
Um regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação (SPG+); e
c)
Um regime especial a favor dos países menos avançados (Tudo Menos Armas - TMA).
Artigo 2.o
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«SPG», o Sistema de Preferências Generalizadas através do qual a União concede acesso preferencial ao seu mercado através de qualquer dos regimes preferenciais estabelecidos no artigo 1.o, n.o 2;
b)
«Países» países e territórios que possuem uma administração aduaneira;
c)
«Países elegíveis», todos os países em desenvolvimento incluídos na lista do Anexo I;
d)
«Países beneficiários do SPG», os países beneficiários do regime geral incluídos na lista do Anexo II;
e)
«Países beneficiários do SPG+», os países beneficiários do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação, incluídos na lista do Anexo III;
f)
«Países beneficiários TMA», os países beneficiários do regime especial a favor dos países menos avançados incluídos na lista do Anexo IV;
g)
«Direitos da Pauta Aduaneira Comum», os direitos especificados na segunda parte do Anexo I do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (8), com exceção dos direitos estabelecidos no âmbito de contingentes pautais;
h)
«Secção», qualquer uma das secções da Pauta Aduaneira Comum, tal como previsto no Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho;
i)
«Capítulo», qualquer um dos capítulos da Pauta Aduaneira Comum, tal como previsto no Regulamento (CEE) n.o 2658/87;
j)
«Secção SPG», uma secção incluída na lista do Anexo V e estabelecida com base nas secções e capítulos da Pauta Aduaneira Comum;
k)
«Regime de acesso preferencial ao mercado», um acesso preferencial ao mercado da União, através de um acordo comercial, aplicado provisoriamente ou em vigor; ou aplicado através de tratamentos preferenciais autónomos concedidos pela União;
l)
«Aplicação efetiva», a aplicação integral de todos os compromissos e obrigações assumidos nos termos das convenções internacionais incluídas na lista do Anexo VIII, assegurando, assim, o pleno cumprimento de todos os princípios, objetivos e direitos nelas garantidos.
Artigo 3.o
1. No Anexo I é estabelecida uma lista dos países elegíveis.
2. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo I, a fim de ter em conta eventuais alterações no estatuto ou na classificação internacional dos países.
3. A Comissão notifica o país elegível em causa das eventuais alterações do seu estatuto no âmbito do sistema.
CAPÍTULO II
REGIME GERAL
Artigo 4.o
1. Qualquer país elegível beneficia das preferências pautais concedidas ao abrigo do regime geral referido no artigo 1.o, n.o 2, alínea a), exceto:
a)
Se tiver sido classificado pelo Banco Mundial como um país de rendimento elevado ou de rendimento médio-elevado durante os três anos consecutivos imediatamente anteriores à atualização da lista de países beneficiários; ou
b)
Se beneficiar de um regime de acesso preferencial ao mercado que ofereça as mesmas preferências pautais que o sistema, ou melhores, no que respeita a praticamente toda a atividade comercial.
2. O n.o 1, alíneas a) e b), não é aplicável aos países menos avançados.
3. Sem prejuízo do n.o 1, alínea b), o n.o 1, alínea a) não é aplicável até 21 de novembro de 2014 aos países que até 20 de novembro de 2012 tenham rubricado um acordo bilateral de acesso preferencial ao mercado com a União, que preveja as mesmas preferências pautais que o sistema, ou melhores, no que respeita a praticamente toda a atividade comercial, mas que não tenha ainda sido aplicado.
Artigo 5.o
1. Do Anexo II consta uma lista de países beneficiários do SPG que satisfazem os critérios previstos no artigo 4.o.
2. Até 1 de janeiro de cada ano seguinte à entrada em vigor do presente regulamento, a Comissão revê o Anexo II. Para dar ao país beneficiário do SPG e aos operadores económicos o tempo necessário para se adaptarem corretamente à mudança no estatuto do país ao abrigo do sistema:
a)
A decisão de retirar um país beneficiário da lista de países beneficiários do SPG, nos termos do n.o 3 do presente artigo e com base no artigo 4.o, n.o 1, alínea a), é aplicável um ano após a data da entrada em vigor da referida decisão;
b)
A decisão de retirar um país beneficiário da lista de países beneficiários do SPG, nos termos do n.o 3 do presente artigo e com base no artigo 4.o, n.o 1, alínea b), é aplicável dois anos após a data de aplicação do regime de acesso preferencial ao mercado.
3. Para efeitos dos n.os 1 e 2 do presente artigo, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo II com base nos critérios previstos no artigo 4.o.
4. A Comissão notifica o país em causa beneficiário do SPG de quaisquer alterações no seu estatuto ao abrigo do sistema.
Artigo 6.o
1. Os produtos incluídos no regime geral a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, alínea a), são incluídos na lista do Anexo V.
2. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo V a fim de contemplar as alterações tornadas necessárias em virtude de alterações à Nomenclatura Combinada.
Artigo 7.o
1. São totalmente suspensos os direitos da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis aos produtos não sensíveis incluídos na lista do Anexo V, com exceção dos componentes agrícolas.
2. Os direitos ad valorem da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis aos produtos sensíveis incluídos na lista do Anexo V são reduzidos em 3,5 pontos percentuais. Para os produtos das secções S-11a e S-11b do Anexo V do SPG, esta redução é de 20 %.
3. Caso as taxas dos direitos preferenciais, calculadas nos termos do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 732/2008, relativo aos direitos ad valorem da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis à data da entrada em vigor do presente regulamento, no que respeita aos produtos mencionados no n.o 2, proporcionem uma redução pautal superior a 3,5 pontos percentuais, são aplicáveis essas taxas dos direitos preferenciais.
4. Os direitos específicos da Pauta Aduaneira Comum, que não os direitos mínimos ou máximos, aplicáveis aos produtos sensíveis incluídos na lista do Anexo V são reduzidos em 30 %.
5. Caso os direitos da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis aos produtos sensíveis incluídos na lista do Anexo V compreendam direitos ad valorem e direitos específicos, os direitos específicos não são reduzidos.
6. Caso os direitos reduzidos nos termos dos n.os 2 e 4 especifiquem um direito máximo, esse direito máximo não é reduzido. Caso esses direitos especifiquem um direito mínimo, esse direito mínimo não é aplicável.
Artigo 8.o
1. As preferências pautais referidas no artigo 7.o devem ser suspensas, em relação a produtos de uma secção do SPG originários de um país beneficiário do SPG, sempre que o valor médio das importações da União de tais produtos num período de três anos consecutivos provenientes do país beneficiário do SPG exceda os limiares indicados na lista do Anexo VI. Os limiares devem ser calculados como uma percentagem do valor total das importações da União dos mesmos produtos provenientes de todos os países beneficiários do SPG.
2. Antes da aplicação das preferências pautais previstas no presente regulamento, a Comissão adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução que estabeleça uma lista de secções do SPG relativamente às quais as preferências pautais referidas no artigo 7.o estão suspensas em relação a um país beneficiário do SPG. O referido ato de execução é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2014.
3. A Comissão revê, de três em três anos, a lista referida no n.o 2 do presente artigo e adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução com vista a suspender ou restabelecer as preferências pautais referidas no artigo 7.o. O referido ato de execução é aplicável a partir de 1 de janeiro do ano seguinte ao da sua entrada em vigor.
4. A lista referida nos n.os 2 e 3 do presente artigo é estabelecida em função dos dados disponíveis em 1 de setembro do ano em que a revisão é conduzida e dos dois anos que antecederam o ano da revisão. Deve ter em consideração as importações dos países beneficiários do SPG incluídos na lista do Anexo II, tal como aplicável nessa altura. Contudo, o valor das importações provenientes dos países beneficiários do SPG, que, na data da aplicação da suspensão, não beneficiarem das preferências pautais ao abrigo do artigo 4.o, n.o 1, alínea b), não é tido em conta.
5. A Comissão notifica o país em causa do ato de execução adotado nos termos dos n.os 2 e 3.
6. Caso o Anexo II seja alterado de acordo com os critérios estabelecidos no artigo 4.o, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo VI, a fim de adaptar as modalidades indicadas no referido anexo, de modo a manter, proporcionalmente, o mesmo peso das secções de produtos graduadas, tal como estabelecido no n.o 1 do presente artigo.
CAPÍTULO III
REGIME ESPECIAL DE INCENTIVO AO DESENVOLVIMENTO SUSTENTÁVEL E À BOA GOVERNAÇÃO
Artigo 9.o
1. Qualquer país beneficiário do SPG pode beneficiar das preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, alínea b), se:
a)
For considerado vulnerável devido à falta de diversificação e a uma integração insuficiente no sistema comercial internacional, tal como se define no Anexo VII;
b)
Tiver ratificado todas as convenções incluídas na lista do Anexo VIII (a seguir designadas «convenções relevantes») e as mais recentes conclusões dos órgãos de controlo no âmbito das referidas convenções (a seguir designados «órgãos de controlo competentes») não identificarem uma grave incapacidade para aplicar efetivamente qualquer dessas convenções;
c)
Não tiver apresentado, em relação a qualquer das convenções relevantes, uma reserva proibida por alguma dessas convenções ou que, para efeitos do presente artigo, seja considerada incompatível com o objeto e a finalidade da convenção em causa.
Para efeitos do presente artigo, as reservas não são consideradas incompatíveis com o objeto e a finalidade de uma convenção, salvo se:
i)
um processo explicitamente estabelecido para o efeito ao abrigo da convenção tenha determinado essa incompatibilidade, ou
ii)
na ausência de tal processo, a União, quando Parte na convenção, e/ou uma maioria qualificada de Estados-Membros Partes na convenção, de acordo com as competências respetivas estabelecidas nos Tratados, se oponha à reserva alegando que a mesma é incompatível com o objeto e a finalidade da convenção e impeça a entrada em vigor da convenção entre si e o Estado autor da reserva, nos termos do disposto na Convenção de Viena sobre o Direito dos Tratados;
d)
Assumir um compromisso vinculativo no sentido de manter a ratificação das convenções relevantes e de assegurar a sua aplicação efetiva;
e)
Aceitar sem quaisquer reservas as obrigações de comunicação impostas por cada convenção, vinculando-se a aceitar o controlo e a revisão periódicos do seu registo de aplicação, nos termos das disposições das convenções relevantes; e
f)
Assumir um compromisso vinculativo no sentido de participar e cooperar com o procedimento de controlo referido no artigo 13.o.
2. Caso o Anexo II seja alterado, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos d o artigo 36.o para alterar o Anexo VII a fim de rever o limiar de vulnerabilidade constante do Anexo VII, ponto 1, alínea b), de modo a que este mantenha, proporcionalmente, o mesmo peso do que o calculado de acordo com o Anexo VII.
Artigo 10.o
1. O regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação é concedido nas seguintes condições:
a)
Um país beneficiário do SPG apresenta um pedido nesse sentido; e
b)
A análise do pedido revela que o país requerente satisfaz as condições previstas no artigo 9.o, n.o 1.
2. O país requerente apresenta o seu pedido à Comissão por escrito. O pedido deve apresentar informações completas sobre a ratificação das convenções relevantes e incluir os compromissos vinculativos referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f).
3. Após receção de um pedido, a Comissão notifica-o ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
4. Após a análise do pedido, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 36.o para estabelecer ou alterar o Anexo III, a fim de conceder ao país requerente o regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação mediante o aditamento desse país à lista de países beneficiários do SPG+.
5. Caso um país beneficiário do SPG+ deixe de preencher as condições referidas no artigo 9.o, n.o 1, alíneas a) ou c), ou se desvincule de qualquer dos seus compromissos vinculativos referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f), a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo III, a fim de retirar esse país da lista dos países beneficiários do SPG+.
6. A Comissão notifica os países requerentes de qualquer decisão tomada nos termos dos n.os 4 e 5 do presente artigo depois de o Anexo III ter sido alterado e publicado no Jornal Oficial da União Europeia. Caso o regime especial de incentivo seja concedido ao país requerente, este é informado da data em que o respetivo ato delegado entra em vigor.
7. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 36.o, para estabelecer regras relativas ao procedimento de concessão do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação, designadamente com respeito a prazos e à entrega e tratamento dos pedidos.
Artigo 11.o
1. Os produtos incluídos no regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação são incluídos na lista do Anexo IX.
2. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do 36.o, para alterar o Anexo IX, a fim de ter em conta as alterações à Nomenclatura Combinada que afetem os produtos incluídos na lista desse anexo.
Artigo 12.o
1. São suspensos os direitos ad valorem da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis a todos os produtos incluídos na lista do Anexo IX que sejam originários de um país beneficiário do SPG+.
2. Os direitos específicos da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis aos produtos referidos no n.o 1 são suspensos na sua totalidade, exceto em relação aos produtos cujos direitos da Pauta Aduaneira Comum incluam direitos ad valorem. O direito específico é limitado a 16 % do valor aduaneiro em relação aos produtos do código 1704 10 90 da Nomenclatura Combinada.
Artigo 13.o
1. A partir da concessão das preferências pautais atribuídas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação, a Comissão acompanha a evolução do processo de ratificação das convenções relevantes, devendo controlar a sua aplicação efetiva, bem como a cooperação com os organismos de controlo competentes, examinando as conclusões e as recomendações desses organismos de controlo.
2. Neste contexto, o país beneficiário do SPG+ deve cooperar com a Comissão, fornecendo-lhe todas as informações necessárias para avaliar a sua observância dos compromissos vinculativos referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f) e a sua situação no que se refere ao artigo 9.o, n.o 1, alínea c).
Artigo 14.o
1. Até 1 de janeiro de 2016, e em seguida de dois em dois anos, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a situação em termos de ratificação das convenções relevantes, do cumprimento por parte dos países beneficiários do SPG+ das eventuais obrigações de apresentar relatórios nos termos dessas convenções, bem como da situação em termos da sua aplicação efetiva.
2. O relatório deve incluir:
a)
As conclusões ou recomendações do organismo de controlo competente relativamente a cada país beneficiário do SPG+; e
b)
As conclusões da Comissão sobre se cada país beneficiário do SPG+ respeita os seus compromissos vinculativos de cumprimento das obrigações de comunicação de informações, de cooperação com os organismos de controlo competentes, nos termos das convenções relevantes e de garantia da aplicação efetiva de tais convenções.
O relatório pode incluir quaisquer informações que a Comissão considere adequadas.
3. Ao tirar as suas conclusões relativamente à aplicação efetiva das convenções relevantes, a Comissão avalia as conclusões e as recomendações dos organismos de controlo competentes, bem como, sem prejuízo de outras fontes, as informações fornecidas por terceiros, incluindo a sociedade civil, os parceiros sociais, o Parlamento Europeu ou o Conselho.
Artigo 15.o
1. O regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação é suspenso temporariamente, em relação à totalidade ou a alguns dos produtos originários de um país beneficiário do SPG+ caso o país beneficiário não respeite, na prática, os seus compromissos vinculativos, referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f), ou caso o país beneficiário do SPG+ apresente uma reserva proibida por qualquer das convenções relevantes ou incompatível com o objeto e a finalidade da convenção em causa, tal como estabelecido no artigo 9.o, n.o 1, alínea c).
2. O ónus da prova relativamente ao cumprimento das suas obrigações resultantes dos compromissos vinculativos referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f) e relativamente à sua situação, a que se refere o artigo 9.o, n.o 1, alínea c), recai sobre o país beneficiário do SPG+.
3. Caso, com base nas conclusões do relatório referido no artigo 14.o, ou nos elementos de prova que dispõe, a Comissão tenha uma dúvida razoável de que um determinado país beneficiário do SPG+ não respeita os seus compromissos vinculativos, referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f), ou apresentou uma reserva proibida por qualquer das convenções relevantes ou incompatível com o objeto e a finalidade da convenção em causa, tal como estabelecido no artigo 9.o, n.o 1, alínea c), adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução para dar início a um processo de suspensão temporária das preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação. A Comissão informa o Parlamento Europeu e o Conselho do referido ato de execução.
4. A Comissão publica um aviso no Jornal Oficial da União Europeia e notifica o país beneficiário do SPG+ em causa. O aviso:
a)
Faz referência aos motivos que conduziram a uma dúvida razoável quanto ao cumprimento dos compromissos vinculativos pelo país beneficiário do SPG+, referidos no artigo 9.o, n.o 1, alíneas d), e) e f), ou quanto à existência de uma reserva proibida por qualquer das convenções relevantes ou incompatível com o seu objeto e fim dessa convenção, tal como estabelecido no artigo 9.o, n.o 1, alínea c), o que pode pôr em causa o direito de esse país continuar a usufruir das preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação; e
b)
Especifica o prazo, que não pode exceder seis meses a contar da data de publicação do aviso, dentro do qual um país beneficiário do SPG+ deve apresentar as suas observações.
5. A Comissão concede ao país beneficiário em causa todas as oportunidades de colaborar durante o prazo referido no n.o 4, alínea b).
6. A Comissão deve procurar obter todas as informações que considere necessárias, incluindo, designadamente, as conclusões e as recomendações dos organismos de controlo competentes. Ao retirar as suas conclusões, a Comissão deve avaliar todas as informações pertinentes.
7. Três meses após o termo do prazo especificado no aviso, a Comissão decide:
a)
Pôr termo ao procedimento de suspensão temporária; ou
b)
Suspender temporariamente as preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação.
8. Caso a Comissão considere que as conclusões não justificam uma suspensão temporária, adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução com vista a pôr termo ao procedimento de suspensão temporária. O referido ato de execução deve basear-se, nomeadamente, em provas recebidas.
9. Caso a Comissão considere que as conclusões justificam a suspensão temporária pelas razões referidas no n.o 1 do presente artigo, fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo III, a fim de suspender temporariamente as preferências pautais previstas no regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, alínea b).
10. Caso a Comissão decida pela suspensão temporária, esse ato delegado produz efeitos seis meses após a sua adoção.
11. Caso os motivos que justificam a suspensão temporária deixem de se aplicar antes de o ato delegado a que se refere o n.o 9 do presente artigo produzir efeitos, a Comissão fica habilitada a revogar o ato adotado de suspensão temporária das preferências pautais pelo procedimento de urgência a que se refere o artigo 37.o.
12. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para estabelecer regras relativas ao procedimento de suspensão temporária do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação, designadamente com respeito a prazos, aos direitos das partes, à confidencialidade e ao reexame.
Artigo 16.o
Caso a Comissão considere que os motivos que justificam a suspensão temporária das preferências pautais referidas no artigo 15.o, n.o 1, deixaram de se aplicar, fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo III a fim de restabelecer as preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação.
CAPÍTULO IV
REGIME ESPECIAL A FAVOR DOS PAÍSES MENOS AVANÇADOS
Artigo 17.o
1. Um país elegível beneficia das preferências pautais concedidas ao abrigo do regime especial destinado aos países menos avançados, referido no artigo 1.o, n.o 2, alínea c), se for identificado pelas Nações Unidas como um país menos avançado.
2. A Comissão deve rever permanentemente a lista dos países beneficiários TMA com base nos mais recentes dados disponíveis. Caso um país beneficiário TMA deixe de preencher as condições referidas no n.o 1 do presente artigo, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo IV, com vista a retirar esse país da lista de países beneficiários TMA na sequência de um período transitório de três anos, com início na data de entrada em vigor do ato delegado.
3. Na pendência da identificação, pelas Nações Unidas, de um país recentemente independente como um país menos avançado, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 36.o para alterar o Anexo IV, como medida transitória, a fim de incluir esse país na lista dos países beneficiários TMA.
Se um país recentemente independente não for identificado pelas Nações Unidas como país menos avançado durante a primeira revisão disponível da categoria dos países menos avançados, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados imediatamente, nos termos do artigo 36.o, para alterar o Anexo IV a fim de retirar esse país do referido anexo, sem conceder o período transitório a que se refere o n.o 2 do presente artigo.
4. A Comissão notifica o país em causa beneficiário TMA de quaisquer alterações do seu estatuto ao abrigo do sistema.
Artigo 18.o
1. Os direitos da Pauta Aduaneira Comum aplicáveis a todos os produtos enumerados nos capítulos 1 a 97 da Nomenclatura Combinada, com exceção dos constantes do capítulo 93, originários de um país beneficiário TMA, são suspensos na sua totalidade.
2. A partir de 1 de janeiro de 2014 até 30 de setembro de 2015, as importações de produtos da posição pautal 1701 da Pauta Aduaneira Comum estão subordinadas à apresentação de um certificado de importação.
3. A Comissão adota, pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 39.o, n.o 3, regras de execução das disposições referidas no n.o 2 do presente artigo, nos termos do artigo 195.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2001, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento OCM única) (9).
CAPÍTULO V
DISPOSIÇÕES DE SUSPENSÃO TEMPORÁRIA COMUNS A TODOS OS REGIMES
Artigo 19.o
1. Os regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2, podem ser temporariamente suspensos relativamente a todos ou a alguns produtos, originários de um país beneficiário, por um dos seguintes motivos:
a)
Violação grave e sistemática dos princípios estabelecidos nas convenções enumeradas no Anexo VIII, parte A;
b)
Exportação de produtos fabricados em prisões;
c)
Deficiências graves a nível dos controlos aduaneiros em matéria de exportação ou trânsito de droga (substâncias ilícitas ou precursores) ou inobservância das convenções internacionais sobre antiterrorismo e branqueamento de capitais;
d)
Práticas comerciais desleais, graves e sistemáticas, incluindo as que afetam o fornecimento de matérias-primas, que tenham um efeito adverso na indústria da União e a que o país beneficiário não tenha posto termo. Quanto às práticas comerciais desleais proibidas ou que possam dar lugar a uma ação ao abrigo dos acordos da OMC, a aplicação do presente artigo deve basear-se numa decisão anterior adotada nesse sentido pelo órgão competente da OMC;
e)
Infrações graves e sistemáticas aos objetivos das organizações regionais das pescas ou adotadas por quaisquer convénios internacionais de que a União é parte relativas à conservação e à gestão dos recursos haliêuticos.
2. Os regimes preferenciais previstos no presente regulamento não são suspensos, nos termos do n.o 1, alínea d), relativamente a produtos que estejam sujeitos a medidas anti-dumping ou de compensação adotadas ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 597/2009 do Conselho, de 11 de junho de 2009, relativo à defesa contra as importações que são objeto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (10) ou do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (11), pelos motivos que levaram à adoção dessas medidas.
3. Caso a Comissão considere que existem elementos de prova suficientes que justifiquem uma suspensão temporária das preferências pautais concedidas ao abrigo de quaisquer regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2, com base nos motivos referidos no n.o 1 do presente artigo, adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução para dar início ao procedimento de suspensão temporária. A Comissão informa o Parlamento Europeu e o Conselho do referido ato de execução.
4. A Comissão publica um aviso no Jornal Oficial da União Europeia anunciando o início de um procedimento de suspensão temporária, e notifica o país beneficiário em causa. O aviso:
a)
Fundamenta devidamente o seu ato de execução de inicio de um procedimento de suspensão temporária, referido no n.o 3; e
b)
Declara que a Comissão irá acompanhar e avaliar a situação no país beneficiário em causa por um período de seis meses a contar da data de publicação do aviso.
5. A Comissão proporciona ao país beneficiário em causa todas as oportunidades de colaborar durante o período de acompanhamento e de avaliação.
6. A Comissão deve procurar obter todas as informações que considere necessárias, designadamente, as avaliações, as observações, as decisões, as recomendações e as conclusões dos organismos de controlo no âmbito das convenções relevantes, conforme o adequado. Ao retirar as suas conclusões, a Comissão deve avaliar todas as informações relevantes.
7. Três meses após o termo do prazo a que se refere o n.o 4, alínea b), a Comissão deve apresentar um relatório sobre as suas constatações e conclusões ao país beneficiário em causa. O país beneficiário tem o direito de apresentar as suas observações sobre o relatório. O prazo para apresentação das observações não pode exceder um mês.
8. No prazo de seis meses a contar do termo do prazo referido no n.o 4, alínea b), a Comissão decide:
a)
Pôr termo ao procedimento de suspensão temporária; ou
b)
Suspender temporariamente as preferências pautais concedidas ao abrigo dos regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2.
9. Caso a Comissão considere que as conclusões não justificam uma suspensão temporária, adota, pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, um ato de execução sobre o termo do procedimento de suspensão temporária.
10. Caso a Comissão considere que as conclusões justificam a suspensão temporária pelas razões referidas no n.o 1 do presente artigo, fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar os Anexos II, III ou IV, consoante o aplicável, a fim de suspender temporariamente as preferências pautais previstas nos regimes preferenciais a que se refere o artigo 1.o, n.o 2.
11. Em qualquer um dos casos referidos nos n.os 9 e 10, o ato adotado deve basear-se, nomeadamente, em provas recebidas.
12. Caso a Comissão decida pela suspensão temporária, o correspondente ato delegado produz efeitos seis meses após a sua adoção.
13. Caso os motivos que justificam a suspensão temporária deixem de ser aplicáveis antes de o ato delegado a que se refere o n.o 10 do presente artigo produzir efeitos, a Comissão fica habilitada a revogar o ato delegado de suspensão temporária das preferências pautais, pelo procedimento de urgência a que se refere o artigo 37.o.
14. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para estabelecer regras relativas ao procedimento de suspensão temporária de todos os regimes, designadamente no que respeita a prazos, aos direitos das partes, à confidencialidade e ao reexame.
Artigo 20.o
Caso a Comissão considere que os motivos que justificam a suspensão temporária das preferências pautais referidas no artigo 19.o, n.o 1, deixaram de se aplicar, fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para alterar os Anexos II, III ou IV, conforme aplicável, a fim de restabelecer as preferências pautais concedidas ao abrigo dos regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2.
Artigo 21.o
1. Os regimes preferenciais previstos no presente regulamento podem ser temporariamente suspensos, em relação à totalidade ou a alguns dos produtos originários de um país beneficiário, em caso de fraude, irregularidades ou incapacidade sistemática de respeitar ou fazer respeitar as regras de origem dos produtos e os procedimentos nesta matéria ou de prestar a cooperação administrativa necessária para efeitos de aplicação e fiscalização dos regimes preferenciais a que se refere o artigo 1.o, n.o 2.
2. A cooperação administrativa referida no n.o 1 exige, nomeadamente, que os países beneficiários:
a)
Comuniquem à Comissão e atualizem as informações necessárias à aplicação das regras de origem e respetiva fiscalização;
b)
Assistam a União, realizando, a pedido das autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, uma verificação subsequente da origem das mercadorias, e comuniquem atempadamente os respetivos resultados à Comissão;
c)
Assistam a União, permitindo que a Comissão, em coordenação e estreita colaboração com as autoridades competentes dos Estados-Membros, realize missões de cooperação administrativa e de investigação nesses países, a fim de verificar a autenticidade dos documentos ou a exatidão das informações relevantes para a concessão dos regimes preferenciais a que se refere o artigo 1.o, n.o 2;
d)
Realizem ou organizem inquéritos adequados, a fim de identificar e prevenir o desrespeito das regras de origem;
e)
Observem ou assegurem a observância das regras de origem no que respeita à acumulação regional, na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, se esses países dela beneficiarem; e
f)
Assistam a União na verificação de comportamentos em caso de presunção de fraude relativa à origem, dos quais se possa presumir a existência de fraude quando as importações de produtos efetuadas ao abrigo dos regimes preferenciais previstos no presente regulamento excederem consideravelmente os níveis habituais de exportações do país beneficiário.
3. Caso a Comissão considere que existem elementos de prova suficientes para justificar a suspensão temporária pelos motivos referidos nos n.os 1 e 2 do presente artigo, decide, pelo procedimento de urgência a que se refere o artigo 39.o, n.o 4, retirar temporariamente as preferências pautais previstas nos regimes preferenciais a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, em relação à totalidade ou a alguns dos produtos originários de um país beneficiário.
4. Antes de tomar tal decisão, a Comissão publica primeiro um aviso no Jornal Oficial da União Europeia declarando que existem motivos de dúvida razoável quanto à conformidade com os n.os 1 e 2 que podem pôr em causa o direito de o país beneficiário continuar a usufruir dos benefícios concedidos ao abrigo do presente regulamento.
5. A Comissão informa o país beneficiário em causa de qualquer decisão tomada nos termos do n.o 3 antes da aplicação efetiva dessa decisão.
6. O período de suspensão temporária não pode exceder seis meses. Até ao termo desse período, a Comissão decide pelo procedimento de urgência a que se refere o artigo 39.o, n.o 4, se deve pôr termo à suspensão temporária ou prorrogar o período de suspensão temporária.
7. Os Estados-Membros comunicam à Comissão todas as informações relevantes suscetíveis de justificar a suspensão temporária ou a sua prorrogação.
CAPÍTULO VI
DISPOSIÇÕES DE SALVAGUARDA E DE VIGILÂNCIA
SECÇÃO I
Salvaguardas gerais
Artigo 22.o
1. Caso um produto originário de um dos países beneficiários de qualquer dos regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2, seja importado em volumes e/ou a preços que causem, ou ameacem causar, dificuldades graves aos produtores da União de produtos similares ou diretamente concorrentes, os direitos normais da Pauta Aduaneira Comum podem ser restabelecidos relativamente a esse produto.
2. Para efeitos do presente capítulo, entende-se por «produto similar» um produto idêntico, ou seja, análogo em todos os aspetos ao produto considerado, ou, quando não exista tal produto, um outro produto que, embora não sendo análogo em todos os aspetos, apresente características muito semelhantes às do produto considerado.
3. Para efeitos do presente capítulo, entende-se por «partes interessadas» as partes envolvidas na produção, na distribuição e/ou venda das importações referidas no n.o 1 e de produtos similares ou diretamente concorrentes.
4. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 36.o para estabelecer regras relativas ao procedimento de adoção de medidas de salvaguarda gerais, designadamente no que respeita a prazos, aos direitos das partes, à confidencialidade, à divulgação, à verificação, às visitas e ao reexame.
Artigo 23.o
Considera-se que existem dificuldades graves sempre que os produtores da União sofrem uma deterioração da sua situação financeira e/ou económica. Ao examinar se existe essa deterioração, a Comissão deve ter em conta, nomeadamente, os seguintes fatores relativos aos produtores da União, caso tal informação esteja disponível:
a)
Parte de mercado;
b)
Produção;
c)
Existências;
d)
Capacidade de produção;
e)
Falências;
f)
Rendibilidade;
g)
Utilização da capacidade;
h)
Emprego;
i)
Importações;
j)
Preços.
Artigo 24.o
1. A Comissão investiga se os direitos normais da Pauta Aduaneira Comum devem ser reintroduzidos se existirem elementos de prova à primeira vista suficientes de que estão reunidas as condições enunciadas no artigo 22.o, n.o 1.
2. É iniciado um inquérito a pedido de um Estado-Membro, de uma pessoa coletiva, ou uma associação sem personalidade jurídica, que aja em nome de produtores da União ou por iniciativa da própria Comissão, se for para esta evidente que existem elementos de prova à primeira vista suficientes, determinados com base nos fatores referidos no artigo 23.o, para justificar essa iniciativa. O pedido para dar início a um inquérito deve incluir elementos de prova que atestem estarem reunidas as condições para impor as medidas de salvaguarda enunciadas no artigo 22.o, n.o 1. O pedido deve ser apresentado à Comissão. A Comissão examina, na medida do possível, a exatidão e a relevância dos elementos de prova apresentados no pedido para determinar se existem ou não elementos de prova à primeira vista suficientes que justifiquem o início de um inquérito.
3. Caso se afigure que existem elementos de prova à primeira vista suficientes para justificar o início de um procedimento, a Comissão publica um aviso no Jornal Oficial da União Europeia. O início deve ocorrer no prazo de um mês a contar da receção do pedido nos termos do n.o 2. Caso seja dado início a um inquérito, o aviso deve incluir todas as informações necessárias acerca do procedimento e dos prazos, incluindo o recurso ao Conselheiro Auditor da Direção-Geral do Comércio da Comissão Europeia.
4. O inquérito, incluindo as diligências processuais referidas nos artigos 25.o, 26.o e 27.o, deve ficar concluído no prazo de 12 meses a contar do seu início.
Artigo 25.o
Por motivo justificado de urgência respeitante à deterioração da situação económica e/ou financeira dos produtores da União, e quando um atraso seja suscetível de causar prejuízos cuja reparação possa afigurar-se difícil, a Comissão fica habilitada a adotar atos de execução imediatamente aplicáveis pelo procedimento de urgência a que se refere o artigo 39.o, n.o 4, a fim de reintroduzir os direitos normais da Pauta Aduaneira Comum por um período máximo de 12 meses.
Artigo 26.o
Caso os factos estabelecidos definitivamente demonstrem que estão reunidas as condições enunciadas no artigo 22.o, n.o 1, a Comissão adota, pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 39.o, n.o 3, um ato de execução para reinstaurar os direitos da Pauta Aduaneira Comum. Esse ato de execução entra em vigor no prazo de um mês a contar da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 27.o
Caso os factos estabelecidos definitivamente demonstrem que não estão reunidas as condições enunciadas no artigo 22.o, n.o 1, a Comissão adota, pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 39.o, n.o 3, um ato de execução que encerra o inquérito e o processo. O referido ato de execução é publicado no Jornal Oficial da União Europeia. O inquérito considera-se encerrado caso nenhum ato de execução seja publicado no prazo referido no artigo 24.o, n.o 4, e as eventuais medidas urgentes de prevenção caducam automaticamente. São restituídos todos os direitos da Pauta Aduaneira Comum cobrados em resultado dessas medidas provisórias.
Artigo 28.o
Os direitos da Pauta Aduaneira Comum são restabelecidos, enquanto for necessário, para contrariar o agravamento da situação económica e/ou a situação financeira dos produtores da União, ou enquanto persistir a ameaça de tal deterioração. O período de reintrodução não pode ser superior a três anos, a menos que seja prorrogado em circunstâncias devidamente justificadas.
SECÇÃO II
Salvaguardas nos setores têxtil, agrícola e das pescas
Artigo 29.o
1. Sem prejuízo da secção I do presente capítulo, em 1 de janeiro de cada ano, a Comissão, por sua própria iniciativa e pelo procedimento consultivo a que se refere o artigo 39.o, n.o 2, adota um ato de execução com vista a suprimir as preferências pautais referidas nos artigos 7.o e 12.o no que toca aos produtos do SPG, secção S-11a e secção S-11b do Anexo V, ou aos produtos dos códigos 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 e 3824 90 97 da Nomenclatura Combinada, caso as importações de tais produtos, incluídos nas listas respetivamente do Anexo V ou IX, consoante o aplicável, tenham origem num país beneficiário e o seu total:
a)
Aumente, pelo menos, 13,5 % em quantidade (volume) em relação ao ano civil anterior; ou
b)
Para os produtos do SPG, secção S-11a e secção S-11b do Anexo V, exceda a percentagem referida no Anexo VI, ponto 2, do valor das importações na União de produtos do SPG, secção S-11a e secção S-11b do Anexo V, provenientes de todos os países e territórios incluídos na lista do Anexo II durante qualquer período de 12 meses.
2. O n.o 1 do presente artigo não se aplica aos países beneficiários TMA, nem a países cuja parte relativa aos produtos relevantes referidos no artigo 29.o, n.o 1, de importações totais na União dos mesmos produtos incluídos na lista do Anexo V ou IX, conforme o aplicável, não exceda 6 %.
3. A retirada das preferências pautais produz efeitos dois meses após a data de publicação do ato da Comissão para esse fim no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 30.o
Sem prejuízo da secção I do presente capítulo, caso as importações dos produtos incluídos no Anexo I do TFUE provoquem ou ameacem provocar perturbações graves nos mercados da União, em especial numa ou mais regiões ultraperiféricas, ou nos mecanismos reguladores destes mercados, a Comissão, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-Membro, após consulta do comité para a organização comum de mercado relevante relativa à agricultura ou pescas, adota, pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 39.o, n.o 3, um ato de execução com vista a suspender os regimes preferenciais em relação aos produtos em causa.
Artigo 31.o
A Comissão informa, o mais rapidamente possível, o país beneficiário em causa de qualquer decisão tomada nos termos dos artigos 29.o ou 30.o antes da sua aplicação efetiva.
SECÇÃO III
Medidas de vigilância nos setores agrícola e das pescas
Artigo 32.o
1. Sem prejuízo da secção I do presente capítulo, os produtos incluídos nos capítulos 1 a 24 da Pauta Aduaneira Comum, tal como adotada pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87, originários de países beneficiários, podem ser sujeitos a um mecanismo especial de vigilância, a fim de evitar perturbações nos mercados da União. A Comissão, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-Membro, depois de consultado o comité para a organização comum de mercado relevante relativa à agricultura ou pescas, adota, pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 39.o, n.o 3, um ato de execução sobre a eventual aplicação deste mecanismo especial de vigilância e determina quais os produtos a que este mecanismo de vigilância deve ser aplicado.
2. Caso a secção I do presente capítulo seja aplicável a produtos incluídos nos capítulos 1 a 24 da Pauta Aduaneira Comum, tal como previsto pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87, originários de países beneficiários, o período referido no artigo 24.o, n.o 4, do presente regulamento é reduzido para dois meses nos seguintes casos:
a)
Quando o país beneficiário não assegurar o cumprimento das regras de origem ou não prestar a cooperação administrativa a que se refere o artigo 21.o; ou
b)
Quando as importações dos produtos incluídos nos capítulos 1 a 24 da Pauta Aduaneira Comum, tal como adotada pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87, ao abrigo dos regimes preferenciais concedidos no âmbito do presente regulamento, excederem consideravelmente os níveis habituais de exportações do país beneficiário em causa.
CAPÍTULO VII
DISPOSIÇÕES COMUNS
Artigo 33.o
1. Para beneficiar das preferências pautais, os produtos em relação aos quais estas são requeridas devem ser originários de um país beneficiário.
2. Para efeitos dos regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2, do presente regulamento, as regras de origem, no que respeita à definição da noção de produtos originários, e os respetivos procedimentos e métodos de cooperação administrativa são os estabelecidos no Regulamento (CEE) n.o 2454/93.
Artigo 34.o
1. Caso, relativamente a uma determinada declaração de importação, a taxa de um direito ad valorem, reduzida ao abrigo do presente regulamento, seja igual ou inferior a 1 %, esse direito é suspenso na sua totalidade.
2. Caso, relativamente a uma determinada declaração de importação, a taxa de um direito específico, reduzida ao abrigo do presente regulamento, seja igual ou inferior a dois EUR para cada montante calculado em euros, esse direito é suspenso na sua totalidade.
3. Sem prejuízo dos n.os 1 e 2, a taxa final dos direitos preferenciais calculada de acordo com o presente regulamento é arredondada por defeito para a primeira casa decimal.
Artigo 35.o
1. As estatísticas da Comissão (Eurostat) sobre comércio externo são a fonte estatística utilizada para efeitos do disposto no presente regulamento.
2. Os Estados-Membros transmitem à Comissão (Eurostat) dados estatísticos sobre os produtos sujeitos ao regime aduaneiro de introdução em livre prática que beneficiem das preferências pautais de acordo com o Regulamento (CE) n.o 471/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 6 de maio de 2009, relativo às estatísticas comunitárias do comércio externo com países terceiros (12). Esses dados, fornecidos por referência aos códigos da Nomenclatura Combinada e, se necessário, aos códigos TARIC, devem mostrar, por país de origem, os valores, as quantidades e as unidades suplementares eventualmente requeridas, de acordo com as definições contidas nesse regulamento. Nos termos do artigo 8.o, n.o 1, desse regulamento, os Estados-Membros transmitem esses dados estatísticos no prazo de 40 dias a contar do final de cada período de referência mensal. A fim de facilitar a informação e aumentar a transparência, a Comissão deve também garantir que os dados estatísticos relevantes para as secções do SPG sejam regularmente disponibilizados numa base de dados pública.
3. Nos termos do artigo 308.o-D do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, os Estados-Membros fornecem à Comissão, a pedido desta, dados pormenorizados sobre as quantidades e os valores de produtos introduzidos em livre prática ao abrigo das preferências pautais durante os meses anteriores. Esses dados devem incluir os produtos a que se refere o n.o 4 do presente artigo.
4. A Comissão, em estreita cooperação com os Estados-Membros, controla as importações de produtos dos códigos NC 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 e 3824 90 97, a fim de determinar se estão reunidas as condições previstas nos artigos 22.o, 29.o e 30.o.
Artigo 36.o
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. A delegação de poderes referida nos artigos 3.o, 5.o, 6.o, 8.o, 9.o, 10.o, 11.o, 15.o, 16.o, 17.o, 19.o, 20.o e 22.o é conferida à Comissão por prazo indeterminado, a partir de 20 de novembro de 2012.
3. A delegação de poderes referida nos artigos 3.o, 5.o, 6.o, 8.o, 9.o, 10.o, 11.o, 15.o, 16.o, 17.o, 19.o, 20.o e 22.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos dos artigos 3.o, 5.o, 6.o, 8.o, 9.o, 10.o, 11.o, 15.o, 16.o, 17.o, 19.o, 20.o e 22.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho ou se, antes do termo desse período, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 37.o
1. Os atos delegados adotados nos termos do presente artigo entram em vigor sem demora e são aplicáveis e desde que não tenha sido formulada qualquer objeção ao abrigo do n.o 2. Na notificação ao Parlamento Europeu e ao Conselho de um ato delegado adotado nos termos do presente artigo deve expor-se os motivos que justificam o recurso ao procedimento de urgência.
2. O Parlamento Europeu ou o Conselho podem formular objeções a um ato delegado de acordo com o procedimento a que se refere o artigo 36.o, n.o 5. Nesse caso, a Comissão revoga sem demora o ato após a notificação da decisão pela qual o Parlamento Europeu ou o Conselho tiverem formulado objeções.
Artigo 38.o
1. As informações recebidas nos termos do presente regulamento são utilizadas exclusivamente para o fim para o qual foram solicitadas.
2. As informações de caráter confidencial ou prestadas a título confidencial, recebidas nos termos do presente regulamento, não são divulgadas sem a autorização expressa de quem as prestou.
3. Cada pedido de tratamento confidencial deve indicar os motivos pelos quais a informação é confidencial. Todavia, caso o prestador das informações não pretenda torná-las públicas nem autorizar a sua divulgação integral ou resumida, e caso se afigure que o pedido de tratamento confidencial não se justifica, as informações em causa podem não ser tomadas em consideração.
4. As informações são sempre consideradas confidenciais se a sua divulgação for suscetível de ter consequências desfavoráveis significativas para quem as tiver fornecido ou para a sua fonte.
5. Os n.os 1 a 4 não obstam a que as autoridades da União façam referência a informações gerais e, em especial, aos motivos em que se fundamentam as decisões tomadas nos termos do presente regulamento. Essas autoridades devem, contudo, ter em conta os interesses legítimos das pessoas singulares e coletivas em causa, de forma a que os seus segredos comerciais não sejam divulgados.
Artigo 39.o
1. A Comissão é assistida pelo Comité das Preferências Generalizadas, criado pelo Regulamento (CE) n.o 732/2008. Esse comité deve ser entendido como um comité na aceção de Regulamento (UE) n.o 182/2011. O Comité pode examinar qualquer questão relativa à aplicação do presente regulamento apresentada pela Comissão ou por um Estado-Membro.
2. Sempre que se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 4.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
3. Sempre que se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
4. Sempre que se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 8.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011 em conjunção com o artigo 5.o do mesmo regulamento.
Artigo 40.o
Até 1 de janeiro de 2016, e daí em diante de dois em dois anos, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre os efeitos do sistema respeitante ao período dos dois anos precedentes e a todos os regimes preferenciais referidos no artigo 1.o, n.o 2.
Até 21 de novembro de 2017, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a aplicação do presente regulamento. Esse relatório pode, se necessário, ser acompanhado de uma proposta legislativa.
Artigo 41.o
O Regulamento (CE) n.o 732/2008 é revogado com efeitos a partir de 1 de janeiro de 2014.
As remissões para o regulamento revogado devem ser entendidas como remissões para o presente regulamento de acordo com o quadro de correspondência que consta do Anexo X.
CAPÍTULO VIII
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 42.o
1. Os inquéritos ou procedimentos de suspensão temporária iniciados e não encerrados ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 732/2008 devem ser reiniciados automaticamente ao abrigo do presente regulamento, exceto no que respeita a um país beneficiário do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação nos termos daquele regulamento, se o inquérito disser respeito apenas aos benefícios concedidos ao abrigo do regime especial de incentivo ao desenvolvimento sustentável e à boa governação. Contudo, esse inquérito deve ser relançado automaticamente se o mesmo país beneficiário se candidatar ao regime especial de incentivo ao abrigo do presente regulamento, antes de 1 de janeiro de 2015.
2. As informações recebidas no decurso de um inquérito iniciado e não encerrado ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 732/2008 devem ser tomadas em consideração em qualquer inquérito relançado.
Artigo 43.o
1. O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
2. É aplicável a partir de 20 de novembro de 2012.
No entanto, as preferências pautais previstas no âmbito dos regimes preferenciais a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, são aplicáveis a partir de 1 de janeiro de 2014.
3. O regime é aplicável até 31 de dezembro de 2023. No entanto, o termo de vigência não se aplica ao regime especial a favor dos países menos avançados nem, na medida em que seja aplicada conjuntamente com esse regime, a qualquer outra disposição do presente regulamento.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 25 de outubro de 2012.