NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1360/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se stanoví dávky z výroby v odvětví cukru pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06, koeficient nezbytný k výpočtu doplňkové dávky pro hospodářské roky 2001/02 a 2004/05 a částky, jež mají hradit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální dávkou a dávkou, jež má být účtována za hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 (1), a zejména podle čl. 15 odst. 8 první odrážky, čl. 16 odst. 5 a čl. 18 odst. 5 uvedeného nařízení, má Komise pravomoc přijmout prováděcí pravidla týkající se základní výrobní dávky, která má být vybírána od držitelů kvóty působících v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru, koeficientu pro výpočet doplňkové dávky a úhrady nebo částečného proplacení dávky prodejcům cukrové řepy.
(2)
Komise stanovila dávky z výroby pro hospodářské roky 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) a 2005/06 (6).
(3)
Článek 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud je dávka ze základní výroby nižší než maximální částka podle čl. 15 odst. 3, nebo pokud je dávka B uvedená v tomto článku nižší než maximální částka podle čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení, v případě potřeby upravená podle čl. 15 odst. 5, mají výrobci cukru uhradit prodejcům cukrové řepy 60 % rozdílu mezi maximální částkou příslušné dávky a dávkou, jež má být účtována.
(4)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 (7), byla stanovena pro hospodářské roky 2002/03 (8), 2003/04 (9) a 2005/06 (10) částka, kterou byli výrobci cukru povinni platit prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální základní dávkou z výroby a dávkou B a dávkou, jež má být účtována.
(5)
V rámci reformy společné organizace trhů v odvětví cukru bylo nařízením Rady (ES) č. 318/2006 (11) nařízení (ES) č. 1260/2001 zrušeno a nahrazeno s účinností od hospodářského roku 2006/07. Nařízení (ES) č. 318/2006, jež bylo následně zrušeno a začleněno do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (12), nahradilo variabilní mechanismus dávek z výroby cukru, jenž spočíval v samofinancovaném režimu produkčních kvót, novou výrobní dávkou, jež přispívala k financování výdajů v odvětví cukru v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru.
(6)
Dne 8. května 2008 Soudní dvůr ve spojených věcech C-5/06 a C-23/06 až C-36/06 prohlásil za neplatná nařízení Komise (ES) č. 1762/2003 (13) a (ES) č. 1775/2004 (14). Soudní dvůr ve svém rozsudku uvedl, že pro účely výpočtu odhadované průměrné ztráty na tunu výrobku se musí zohlednit veškerá množství cukru ve vyvážených výrobcích, ať již za ně byla vyplacena vývozní náhrada či nikoli.
(7)
Soudní dvůr rovněž ve spojených věcech C-175/05 až C-184/07 a ve věcech C-466/06 a C-200/06 prohlásil za neplatné nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 (15).
(8)
Aby vyhověla rozhodnutí Soudního dvora, přijala Komise nařízení (ES) č. 1193/2009 (16).
(9)
Tribunál vydal dne 29. září 2011 rozsudek ve věci T-4/06, v němž uvedl, že pro odstupňovaný koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru nebyl nalezen vhodný právní základ, a zrušil článek 2 nařízení (ES) č. 1686/2005 ve znění článku 3 nařízení (ES) č. 1193/2009.
(10)
Soudní dvůr dne 27. září 2012 ve spojených věcech C-113/10, C-147/10 a C-234/10 prohlásil nařízení (ES) č. 1193/2009 za neplatné, přičemž uvedl, že pro účely výpočtu odhadované průměrné ztráty na tunu výrobku je třeba čl. 15 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 vykládat v tom smyslu, že celková částka náhrad zahrnuje veškeré částky skutečně vplacených vývozních náhrad.
(11)
Proto by měly být stanoveny dávky v odvětví cukru ve vhodné výši. Pro vývozy vymezené v souladu s čl. 6 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 by „průměrná ztráta“ ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 měla být vypočtena vydělením skutečně vyplacených náhrad vyvezeným množstvím, ať již byla náhrada vyplacena, či nikoli. „Exportovatelný přebytek“ ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1260/2001 by rovněž měl být vypočten při zahrnutí všech vývozů, ať již za ně byly vyplaceny náhrady, či nikoli.
(12)
Vzhledem k tomu, že k výpočtu dávek pro hospodářský rok 2001/02 byla použita stejná metoda jako ta, o jejíž neplatnosti rozhodl Soudní dvůr, měly by být výrobní dávky a koeficient doplňkové dávky pro hospodářský rok 2001/02 rovněž příslušně opraveny.
(13)
Z rozsudku Soudního dvora vyplývá, že opravené dávky by se měly použít od stejných dat jako dávky, jež byly prohlášeny za neplatné.
(14)
V návaznosti na stanovení dávek z cukru podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění by měly být rovněž nově a se zpětnou působností stanoveny částky, jež jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální dávkou a dávkou, jež má být účtována za hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06.
(15)
V případě hospodářského roku 2001/02 dosahuje nepokrytá celková ztráta, jež byla vypočítána podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění, částky 14 123 937 EUR. Pro uvedený hospodářský rok je tedy třeba odpovídajícím způsobem stanovit a se zpětnou působností používat koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(16)
V případě hospodářského roku 2002/03 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 2 % a dávka B ve výši 16,371 %, jež by se měly použít pro uvedený hospodářský rok se zpětnou působností. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky a z dávky B. Vzhledem k tomu není pro uvedený hospodářský rok nutné stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(17)
V případě hospodářského roku 2002/03 byla nařízením Komise (ES) č. 1440/2002 (17), stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Dávka B použitelná pro uvedený hospodářský rok však byla opravena podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění na 16,371 % intervenční ceny bílého cukru. Vzhledem k tomuto rozdílu má být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(18)
V případě hospodářského roku 2003/04 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 2 % a dávka B ve výši 17,259 %. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky a z dávky B. Vzhledem k tomu není pro tento hospodářský rok nutné stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(19)
V případě hospodářského roku 2003/04 byla nařízením (ES) č. 1440/2002 stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Dávka B použitelná pro uvedený hospodářský rok, jež byla opravena podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění, činí 17,259 % intervenční ceny bílého cukru. Vzhledem k tomuto rozdílu má být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(20)
V případě hospodářského roku 2004/05 nedochází při použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění ke změně základní výrobní dávky ani dávky B. Pro uvedený hospodářský rok dosahuje nepokrytá celková ztráta vypočítaná podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění výše 57 648 788 EUR. Je tedy třeba stanovit koeficient podle čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001. Z rozsudku Soudního dvora, na který je odkazováno v 9. bodě odůvodnění, vyplývá, že by měl být stanoven jednotný koeficient pro členské státy Unie ve složení ke dni 30. dubna 2004 a pro členské státy Unie ve složení ke dni 1. května 2004.
(21)
V případě hospodářského roku 2005/06 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 1,2335 %, přičemž dávky B není zapotřebí. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky, a tudíž není pro tento hospodářský rok zapotřebí stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(22)
V případě hospodářského roku 2005/06 byla nařízením Komise (ES) č. 1296/2005 (18), stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Zatímco základní výrobní dávka použitelná pro uvedený hospodářský rok opravená podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění činí 1,2335 % intervenční ceny pro bílý cukr, dávku B není nutné stanovit. Vzhledem k těmto rozdílům by měla být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(23)
V zájmu právní jistoty a zajištění rovného zacházení s dotčenými provozovateli v jednotlivých členských státech je třeba stanovit společné datum, od něhož by se dávky určené tímto nařízením měly stanovit ve smyslu čl. 2 odst. 2 druhého pododstavce nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (19). Lhůta vymezená tímto datem by se nicméně neměla použít v případech, kdy jsou členské státy podle svých vnitrostátních právních předpisů povinny dotčeným provozovatelům částku uhradit po uvedeném dni,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Výrobní dávky v odvětví cukru pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 se stanovují podle bodu 1 přílohy.
2. Koeficienty nezbytné pro výpočet doplňkové dávky pro hospodářské roky 2001/02 a 2004/05 se stanovují podle bodu 2 přílohy.
3. Částky, které jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu dávek A či B pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06, se stanovují podle bodu 3 přílohy.
Článek 2
Dnem stanovení dávek podle tohoto nařízení uvedené v čl. 2 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 je nejpozději 30. září 2014 s výjimkou případů, kdy členské státy tuto lhůtu nemohou dodržet vzhledem k použití vnitrostátních právních předpisů upravujících vracení částek nepatřičně uhrazených hospodářskými subjekty.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 se použije ode dne:
-
16. října 2002 pro hospodářský rok 2001/02,
-
8. října 2003 pro hospodářský rok 2002/03,
-
15. října 2004 pro hospodářský rok 2003/04,
-
18. října 2005 pro hospodářský rok 2004/05 a
-
23. února 2007 pro hospodářský rok 2005/06.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použije ode dne:
-
16. října 2002 pro hospodářský rok 2001/02 a
-
18. října 2005 pro hospodářský rok 2004/05.
Ustanovení čl. 1 odst. 3 se použije ode dne:
-
8. října 2003 pro hospodářský rok 2002/03,
-
15. října 2004 pro hospodářský rok 2003/04 a
-
23. února 2007 pro hospodářský rok 2005/06.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
REGULAMENTO (UE) N.o 1360/2013 DO CONSELHO
de 2 de dezembro de 2013
que fixa as quotizações à produção no setor do açúcar para as campanhas de comercialização de 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 e 2005/2006, o coeficiente necessário para o cálculo da quotização complementar para as campanhas de comercialização de 2001/2002 e 2004/2005 e o montante a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba no respeitante à diferença entre o montante máximo da quotização e o montante da quotização a cobrar em relação às campanhas de comercialização de 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 43.o, n.o 3,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1260/2001 do Conselho (1), nomeadamente o artigo 15.o, n.o 8, primeiro travessão, o artigo 16.o, n.o 5, e o artigo 18.o, n.o 5, habilitou a Comissão a adotar normas de execução relativas à quotização à produção de base e à quotização B a cobrar aos titulares de quotas que operam no âmbito da organização comum de mercado do setor de açúcar, ao coeficiente para o cálculo de uma quotização complementar e ao reembolso ou recuperação de parte das quotizações junto dos vendedores de beterraba.
(2)
A Comissão estabeleceu as quotizações à produção para as campanhas de comercialização de 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) e 2005/2006 (6).
(3)
O artigo 18.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001 estabeleceu que, quando o montante da quotização à produção de base fosse inferior ao montante máximo referido no artigo 15.o, n.o 3, ou quando o montante da quotização B referido nesse artigo fosse inferior ao montante máximo referido no artigo 15.o, n.o 4, desse regulamento, eventualmente ajustado, nos termos do artigo 15.o, n.o 5, os fabricantes de açúcar ficariam obrigados a pagar aos vendedores de beterraba a diferença entre o montante máximo da quotização em causa e o montante da quotização a cobrar, à razão de 60 % desta diferença.
(4)
Nos termos do artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 314/2002 da Comissão (7), os montantes a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba no respeitante à diferença entre o montante máximo da quotização à produção de base e da quotização B e o montante da quotização a cobrar foram fixados para as campanhas de comercialização de 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) e 2005/2006 (10).
(5)
No âmbito da reforma da organização comum de mercado no setor do açúcar, o Regulamento (CE) n.o 318/2006 do Conselho (11) revogou e substituiu o Regulamento (CE) n.o 1260/2001 a partir da campanha de comercialização de 2006/2007. O Regulamento (CE) n.o 318/2006, que foi subsequentemente revogado e incorporado no Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (12), substituiu o sistema de quotizações variáveis à produção de açúcar, que consistia no autofinanciamento do regime de quotas de produção, por um novo encargo à produção, destinado a contribuir para o financiamento das despesas efetuadas no âmbito da organização comum de mercado no setor do açúcar.
(6)
Em 8 de maio de 2008, nos processos apensos C-5/06 e C-23/06 a C-36/06, o Tribunal de Justiça declarou a invalidade do Regulamento (CE) n.o 1762/2003 da Comissão (13) e do Regulamento (CE) n.o 1775/2004 da Comissão (14). No seu acórdão, o Tribunal de Justiça declarou que todas as quantidades de açúcar nos produtos exportados, quer tivessem ou não sido efetivamente pagas restituições à exportação, deviam ser tomadas em conta para efeitos da determinação da perda média previsível por tonelada de produto.
(7)
O Tribunal de Justiça, nos processos apensos C-175/07 a C-184/07 e nos processos C-466/06 e C-200/06, declarou igualmente a invalidade do Regulamento (CE) n.o 1686/2005 da Comissão (15).
(8)
A fim de cumprir as decisões do Tribunal de Justiça, a Comissão adotou o Regulamento (CE) n.o 1193/2009 (16).
(9)
Em 29 de setembro de 2011, o Tribunal Geral proferiu o seu acórdão no processo T-4/06, no qual declarou não existir fundamento jurídico adequado para um coeficiente diferenciado para a quotização complementar no setor do açúcar e anulou o artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1686/2005, com a redação que lhe foi dada pelo artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1193/2009.
(10)
Em 27 de setembro de 2012, nos processos apensos C-113/10, C-147/10 e C-234/10, o Tribunal de Justiça declarou a invalidade do Regulamento (CE) n.o 1193/2009, considerando que, para o efeito da determinação da perda média previsível por tonelada de produto, o artigo 15.o, n.o 1, alínea d), do Regulamento (CE) n.o 1260/2001 devia ser interpretado no sentido de que o montante total da restituição inclui o montante total das restituições à exportação efetivamente pagas.
(11)
Consequentemente, as quotizações no setor do açúcar deverão ser fixadas ao nível adequado. Para as exportações definidas nos termos do artigo 6.o, n.o 5, do Regulamento (CE) n.o 314/2002, a «perda média», na aceção do artigo 15.o, n.o 1, alínea d), do Regulamento (CE) n.o 1260/2001, deverá ser calculada dividindo as restituições efetivamente pagas pelas quantidades exportadas, quer tenha ou não sido paga uma restituição. O «excedente exportável», na aceção do artigo 15.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (CE) n.o 1260/2001, deverá também ser calculado tendo em conta todas as exportações, quer tenha ou não sido paga uma restituição.
(12)
Considerando que o método para calcular as quotizações para a campanha de comercialização de 2001/2002 foi o mesmo que foi declarado inválido pelo Tribunal de Justiça, há que corrigir também em conformidade as quotizações à produção e o coeficiente da quotização complementar para a campanha de comercialização de 2001/2002.
(13)
Decorre do acórdão do Tribunal de Justiça que as quotizações corrigidas deverão ser aplicadas a partir das mesmas datas que as quotizações declaradas inválidas.
(14)
Em resultado da fixação das quotizações sobre o açúcar em conformidade com o método referido no considerando 11, os montantes a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba no respeitante à diferença entre o montante máximo da quotização e o montante da quotização a cobrar em relação às campanhas de comercialização de 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006 deverão ser revistos e deverão ser aplicados retroativamente.
(15)
Em relação à campanha de comercialização de 2001/2002, a perda global não coberta, calculada segundo o método referido no considerando 11, ascende a 14 123 937 EUR. O coeficiente referido no artigo 16.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001 deverá ser estabelecido em conformidade e deverá ser aplicado retroativamente a essa campanha de comercialização.
(16)
Em relação à campanha de comercialização de 2002/2003, a aplicação do método referido no considerando 11 resulta em 2 % para a quotização à produção de base e em 16,371 % para a quotização B, que deverão ser aplicadas retroativamente a essa campanha de comercialização. A perda global recalculada é integralmente coberta pelas receitas da quotização à produção de base e da quotização B. Desta forma, não é necessário fixar, para essa campanha de comercialização, o coeficiente complementar referido no artigo 16.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(17)
Em relação à campanha de comercialização de 2002/2003, o Regulamento (CE) n.o 1440/2002 da Comissão (17) estabeleceu o montante máximo da quotização B em 37,5 % do preço de intervenção do açúcar branco. Contudo, a quotização B aplicável a essa campanha de comercialização, revista em conformidade com o método referido no considerando 11, é de 16,371 % do preço de intervenção do açúcar branco. Devido a essa diferença, há que fixar o montante a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba por tonelada de beterraba da qualidade-tipo relativamente à referida campanha de comercialização, nos termos do artigo 18.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(18)
Em relação à campanha de comercialização de 2003/2004, a aplicação do método referido no considerando 11 resulta em 2 % para a quotização à produção de base e em 17,259 % para a quotização B. A perda global recalculada é integralmente coberta pelas receitas da quotização à produção de base e da quotização B. Por conseguinte, não é necessário fixar, para essa campanha de comercialização, o coeficiente complementar referido no artigo 16.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(19)
Em relação à campanha de comercialização de 2003/2004, o Regulamento (CE) n.o 1440/2002 estabeleceu o montante máximo da quotização B em 37,5 % do preço de intervenção do açúcar branco. Contudo, a quotização B aplicável a essa campanha de comercialização, revista em conformidade com o método referido no considerando 11, é de 17,259 % do preço de intervenção do açúcar branco. Devido a essa diferença, há que fixar o montante a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba por tonelada de beterraba da qualidade-tipo relativamente à referida campanha de comercialização, nos termos do artigo 18.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(20)
Em relação à campanha de comercialização de 2004/2005, a aplicação do método referido no considerando 11 não altera a quotização à produção de base nem a quotização B. Para essa campanha de comercialização, a perda global não coberta, calculada segundo o método referido no considerando 11, ascende a 57 648 788 EUR. Por conseguinte, deverá ser estabelecido o coeficiente referido no artigo 16.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001. Decorre do acórdão do Tribunal de Justiça, referido no considerando 9, que o coeficiente deverá ser uniforme para os Estados-Membros da União na sua composição em 30 de abril de 2004 e para os Estados-Membros da União na sua composição em 1 de maio de 2004.
(21)
Em relação à campanha de comercialização de 2005/2006, a aplicação do método referido no considerando 11 resulta num montante equivalente a 1,2335 % para a quotização à produção de base, sem necessidade de uma quotização B. A perda global recalculada é inteiramente coberta pelas receitas da quotização à produção de base, não sendo necessário fixar o coeficiente complementar referido no artigo 16.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(22)
Em relação à campanha de comercialização de 2005/2006, o Regulamento (CE) n.o 1296/2005 da Comissão (18) estabeleceu o montante máximo da quotização B em 37,5 % do preço de intervenção do açúcar branco. Sendo a quotização à produção de base aplicável a essa campanha de comercialização, revista em conformidade com o método referido no considerando 11, de 1,2335 % do preço de intervenção do açúcar branco, não é necessário fixar uma quotização B. Devido a essas diferenças, é necessário fixar os montantes a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba por tonelada de beterraba da qualidade-tipo para a referida campanha de comercialização, nos termos do artigo 18.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1260/2001.
(23)
Por motivos de segurança jurídica e a fim de garantir o tratamento uniforme dos operadores em questão nos diferentes Estados-Membros, deverá fixar-se uma data comum para o apuramento das quotizações fixadas pelo presente regulamento, na aceção do artigo 2.o, n.o 2, segundo parágrafo, do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1150/2000 do Conselho (19). Todavia, esse prazo não deverá aplicar-se sempre que os Estados-Membros, por força do direito nacional, sejam obrigados a reembolsar os operadores em causa após essa data,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. As quotizações à produção no setor do açúcar para as campanhas de comercialização de 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 e 2005/2006 são as estabelecidas no ponto 1 do anexo.
2. Os coeficientes necessários para o cálculo da quotização complementar para as campanhas de comercialização de 2001/2002 e 2004/2005 são os estabelecidos no ponto 2 do anexo.
3. Os montantes a pagar pelos fabricantes de açúcar aos vendedores de beterraba em relação às quotizações A ou B para as campanhas de comercialização de 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006 são os estabelecidos no ponto 3 do anexo.
Artigo 2.o
A data a considerar para o apuramento, a que se refere o artigo 2.o, n.o 2, segundo parágrafo, do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1150/2000, das quotizações fixadas pelo presente regulamento é, no mais tardar, 30 de setembro de 2014, exceto nos casos em que os Estados-Membros não possam respeitar esse prazo em virtude da aplicação do direito nacional sobre a recuperação junto dos operadores económicos de somas indevidamente pagas.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O artigo 1.o, n.o 1, é aplicável desde:
-
16 de outubro de 2002, para a campanha de comercialização de 2001/2002,
-
8 de outubro de 2003, para a campanha de comercialização de 2002/2003,
-
15 de outubro de 2004 para a campanha de comercialização de 2003/2004,
-
18 de outubro de 2005, para a campanha de comercialização de 2004/2005, e
-
23 de fevereiro de 2007, para a campanha de comercialização de 2005/2006.
O artigo 1.o, n.o 2, é aplicável desde:
-
16 de outubro de 2002, para a campanha de comercialização de 2001/2002, e
-
18 de outubro de 2005, para a campanha de comercialização de 2004/2005.
O artigo 1.o, n.o 3, é aplicável desde:
-
8 de outubro de 2003, para a campanha de comercialização de 2002/2003,
-
15 de outubro de 2004 para a campanha de comercialização de 2003/2004, e
-
23 de fevereiro de 2007, para a campanha de comercialização de 2005/2006.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 2 de dezembro de 2013.