PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1106/2013 DO CONSELHO
de 5 de novembro de 2013
que institui um direito anti-dumping definitivo e que estabelece a cobrança definitiva do direito provisório instituído sobre as importações de determinados fios de aço inoxidável originários da Índia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia («regulamento de base») (1), nomeadamente o artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCEDIMENTO
1. Medidas provisórias
(1)
Em 3 de maio de 2013, a Comissão Europeia («Comissão»), através do Regulamento (UE) n.o 418/2013 (2) («regulamento provisório»), instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinados fios de aço inoxidável originários da Índia («o país em causa»).
(2)
O inquérito foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada, em 28 de junho de 2012, pela Confederação Europeia das Indústrias Metalúrgicas (Eurofer) («autor da denúncia»), em nome de produtores da União que representam mais de 50 % da produção total da União de determinados fios de aço inoxidável.
(3)
No inquérito antissubvenções paralelo, a Comissão instituiu um direito de compensação provisório através do Regulamento (UE) n.o 419/2013 (3) sobre as importações de determinados fios de aço inoxidável originários da Índia, assim como um direito de compensação definitivo, através do Regulamento (UE) n.o 861/2013 (4).
2. Partes interessadas no inquérito
(4)
Na fase provisória do inquérito foi aplicada a amostragem aos produtores-exportadores indianos e aos produtores da União. Na fase provisória, foi previsto proceder por amostragem, também no que diz respeito aos importadores independentes. No entanto, como dois dos três importadores selecionados para a amostra não responderam ao questionário, não foi possível aplicar a amostragem aos importadores. Por conseguinte, todas as informações disponíveis relativas a todos os importadores que colaboraram no inquérito foram utilizadas para chegar a conclusões definitivas, em particular, no que diz respeito ao interesse da União.
(5)
Um produtor-exportador alegou que, uma vez que não foram utilizadas as vendas das empresas que não participaram na denúncia para determinar o prejuízo sofrido pela indústria da União, a amostra de produtores da União selecionada não podia considerar-se representativa. Esta alegação foi rejeitada, porque a amostra foi selecionada com base nas respostas recebidas dos produtores da União que colaboraram no inquérito, independentemente do seu apoio ou não à denúncia na fase de determinação da existência, e foi feita com base em volumes de produção.
(6)
Um produtor-exportador, coligado com um produtor da União, opôs-se à denúncia e solicitou um exame individual, dado não ter sido incluído na amostra de produtores exportadores, devido ao seu baixo volume de exportações. O próprio produtor da União também não foi incluído na amostra da indústria da União devido aos seus baixos volumes de produção. O exame individual foi concedido pela Comissão, mas o produtor-exportador retirou o seu pedido.
(7)
Sete produtores-exportadores indianos não incluídos na amostra solicitaram um exame individual. Dois responderam aos questionários, mas os cinco restantes não. Dos dois que responderam, um retirou o pedido de exame individual. Em consequência, a Comissão examinou o pedido de um produtor-exportador indiano não incluído na amostra:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
Na fase provisória, não se verificou que qualquer dos produtores-exportadores inicialmente incluídos na amostra tivesse apresentado informações suficientemente fiáveis, pelo que foi aplicado o artigo 18.o do regulamento de base. A Comissão decidiu alargar a amostra a três outras empresas, com base nos respetivos volumes de exportação e na sua disponibilidade para colaborar, expressa após o início do processo. Em consequência, a Comissão examinou as respostas aos questionários e realizou visitas de verificação às instalações dos seguintes produtores/exportadores indianos:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
(9)
Independentemente do que precede, confirmam-se os considerandos 4 a 7 e 14 do regulamento provisório.
3. Período de inquérito e período considerado
(10)
Em conformidade com o considerando 20 do regulamento provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de abril de 2011 e 31 de março de 2012 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2009 e 31 de março de 2012 («período considerado»).
4. Processo subsequente
(11)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir medidas anti-dumping provisórias («divulgação provisória»), várias partes interessadas - os três produtores-exportadores incluídos na amostra, o produtor-exportador que retirou o seu pedido de exame individual, o autor da denúncia e 11 utilizadores - apresentaram observações. Foi concedida uma audição às partes que a solicitaram. A Comissão continuou a procurar reunir todas as informações que considerou necessárias para as suas conclusões definitivas. Todas as observações recebidas foram consideradas e tidas em conta sempre que tal se afigurou adequado.
(12)
A Comissão informou as partes interessadas dos principais factos e considerações com base nos quais tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de determinados fios de aço inoxidável originários do país em causa e a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório («divulgação final»). Foi também concedido às partes um prazo para apresentarem observações sobre a divulgação final. Todas as observações recebidas foram consideradas e tidas em conta sempre que tal se afigurou adequado.
(13)
Na sequência das observações recebidas até à divulgação final, a Comissão informou as partes interessadas das alterações nas conclusões sobre o nível de dumping de certos produtores-exportadores. Foi novamente concedido às partes um prazo para apresentarem observações adicionais sobre a divulgação final. Todas as observações recebidas foram consideradas e tidas em conta sempre que tal se afigurou adequado. Uma parte interessada, o autor da denúncia, criticou o facto de as conclusões sobre o nível de dumping de certos produtores-exportadores serem alteradas com base em novos dados e observações recebidos após a divulgação provisória e na fase definitiva do inquérito. Alegou ainda que os seus direitos processuais haviam sido violados.
(14)
A Comissão considerou, no entanto, que deve ter em conta as observações recebidas das partes interessadas e, se necessário, alterar as conclusões caso as observações sejam justificadas. Em nenhum destes casos foram utilizados novos dados não verificados para a determinação do dumping. Além disso, os direitos processuais de todas as partes interessadas foram respeitados, uma vez que foram devida e oportunamente informadas e que lhes foram dados os mesmos prazos para apresentarem as suas observações.
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
(15)
Tal como referido no considerando 21 do regulamento provisório, o produto em causa é definido como fio de aço inoxidável, contendo, em peso:
-
2,5 % ou mais de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 28 % ou mais, mas não mais de 31 %, de níquel e 20 % ou mais, mas não mais de 22 %, de crómio,
-
menos de 2,5 % de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 13 % ou mais, mas não mais de 25 %, de crómio e 3,5 % ou mais, mas não mais de 6 %, de alumínio,
atualmente classificado nos códigos NC 7223 00 19 e 7223 00 99, originário do país em causa.
(16)
Alguns utilizadores manifestaram preocupação quanto à aparente falta de distinção entre os vários tipos do produto em causa e do produto similar, pois existe uma vasta gama de produtos entre todos os tipos do produto. Uma preocupação em especial incidia sobre o modo como no inquérito se poderia garantir uma comparação equitativa entre todos os tipos. Como é o caso na maioria dos inquéritos, a definição do produto em causa abrange uma grande variedade de tipos do produto que partilham as mesmas características técnicas, físicas e químicas de base ou características similares. O facto de estas características serem suscetíveis de variar consoante o tipo do produto pode, com efeito, implicar a cobertura de uma vasta gama de tipos do produto. É o que acontece no presente inquérito. A Comissão teve em consideração as diferenças entre os tipos do produto e garantiu uma comparação equitativa. A cada tipo de produto produzido e vendido pelos produtores-exportadores indianos e a cada um dos tipos produzidos e vendidos pela indústria da União foi atribuído um único número de controlo do produto (NCP). O número dependia das principais características do produto, neste caso, o tipo de aço, a resistência à tração, o revestimento, a superfície, o diâmetro e a forma. Por conseguinte, os tipos de fios exportados para a União foram comparados numa base NCP com os produtos produzidos e vendidos pela indústria da União que têm características iguais ou similares. Todos estes tipos estão abrangidos pela definição do produto em causa e do produto similar no aviso de início (5) e no regulamento que instituiu o direito provisório.
(17)
Uma parte reiterou a sua alegação de que tipos do produto designados «altamente técnicos» são diferentes e não permutáveis com outros tipos do produto em causa. Por conseguinte, deveriam ser excluídos da definição do produto. Segundo a jurisprudência, para determinar se os produtos são similares, de modo a que façam parte do mesmo produto, é necessário avaliar se partilham as mesmas características físicas e técnicas e se têm as mesmas utilizações finais e de base e a mesma relação qualidade/preço. A este respeito, a permutabilidade e concorrência entre esses produtos devem também ser avaliadas (6). O inquérito apurou que os tipos do produto «altamente técnicos» referidos pela parte apresentam as mesmas características físicas, químicas e técnicas de base que os outros produtos sujeitos ao inquérito. São feitos de aço inoxidável e são fios, o processo de produção é semelhante e utiliza máquinas semelhantes, de modo a que os produtores podem passar de uma variante do produto para outra, em função da procura. Assim, embora diferentes tipos de fios não sejam diretamente permutáveis e não concorram diretamente, os produtores estão em concorrência em relação aos contratos que abrangem uma vasta gama de fios de aço inoxidável. Além disso, estes tipos do produto são produzidos e vendidos tanto pela indústria da União como pelos produtores-exportadores indianos e utilizam um método de produção semelhante. Por conseguinte, a alegação não pode ser aceite.
(18)
Em resposta à divulgação final, uma parte alegou ser insuficiente a análise efetuada pela Comissão para determinar se os tipos do produto designados «altamente técnicos» deveriam ser incluídos no inquérito. Este argumento é rejeitado. O inquérito estabeleceu que os tipos de produto altamente técnicos estão abrangidos pela definição do produto, tal como indicado no considerando 17. A parte deduz erradamente que todos os critérios referidos na jurisprudência têm de ser cumpridos em simultâneo; é uma dedução incorreta. De acordo com a jurisprudência (7), a Comissão goza de um amplo poder de apreciação na definição do âmbito do produto e tem de basear tal avaliação no conjunto de critérios desenvolvido pelo Tribunal. Frequentemente, como no caso vertente, alguns critérios apontam para um sentido e outros para o sentido inverso; em tal situação, a Comissão tem de efetuar uma avaliação global, como acontece no caso vertente. É, portanto, errada a pressuposição desta parte interessada de que os tipos de produto têm de partilhar todas as características para beneficiar da mesma definição do produto.
(19)
Alguns utilizadores alegaram que os fios de aço inoxidável ditos «série 200» deviam ser excluídos do âmbito do produto. Alegaram, em particular, que este tipo foi muito pouco produzido pela indústria da União. No entanto, esta alegação é infundada. Em primeiro lugar, o facto de um determinado tipo do produto não ser produzido pela indústria da União não é uma razão suficiente para o excluir do âmbito do inquérito, se o processo de produção for tal que os produtores da União poderiam começar a produzir o tipo do produto em causa. Em segundo lugar, tal como no caso dos fios altamente técnicos, verificou-se que estes tipos do produto em causa apresentam características físicas, químicas e técnicas de base idênticas ou similares, quando comparados com outros tipos do produto similar produzidos e vendidos pela indústria da União. Por conseguinte, a alegação não pode ser aceite.
(20)
Por outro lado, alegaram que o fio-máquina deveria ser incluído na definição do produto em causa. Todavia, o fio-máquina é a matéria-prima utilizada na produção do produto em causa, mas também pode ser utilizado para a produção de diferentes produtos como parafusos e pregos. Por conseguinte, contrariamente ao produto em causa, não constitui um produto siderúrgico acabado. Através do processo de perfilagem a frio, o fio-máquina pode ser transformado no produto em causa ou no produto similar, entre outros produtos. Nessa base, o fio-máquina não pode ser incluído na definição do âmbito do produto, na aceção do regulamento de base.
(21)
Atendendo ao que precede, confirma-se a definição de produto em causa e de produto similar que consta dos considerandos 21 a 24 do regulamento provisório.
C. DUMPING
1. Introdução
(22)
Durante as visitas de verificação às instalações dos três produtores-exportadores indianos incluídos na amostra inicial e na subsequente análise da informação recolhida, verificou-se que estas empresas tinham apresentado algumas informações que não podiam considerar-se fiáveis. A Comissão prosseguiu o seu inquérito, analisando todas as informações apresentadas na sequência da divulgação das conclusões provisórias e das subsequentes audições.
(23)
Tal como indicado no considerando 26 do regulamento provisório, no caso de um produtor-exportador, a Comissão tinha constatado que não era possível conciliar os custos declarados na resposta ao questionário com o sistema interno de declaração de custos da empresa. A empresa argumentou que a falta de conciliação se deveu a erros de registo e a um método de avaliação das existências divergente entre o sistema interno de declaração de custos e os dados publicados nas contas anuais.
(24)
Tal como explicado no considerando 28 do regulamento provisório, embora os dados contidos no sistema interno de declaração de custos fossem coerentes com as demonstrações financeiras auditadas a nível da empresa, não foi possível conciliar os dados gerados pelo sistema interno de declaração de custos da divisão de fios com os quadros de custos especificamente elaborados pela empresa em resposta ao questionário do inquérito. Por conseguinte, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base, considerou-se que as informações incluídas no sistema interno de declaração de custos devem ser utilizadas para efeitos do inquérito anti-dumping.
(25)
Por esse motivo, a Comissão ajustou, a título provisório, os dados relativos aos custos fornecidos pelo produtor-exportador na sua resposta ao questionário, utilizando os dados disponíveis no sistema interno de declaração de custos.
(26)
Tal como referido no considerando 27 do regulamento provisório, o produtor-exportador alegou que os dados do sistema interno de declaração de custos não eram fiáveis e não deviam ser utilizados para efeitos do inquérito. A empresa assinalou vários erros e problemas conceptuais relativos aos valores declarados a nível interno, nos quais a Comissão tinha baseado o seu ajustamento dos custos. A empresa alegou que a Comissão devia ter baseado a sua análise nos custos declarados na resposta ao questionário. Além disso, numa fase posterior, na sequência de medidas provisórias, a empresa forneceu uma conciliação entre os dados relativos aos custos de divisão declarados a nível interno e a resposta ao questionário. Nesta base, e tendo em conta os elementos de prova recolhidos durante a visita às instalações, puderam ser aceites certos custos de produção inicialmente declarados por aquela empresa na sua resposta ao questionário.
(27)
No entanto, com base nos elementos de prova disponíveis, não foi possível considerar que a imputação de certos custos - como as despesas gerais e os custos de financiamento comunicados pela empresa na sua resposta ao questionário - fosse fiável para efeitos do inquérito. A Comissão considerou que estes custos devem ser repartidos com base no volume de negócios total da empresa e no custo dos produtos vendidos, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base. Com base no que precede, a maior parte dos custos declarados na resposta ao questionário foi aceite e a repartição do volume de negócios foi acordada pela empresa na fase definitiva do inquérito. O nível da margem de dumping diminuiu, na sequência de uma revisão dos custos de embalagem e de certas despesas gerais. Considera-se, por conseguinte, que o artigo 18.o do regulamento de base deve deixar de se aplicar para estabelecer a margem de dumping relativa a este produtor-exportador.
(28)
Conforme indicado no considerando 30 do regulamento provisório, no caso de um segundo produtor-exportador, a Comissão verificou que as aquisições e o consumo de matérias-primas comunicados na resposta da empresa ao questionário não eram apoiados pelos dados constantes do sistema de gestão das existências do produtor. Afigurava-se, em especial, que a distribuição das classes de aço era diferente em cada uma das fontes. A Comissão estabeleceu que a classe de aço é um fator essencial para a determinação do custo do produto final, que a prestação de informações não fiáveis sobre a classe de aço é suscetível de distorcer gravemente a determinação dos custos e dos preços de venda dos diversos tipos do produto e que, por conseguinte, poderia ser enganosa, tendo advertido o produtor-exportador deste aspeto essencial em diversas ocasiões.
(29)
Conforme indicado no considerando 31 do regulamento provisório, o produtor-exportador alegou, porém, que os ficheiros informáticos com as aquisições de matérias-primas recolhidos pela Comissão durante a visita de verificação estavam incompletos, porque tinham sido efetuadas outras aquisições de matérias-primas por outras unidades da empresa, mas não tinham sido comunicadas, pelo que não foram incluídas nos ficheiros informáticos recolhidos durante a visita de verificação e examinados pela Comissão. Além disso, o produtor-exportador alegou que as discrepâncias observadas nas quantidades de classes de aço se deviam ao facto de algumas classes de aço se sobreporem em parte e de algumas partes do processo de produção não serem identificáveis ao nível das diferentes classes de aço.
(30)
No considerando 32 do regulamento provisório, a Comissão observou, contudo, que as alegações acima referidas efetuadas pela empresa relativamente às aquisições adicionais de matéria-prima não tinham sido confirmadas e, em qualquer caso, não eram suficientes para explicar as discrepâncias observadas a nível das diversas classes de aço. A Comissão observou igualmente que a empresa tinha alegado não ser possível fazer uma identificação exata pelas diferentes classes de aço em todas as fases do processo de produção. Esta observação pôs em causa a fiabilidade do sistema de prestação de informações sobre as classes de aço no seu conjunto. A informação fornecida relativamente às classes de aço foi, por isso, provisoriamente considerada como suscetível de induzir em erro.
(31)
No considerando 33 do regulamento provisório, a Comissão considerou que a distribuição comunicada de matéria-prima por classe de aço não é fiável, devendo ser provisoriamente ignorada, e que as determinações deviam ser feitas com base nos dados disponíveis, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base. Devido à falta de fiabilidade do sistema de apresentação de relatórios no seu conjunto, não foi possível fazer as determinações com base em qualquer das classes de aço. Por conseguinte, foi utilizado o consumo total de todas as matérias-primas no seu conjunto, sem considerar a distribuição por classe de aço, para calcular uma margem de dumping global para todos os produtos.
(32)
Na sequência da publicação das conclusões provisórias, a empresa contestou esta abordagem provisória em termos gerais, mas continuou a não estar em condições de apresentar um nível de correspondência «um para um» ao nível do NCP. Contudo, numa fase posterior do inquérito, a empresa apresentou um grau suficiente de conciliação quando as matérias-primas são agrupadas nas principais séries de classes de aço inoxidável segundo a sua composição química (séries 200, 300 e 400 da classificação AISI). A empresa também apresentou uma forma alternativa de agrupamento no qual a utilização final foi incluída como novo fator de agrupamento. No entanto, uma vez que não foi possível verificar a utilização final, a Comissão recalculou a margem de dumping a partir das classes de aço agrupadas com base na composição química expressa nas séries de classes de aço (séries 200, 300 e 400 da classificação AISI). As séries de classes de aço são um critério geralmente utilizado, objetivo e verificável, ao passo que, para esta empresa, a utilização do NCP não permite a conciliação completa e, por conseguinte, não garantiria uma comparação equitativa com base em dados fiáveis, na aceção do regulamento de base.
(33)
Uma vez que as informações complementares apresentadas pela empresa não permitem, no entanto, conciliar os dados com o nível de pormenor suficiente exigido para a investigação, mantém-se a conclusão provisória de que os sistemas de identificação da empresa não são suficientemente fiáveis, sendo aplicado o artigo 18.o do regulamento de base para a determinação definitiva do custo de produção e o cálculo da margem de dumping, que, consequentemente, tem por base a abordagem referida no considerando anterior.
(34)
Conforme indicado no considerando 34 do regulamento provisório, no caso do terceiro produtor-exportador, a Comissão constatou, durante a visita de verificação, que os fluxos de matéria-prima comunicados na resposta ao questionário não eram coerentes com os dados contidos no sistema de contabilidade do produtor. Aparentemente, a distribuição por classes de aço era diferente em cada uma das fontes.
(35)
Conforme indicado no considerando 35 do regulamento provisório, o produtor-exportador, embora tendo admitido alguns erros na sua resposta ao questionário, alegou que as diferenças nas quantidades globais de matéria-prima podiam ser conciliadas, tendo em conta as variações de existências. No entanto, a empresa alegou igualmente que as classes de aço que se sobrepunham parcialmente não permitiam efetuar uma conciliação exata por cada classe de aço. Nas suas observações na sequência das conclusões provisórias, afirmou ainda que, ocasionalmente, a classe de aço indicada na fatura da compra não corresponde ao tipo de aço que realmente é exportado. Além disso, a empresa alegou que as classes de aço não são utilizadas de forma precisa na indústria do aço inoxidável, mas que há diferenças entre as composições químicas publicadas das variantes de aço e os produtos reais. A empresa alegou que, tendo em conta as explicações fornecidas, as discrepâncias identificadas pela Comissão apenas dizem respeito a uma parte insignificante das suas exportações.
(36)
A Comissão considerou que o volume das discrepâncias detetadas não podia ser explicado por imprecisões ocasionais. Pelo contrário, os argumentos avançados contribuíam para pôr em causa a fiabilidade do sistema de comunicação de informações das classes de aço no seu conjunto, em especial considerando o caráter decisivo das classes de aço para a determinação do custo do produto final.
(37)
Contudo, numa fase posterior do inquérito, a empresa alegou que, se a Comissão não aceitar a sua comunicação inicial de classes de aço, pode ser obtido um resultado mais exato se, em vez de fundir todos os NCP - tal como se fizera na fase provisória -, a Comissão agrupar apenas os tipos de aço específicos, entre os quais se identificaram discrepâncias ou, em alternativa, agrupar as classes de aço segundo a sua composição química, expressa nas séries de classes de aço (séries 200, 300 e 400 da classificação AISI). A empresa apresentou ainda outro método de agrupamento complementar das classes de aço da série 300 em subgrupos mais pequenos.
(38)
Consequentemente, a Comissão recalculou a margem de dumping a partir dos grupos de aço inoxidável, com base na composição química expressa nas séries de classes de aço (séries 200, 300 e 400 da classificação AISI), a fim de seguir o método descrito no considerando 30. As séries de classes de aço são um critério geralmente utilizado, objetivo e verificável, ao passo que, para esta empresa, a utilização do NCP não permite a conciliação completa e, por conseguinte, não garantiria uma comparação equitativa com base em dados fiáveis, na aceção do regulamento de base.
(39)
Uma vez que as informações complementares apresentadas pela empresa não permitem, no entanto, conciliar os dados com o nível de pormenor suficiente exigido para a investigação, mantém-se a conclusão provisória de que os sistemas de identificação da empresa não são suficientemente fiáveis, sendo aplicado o artigo 18.o do regulamento de base para a determinação definitiva do custo de produção e o cálculo da margem de dumping, que, consequentemente, tem por base a abordagem referida no considerando anterior.
(40)
O autor da denúncia alegou que o agrupamento do produto em causa em classes de aço impediu a Comissão de realizar um teste de rendibilidade correto para determinar os valores normais por NCP.
(41)
A Comissão realiza a sua análise num nível que é compatível com os sistemas internos de contabilidade dos exportadores e dos produtores da União, que permitem a fundamentação dos dados comunicados. Por conseguinte, a alegação é rejeitada.
(42)
Na ausência de outras observações, confirma-se o teor dos considerandos 37 e 38 do regulamento provisório.
2. Valor normal
(43)
No caso de um produtor-exportador, relativamente ao qual se aplica o artigo 18.o do regulamento de base, a determinação do valor normal foi revista na sequência da reavaliação do seu custo de produção. Na fase definitiva, o custo de produção foi determinado com base nos custos de produção declarados, aos quais foram adicionados os encargos de venda, as despesas administrativas e outros encargos gerais, incluindo custos de financiamento, utilizando um método de atribuição permitido pelo artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base.
(44)
Relativamente aos três novos produtores-exportadores incluídos na amostra e ao produtor-exportador que beneficiou de um exame individual, os volumes de vendas no mercado interno foram considerados representativos em termos globais, constituindo, pelo menos, 5 % do volume total das vendas de exportação da empresa para a União do produto em causa. O mesmo teste de representatividade foi efetuado relativamente a cada tipo do produto vendido pelos novos produtores incluídos na amostra nos respetivos mercados internos, tendo-se constatado que é comparável com os tipos do produto vendidos para exportação para a União, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base.
(45)
Estabelecendo a proporção de vendas rentáveis a clientes independentes no mercado interno durante o período de inquérito, a Comissão procurou determinar se as vendas no mercado interno de cada novo produtor-exportador incluído na amostra e do produtor-exportador ao qual foi concedido o exame individual poderiam ser consideradas como tendo sido efetuadas no decurso de operações comerciais normais, nos termos do artigo 2.o, n.o 4, do regulamento de base.
(46)
No caso de um dos novos produtores-exportadores incluídos na amostra, a repartição dos custos inicialmente apresentada pela empresa foi considerada insuficiente, uma vez que não teve em conta a espessura do fio, que é um indutor de custos significativo. O método de imputação de custos foi ajustado com o acordo da empresa.
(47)
No caso de outro novo produtor-exportador incluído na amostra, foi corrigido um erro administrativo na determinação da margem de dumping. Além disso, o produtor solicitou à Comissão que efetuasse ajustamentos suplementares no teste de rendibilidade e nos preços. Estas alegações não foram consideradas justificadas.
(48)
No caso do produtor-exportador a quem foi concedido um exame individual, foi corrigido um erro administrativo nos cálculos. O mesmo produtor-exportador fez outras alegações sobre a determinação pela Comissão do nível dos encargos de venda, despesas administrativas e outros encargos gerais, bem como dos custos de transporte interno, e solicitou um ajustamento tendo em conta as diferenças físicas do produto em causa nos mercados interno e de exportação. Estes ajustamentos solicitados pelo produtor-exportador foram rejeitados, uma vez que os cálculos se basearam nos dados apresentados pela empresa, os quais tinham sido verificados durante a visita, e porque a alegação relativa às diferenças físicas não foi fundamentada.
(49)
Consequentemente, a metodologia para a determinação do valor normal, tal como descrita nos considerandos 39 a 48 do regulamento provisório, é confirmada, tendo sido aplicada aos três novos produtores-exportadores incluídos na amostra e ao produtor-exportador objeto de exame individual.
3. Preço de exportação
(50)
Relativamente a um produtor-exportador, na sequência das suas alegações, foram corrigidos certos erros administrativos relativos à utilização ocasional de uma taxa de câmbio errada e à inclusão, por erro, de determinadas vendas intragrupo no cálculo do dumping.
(51)
Em relação a um segundo produtor-exportador, as vendas por intermédio de uma empresa coligada na União foram incluídas no cálculo do dumping.
(52)
Um outro produtor-exportador recentemente incluído na amostra alegou que as prestações que tinha recebido no âmbito dos regimes de subvenção DEPB e SDD deviam ser adicionadas aos preços de exportação.
(53)
Ainda outro produtor-exportador recentemente incluído na amostra declarou as prestações recebidas ao abrigo do regime de subvenção DDS como subsídios de custo negativo, que aumentam artificialmente os preços de exportação.
(54)
A Comissão analisou o comportamento dos preços de ambas as empresas no mercado da União e chegou às suas conclusões, que resultam da aplicação do artigo 2.o, n.o 8, do regulamento de base e, por conseguinte, não exigem novos ajustamentos. A alegação da primeira empresa foi, por conseguinte, rejeitada, não sendo considerada a subvenção da segunda.
(55)
Um novo produtor-exportador incluído na amostra alegou que os seus preços de exportação deveriam ser corrigidos em alta para que ficassem em conformidade com os seus preços no mercado interno, uma vez que as vendas no mercado interno eram efetuadas com um nome de marca própria, atraindo preços mais elevados. A empresa não pôde, no entanto, sustentar que as faturas relativamente às quais apresentou o pedido se referiam, de facto, a vendas de marca, pelo que a alegação foi rejeitada.
(56)
Na ausência de outras observações, confirma-se o teor dos considerandos 50 a 52 do regulamento provisório.
4. Comparação
(57)
Um produtor-exportador alegou que, uma vez que todos os NCP tinham sido agrupados para a determinação do seu custo de produção, os preços de exportação deviam ser tratados de forma idêntica e que deveria ter sido utilizado um único preço de exportação para efeitos de comparação com o valor normal.
(58)
Na sua investigação, a Comissão tinha em vista a obtenção de dados sobre os custos e os preços de exportação com base no NCP; contudo, não obteve da empresa em causa as necessárias conciliações que teriam permitido identificar de forma fiável os custos de produção nessa base. O inquérito concluiu, no entanto, que não existem deficiências com os níveis dos preços de exportação comunicados pelos NCP e que, por conseguinte, não seria adequado aplicar o artigo 18.o do regulamento de base para a determinação dos preços de exportação efetivos. A Comissão não considera que a redução do nível de detalhe dos preços comunicados seja adequada em relação às normas do inquérito, a fim de proceder a uma comparação equitativa; por isso, a alegação foi rejeitada.
(59)
Na ausência de outras observações, confirma-se o teor dos considerandos 53 a 55 do regulamento provisório.
5. Margens de dumping
(60)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.os 11 e 12, do regulamento de base, o valor normal médio ponderado estabelecido para o produto similar foi comparado com o preço de exportação médio ponderado do produto correspondente, no que diz respeito a cada uma das empresas incluídas na amostra.
(61)
Em conformidade com o disposto no artigo 9.o, n.o 6, do regulamento de base, devido à aplicação do artigo 18.o do regulamento de base a dois dos três produtores-exportadores inicialmente incluídos na amostra, a margem de dumping dos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito e que não foram incluídos na amostra é determinada com base na margem média de dumping do produtor-exportador inicialmente incluído na amostra, ao qual já não se aplica o artigo 18.o do regulamento de base, e das duas novas empresas incluídas na amostra com margens de dumping que não são de minimis. Assim, a margem de dumping calculada para as empresas colaborantes não incluídas na amostra foi fixada em 8,4 %.
(62)
No que se refere a todos os outros produtores-exportadores do país em causa, a Comissão determinou primeiramente o seu nível de colaboração. Para o efeito, procedeu-se a uma comparação entre o total das quantidades exportadas indicadas nas respostas aos questionários e as importações totais provenientes do país em causa, tal como registadas nas estatísticas de importação do Eurostat. Atendendo ao elevado nível de colaboração registado, a margem de dumping residual foi estabelecida ao nível da margem de dumping mais elevada determinada relativamente aos produtores-exportadores incluídos na amostra. Nesta base, o nível de dumping à escala nacional foi estabelecido em 16,2 %.
(63)
Atendendo ao que precede, as margens de dumping médias ponderadas, expressas em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Empresa
Margem de dumping definitiva
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Grupo Venus
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Empresas colaborantes não incluídas na amostra
8,4 %
Todas as outras empresas
16,2 %
D. INDÚSTRIA DA UNIÃO
1. Indústria da União
(64)
Alguns utilizadores contestaram o número de produtores da União, tal como indicado no considerando 63 do regulamento provisório. Alegam que o número de produtores foi incorretamente avaliado e, na realidade, há menos produtores presentes no mercado da União.
(65)
A Comissão indica que a referida alegação não foi fundamentada por qualquer elemento de prova. A Comissão verificou o número de produtores da União constante da alegação, ao verificar o estatuto e também durante o inquérito. A este respeito a Comissão contactou os 27 produtores conhecidos da União. O inquérito confirmou que havia 27 produtores da União que fabricavam o produto similar na União durante o período de inquérito. A alegação foi, por conseguinte, rejeitada e o considerando 63 do regulamento provisório é confirmado.
2. Produção da União e amostragem de produtores da União
(66)
Na ausência de observações, confirma-se o teor dos considerandos 64 a 67 do regulamento provisório.
E. PREJUÍZO
1. Consumo da União
(67)
Alguns utilizadores alegaram que a análise do prejuízo não deveria ter tido em conta os dados relativos a 2009 porque a crise financeira desse ano teve efeitos de distorção, em especial sobre o consumo da União. Todavia, mesmo que 2009 fosse excluído da análise, continuaria a existir uma tendência crescente para consumo (+ 5 %), que é uma indicação de melhoria do mercado. Além disso, os efeitos negativos da crise financeira são reconhecidos no considerando 68 do regulamento provisório. Na ausência de outras observações, confirma-se o teor do considerando 68 do regulamento provisório.
2. Importações na União provenientes do país em causa
(68)
A margem de dumping estabelecida para a Macro Bars and Wires é inferior ao limiar de minimis previsto no artigo 9.o, n.o 3, do regulamento de base. Por conseguinte, considera-se que este produtor-exportador não praticou dumping, na aceção do artigo 1.o, n.o 2, do regulamento de base, durante o período de inquérito. Assim, os seus volumes de importação foram excluídos do volume (provisoriamente estabelecido) de importações objeto de dumping provenientes do país em causa. Um produtor-exportador, a saber, o Grupo Venus, alegou que certas transações tinham sido contabilizadas duas vezes por engano. A Comissão concordou com o produtor-exportador e ajustou o volume total das importações objeto de dumping, suprimindo estas transações.
(69)
Por conseguinte, o volume, a parte de mercado e o preço médio das importações objeto de dumping foram revistos.
(70)
Volume e parte de mercado das importações objeto de dumping:
2009
2010
2011
Período de inquérito
Volume
15 826
27 291
34 494
33 252
Índice (2009 = 100)
100
172
218
210
Parte de mercado
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Índice (2009 = 100)
100
121
146
140
Fonte: Eurostat e respostas ao questionário
(71)
A Macro Bars and Wires exportou quantidades limitadas do produto em causa durante o PI e as transações do grupo Venus acima referidas constituíram igualmente quantidades limitadas, pelo que a dedução destes volumes de importação do volume total de importações objeto de dumping provenientes do país em causa não provoca alterações significativas nas tendências, tal como descrito nos considerandos 69 e 71 do regulamento provisório. Assim, confirma-se o teor destes considerandos do regulamento provisório.
(72)
Preço médio das importações objeto de dumping:
2009
2010
2011
Período de inquérito
Preço médio
2 380
2 811
3 259
3 207
Índice (2009 = 100)
100
118
137
135
Fonte: Eurostat e respostas ao questionário
(73)
O ajustamento do volume das importações objeto de dumping não resulta em qualquer alteração significativa nos preços médios das importações objeto de dumping provenientes da Índia ou no cálculo da subcotação dos preços. A margem média ponderada de subcotação dos preços é de 15 %, o que confirma as conclusões do regulamento provisório.
(74)
Um produtor-exportador indiano alegou que os preços de venda na União pareciam altamente implausíveis e suscetíveis de serem falseados. É, contudo, de sublinhar que os preços utilizados nos cálculos de subcotação dos preços foram o resultado de informações recolhidas e verificadas durante inquéritos realizados nas instalações dos produtores da União incluídos na amostra.
(75)
Confirmam-se as conclusões extraídas dos resultados referidos nos considerandos 75 a 77 do regulamento provisório.
3. Situação económica da indústria da União
(76)
Algumas partes alegaram que os resultados obtidos pela indústria da União devem ser considerados como razoavelmente positivos no contexto da crise económica global e que, à exceção de um indicador de prejuízo, nomeadamente, a parte de mercado, nenhum dos outros indicadores apontava para a existência de prejuízo.
(77)
Uma parte alegou que os preços de venda médios da indústria da União aumentaram cerca de 34 %, muito mais do que o seu custo de produção, que aumentou 13 % durante o mesmo período. A este propósito, convém notar que, no início do período considerado, designadamente em 2009, a indústria da União vendia abaixo do custo de produção, e apenas conseguiu vender acima do custo de produção a partir de 2011.
(78)
O inquérito revelou que, apesar de alguns indicadores de prejuízo, como os volumes de produção e a utilização da capacidade terem tido uma tendência positiva, ou permanecido estáveis, como o emprego, um número de outros indicadores relacionados com a situação financeira da indústria da União, nomeadamente a rendibilidade, o cash flow, os investimentos e o retorno dos investimentos não tiveram uma tendência satisfatória durante o período considerado. Se bem que o indicador relativo aos investimentos tenha melhorado em 2010, caiu abaixo dos valores de 2009 em 2011 e no PI. Embora seja verdade que o retorno dos investimentos melhorou de 2009 a 2011, atingindo 6,7 %, caiu de novo para 0,8 % no PI. Do mesmo modo, os indicadores relativos à rendibilidade e ao cash flow melhoraram até 2011, começando novamente a deteriorar-se no PI. Por conseguinte, pode concluir-se que a indústria da União começou a melhorar após 2009, mas que a sua recuperação foi posteriormente entravada pelas importações objeto de dumping provenientes do país em causa.
(79)
A pedido de uma parte interessada, confirma-se que os níveis das existências estabelecidos no considerando 100 do regulamento provisório diziam respeito à atividade das empresas da União incluídas na amostra.
(80)
A indústria da União argumentou que a margem de lucro-alvo de 5 % fixada na fase provisória era demasiado baixa. A parte não fundamentou suficientemente a sua alegação. O considerando 95 do regulamento provisório explica as razões subjacentes à escolha desta margem de lucro, não tendo o inquérito revelado quaisquer motivos para a alterar. Deste modo, mantém-se a margem de lucro de 5 % para efeito das conclusões definitivas.
(81)
Um produtor-exportador alegou que as dificuldades enfrentadas pela indústria da União se devem, em grande medida, a problemas estruturais e que, por conseguinte, a margem de lucro pretendida de 5 % não era realista.
(82)
Recorde-se que, de acordo com a jurisprudência (8), as instituições têm de determinar a margem de lucro que a indústria da União poderia razoavelmente esperar em condições normais de concorrência, na ausência de importações que sejam objeto de dumping. Em 2007, a margem de lucro foi de 3,7 %; a partir de 2008, devido à crise económica e financeira, tornou-se negativa. A denúncia alegava - e o inquérito confirmou - que as importações objeto de dumping começaram a entrar no mercado da União a partir de 2007, quando o volume das importações passou de 17 727 toneladas, em 2006, para 24 811 toneladas. Assim, não foi possível determinar a margem de lucro pretendida com base no lucro que os produtores da União do produto similar poderiam razoavelmente esperar. Por conseguinte, tal como se explica no considerando 95 do regulamento provisório, a Comissão considerou adequado utilizar a margem de lucro de 5 %, com base no lucro real observado noutras partes da indústria siderúrgica que não sofreram de importações objeto de dumping e subvencionadas, tal como noutros inquéritos de produtos similares no mesmo setor (9). Por outro lado, é de assinalar que a margem de lucro de 3,7 % observada em 2007 é considerada, em todo o caso, demasiado baixa devido à presença e ao aumento das importações objeto de dumping. Deste modo, mantém-se a margem de lucro de 5 % para efeito das conclusões definitivas.
4. Conclusão sobre o prejuízo
(83)
Por conseguinte, a Comissão concluiu que a indústria da União sofreu um prejuízo importante, na aceção do artigo 3.o, n.o 5, do regulamento de base. Na ausência de outras observações, confirma-se o teor dos considerandos 78 a 105 do regulamento provisório.
F. NEXO DE CAUSALIDADE
1. Efeito das importações objeto de dumping
(84)
Um produtor-exportador alegou que o regulamento provisório ignorou que a indústria da União conseguiu beneficiar do aumento do consumo desde 2009 e que a Comissão não pode presumir que a indústria da União vá conseguir manter a sua parte de mercado indefinidamente.
(85)
Em resposta a estes argumentos, há que assinalar que o inquérito revelou que a parte de mercado das importações objeto de dumping provenientes da Índia aumentou a um ritmo mais acelerado do que o consumo no mercado da União. O volume das importações indianas objeto de dumping registou um aumento de 110 %, ao passo que o consumo aumentou 50 % durante o mesmo período. O inquérito também revelou que o preço médio indiano foi sempre inferior ao preço médio da indústria da União durante o mesmo período e subcotou o preço médio da indústria da União em 15 % durante o PI. Consequentemente, embora a indústria da União tenha, com efeito, beneficiado do aumento do consumo em certa medida e tenha também conseguido aumentar os seus volumes de vendas em 40 %, não pôde manter a sua parte de mercado como seria de esperar no âmbito da melhoria das condições de mercado e dada a capacidade de produção livre da indústria da União.
2. Efeito de outros fatores
2.1. Importações não objeto de dumping
(86)
Ao longo do período considerado, a evolução das importações e dos preços que não foram objeto de dumping é comparável com a evolução das importações e dos preços que foram objeto de dumping. Além disso, os preços das importações objeto de dumping estavam fundamentalmente ao mesmo nível que os preços das importações que não foram objeto de dumping, na medida em que os preços de importação médios não objeto de dumping foram 0,4 % mais baixos. Além disso, o volume das importações não objeto de dumping é inferior a seis por cento das importações totais do país em causa e ligeiramente superior a 1 % da parte de mercado. Deste modo, a Comissão considera que o prejuízo causado pelas importações não objeto de dumping provenientes do país em causa não quebra o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes do país em causae o importante prejuízo sofrido pela indústria da União durante o PI.
2.2. Importações provenientes de países terceiros
(87)
Dois produtores-exportadores indianos e o Governo da Índia reiteraram a alegação de que as importações de fio de aço inoxidável provenientes da República Popular da China deveriam ter sido incluídas no inquérito e que o impacto das importações provenientes deste país sobre o mercado da União e a indústria da União tinha sido subestimado.
(88)
Tal como mencionado no considerando 115 do regulamento provisório, desde a fase inicial até à data não foram apresentadas provas de dumping causador de prejuízo para a indústria da União que possam justificar o início de um inquérito anti-dumping sobre as importações originárias da República Popular da China. A alegação de que esse país devia ter sido incluído no âmbito do inquérito é, por conseguinte, rejeitada por falta de fundamento.
(89)
Contudo, as importações provenientes da República Popular da China mostraram uma tendência crescente durante o período considerado, tendo atingido uma parte de mercado de 8,3 % durante o PI, tal como indicado no considerando 113 do regulamento provisório. Além disso, os preços de importação chineses eram mais baixos do que os preços da indústria da União e os dos produtores-exportadores indianos no mercado da União. Por conseguinte, averiguou-se se as importações provenientes da República Popular da China podiam ter contribuído para o prejuízo sofrido pela indústria da União e quebrado o nexo de causalidade entre o prejuízo e as importações indianas objeto de dumping.
(90)
A informação disponível na fase provisória deixava entender que a gama do produto das importações chinesas era diferente e que as gamas em que os produtos chineses estavam presentes eram diferentes em comparação com os produtos vendidos pela indústria da União ou mesmo com os produtos de origem indiana vendidos no mercado da União.
(91)
Após a publicação da medida provisória, a Comissão recebeu várias alegações defendendo a possibilidade de as importações chinesas, a baixos preços, ocorridas durante o PI quebrarem o nexo de causalidade entre as importações indianas objeto de dumping e o importante prejuízo sofrido pela indústria da União.
(92)
A análise efetuada com base nas estatísticas de importação relativas aos dois códigos NC objeto de inquérito mostrou que 29 % das importações chinesas foram efetuadas no segmento inferior do mercado (ao abrigo do código NC 7223 00 99). Esta situação explica, em parte, por que razão os preços chineses são, em média, inferiores aos da indústria da União e aos dos produtores-exportadores indianos. As estatísticas para o código NC 7223 00 99 mostraram igualmente que os clientes dos produtores chineses se concentravam no Reino Unido, onde a indústria da União praticamente não produzia.
Preço médio (EUR/TM)
2009
2010
2011
Período de inquérito
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Fonte: Eurostat
(93)
No que se refere ao código NC 7223 00 19, as análises efetuadas com base no NCP mostraram que a indústria da União e os produtores indianos competiam sobretudo no segmento superior do mercado, onde os preços poderiam ser quatro vezes mais elevados do que os preços no segmento inferior do mesmo código NC (10). O inquérito mostrou também que, de um modo geral, as variações de preços estão ligadas ao tipo do produto e ao teor de níquel.
(94)
No que se refere ao nível de preços das importações provenientes da República Popular da China, importa assinalar que, de 2009 até ao PI, o preço médio das importações chinesas permaneceu acima dos preços das exportações objeto de dumping provenientes da Índia, como se pode observar no quadro que se segue, que mostra o preço médio das exportações chinesas objeto de dumping, classificadas no código NC 7223 00 19.
Preço médio (EUR/TM)
2009
2010
2011
Período de inquérito
IP + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Fonte: Eurostat
(95)
No PI, pela primeira vez, o preço de importação médio chinês desceu abaixo do preço de importação indiano para as importações objeto de dumping. Todavia, verificou-se que esta situação era de natureza temporária, pois o nível de preços chineses no ano seguinte ao PI aumentou e voltou a ser superior aos preços indianos.
(96)
Além disso, a comparação entre os volumes de importação provenientes da Índia e da República Popular da China revelou que, em qualquer ponto durante o período considerado e, em especial, no PI, as importações provenientes da República Popular da China se situaram a níveis muito inferiores aos das importações provenientes da Índia. Os volumes de importação da República Popular da China atingiram, basicamente, menos de metade do total das importações provenientes da Índia.
(97)
Por conseguinte, mesmo se as importações da República Popular da China contribuíram para o prejuízo sofrido pela indústria da União, não podiam ter afetado a situação da indústria da União a ponto de quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes da Índia e o prejuízo sofrido pela indústria da União. Confirma-se, então, o teor do considerando 113 do regulamento provisório.
2.3. Concorrência de outros produtores da União
(98)
Uma parte alegou que o fraco desempenho financeiro dos produtores da União poderia ter sido causado pela concorrência de outros produtores da União que não participaram na denúncia ou não apoiaram o inquérito no início do processo.
(99)
A parte de mercado de outros produtores da União evoluiu da seguinte forma:
2009
2010
2011
Período de inquérito
Vendas na União de outros produtores da União (TM)
34 926
55 740
55 124
55 124
Índice (2009 = 100)
100
160
158
158
Parte de mercado de outros produtores da União
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Fonte: denúncia e respostas atuais
(100)
Os produtores da União que não participaram na denúncia e que não apoiaram especificamente o inquérito representaram 44 % do total das vendas da União indicado no considerando 86 do regulamento provisório. O respetivo volume de vendas aumentou 58 %, passando de um nível estimado em 34 926 toneladas em 2009 para 55 124 toneladas durante o período considerado. No entanto, esse aumento é relativamente modesto em comparação com o aumento das importações objeto de dumping provenientes do país em causa no mesmo período (+ 110 %). Acresce que a parte de mercado desses produtores da União se manteve relativamente estável durante o período considerado, não havendo qualquer indicação de que os seus preços fossem mais baixos do que os dos produtores da União incluídos na amostra. Conclui-se, deste modo, que as suas vendas no mercado da União não contribuíram para o prejuízo sofrido pela indústria da União.
3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(101)
Na ausência de observações, confirma-se o teor dos considerandos 121 a 124 do regulamento provisório.
G. INTERESSE DA UNIÃO
1. Generalidades
(102)
Na ausência de observações, confirma-se o teor do considerando 125 do regulamento provisório.
2. Interesse da indústria da União
(103)
Na ausência de observações, confirma-se o teor dos considerandos 126 a 133 do regulamento provisório.
3. Interesse dos importadores independentes
(104)
Na ausência de observações, confirma-se o teor dos considerandos 142 a 144 do regulamento provisório.
4. Interesse dos utilizadores
(105)
Na sequência da instituição das medidas provisórias, sete utilizadores e uma associação de utilizadores contactaram a Comissão e mostraram-se interessados em colaborar no inquérito. Na sequência do seu pedido, foram-lhes enviados questionários em abril de 2013. Contudo, apenas dois utilizadores responderam na íntegra ao questionário e, na globalidade, os utilizadores que colaboraram no inquérito representaram 12 % do total das importações provenientes da Índia, durante o PI, e 2,5 % do consumo total da União, sendo que empregam 32 pessoas envolvidas no fabrico de produtos acabados que incorporam o produto em causa. O impacto económico das medidas sobre os utilizadores foi reavaliado com base nos novos dados disponíveis nas respostas ao questionário e dois utilizadores foram visitados para verificar as informações prestadas.
(106)
Os utilizadores alegaram que o nível de rendibilidade de 9 %, referido no considerando 136 do regulamento provisório, era demasiado elevado e não representativo da indústria utilizadora. Na sequência da receção das respostas ao questionário adicional, a rendibilidade média de todos os utilizadores que colaboraram no inquérito foi recalculada e estabelecida em 2 % do volume de negócios.
(107)
Verificou-se igualmente que, em média, no que se refere aos utilizadores que colaboraram no inquérito, as aquisições ao país em causa constituíram 44 % das aquisições totais do produto em causa, e que o país em causa representava a fonte exclusiva de abastecimento de dois dos utilizadores que colaboraram no inquérito. Durante o PI, o volume de negócios do produto que incorpora o produto em causa representou, em média, 14 % do volume de negócios total dos utilizadores que colaboraram.
(108)
Partindo do cenário mais pessimista para o mercado da União - ou seja, que nenhum aumento de preço potencial pudesse repercutir-se na cadeia de distribuição e que os utilizadores continuassem a fazer compras no país em causa nos volumes anteriores -, o impacto do direito sobre a rendibilidade dos utilizadores obtida com atividades que utilizem ou incorporem o produto em causa significaria uma diminuição até ao ponto em que os utilizadores passariam a sofrer perdas, atingindo uma rendibilidade (negativa) de - 0,6 %.
(109)
A Comissão reconhece que o impacto a curto e a médio prazo será mais importante, a nível individual, para os utilizadores que se abastecem na totalidade através de importações provenientes da Índia. Contudo, são relativamente poucos (dois dos utilizadores colaborantes). Acrescente-se que, desde que o seu produtor indiano colabore, têm a possibilidade de solicitar o reembolso dos direitos, em conformidade com o artigo 11.o do regulamento de base, se todas as condições para tal restituição forem cumpridas.
(110)
Alguns utilizadores reiteraram a sua preocupação de que as medidas pudessem atingir determinados tipos de fios não produzidos na Europa, designadamente tipos incluídos na denominada série 200, como descrito no considerando 139 do regulamento provisório. Segundo os utilizadores, a ausência de produção na União deve-se à limitada procura e à especificidade do processo de produção.
(111)
No entanto, o inquérito revelou que este tipo de fios de aço inoxidável é produzido pela indústria da União e que representa uma parte limitada do mercado da União. Para os utilizadores, existem também fontes de abastecimento alternativas disponíveis em países não sujeitos a medidas anti-dumping ou antissubvenções. Acrescente-se que outros tipos de fios de aço inoxidável podem ser utilizados para os mesmos fins. Assim, a instituição de medidas não pode ter um impacto significativo no mercado da União e nestes utilizadores. Esta alegação é, por conseguinte, rejeitada.
(112)
Alguns utilizadores referiram um prazo de entrega mais longo para o produto similar pelos produtores da União em comparação com o prazo de entrega do produto em causa proveniente da Índia. Contudo, a possibilidade de os negociantes e os comerciantes armazenarem os produtos e poderem disponibilizá-los rapidamente não invalida os elementos de prova concretos que confirmam os efeitos negativos das importações objeto de dumping. Por conseguinte, o argumento tem de ser rejeitado.
(113)
Tendo em conta as considerações anteriores, ainda que alguns utilizadores possam ser mais afetados pelas medidas sobre as importações provenientes do país em causa do que outros, considera-se que, na globalidade, o mercado da União irá beneficiar com a instituição das medidas. Em especial, considera-se que o restabelecimento de condições de comércio equitativas no mercado da União permitirá que a indústria da União alinhe os seus preços com o custo de produção; mantenha a produção e o emprego; recupere a parte de mercado anteriormente perdida e beneficie de economias de escala mais significativas. Esta situação ajudará a indústria a atingir margens de lucro razoáveis que lhe permitirão funcionar eficientemente a médio e longo prazo. Por outro lado, a indústria irá melhorar a sua situação financeira global. O inquérito estabeleceu ainda que as medidas terão um impacto global limitado sobre os utilizadores e os importadores independentes. Conclui-se, por conseguinte, que os benefícios globais das medidas parecem compensar o impacto sobre os utilizadores do produto em causa no mercado da União.
5. Conclusão sobre o interesse da União
(114)
Tendo em conta o que precede, confirma-se a avaliação feita nos considerandos 145 e 146 do regulamento provisório.
H. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
1. Nível de eliminação do prejuízo
(115)
Para um dos produtores-exportadores, o cálculo da eliminação do prejuízo foi ajustado para um nível inferior, na sequência da sua alegação de que haveria erros administrativos na medida em que se tinha confundido a taxa de câmbio para determinadas transações e a inclusão das transações intragrupo no cálculo. Na ausência de quaisquer outras observações, confirma-se o teor dos considerandos 148 a 151 do regulamento provisório.
(116)
O mesmo produtor-exportador alegou que as exportações indianas para a UE são efetuadas a grossistas e que as vendas realizadas pela indústria da União no mercado da União são efetuadas aos utilizadores finais, pelo que a Comissão não comparou o nível adequado de comercialização. No entanto, o inquérito revelou que os produtores-exportadores indianos vendem a ambas as categorias de clientes e que estão em concorrência com os produtores da União para as mesmas categorias de clientes.
2. Conclusão sobre o nível de eliminação do prejuízo
(117)
Não foi calculada uma margem de prejuízo individual para a Macro Bars and Wires, dado que a margem anti-dumping definitiva desta empresa se situava ao nível de minimis, tal como indicado no considerando 51.
(118)
A metodologia utilizada no regulamento provisório é confirmada.
3. Medidas definitivas
(119)
À luz do que precede e em conformidade com o artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base, deverá ser instituído um direito anti-dumping definitivo a um nível suficiente para eliminar o prejuízo causado pelas importações objeto de dumping, tendo em conta a margem de subvenção imposta pelo Regulamento (UE) n.o 419/2013 da Comissão.
(120)
Por conseguinte, as taxas do direito anti-dumping foram estabelecidas comparando as margens de prejuízo com as margens de dumping, tendo as margens de subvenção em conta ao deduzi-las da respetiva margem de dumping. Assim, os direitos anti-dumping definitivos devem ser os seguintes:
Empresa
Margem de dumping
Direito de compensação
Margem de prejuízo
Direito anti-dumping definitivo
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Grupo Venus
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Empresas colaborantes não incluídas na amostra
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Todas as outras empresas
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
As taxas do direito anti-dumping individuais especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nos resultados do presente inquérito. Traduzem, assim, a situação verificada durante o inquérito no tocante a essas empresas. As referidas taxas do direito (contrariamente ao direito aplicável à escala do país a «todas as outras empresas») são exclusivamente aplicáveis às importações de produtos originários da Índia e produzidos pelas entidades jurídicas especificamente mencionadas. Os produtos importados fabricados por qualquer outra empresa cujos nome e endereço não sejam expressamente mencionados na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar dessas taxas, estando sujeitos à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(122)
Um produtor-exportador do país em causa propôs compromissos de preços nos termos do disposto no do artigo 8.o, n.o 1, do regulamento de base.
(123)
Nos últimos anos, o produto em causa tem vindo a mostrar uma considerável volatilidade de preços, pelo que não é apropriado para um compromisso de estabelecimento de um preço fixo. Para ultrapassar este problema, o produtor-exportador indiano propôs uma cláusula de indexação com base nos custos das matérias-primas. De notar, a este respeito, que não foi possível estabelecer uma relação direta e precisa entre a flutuação de preços e a do índice, pelo que a indexação não se considera adequada. Além disso, o inquérito permitiu apurar que existem diferentes tipos do produto em causa, que não é fácil distingui-los e que há consideráveis diferenças de preços.
(124)
Por outro lado, o produtor-exportador produz uma gama de fios de aço inoxidável e pode vendê-los aos mesmos clientes na União através de empresas comerciais coligadas. Isto criaria um grave risco de compensação cruzada e tornaria extremamente difícil um controlo eficaz do compromisso.
(125)
Com base no exposto, a Comissão concluiu que a proposta de compromisso não pode ser aceite.
(126)
Qualquer pedido de aplicação de uma taxa do direito anti-dumping individual de uma empresa (na sequência, nomeadamente, de uma alteração da designação da entidade jurídica ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente apresentado à Comissão (11) e conter todas as informações pertinentes, como a eventual alteração das atividades da empresa relacionadas com a produção, as vendas no mercado interno e as vendas de exportação, associadas, por exemplo, a essa alteração da designação ou à criação dessas novas entidades de produção ou de venda. Caso se afigure adequado, o regulamento que impõe os direitos anti-dumping definitivos será alterado em conformidade, mediante a atualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito individual.
4. Cobrança definitiva dos direitos anti-dumping provisórios
(127)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping apuradas e o nível do prejuízo causado à indústria da União, considera-se necessário que os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório, instituído pelo regulamento provisório, sejam cobrados, a título definitivo, até ao montante dos direitos definitivos instituídos,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de fio de aço inoxidável, contendo, em peso:
-
2,5 % ou mais de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 28 % ou mais, mas não mais de 31 %, de níquel e 20 % ou mais, mas não mais de 22 %, de crómio,
-
menos de 2,5 % de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 13 % ou mais, mas não mais de 25 %, de crómio e 3,5 % ou mais, mas não mais de 6 %, de alumínio,
atualmente classificado nos códigos NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originário da Índia.
2. As taxas do direito anti-dumping definitivo aplicáveis ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado referido no n.o 1 e fabricado pelas empresas a seguir enumeradas são as seguintes:
Empresa
Direito (%)
Código adicional TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Empresas constantes do anexo
5,0
B781
Todas as outras empresas
12,5
B999
3. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
Se qualquer produtor-exportador do país em causa apresentar à Comissão elementos de prova suficientes de que:
a)
não exportou as mercadorias descritas no artigo 1.o, n.o 1, provenientes do país em causa durante o período de inquérito (1 de abril de 2011 a 31 de março de 2012);
b)
não está coligado com um exportador ou produtor sujeito às medidas instituídas pelo presente regulamento; e
c)
após o termo do período de inquérito, exportou efetivamente as mercadorias em causa ou subscreveu uma obrigação contratual e irrevogável de exportação de uma quantidade significativa dessas mercadorias para a União,
o artigo 1.o, n.o 2, pode ser alterado, aditando o novo produtor-exportador à lista constante do anexo.
Artigo 3.o
Os montantes garantidos pelos direitos anti-dumping provisórios em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 418/2013 da Comissão sobre as importações de fio de aço inoxidável, contendo, em peso:
-
2,5 % ou mais de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 28 % ou mais, mas não mais de 31 %, de níquel e 20 % ou mais, mas não mais de 22 %, de crómio,
-
menos de 2,5 % de níquel, com exceção do fio contendo, em peso, 13 % ou mais, mas não mais de 25 %, de crómio e 3,5 % ou mais, mas não mais de 6 %, de alumínio,
originário da Índia, atualmente classificado nos códigos NC 7223 00 19 e 7223 00 99, devem ser cobrados a título definitivo. São liberados os montantes garantidos que excedam as taxas do direito anti-dumping definitivo.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 5 de novembro de 2013.