SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2203
ze dne 25. listopadu 2015
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě a o zrušení směrnice Rady 83/417/EHS
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 83/417/EHS (3) stanoví sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů mléčných bílkovin (kaseinů a kaseinátů) určených k lidské spotřebě. Od vstupu uvedené směrnice v platnost došlo k několika změnám, zejména byl vytvořen ucelený právní rámec v oblasti potravinového práva a Komise pro Codex Alimentarius přijala mezinárodní normu pro výrobky s potravinářským kaseinem (dále jen „norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem“), a tyto změny je třeba zohlednit.
(2)
Směrnice 83/417/EHS svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých svých ustanovení. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba tyto pravomoci sladit s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
V zájmu jasnosti by proto měla být směrnice 83/417/EHS zrušena a nahrazena směrnicí novou.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se přijetí mimořádných opatření u potravin a krmiv. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se metod odběru vzorků a analýzy potravin. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(6)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (6) má být v rámci vztahů mezi podniky poskytován dostatek informací s cílem zajistit konečnému spotřebiteli uvedení informací o potravinách a jejich přesnost. Jelikož výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, se mají prodávat mezi podniky pro účely výroby potravinářských výrobků, je vhodné zachovat zvláštní pravidla, která uvádí již směrnice 83/417/EHS, přizpůsobit je stávajícímu právnímu rámci a zjednodušit je. V těchto zvláštních pravidlech by měly být stanoveny informace, které mají být v rámci vztahů mezi podniky u výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, poskytovány, na jedné straně aby potravinářské podniky měly k dispozici informace, které potřebují pro označování konečných výrobků, například pokud jde o uvádění alergenů, a na druhé straně aby se předešlo záměně těchto výrobků s podobnými výrobky, které nejsou určeny nebo nejsou vhodné pro lidskou spotřebu.
(7)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (7) stanoví definici potravinářských přídatných látek a činidel uváděných ve směrnici 83/417/EHS jako technologické pomocné látky. Proto by tato směrnice měla používat namísto pojmu „technologické pomocné látky“ pojmů„potravinářské přídatné látky“ a „činidla“. Tato terminologie by rovněž byla v souladu s normou Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem.
(8)
Jiné pojmy a odkazy používané v přílohách směrnice 83/417/EHS by měly být upraveny tak, aby se zohlednily pojmy a odkazy používané v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1332/2008 (8) a v nařízení (ES) č. 1333/2008.
(9)
Příloha I směrnice 83/417/EHS stanoví maximální vlhkost pro kaseiny potravinářské na 10 % a maximální obsah mléčného tuku pro kasein potravinářský kyselý na 2,25 %. Vzhledem k tomu, že norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem stanoví uvedené parametry na 12 % a 2 %, měly by být stanoveny odpovídající parametry v souladu s uvedenou normou, aby se zabránilo narušení obchodu.
(10)
Za účelem okamžité úpravy či aktualizace technických prvků obsažených v přílohách této směrnice tak, aby se zohlednil vývoj odpovídajících mezinárodních norem nebo technického pokroku, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o požadavky na potravinářské kaseiny a potravinářské kaseináty uvedené v přílohách I a II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Jelikož cílů této směrnice, totiž usnadnění volného pohybu kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě, a to prostřednictvím sblížení právních předpisů členských států a při současném zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví, a přizpůsobení stávajících předpisů obecným právním předpisům Unie v oblasti potravin a mezinárodním normám, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na kaseiny a kaseináty určené k lidské spotřebě a jejich směsi.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„potravinářským kaseinem kyselým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny vzniklé kyselým srážením odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka;
b)
„potravinářským kaseinem sladkým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka; sraženina se získává reakcí syřidla nebo jiných koagulujících enzymů;
c)
„potravinářským kaseinátem“ mléčný výrobek získaný reakcí potravinářského kaseinu nebo jeho sraženiny s neutralizačními činidly a následným sušením.
Článek 3
Povinnosti členských států
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
mléčné výrobky definované v článku 2 jsou uváděny na trh pod názvy v něm uvedenými pouze tehdy, pokud jsou v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici a s požadavky stanovenými v přílohách I a II, a
b)
kaseiny a kaseináty, které nejsou v souladu s požadavky stanovenými v příloze I oddíle I písmenech b) a c), příloze I oddíle II písmenech b) a c) nebo v příloze II písmenech b) a c), se nepoužívají pro přípravu potravin, a pokud jsou uvedeny na trh pro jiné účely v souladu s právními předpisy, jsou pojmenovány a označeny takovým způsobem, aby kupující nebyl uveden v omyl o jejich povaze, kvalitě nebo zamýšleném použití.
Článek 4
Označování
1. Na obalech, nádobách nebo etiketách mléčných výrobků definovaných v článku 2 musí být uvedeny dobře viditelným, jasně čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje:
a)
u potravinářských kaseinátů název mléčného výrobku stanovený v čl. 2 písm. a), b) a c) s uvedením přítomného kationtu nebo kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d);
b)
u výrobků uváděných na trh jako směsi:
i)
slovo „směs …“ následované názvy jednotlivých složek směsi v pořadí podle klesajícího hmotnostního zastoupení,
ii)
u potravinářských kaseinátů uvedení přítomného kationtu či kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d),
iii)
u směsí s potravinářskými kaseináty obsah bílkovin;
c)
čistá hmotnost výrobku vyjádřená v kilogramech nebo v gramech;
d)
jméno nebo obchodní firma a adresa provozovatele potravinářského podniku, pod jehož jménem nebo obchodní firmou je výrobek uváděn na trh, nebo pokud tento provozovatel potravinářského podniku není usazen v Unii, dovozce na trh Unie;
e)
u výrobků dovážených ze třetích zemí název země původu;
f)
identifikace šarže výrobků nebo datum výroby.
Odchylně od prvního pododstavce lze údaje uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodě iii) a písm. c), d) a e) vyznačit pouze v průvodním dokladu.
2. Členský stát zakáže uvádět na trh mléčné výrobky definované v čl. 2 písm. a), b) a c) na svém území, pokud nejsou údaje uvedené v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku vyznačeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícím členského státu, v němž jsou tyto výrobky uváděny na trh, ledaže jsou tyto údaje poskytnuty provozovatelem potravinářského podniku jiným způsobem. Tyto údaje mohou být vyznačeny v několika jazycích.
3. Pokud je u mléčných výrobků definovaných v článku 2 překročen minimální obsah mléčné bílkoviny stanovený v příloze I oddíle I písm. a) bodě 2 a oddíle II písm. a) bodě 2 a v příloze II písm. a) bodě 2, může být tato skutečnost, aniž jsou dotčeny jiné právní předpisy Unie, odpovídajícím způsobem vyznačena na obalech, nádobách nebo etiketách výrobků.
Článek 5
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o změnu požadavků stanovených v přílohách I a II za účelem zohlednění vývoje příslušných mezinárodních norem a technického pokroku.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. Je obzvláště důležité, aby Komise před přijetím aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 5 postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 21. prosince 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 22. prosince 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Zrušení
Směrnice 83/417/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 22. prosince 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
DIRETIVA (UE) 2015/2203 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 25 de novembro de 2015
relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes a caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana e que revoga a Diretiva 83/417/CEE do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 114.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
A Diretiva 83/417/CEE do Conselho (3) prevê a aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes a determinadas lactoproteínas (caseínas e caseinatos) destinadas à alimentação humana. Desde a entrada em vigor dessa diretiva, ocorreram várias alterações que devem ser tomadas em consideração, em especial o desenvolvimento de um vasto quadro jurídico em matéria de legislação alimentar e a adoção de uma norma internacional pela Comissão do Codex Alimentarius para os produtos de caseína alimentar (norma do Codex para os produtos de caseína alimentar).
(2)
A Diretiva 83/417/CEE confere à Comissão competências para executar algumas das disposições nela estabelecidas. Como consequência da entrada em vigor do Tratado de Lisboa, tais poderes têm de ser alinhados pelo artigo 290.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
(3)
Por razões de clareza, a Diretiva 83/417/CEE deverá ser revogada e substituída por uma nova diretiva.
(4)
O Regulamento (CE) n.o 178/2002 do Parlamento Europeu e do Conselho (4) estabelece regras gerais, horizontais e uniformes da União, relativas à adoção de medidas de emergência aplicáveis aos géneros alimentícios e alimentos para animais. As disposições correspondentes da Diretiva 83/417/CEE deixam, assim, de ser necessárias.
(5)
O Regulamento (CE) n.o 882/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (5) estabelece regras gerais, horizontais e uniformes da União, relativas aos métodos de amostragem e de análise dos géneros alimentícios. As disposições correspondentes da Diretiva 83/417/CEE deixam, assim, de ser necessárias.
(6)
Nos termos do Regulamento (UE) n.o 1169/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (6), nas relações entre empresas devem ser disponibilizadas informações suficientes a fim de assegurar a presença e a exatidão da informação sobre os géneros alimentícios ao dispor do consumidor final. Uma vez que os produtos abrangidos pela presente diretiva se destinam a ser vendidos entre empresas com vista à preparação de produtos alimentares, importa manter as regras específicas já previstas na Diretiva 83/417/CEE, adaptá-las ao quadro jurídico em vigor e simplificá-las. Estas regras específicas deverão prever a informação a fornecer sobre os produtos abrangidos pela presente diretiva nas relações entre empresas, a fim de permitir, por um lado, disponibilizar aos operadores das empresas do setor alimentar as informações necessárias para a rotulagem dos produtos finais, por exemplo em matéria de alergénios, e, por outro, evitar que esses produtos possam ser confundidos com produtos similares não destinados ou não adequados à alimentação humana.
(7)
O Regulamento (CE) n.o 1333/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (7) prevê a definição de aditivos alimentares e auxiliares tecnológicos, denominados como adjuvantes tecnológicos na Diretiva 83/417/CEE. Por conseguinte, a presente diretiva deverá usar as expressões «aditivos alimentares» e «auxiliares tecnológicos» em vez de «adjuvantes tecnológicos». O recurso a esta terminologia estará também em consonância com a norma do Codex para os produtos de caseína alimentar.
(8)
Os outros termos e referências utilizados nos anexos da Diretiva 83/417/CEE deverão ser adaptados para ter em conta os utilizados no Regulamento (CE) n.o 1332/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (8) e no Regulamento (CE) n.o 1333/2008.
(9)
O Anexo I da Diretiva 83/417/CEE fixa o teor máximo de humidade da caseína alimentar em 10 % e o teor máximo de matérias gordas lácteas da caseína ácida alimentar em 2,25 %. Tendo em conta que a norma do Codex para os produtos de caseína alimentar fixa esses parâmetros em 12 % e 2 %, respetivamente, os correspondentes parâmetros deverão ser definidos em conformidade com essa norma de modo a evitar distorções comerciais.
(10)
A fim de adaptar ou atualizar prontamente os elementos técnicos constantes dos anexos da presente diretiva de forma a ter em conta a evolução das normas internacionais aplicáveis ou os progressos técnicos, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado à Comissão no que diz respeito às normas aplicáveis às caseínas e caseinatos alimentares previstas nos anexos I e II. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(11)
Atendendo a que os objetivos da presente diretiva, a saber, facilitar, através da aproximação das legislações dos Estados-Membros, a livre circulação das caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana, proporcionando simultaneamente um elevado nível de proteção da saúde, e alinhar as disposições em vigor com a legislação geral da União sobre géneros alimentícios e com as normas internacionais, não podem ser suficientemente alcançados pelos Estados-Membros, mas podem, devido à sua dimensão e efeitos, ser mais bem alcançados ao nível da União, a União pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado da União Europeia. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, a presente diretiva não excede o necessário para alcançar esses objetivos,
ADOTARAM A PRESENTE DIRETIVA:
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação
A presente diretiva aplica-se às caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana, bem como às suas misturas.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente diretiva, entende-se por:
a)
«Caseína ácida alimentar», o produto lácteo obtido por separação, lavagem e secagem do coágulo ácido precipitado de leite desnatado e/ou de outros produtos obtidos a partir do leite;
b)
«Caseína-coalho alimentar», o produto lácteo obtido por separação, lavagem e secagem do coágulo de leite desnatado e/ou de outros produtos obtidos a partir do leite; o coágulo é obtido pela reação do coalho e/ou de outros enzimas coagulantes;
c)
«Caseinatos alimentares», o produto lácteo obtido pela ação da caseína alimentar ou da coalhada de caseína alimentar com agentes neutralizantes por secagem.
Artigo 3.o
Obrigações dos Estados-Membros
Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para assegurar que:
a)
os produtos lácteos definidos no artigo 2.o só possam ser comercializados com as denominações aí referidas se respeitarem as regras previstas na presente diretiva e as normas estabelecidas nos Anexos I e II; e
b)
as caseínas e caseinatos que não satisfaçam as normas estabelecidas no Anexo I, secção I, alíneas b) e c), no Anexo I, secção II, alíneas b) e c) ou no Anexo II, alíneas b) e c), não sejam utilizados na preparação de géneros alimentícios e, se legalmente comercializados para outros fins, sejam denominados e rotulados de modo a que não induzam em erro o comprador quanto à sua natureza, qualidade e utilização a que se destinam.
Artigo 4.o
Rotulagem
1. As menções a seguir indicadas são inscritas nas embalagens, nos recipientes ou nos rótulos dos produtos lácteos definidos no artigo 2.o em carateres facilmente visíveis, claramente legíveis e indeléveis:
a)
a denominação dos produtos lácteos como estabelecida no artigo 2.o, alíneas a), b) e c), com indicação, para os caseinatos alimentares, do ou dos catiões enunciados no Anexo II, alínea d);
b)
em relação aos produtos comercializados em mistura:
i)
a menção «mistura de …» seguida das denominações dos diferentes produtos que compõem a mistura, por ordem ponderal decrescente,
ii)
uma indicação do ou dos catiões, enunciados no Anexo II, alínea d), para os caseinatos alimentares,
iii)
o teor de proteínas para as misturas que contêm caseinatos alimentares;
c)
a quantidade líquida dos produtos, expressa em quilogramas ou gramas;
d)
o nome ou firma e endereço do operador da empresa do setor alimentar sob cujo nome ou firma o produto é comercializado ou, se esse operador da empresa do setor alimentar não estiver estabelecido na União, o importador para o mercado da União;
e)
o nome do país de origem para os produtos importados de países terceiros;
f)
a identificação do lote dos produtos ou a data de produção do lote.
Em derrogação ao primeiro parágrafo, as menções referidas no primeiro parágrafo, alínea b), subalínea iii), e nas alíneas c), d) e e), podem constar apenas dos documentos de acompanhamento.
2. Os Estados-Membros devem proibir a comercialização no seu território de produtos lácteos definidos no artigo 2.o, alíneas a), b) e c), se as menções referidas no n.o 1, primeiro parágrafo, do presente artigo não figurarem numa língua facilmente compreendida pelos compradores do Estado-Membro em que esses produtos são comercializados, salvo se essas informações forem fornecidas por outros meios pelo operador da empresa do setor alimentar. As referidas menções podem figurar em várias línguas.
3. Na eventualidade de o teor mínimo de proteínas do leite, previsto no Anexo I, secção I, alínea a), ponto 2, no Anexo I, secção II, alínea a), ponto 2, e no Anexo II, alínea a), ponto 2, ser excedido nos produtos lácteos definidos no artigo 2.o, tal facto pode, sem prejuízo de outras disposições do direito da União, ser assinalado de forma adequada nas embalagens, recipientes ou rótulos dos produtos.
Artigo 5.o
Delegação de poderes
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 6.o para alterar as normas estabelecidas nos Anexos I e II, a fim de ter em conta a evolução das normas internacionais aplicáveis e os progressos técnicos.
Artigo 6.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo. É particularmente importante que a Comissão siga a sua prática habitual e consulte peritos, nomeadamente dos Estados-Membros, antes de adotar os atos delegados referidos no artigo 5.o.
2. O poder de adotar os atos delegados referidos no artigo 5.o é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos, a contar de 21 de dezembro de 2015. A Comissão elabora um relatório relativo à delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por períodos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 5.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 5.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 7.o
Transposição
1. Os Estados-Membros põem em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente diretiva até 22 de dezembro de 2016. Do facto informam imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-Membros adotarem essas disposições, estas incluem uma referência à presente diretiva ou são acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência são estabelecidas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros comunicam à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adotarem nas matérias reguladas pela presente diretiva.
Artigo 8.o
Revogação
A Diretiva 83/417/CEE é revogada com efeitos a partir de 22 de dezembro de 2016.
As referências à diretiva revogada entendem-se como sendo feitas para a presente diretiva e devem ler-se nos termos da tabela de correspondência constante do Anexo III.
Artigo 9.o
Entrada em vigor
A presente diretiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 10.o
Destinatários
Os destinatários da presente diretiva são os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 25 de novembro de 2015.