PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 889/2014
ze dne 14. srpna 2014,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, pokud jde o uznávání společných bezpečnostních požadavků v rámci programu schválených agentů a známých odesílatelů a programu oprávněných hospodářských subjektů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V oblastech celní i letecké bezpečnosti existují příslušné právní předpisy, zejména nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2) o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, které umožňují, že subjekty splňující určité podmínky a požadavky mohou být osvědčeny k zajištění zabezpečeného dodavatelského řetězce a k přispívání k němu.
(2)
Stávající právní úprava v oblasti celnictví a letectví stanoví určité uznávání osvědčení podle příslušných programů, zejména pokud jde o bezpečnostní zkoušky provedené pro každý z nich. V čl. 14k odst. 2 písm. b) a čl. 14k odst. 3 nařízení Komise č. 2454/93 (3) se stanoví, že pokud žadatel o postavení oprávněného hospodářského subjektu (AEO) je již schváleným agentem, považuje se kritérium „odpovídajících norem v oblasti bezpečnosti a zabezpečení“ za splněné ve vztahu k prostorám, pro které hospodářský subjekt obdržel postavení schváleného agenta. V bodech 6.3.1.2 a 6.4.1.2 přílohy nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (4) se stanoví, že příslušný orgán nebo nezávislá osoba provádějící ověření, která jedná jeho jménem, by měly vzít v úvahu skutečnost, zda je žadatel o postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele držitelem osvědčení AEO.
(3)
Při praktickém provádění celních předpisů upravujících postavení oprávněných hospodářských subjektů, jakož i právních předpisů v oblasti letectví upravujících postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, se ukázalo, že stávající uznávání mezi programy nestačí k zajištění nejvyšší možné součinnosti mezi příslušnými bezpečnostními programy. Bezpečnostní požadavky na program schválených agentů v oblasti letecké bezpečnosti a známých odesílatelů a na celní program oprávněných hospodářských subjektů jsou rovnocenné do takové míry, že je možné je více sblížit.
(4)
Další sbližování obou programů, pokud jde o stejnou úroveň uznávání, včetně požadované výměny informací, je nezbytná k tomu, aby se snížila administrativní zátěž pro dotčené hospodářské odvětví a státní orgány (jak celní úřady, tak úřady pro civilní letectví), zatímco by se dále posílila současná úroveň bezpečnosti.
(5)
Je nezbytné změnit nařízení (EHS) č. 2454/93 za účelem aktualizace odkazů na platné právní předpisy, zahrnutí uznání postavení známého odesílatele a jeho významu pro AEO, zformulování rámce působnosti pro uznávání společných požadavků mezi příslušnými programy a umožnění nezbytné výměny informací mezi celními a leteckými úřady.
(6)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Článek 14k se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
být schváleným agentem podle definice v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (5) (‚schváleným agentem‘) a splňovat požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 185/2010 (6);
(5) Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72." 						
(6) Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 4“;" 						
b)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Jestliže je letecká společnost schváleným agentem, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel postavení schváleného agenta obdržel, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Jestliže je žadatel usazen na celním území Společenství, je schváleným agentem nebo známým odesílatelem podle definice v článku 3 nařízení (ES) č. 300/2008 a splňuje požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 185/2010, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel obdržel postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“
2)
V článku 14w se doplňuje nový odstavec 4, který zní:
„4. Celní orgán vydávající osvědčení neprodleně zpřístupní příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví alespoň tyto údaje týkající se postavení oprávněného hospodářského subjektu, které má k dispozici:
a)
osvědčení AEO - bezpečnost a zabezpečení (AEOS) a osvědčení AEO - zjednodušené celní postupy/bezpečnost a zabezpečení (AEOF), včetně jména držitele osvědčení, a případně jejich změny nebo zrušení nebo pozastavení postavení schváleného hospodářského subjektu, a příslušných důvodů;
b)
informace o tom, zda celní orgány navštívily konkrétní dotčené místo, datum poslední návštěvy a její účel (povolovací postup, opětovné posouzení, monitorování);
c)
jakákoli opětovné posouzení osvědčení AEOS nebo AEOF a jejich výsledky.
Po dohodě s příslušným vnitrostátním orgánem pro bezpečnost civilního letectví mohou vnitrostátní celní orgány nejpozději do 1. března 2015 stanovit podrobné způsoby výměny informací podle prvního pododstavce, na něž se nevztahuje elektronický informační a komunikační systém uvedený v článku 14x, a to nejpozději do 1. března 2015.
Vnitrostátní orgány odpovědné za bezpečnost civilního letectví, které s dotčenými informacemi nakládají, tyto informace použijí pouze pro účely příslušných programů pro schválené agenty nebo známé odesílatele a přijmou vhodná technická a organizační opatření, aby zajistily bezpečnost těchto informací.“
3)
V článku 14x se vkládá nový odstavec 2a, který zní:
„2a. Tam, kde to připadá v úvahu, zejména pokud se postavení schváleného hospodářského subjektu považuje za základ pro udělení souhlasu nebo schválení nebo povolení podle jiných právních předpisů Unie, může být udělen přístup k informacím uvedeným v čl. 14w odst. 4 písm. a) a c) také příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví.“
4)
Příloha 1C se mění takto:
a)
název kolonky 15 se nahrazuje tímto:
b)
název vysvětlivky ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„15.
Již udělená povolení pro zjednodušené celní postupy nebo zjednodušení, osvědčení podle čl. 14k odst. 4 a/nebo postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele získaná podle čl. 14k odst. 2 a 3“;
c)
vysvětlivka ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„V případě již udělených povolení pro zjednodušené celní postupy uveďte druh zjednodušení, příslušný celní režim a číslo povolení.Příslušný celní režim se uvádí formou písmen používaných jako názvy sloupců (A až K) k určení celních režimů v tabulce uvedené v příloze 37 hlavě I bodu B.
V případě čl. 14k odst. 2 a 3 uveďte získané postavení:schválený agent nebo známý odesílatel a číslo osvědčení.
V případě, že žadatel je držitelem jednoho nebo více osvědčení uvedených v čl. 14k odst. 4, uveďte druh a číslo osvědčení.“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. srpna 2014.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 889/2014 DA COMISSÃO
de 14 de agosto de 2014
que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93, no que se refere ao reconhecimento dos requisitos de segurança comuns no âmbito do programa de agentes reconhecidos e expedidores conhecidos e do programa relativo aos operadores económicos autorizados
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), nomeadamente o artigo 247.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Tanto no domínio aduaneiro como no da segurança da aviação, a respetiva legislação, nomeadamente o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário e o Regulamento (CE) n.o 300/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (2), relativo ao estabelecimento de regras comuns no domínio da segurança da aviação civil, permitem que as entidades que satisfaçam determinadas condições e requisitos possam ser certificadas para garantir e contribuir para uma cadeia de abastecimento segura.
(2)
A legislação aduaneira e a legislação no domínio da aviação vigentes estabelecem um certo reconhecimento das certificações ao abrigo dos respetivos programas, em especial no que se refere aos exames de segurança efetuados para cada um deles. O artigo 14.o-K, n.o 2, alínea b), e n.o 3, do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 (3) prevê que, se o requerente do estatuto de operador económico autorizado (AEO) já tiver um estatuto de agente reconhecido, o critério relativo às normas de segurança e de proteção adequadas deve ser considerado como satisfeito no que respeita às instalações para as quais o operador económico obteve o estatuto de agente reconhecido. Os pontos 6.3.1.2 e 6.4.1.2 do anexo do Regulamento (UE) n.o 185/2010 (4) da Comissão dispõem que a autoridade competente, ou um agente de validação independente agindo em seu nome, deve ter em conta o facto de o candidato a agente reconhecido ou expedidor conhecido ser, ou não, titular de um certificado AEO.
(3)
A aplicação prática da legislação aduaneira que rege o estatuto AEO e da legislação no domínio da aviação que rege o agente reconhecido e o expedidor conhecido, revelou que o atual reconhecimento entre os programas não é suficiente para assegurar o nível mais elevado possível de sinergias entre os respetivos programas de segurança. Os requisitos de segurança relativos ao programa do agente reconhecido do expedidor conhecido para a segurança da aviação e o programa aduaneiro AEO são de tal forma equivalentes, que os dois programas podem ser ainda mais alinhados.
(4)
A prossecução do alinhamento dos dois programas em termos de igual nível de reconhecimento, incluindo o necessário intercâmbio de informações é necessária para diminuir os encargos administrativos para o setor económico em causa e para as autoridades governamentais (autoridades aduaneiras e aviação civil), sem deixar de reforçar em maior grau o atual nível de segurança.
(5)
A alteração do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é imprescindível, com vista a atualizar as referências à legislação em vigor no setor da aviação, a incluir o reconhecimento do estatuto de expedidor conhecido (que também tem relevância para o AEO), a enquadrar o alcance do reconhecimento dos requisitos comuns entre os respetivos programas e a permitir o necessário intercâmbio de informação entre as autoridades aduaneiras e as autoridades da aviação.
(6)
Por conseguinte, o Regulamento (CEE) n.o 2454/93 deve ser alterado em conformidade.
(7)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité do Código Aduaneiro,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 2454/93 é alterado do seguinte modo:
1)
O artigo 14.o-K é alterado do seguinte modo:
a)
no n.o 2, a alínea b) passa a ter a seguinte redação:
«b)
ser um agente reconhecido, tal como definido no artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 300/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (5) (“agente reconhecido”) e satisfazer os requisitos previstos no Regulamento (CE) n.o 185/2010 da Comissão (6).
(5) JO L 97 de 9.4.2008, p. 72." 						
(6) JO L 55 de 5.3.2010, p. 1.»;" 						
b)
no n.o 2, é aditado o seguinte parágrafo:
«Se a companhia aérea for um agente reconhecido, as condições previstas no n.o 1 são consideradas preenchidas em relação às instalações e às operações para os quais o requerente obteve o estatuto de agente reconhecido, na medida em que as condições de emissão do estatuto de agente reconhecido sejam idênticas ou equiparáveis às estabelecidas no n.o 1.»;
c)
o n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. Se o requerente estiver estabelecido no território aduaneiro da Comunidade e for um agente reconhecido ou um expedidor conhecido, tal como definido no artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 300/2008, e satisfizer as exigências previstas no Regulamento (CE) n.o 185/2010, consideram-se satisfeitos os critérios previstos no n.o 1 em relação às instalações e às operações para as quais o requerente obteve o estatuto de agente reconhecido ou expedidor conhecido, na medida em que os critérios de emissão do estatuto de agente reconhecido ou expedidor conhecido sejam idênticos ou equiparáveis aos estabelecidos no n.o 1.»
2)
No artigo 14.o-W, é aditado o seguinte número:
«4. A autoridade aduaneira emissora deve disponibilizar imediatamente à autoridade nacional competente responsável pela segurança da aviação civil as seguintes informações mínimas relacionadas com o estatuto de operador económico autorizado de que disponha:
a)
o certificado AEO - segurança e proteção (AEOS) e o certificado AEO - simplificações aduaneiras/segurança e proteção (AEOF), incluindo o nome do titular do certificado e, se aplicável, as respetivas alterações ou revogações, ou a suspensão do estatuto de operador económico autorizado e os motivos para tal;
b)
informações sobre se as instalações específicas em causa foram visitadas pelas autoridades aduaneiras, a data da última visita e o objetivo da visita (processo de autorização, reavaliação, monitorização);
c)
todas as reavaliações de certificados AEOS e AEOF e os respetivos resultados.
As autoridades aduaneiras nacionais devem, em acordo com a autoridade nacional competente responsável pela segurança da aviação civil, estabelecer modalidades pormenorizadas para o intercâmbio de quaisquer informações a que se refere o primeiro parágrafo, que não estejam abrangidas pelo sistema eletrónico de informação e comunicação referido no artigo 14.o-X, o mais tardar em 1 de março de 2015.
As autoridades nacionais responsáveis pela segurança da aviação civil que lidam com as informações em causa só as podem utilizar para efeitos dos programas relevantes de agente reconhecido ou expedidor conhecido e devem pôr em prática todas as medidas técnicas e organizativas adequadas para garantir a segurança dessas informações».
3)
No artigo 14.o-X, é inserido o seguinte n.o 2a:
«2a. Se for caso disso, em especial quando o estatuto de operador económico autorizado é considerado como uma base para conceder aprovação ou autorizações ou facilitações ao abrigo de outra legislação da União, o acesso às informações a que se refere o artigo 14.o-W, n.o 4, alíneas a) e c), pode também ser concedido às autoridades nacionais competentes responsáveis pela segurança da aviação civil.»
4)
O anexo 1C é alterado do seguinte modo:
a)
o título da casa 15 passa a ter a seguinte redação:
b)
o título das notas explicativas da casa 15 passa a ter a seguinte redação:
«15.
Simplificações ou facilitações já concedidas, certificados mencionados no artigo 14.o-K, n.o 4, e/ou estatuto de agente reconhecido ou expedidor conhecido obtido tal como referido no artigo 14.o-K, n.os 2 e 3:»;
c)
as notas explicativas da casa 15 passam a ter a seguinte redação:
«No caso de simplificações já concedidas, indique o tipo de simplificação, o regime aduaneiro aplicável e o número da autorização.O regime aduaneiro aplicável deve ser indicado sob a forma das letras utilizadas como cabeçalhos das colunas (A a K) para identificar os regimes aduaneiros no quadro do título I, secção B, do anexo 37.
Nos casos do artigo 14.o-K, n.os 2 e 3, indique o estatuto obtido:agente reconhecido ou expedidor conhecido e o número do certificado.
Caso o requerente seja o titular de um ou mais certificados mencionados no artigo 14.o-K, n.o 4, indique o tipo e o número do(s) certificado(s).»
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de agosto de 2014.