NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) 2015/98 DA COMISSÃO
de 18 de novembro de 2014
relativo à execução das obrigações internacionais da União, nos termos do artigo 15.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, ao abrigo da Convenção Internacional para a Conservação dos Tunídeos do Atlântico e da Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescarias do Noroeste do Atlântico
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de dezembro de 2013, relativo à política comum das pescas, que altera os Regulamentos (CE) n.o 1954/2003 e (CE) n.o 1224/2009 do Conselho e revoga os Regulamentos (CE) n.o 2371/2002 e (CE) n.o 639/2004 do Conselho e a Decisão 2004/585/CE do Conselho (1), nomeadamente o artigo 15.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) n.o 1380/2013 prevê a obrigação de desembarcar todas as capturas («obrigação de desembarcar») de espécies sujeitas a limites de captura e, no mar Mediterrâneo, também as capturas de espécies sujeitas a tamanhos mínimos. O artigo 15.o, n.o 1, do mesmo regulamento abrange as atividades de pesca realizadas nas águas da União, ou por navios de pesca da União fora das águas da União em águas que não estejam sob a soberania ou jurisdição de países terceiros.
(2)
A obrigação de desembarcar é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2015, o mais tardar, às pescarias de pequenos e grandes pelágicos, pescarias para fins industriais e pescarias de salmão no mar Báltico.
(3)
A União é parte contratante de diversas organizações regionais de gestão das pescas (ORGP), pelo que está vinculada às medidas por elas estabelecidas.
(4)
Algumas destas medidas preveem que os navios de pesca que operem no seu âmbito devolvam ao mar determinadas capturas que, em princípio, são abrangidas pela obrigação de desembarcar.
(5)
O artigo 15.o n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013 habilita a Comissão a adotar atos delegados, a fim de aplicar essas obrigações internacionais na legislação da União, incluindo, em especial, derrogações da obrigação de desembarcar.
(6)
Consequentemente, é necessário clarificar as situações a que a obrigação de desembarcar não se aplica, para garantir que a União cumpre as suas obrigações internacionais e que os pescadores dispõem de segurança jurídica.
(7)
Nos termos da Recomendação 11-01 da Comissão Internacional para a Conservação dos Tunídeos do Atlântico (ICCAT) sobre um programa plurianual de conservação e gestão do atum patudo e do atum albacora, alguns navios de pesca não devem ser autorizados a pescar, manter a bordo, transbordar, transportar, transferir, transformar ou desembarcar atum patudo no Atlântico.
(8)
A Recomendação 13-07 da ICCAT obriga os navios e armações que capturam atum rabilho no Atlântico Este a devolvê-lo em determinadas circunstâncias. Em especial, o n.o 29 da recomendação preconiza a devolução de atum rabilho que não atinja tamanho e peso determinados. Esse tamanho mínimo encontra-se definido no Regulamento (CE) n.o 302/2009 do Conselho (2). A obrigação de devolução aplica-se a todas as pescarias de atum rabilho no Atlântico Este, incluindo pesca recreativa e desportiva.
(9)
Além disso, o n.o 31 da Recomendação 13-07 da ICCAT estabelece a obrigação de devolução do atum rabilho entre 8 e 30 kg ou de comprimento à furca entre 75 e 115 cm, capturado acidentalmente por navios e armações em pesca ativa da espécie e que exceda 5 % das capturas totais de atum rabilho.
(10)
A categoria de peso aplicável ao atum rabilho capturado acidentalmente estabelecida no artigo 9.o, n.o 12, do Regulamento (CE) n.o 302/2009 é diferente da estabelecida no n.o 31 da Recomendação 13-07 da ICCAT, adotada após a entrada em vigor do referido regulamento. Enquanto se aguarda a revisão do Regulamento (CE) n.o 302/2009, o presente regulamento rege a execução do n.o 31 da Resolução ICCAT na legislação da União.
(11)
O n.o 32 da Recomendação 13-07 da ICCAT preconiza que não se autorizem os navios que não pesquem ativamente atum rabilho a manter a bordo mais de 5 % da captura total, em peso ou número de unidades.
(12)
Os números 34 e 41 da Recomendação 13-07 da ICCAT estabelecem a obrigação de libertar o atum rabilho capturado vivo no âmbito de pescarias recreativas e desportivas.
(13)
A Recomendação 13-02 da ICCAT para a conservação do espadarte do Atlântico Norte estabelece que os navios que capturem espadarte no Atlântico Norte têm a obrigação de libertar os animais em determinadas situações. Em especial, o n.o 9 da recomendação preconiza a devolução de espadarte que não atinja determinadas dimensões. Esse tamanho mínimo encontra-se definido no Regulamento (CE) n.o 520/2007 do Conselho (3).
(14)
O mesmo número da Recomendação 13-02 estabelece ainda a obrigação de libertar o espadarte que não atinja 25 kg de peso vivo ou 125 cm de comprimento da mandíbula inferior à furca, capturado acidentalmente e que exceda 15 % do número de indivíduos da captura total de espadarte do navio por desembarque.
(15)
Para garantir coerência entre as recomendações 11-01, 13-07 e 13-02 da ICCAT e a legislação da União, a obrigação de desembarcar não se deve aplicar a navios da União que participem em pescarias abrangidas pelas mesmas.
(16)
O artigo 5.o, o artigo 6.o, n.o 3, e o anexo I.A das medidas de conservação e aplicação da Organização das Pescas do Atlântico do Noroeste (NAFO) estabelecem a obrigação de devolver as capturas de capelim acima da quota definida ou da percentagem de capturas acessórias autorizadas. O anexo I.A em vigor estabelece um total admissível de capturas (TAC) de zero para o capelim. Além disso, em determinadas condições, as capturas acessórias de capelim noutras pescarias que estão sujeitas à obrigação de desembarcar, estão, por sua vez, sujeitas a uma obrigação de devolução segundo as regras da NAFO.
(17)
Para assegurar a coerência entre as medidas de conservação e aplicação da NAFO e a legislação da União, a obrigação de desembarcar não deve aplicar-se às pescarias abrangidas por essas medidas.
(18)
Considerando o calendário definido no artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, o presente regulamento deve entrar em vigor imediatamente após a sua publicação,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
O presente regulamento estabelece derrogações à obrigação de desembarcar definida no artigo 15.o do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, para efeitos de execução das obrigações internacionais da União ao abrigo da Convenção Internacional para a Conservação dos Tunídeos do Atlântico e da Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescarias do Noroeste do Atlântico. Abrange as atividades de pesca realizadas nas águas da União ou por navios de pesca da União fora das águas da União, em águas que não estejam sob a soberania ou jurisdição de países terceiros.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, aplicam-se as seguintes definições:
1)
«Área da Convenção NAFO» designa as zonas geográficas especificadas no anexo III do Regulamento (CE) n.o 217/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (4);
2)
«Pescarias no âmbito da NAFO» designa as pescarias na zona da Convenção NAFO sobre todos os recursos haliêuticos, com as seguintes exceções: salmão, atum e espadim, unidades populacionais de cetáceos geridas pela Comissão Baleeira Internacional ou qualquer organização que venha a substituí-la, bem como espécies sedentárias da plataforma continental, a saber, organismos que, no período de captura, estão imóveis no leito do mar ou no seu subsolo ou só podem mover-se em constante contacto físico com esse leito ou subsolo;
3)
«Atlântico Norte» designa a zona do oceano Atlântico a norte de 5° N;
4)
«Pesca recreativa» designa uma pescaria não comercial cujos participantes não são membros de uma organização desportiva nacional nem detentores de uma licença desportiva nacional;
5)
«Pesca desportiva» designa uma pescaria não comercial cujos participantes são membros de uma organização desportiva nacional ou detentores de uma licença desportiva nacional.
CAPÍTULO II
ZONA DA CONVENÇÃO ICCAT
Artigo 3.o
Atum patudo
1. O presente artigo aplica-se ao atum patudo (Thunnus obesus) do Atlântico.
2. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, os navios de pesca de comprimento de fora a fora de 20 metros ou mais que não estejam inscritos no registo da ICCAT de atuneiros autorizados para a pesca de atum patudo não podem capturar, manter a bordo, transbordar, transportar, desembarcar, transferir, transformar nem desembarcar atum patudo do Atlântico.
Artigo 4.o
Atum rabilho
1. O presente artigo aplica-se ao atum rabilho (Thunnus thynnus) do Atlântico Este e do Mediterrâneo.
2. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, é proibido capturar, manter a bordo, transbordar, transferir, desembarcar, transportar, armazenar, vender, expor ou colocar à venda atum rabilho que não atinja o tamanho mínimo definido no artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 302/2009.
3. Em derrogação do n.o 2 deste artigo e do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, as capturas acidentais de 5 %, no máximo, de atum rabilho entre 8 kg ou 75 cm e o tamanho mínimo definido no artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 302/2009, em kg ou cm, por navios e armações de pesca ativa de atum rabilho podem ser mantidas a bordo, transbordadas, transferidas, desembarcadas, transportadas, armazenadas, vendidas, expostas ou colocadas à venda.
4. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, os navios e armações de pesca ativa de atum rabilho não podem conservar atum rabilho de peso compreendido entre 8 e 30 kg de comprimento à furca entre 75 e 115 cm, com tolerância até 5 %.
5. A percentagem de 5 % referida nos n.os 3 e 4 calcula-se com base no total de capturas acidentais de atum rabilho, em número de indivíduos do total de capturas de atum rabilho mantido a bordo em qualquer momento depois das operações de pesca.
6. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, os navios de pesca que não pesquem ativamente atum rabilho não podem manter a bordo mais de 5 % de indivíduos da espécie sobre a captura total a bordo em peso ou número de unidades. O cálculo baseado no número de unidades aplica-se exclusivamente ao atum e espécies afins geridos pela ICCAT.
7. Em derrogação ao artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, se estiver esgotada a quota atribuída ao Estado-Membro do navio ou armação de pesca em causa:
a)
devem evitar-se capturas acessórias de atum rabilho; bem como
b)
deve libertar-se o atum rabilho assim capturado vivo.
8. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, o atum rabilho capturado vivo no âmbito da pesca recreativa deve ser libertado.
9. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, o atum rabilho capturado vivo no âmbito da pesca desportiva deve ser libertado.
Artigo 5.o
Espadarte
1. O presente artigo aplica-se ao espadarte (Xiphias gladius) do Atlântico Norte.
2. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, é proibido capturar, manter a bordo, transbordar, desembarcar, transportar, armazenar, vender, expor ou colocar à venda, vender ou comercializar espadarte que não atinja o tamanho mínimo definido no anexo IV do Regulamento (CE) n.o 520/2007.
3. Em derrogação do n.o 2 do presente artigo e do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, as capturas acidentais até 15 %, no máximo, de espadarte com menos de 25 kg de peso vivo ou 125 cm de comprimento da mandíbula inferior à furca podem ser mantidas a bordo, transbordadas, transferidas, desembarcadas, transportadas, armazenadas, vendidas, expostas ou colocadas à venda.
4. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, os navios não podem manter mais de 15 % de espadarte com menos de 25 kg de peso vivo ou 125 cm de comprimento da mandíbula inferior à furca.
5. A percentagem de 15 % referida nos n.os 3 e 4 calcula-se com base no número de espadartes na captura total de espadartes do navio, por desembarque.
CAPÍTULO III
ZONA DA CONVENÇÃO DA NAFO
Artigo 6.o
Capelim
1. O presente artigo aplica-se ao capelim (Mallotus villosus) na zona da convenção NAFO.
2. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, não pode ser mantido a bordo o capelim capturado em excesso da quota definida pela legislação da União.
3. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, não pode manter-se a bordo o capelim capturado acessoriamente em pescarias abrangidas pela obrigação de desembarcar da NAFO.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 7.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de novembro de 2014.