NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 98/2013
ze dne 15. ledna 2013
o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Určité látky a směsi jsou prekurzory výbušnin a mohou být zneužity k nedovolené výrobě výbušnin. V akčním plánu Evropské unie na zvýšení zabezpečení výbušnin, přijatém Radou dne 18. dubna 2008, byla Komise vyzvána, aby zřídila stálý výbor pro prekurzory, jehož cílem by bylo zvažovat opatření a připravovat doporučení týkající se regulace prekurzorů výbušnin dostupných na trhu, a to s přihlédnutím k vlivu těchto opatření a doporučení na náklady a přínosy.
(2)
Stálý výbor pro prekurzory, který Komise zřídila v roce 2008, určil různé prekurzory výbušnin, které by mohly být použity při páchání teroristických útoků, a doporučil, aby byla na úrovni Unie přijata vhodná opatření.
(3)
Některé členské státy již přijaly právní a správní předpisy týkající se uvádění na trh, zpřístupňování nebo držení některých prekurzorů výbušnin.
(4)
Tyto právní a správní předpisy, které se od sebe vzájemně liší a mohou představovat překážky obchodu v rámci Unie, by měly být harmonizovány, aby se zlepšil volný pohyb chemických látek a směsí na vnitřním trhu, aby se v největší možné míře zamezilo narušování hospodářské soutěže a aby zároveň byla zajištěna vysoká úroveň ochrany bezpečnosti široké veřejnosti. Na úrovni jednotlivých států i na úrovni Unie byla rovněž stanovena další pravidla týkající se určitých látek, na které se vztahuje toto nařízení, pokud jde o bezpečnost pracovníků a ochranu životního prostřední; uvedená pravidla nejsou tímto nařízením dotčena.
(5)
V zájmu zajištění nejvyšší míry jednotnosti pro hospodářské subjekty představuje nařízení nejvhodnější právní nástroj na úpravu uvádění prekurzorů výbušnin na trh a jejich používání.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (3) stanoví, že látky a směsi klasifikované jako nebezpečné mají být před uvedením na trh řádně označeny. Dále stanoví, že hospodářské subjekty včetně maloobchodníků takové látky mají klasifikovat a označit nebo mají využít klasifikace provedené subjektem, jenž se v rámci dodavatelského řetězce nachází na vyšší úrovni. Proto je vhodné v tomto nařízení stanovit, že všechny hospodářské subjekty včetně maloobchodníků, které zpřístupňují osobám z řad široké veřejnosti látky podléhající omezením podle tohoto nařízení, mají zajistit, aby na obalu bylo uvedeno, že pořízení, držení či použití takové látky nebo směsi osobami z řad široké veřejnosti podléhá omezení.
(7)
Některé členské státy s cílem dosáhnout na vnitrostátní úrovni v souvislosti s nedovoleným využíváním prekurzorů výbušnin podobné nebo vyšší míry ochrany, jakou předpokládá toto nařízení na úrovni Unie, již nyní uplatňují právní a správní předpisy vztahující se na určité látky, které je možno použít nedovoleným způsobem. Některé z těchto látek jsou již uvedeny v tomto nařízení, zatímco jiné mohou být na úrovni Unie omezeny v budoucnosti. Protože by bylo v rozporu s cíli tohoto nařízení, aby opatření na úrovni Unie snižovala ochranu, je vhodné stanovit mechanismus umožňující, aby předmětná vnitrostátní opatření zůstala v platnosti (ochranná doložka).
(8)
Nedovolené zhotovování výbušnin by mělo být znesnadněno stanovením mezních hodnot koncentrací pro určité prekurzory výbušnin. Pod úrovní těchto mezních hodnot je při dodržení ochranného mechanismu zajištěn volný pohyb těchto prekurzorů výbušnin, avšak nad úrovní těchto mezních hodnot by měl být přístup široké veřejnosti k těmto prekurzorům výbušnin omezen.
(9)
Osoby z řad široké veřejnosti by proto neměly mít možnost nabývat, dovážet, držet nebo používat tyto prekurzory výbušnin v koncentracích nad úrovní mezních hodnot. Je však vhodné stanovit, aby osoby z řad široké veřejnosti mohly takové prekurzory výbušnin nabývat, dovážet, držet nebo používat pro legitimní účely, pouze pokud jsou držiteli příslušného povolení.
(10)
Dále, vzhledem k tomu, že některé členské státy již mají zavedené registrační systémy, které se používají ke kontrole dodávání na trh některých nebo všech látek podléhajících omezení podle tohoto nařízení, které nesmějí být osobám z řad široké veřejnosti zpřístupňovány, je vhodné v tomto nařízení stanovit registrační systém použitelný pro některé nebo všechny uvedené látky.
(11)
Osoby z řad široké veřejnosti běžně používají peroxid vodíku, nitromethan a kyselinu dusičnou k legitimním účelům. Mělo by být proto možné, aby členské státy poskytovaly v určitém rozmezí koncentrací přístup k těmto látkám prostřednictvím registračního systému podle tohoto nařízení namísto systému povolování.
(12)
Vzhledem k velmi konkrétnímu předmětu tohoto nařízení je možné dosáhnout jeho cílů a zároveň v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality ponechat členským státům možnost volby, zda umožnit osobám z řad široké veřejnosti omezený přístup v souladu s tímto nařízením.
(13)
Aby byly prosazeny legitimní cíle veřejné bezpečnosti a zároveň zajištěno minimální narušení řádného fungování vnitřního trhu, je vhodné zřídit systém povolování, který osobě z řad široké veřejnosti, jež nabude látku podléhající omezení podle tohoto nařízení, která nesmí být zpřístupňována osobám z řad široké veřejnosti, nebo směs či látku obsahující tuto látku, a to v koncentraci vyšší než mezní hodnota, umožní uvedenou látku dovézt z jiného členského státu nebo ze třetí země do členského státu, který umožňuje přistup k uvedené látce v souladu s kterýmkoli ze systémů stanovených v tomto nařízení.
(14)
V zájmu účinného provádění ustanovení upravujících dovoz prekurzorů výbušnin se členské státy vyzývají, aby zajistily, že na omezení vztahující se na dovoz látek podléhajících omezení podle tohoto nařízení, které nesmějí být zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, budou upozorněni mezinárodní cestující. Ze stejného důvodu se členské státy rovněž vyzývají, aby zajistily povědomí široké veřejnosti o tom, že se uvedená omezení vztahují také na malé zásilky určené soukromým osobám a na zásilky objednané na dálku konečnými spotřebiteli.
(15)
S ohledem na význam minimalizace správní zátěže malých a středních podniků by informace, které členské státy poskytují průmyslu, zejména malým a středním podnikům, mohly být hodnotným prostředkem k usnadnění dodržování tohoto nařízení.
(16)
Jelikož by bylo nepřiměřené zakázat používání prekurzorů výbušnin v profesionálních činnostech, měla by se omezení týkající se zpřístupňování, dovozu, držení a používání prekurzorů výbušnin vztahovat pouze na širokou veřejnost. Vzhledem k obecným cílům tohoto nařízení je však vhodné zřídit mechanismus podávání zpráv, který se bude vztahovat na profesionální uživatele v celém dodavatelském řetězci i na osoby z řad široké veřejnosti účastnící se transakcí, které lze s ohledem na jejich povahu nebo rozsah považovat za podezřelé. Za tímto účelem by měly členské státy zřídit národní kontaktní místa pro oznamování podezřelých transakcí.
(17)
Různé transakce týkající se prekurzorů výbušnin mohou být považovány za podezřelé, a proto by měly být oznámeny. Je tomu tak například v situacích, kdy potenciální zákazník (profesionální nebo soukromý) zjevně není schopen jasně popsat zamýšlené použití, zjevně není obeznámen se zamýšleným použitím nebo je není s to věrohodně vysvětlit, hodlá zakoupit neobvyklá množství, neobvyklé koncentrace nebo neobvyklé kombinace látek, není ochoten předložit průkaz totožnosti nebo uvést místo bydliště nebo trvá na neobvyklém způsobu platby včetně platby vysokých částek v hotovosti. Hospodářské subjekty by měly mít možnost vyhradit si právo takovou transakci odmítnout.
(18)
Vzhledem k obecným cílům tohoto nařízení se příslušné orgány vyzývají, aby informovaly příslušné národní kontaktní místo o každém zamítnutí žádosti o povolení, pokud se zamítnutí zakládá na oprávněných důvodech k pochybnostem o legitimní povaze zamýšleného použití nebo o záměrech uživatele. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby informovaly národní kontaktní místo o pozastavení nebo zrušení povolení.
(19)
V zájmu předcházení a odhalování případného nedovoleného používání prekurzorů výbušnin je žádoucí, aby národní kontaktní místa vedla záznamy o oznámených podezřelých transakcích a aby příslušné orgány přijaly opatření nezbytná k vyšetření konkrétních okolností, včetně toho, zda je příslušná hospodářská činnost, kterou vykonává profesionální uživatel zúčastněný na podezřelé transakci, skutečná.
(20)
Kdykoliv je to možné, měly by být stanoveny mezní hodnoty koncentrací, při jejichž překročení je přístup k určitým prekurzorům výbušnin omezen, přičemž pro některé jiné prekurzory výbušnin by mělo být stanoveno pouze oznamování podezřelých transakcí. Kritéria určující, která opatření by se měla uplatnit na které prekurzory výbušnin, zahrnují míru hrozby spojované s dotčeným prekurzorem výbušnin, objem obchodu s dotčeným prekurzorem výbušnin a možnost stanovit úroveň koncentrace, pod kterou by prekurzor výbušnin mohl být nadále používán k legitimním účelům, pro které je zpřístupněn. Uvedenými kritérii by se měla řídit i další opatření, která mohou být přijata ohledně prekurzorů výbušnin, které v současnosti nespadají do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(21)
Je technicky nemožné stanovit mezní hodnoty koncentrací hexaminu v palivových tabletách. Kromě toho existuje řada legitimních způsobů využití kyseliny sírové, acetonu, dusičnanu draselného, dusičnanu sodného, dusičnanu vápenatého a dusičnanu vápenatoamonného. Nařízení, jež by na úrovni Unie omezovalo prodej těchto látek široké veřejnosti, by vedlo k nepřiměřeně vysokým správním nákladům a nákladům spojeným s jeho dodržováním, a to pro spotřebitele, veřejné orgány i podniky. Vzhledem k cílům tohoto nařízení by však měla být přijata opatření, která zjednoduší oznamování podezřelých transakcí u hexaminových palivových tablet a dalších prekurzorů výbušnin, pro něž neexistují vhodné a bezpečné alternativy.
(22)
Jeden ze způsobů, jak získat výchozí materiály pro nedovolenou výrobu výbušnin, představují krádeže prekurzorů výbušnin. Je tedy vhodné stanovit oznamovací povinnost pro významné krádeže a zmizení látek podléhajících opatřením podle tohoto nařízení. V zájmu snazšího vypátrání pachatelů a za účelem upozornění příslušných orgánů v dalších členských státech na možné hrozby se národní kontaktní místa vyzývají, aby případně využívala systém včasného varování Europolu.
(23)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(24)
Podle přílohy XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (4) je zakázáno poskytovat osobám z řad široké veřejnosti dusičnan amonný, který by mohl být snadno zneužit jako prekurzor výbušniny. Je však povoleno dodávat dusičnan amonný určitým profesionálním uživatelům, zejména zemědělcům. Tyto dodávky by tedy měly podléhat mechanismu pro oznamování podezřelých transakcí stanovenému tímto nařízením, neboť v nařízení (ES) č. 1907/2006 neexistuje srovnatelný požadavek.
(25)
Toto nařízení vyžaduje v případě podezřelých transakcí zpracování osobních údajů a jejich další zpřístupnění třetím stranám. Toto zpracovávání a zpřístupnění závažným způsobem zasahuje do základního práva na soukromý život a do práva na ochranu osobních údajů. Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5). V souladu s tím je třeba zajistit řádné dodržování základního práva na ochranu osobních údajů jednotlivců, jejichž osobní údaje jsou zpracovávány při uplatňování tohoto nařízení. Zejména zpracovávání osobních údajů vyžadované pro povolení, registraci transakcí a oznámení podezřelých transakcí by mělo probíhat v souladu se směrnicí 95/46/ES a s obecnými zásadami ochrany údajů, včetně zásad minimalizace údajů, omezení účelu, proporcionality a nezbytnosti a s požadavkem náležitě respektovat práva subjektu údajů na přístup k údajům, jejich opravu a vymazání.
(26)
Volba látek používaných teroristy a dalšími zločinci k nedovolené výrobě výbušnin se může rychle měnit. Mělo by tedy být možné do režimu stanoveného tímto nařízením zahrnout další látky, pokud je to nutné z důvodu naléhavosti.
(27)
Za účelem zohlednění vývoje způsobů zneužívání látek jako prekurzorů výbušnin a za podmínky, že proběhne řádná konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami s cílem zohlednit potenciálně významný dopad na hospodářské subjekty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny mezních hodnot koncentrací, při jejichž překročení se určité látky podléhající omezení podle tohoto nařízení nemají zpřístupňovat široké veřejnosti, a doplnění seznamu o další látky, u nichž mají být oznamovány podezřelé transakce. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Komise by měla neustále přehodnocovat seznam látek, které se nemají zpřístupňovat široké veřejnosti při překročení určitých mezních hodnot koncentrací, a seznam látek, u nichž mají být oznamovány podezřelé transakce. V odůvodněných případech by Komise měla vypracovat legislativní návrhy v souladu s řádným legislativním postupem, aby byly v prvním seznamu doplněny nebo zrušeny určité položky, nebo aby byly v druhém seznamu určité položky zrušeny, za účelem zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin.
(29)
Měla by být stanovena ochranná doložka upravující přiměřený postup na úrovni Unie pro případy, kdy některý členský stát nabude důvodné podezření, že by určité látky, které ještě nejsou zařazeny na seznamu podle tohoto nařízení, mohly být použity pro nedovolenou výrobu výbušnin.
(30)
S přihlédnutím ke specifickým rizikům, jež má toto nařízení řešit, je dále vhodné umožnit členským státům, aby za určitých okolností přijaly ochranná opatření vztahující se rovněž na látky, které již podléhají opatřením podle tohoto nařízení.
(31)
Vzhledem k požadavkům kladeným tímto nařízením na informace, které mají být poskytnuty Komisi a členským státům, by bylo nevhodné, aby uvedená nová ochranná opatření podléhala režimu stanovenému ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6), a to bez ohledu na to, zda se vztahují na látky již podléhající opatřením podle tohoto nařízení nebo na látky, které omezení nepodléhají.
(32)
S ohledem na cíle tohoto nařízení a s přihlédnutím k dopadům, jež toto nařízení může mít na bezpečnost občanů i na vnitřní trh, by Komise měla na základě průběžných jednání Stálého výboru pro prekurzory předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jakýchkoli problémech, jež vyvstanou při uplatňování tohoto nařízení, a o patřičnosti a proveditelnosti rozšíření jeho oblasti působnosti jak s ohledem na pokrytí profesionálních uživatelů, tak i s ohledem na ustanovení o oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží látek, které, ačkoliv nepodléhají opatřením podle tohoto nařízení, byly určeny jako látky použité pro nedovolenou výrobu výbušnin (nezařazené prekurzory výbušnin). Komise by kromě toho měla s ohledem na příslušné zkušenosti získané členskými státy a po zvážení nákladů a přínosů předložit zprávu, v níž posoudí, zda je vzhledem k ohrožení veřejné bezpečnosti žádoucí a proveditelné systém dále posílit a harmonizovat. V rámci přezkumu by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu pojednávající o možnostech přesunu ustanovení o dusičnanu amonném z nařízení (ES) č. 1907/2006 do tohoto nařízení.
(33)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž omezení přístupu široké veřejnosti k prekurzorům výbušnin, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu omezení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(34)
Evropský inspektor ochrany údajů v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) vydal stanovisko (8).
(35)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uvedené zejména v Listině základních práv Evropské unie, zejména ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, právo na vlastnictví a zásadu nediskriminace. Členské státy by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví harmonizovaná pravidla týkající se zpřístupňování, dovozu, držení a použití látek nebo směsí, které by mohly být zneužity k nedovolené výrobě výbušnin, a to s cílem omezit jejich dostupnost pro širokou veřejnost a zajistit náležité oznamování podezřelých transakcí v rámci celého dodavatelského řetězce.
Tímto nařízením nejsou dotčena jiná přísnější ustanovení práva Unie týkající se látek uvedených v příloze.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na látky uvedené v přílohách a na směsi či látky, které je obsahují.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
předměty ve smyslu čl. 3 bodu 3 nařízení (ES) č. 1907/2006;
b)
pyrotechnické výrobky ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (9), pyrotechnické výrobky, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů určeny k nekomerčnímu využití u ozbrojených sil, donucovacích orgánů nebo hasičských sborů, pyrotechnická zařízení spadající do působnosti směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení (10), pyrotechnické výrobky určené pro použití v leteckém a kosmickém průmyslu nebo kapsle určené pro hračky;
c)
léčivé přípravky zpřístupněné zákonným způsobem osobě z řad široké veřejnosti na základě lékařského předpisu v souladu s příslušným vnitrostátním právem.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„látkou“ látka ve smyslu čl. 3 bodu 1 nařízení (ES) č. 1907/2006;
2)
„směsí“ směs ve smyslu čl. 3 bodu 2 nařízení (ES) č. 1907/2006;
3)
„předmětem“ předmět ve smyslu čl. 3 bodu 3 nařízení (ES) č. 1907/2006;
4)
„zpřístupněním“ jakékoli dodání, za úplatu nebo bezplatné;
5)
„dovozem“ akt, jímž je určitá látka dopravena na území některého členského státu, ať již z jiného členského státu, nebo ze třetí země;
6)
„použitím“ zpracování, formování, skladování, úprava nebo míchání, včetně výroby předmětu, nebo jakékoli jiné využití;
7)
„osobou z řad široké veřejnosti“ fyzická osoba, jež jedná za účelem nevztahujícím se k její obvyklé obchodní, podnikatelské či profesní činnosti;
8)
„podezřelou transakcí“ jakákoliv transakce týkající se látek uvedených v přílohách nebo směsí či látek, které je obsahují, včetně transakcí, jichž se účastní profesionální uživatelé, pokud existují oprávněné důvody pro podezření, že je daná látka nebo směs určena pro nedovolenou výrobu výbušnin;
9)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo veřejný subjekt nebo skupina těchto osob či subjektů, která na trh dodává produkty nebo poskytuje služby;
10)
„prekurzorem výbušnin podléhajícím omezení“ látka uvedená v příloze I v koncentraci vyšší, než je odpovídající mezní hodnota v ní stanovená, stejně jako směs a jiná látka, ve které je taková látka uvedená v příloze obsažena v koncentraci vyšší, než je odpovídající mezní hodnota.
Článek 4
Zpřístupnění, dovoz, držení a použití
1. Prekurzory výbušnin podléhající omezení nesmějí být zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti ani nesmějí být těmito osobami dováženy, drženy nebo používány.
2. Bez ohledu na odstavec 1 může členský stát zachovat nebo vytvořit režim povolování umožňující, aby byly prekurzory výbušnin podléhající omezení zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, jimi drženy nebo používány, jestliže osoby z řad široké veřejnosti obdrží a na požádání předloží povolení pro jejich nabytí, držení nebo použití, vydané v souladu s článkem 7 příslušným orgánem členského státu, v němž mají být tyto prekurzory výbušnin podléhající omezení nabyty, drženy nebo používány.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 může členský stát zachovat nebo vytvořit registrační režim umožňující, aby byly následující prekurzory výbušnin podléhající omezení zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, jimi drženy nebo používány, jestliže hospodářský subjekt, který je zpřístupňuje, zaregistruje každou transakci v souladu s podrobnými pravidly stanovenými v článku 8:
a)
peroxid vodíku (č. CAS 7722-84-1) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 35 % hmotnostních;
b)
nitrometan (č. CAS 75-52-5) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 40 % hmotnostních;
c)
kyselina dusičná (č. CAS 7697-37-2) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 10 % hmotnostních.
4. Členské státy oznámí Komisi veškerá opatření, která přijmou za účelem provádění některého z režimů stanovených v odstavcích 2 a 3. V oznámení se stanoví prekurzory výbušnin podléhající omezení, pro které daný členský stát poskytuje výjimku.
5. Komise zveřejní seznam opatření oznámených členskými státy podle odstavce 4.
6. Má-li osoba z řad široké veřejnosti v úmyslu dovézt prekurzor výbušnin podléhající omezení na území členského státu, který uplatňuje výjimku z odstavce 1 v tom smyslu, že používá režim povolování podle odstavce 2 nebo registrační režim podle odstavce 3 nebo článku 17, musí tato osoba získat a na požádání příslušného orgánu předložit povolení vydané v souladu s pravidly stanovenými v článku 7, které je platné v tomto členském státě.
7. Hospodářský subjekt, který zpřístupňuje prekurzor výbušnin podléhající omezení osobě z řad široké veřejnosti podle odstavce 2, musí pro každou transakci požadovat předložení povolení nebo, pokud jej zpřístupňuje podle odstavce 3, uchovat záznam o transakci v souladu s režimem zavedeným členským státem, v němž se prekurzor výbušnin podléhající omezení zpřístupňuje.
Článek 5
Označování
Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zpřístupňovat prekurzory výbušnin podléhající omezení osobě z řad široké veřejnosti, zajistí buď připevněním příslušného označení, nebo ověřením, že příslušné označení je na obal připevněno, aby na balení bylo jasně uvedeno, že pořízení, držení nebo použití tohoto prekurzoru výbušnin podléhajícího omezení osobami z řad široké veřejnosti podléhá omezení, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1, 2 a 3.
Článek 6
Volný pohyb
Aniž je dotčen čl. 1 druhý pododstavec a článek 13, a není-li v tomto nařízení nebo v jiných právních aktech Unie stanoveno jinak, nesmějí členské státy z důvodů souvisejících se zamezením nedovolené výrobě výbušnin zakazovat či omezovat zpřístupňování nebo takovému zpřístupňování bránit v případě:
a)
látek uvedených v příloze I v koncentracích ne vyšších, než jsou mezní hodnoty tam stanovené, nebo
b)
látek uvedených v příloze II.
Článek 7
Povolení
1. Každý členský stát, který vydává povolení osobám z řad široké veřejnosti s oprávněným zájmem nabýt, dovézt, držet, nebo používat prekurzory výbušnin podléhající omezení, stanoví pravidla pro udělování povolení podle čl. 4 odst. 2 a 6. Při posuzování, zda povolení udělit, přihlíží příslušný orgán členského státu ke všem významným okolnostem, a zejména k oprávněnosti zamýšleného použití látky. Udělení povolení musí být zamítnuto, existují-li oprávněné důvody k pochybnostem ohledně oprávněnosti zamýšleného použití nebo ohledně záměru uživatele danou látku nebo látky používat k legitimnímu účelu.
2. Příslušný orgán může zvolit způsob omezení platnosti povolení tím, že povolí jednorázové nebo vícenásobné použití na dobu nepřekračující tři roky. Příslušný orgán může držiteli povolení uložit, aby do stanovené doby skončení platnosti povolení prokazoval, že jsou stále splněny podmínky, za nichž bylo povolení uděleno. Povolení musí uvádět prekurzory výbušnin podléhající omezení, pro které je uděleno.
3. Příslušné orgány mohou od žadatelů požadovat, aby za žádost o povolení zaplatili poplatek. Tento poplatek nepřevyšuje náklady na zpracování žádosti.
4. Příslušný orgán může povolení pozastavit nebo odebrat, pokud existují oprávněné důvody domnívat se, že podmínky, za nichž bylo povolení uděleno, již nejsou splněny.
5. Odvolání proti rozhodnutí příslušného orgánu a spory týkající se dodržení podmínek pro povolení projednává příslušný subjekt odpovědný podle vnitrostátního práva.
6. Povolení udělená příslušnými orgány jednoho členského státu mohou být uznána v ostatních členských státech. Komise po konzultaci se Stálým výborem pro prekurzory vypracuje do 2. září 2014 pokyny týkající se technických náležitostí povolení s cílem usnadnit jejich vzájemné uznávání. Tyto pokyny dále obsahují informace o údajích, které mají být zahrnuty do povolení platných pro dovoz prekurzorů výbušnin podléhajících omezení, včetně návrhu formátu takových povolení.
Článek 8
Registrace transakcí
1. Za účelem registrace podle čl. 4 odst. 3 se osoby z řad široké veřejnosti musí prokázat úředním průkazem totožnosti.
2. Registrace musí zahrnovat nejméně tyto údaje:
a)
jméno, adresu a případně osobní číslo prokazující totožnost osoby z řad široké veřejnosti nebo druh a číslo úředního průkazu totožnosti;
b)
název látky nebo směsi, včetně její koncentrace;
c)
množství látky nebo směsi;
d)
zamýšlené použití látky nebo směsi podle prohlášení osoby z řad široké veřejnosti;
e)
datum a místo transakce;
f)
podpis osoby z řad široké veřejnosti.
3. Registrace se uchovávají po dobu pěti let ode dne uskutečnění transakce. Po uvedenou dobu je registrace na požádání k dispozici příslušným orgánům k provedení kontroly.
4. Registrace se uchovává na papíře nebo na jiném trvanlivém médiu a je kdykoli k dispozici k provedení kontroly po celou dobu stanovenou v odstavci 3. Veškeré údaje uchovávané v elektronické podobě musí:
a)
odpovídat co do formátu a obsahu příslušným papírovým dokumentům a
b)
být kdykoli bezprostředně dostupné po celou dobu stanovenou v odstavci 3.
Článek 9
Oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží
1. Podezřelé transakce týkající se látek uvedených v přílohách nebo směsí či látek, které je obsahují, musí být oznámeny v souladu s tímto článkem.
2. Každý členský stát zřídí za účelem oznamování podezřelých transakcí jedno nebo více národních kontaktních míst s jasně určeným telefonním číslem a e-mailovou adresou.
3. Hospodářské subjekty si mohou vyhradit právo podezřelou transakci odmítnout a oznámí transakci nebo pokus o transakci bez zbytečného odkladu, pokud možno včetně totožnosti zákazníka, národnímu kontaktnímu místu členského státu, v němž se transakce nebo pokus o transakci uskutečnily, pokud mají oprávněné důvody domnívat se, že navrhovaná transakce, která zahrnuje jednu nebo více látek uvedených v přílohách, nebo zahrnuje směsi nebo látky, které je obsahují, je podezřelou transakcí, s ohledem na všechny okolnosti a zejména tehdy, pokud potenciální zákazník:
a)
zjevně není schopen jasně popsat zamýšlené použití látky nebo směsi;
b)
zjevně není obeznámen se zamýšleným použitím látky nebo směsi, nebo je není s to věrohodně vysvětlit;
c)
hodlá zakoupit množství, kombinace nebo koncentrace látek neobvyklé pro soukromé použití;
d)
není ochoten předložit průkaz totožnosti nebo uvést místo bydliště nebo
e)
trvá na neobvyklém způsobu platby včetně platby vysokých částek v hotovosti.
4. Hospodářské subjekty rovněž oznámí významná zmizení a krádeže látek uvedených v přílohách a směsí či látek, které je obsahují, národnímu kontaktnímu místu členského státu, kde ke zmizení nebo krádeži došlo.
5. Pro zjednodušení spolupráce mezi příslušnými orgány a hospodářskými subjekty Komise po konzultaci se Stálým výborem pro prekurzory do 2. září 2014 vypracuje pokyny na pomoc chemickému dodavatelskému řetězci a případně příslušným orgánům. Tyto pokyny poskytnou zejména:
a)
informace o tom, jak rozpoznávat a oznamovat podezřelé transakce, zejména pokud jde o koncentrace nebo množství látek uvedených v příloze II níže, pod jejichž úrovní není obvykle třeba žádných opatření;
b)
informace o tom, jak rozpoznávat a oznamovat významná zmizení a krádeže;
c)
jiné informace, které mohou být považovány za užitečné.
Komise tyto pokyny pravidelně aktualizuje.
6. Příslušné orgány zajistí, aby byly pokyny podle odstavce 5 pravidelně šířeny způsobem, který příslušné orgány považují za přiměřený cílům pokynů.
Článek 10
Ochrana údajů
Členské státy zajistí, aby bylo zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES. Členské státy zejména zajistí, aby zpracování osobních údajů vyžadované pro udělování povolení podle čl. 4 odst. 2 a 6 a článku 7 tohoto nařízení nebo pro registraci transakcí podle čl. 4 odst. 3 a článků 8 a 17 tohoto nařízení i oznamování podezřelých transakcí podle článku 9 tohoto nařízení probíhalo v souladu se směrnicí 95/46/ES.
Článek 11
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 12
Změny příloh
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14, pokud jde o změny mezních hodnot v příloze I v rozsahu nezbytném pro zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin nebo na základě výzkumu a zkoušek, a rovněž pokud jde o doplnění dalších látek do přílohy II, je-li to nezbytné k zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin. Komise se v rámci přípravy aktů v přenesené pravomoci vynasnaží konzultovat příslušné zúčastněné strany, zejména z oblasti chemického průmyslu a maloobchodu.
Ve zvláště závažných naléhavých případech v případě náhlé změny v posouzení rizika ohledně zneužití látek k nedovolené výrobě výbušnin se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku použije postup stanovený v článku 15.
2. Komise přijme zvláštní akt v přenesené pravomoci ohledně každé změny mezních hodnot v příloze I a každé nové látky doplněné do přílohy II. Každý akt v přenesené pravomoci je založen na analýze prokazující, že v důsledku předmětné změny nehrozí hospodářským subjektům či spotřebitelům neúměrná zátěž, a to s řádným ohledem na cíle, kterých má být dosaženo.
Článek 13
Ochranná doložka
1. Pokud má členský stát oprávněné důvody domnívat se, že by konkrétní látka, která není uvedena v přílohách, mohla být použita k nedovolené výrobě výbušnin, může omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky nebo jakékoli směsi nebo látky, které ji obsahují, nebo může stanovit, že látka podléhá oznamovací povinnosti pro podezřelé transakce podle článku 9.
2. Pokud má členský stát oprávněné důvody domnívat se, že by konkrétní látka uvedená v příloze I mohla být použita k nedovolené výrobě výbušnin při nižší koncentraci, než jaká odpovídá mezní hodnotě stanovené v příloze I, může dále omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky stanovením nižší mezní hodnoty koncentrace.
3. Pokud má členský stát oprávněné důvody ke stanovení úrovně mezní hodnoty koncentrace, nad kterou by měla látka uvedená v příloze II podléhat omezením vztahujícím se na prekurzory výbušnin podléhající omezení, může omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky stanovením maximální povolené koncentrace.
4. Členský stát, který omezuje nebo zakazuje látky v souladu s odstavci 1, 2 nebo 3, o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy, přičemž uvede důvody tohoto rozhodnutí.
5. Komise s ohledem na informace sdělené podle odstavce 4 okamžitě posoudí, zda vypracuje změny příloh v souladu s čl. 12 odst. 1 nebo zda vypracuje legislativní návrh na změnu příloh. Dotčený členský stát případně změní nebo zruší svá vnitrostátní opatření, aby zohlednil každou takovouto změnu příloh.
6. Do 2. června 2013 členské státy oznámí Komisi veškerá vnitrostátní opatření omezující nebo zakazující zpřístupňování, držení a používání látky nebo směsi či látky, které ji obsahují, z důvodu, že by mohla být použita pro nedovolenou výrobu výbušnin.
Článek 14
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku v článku 12 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 1. března 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 12 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 12 vstoupí v platnost pouze, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 15
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody pro použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 14 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 16
Přechodné ustanovení
Držení a používání prekurzorů výbušnin podléhajících omezení osobami z řad široké veřejnosti je nadále povoleno do 2. března 2016.
Článek 17
Stávající registrační režimy
Členský stát, který ke dni 1. března 2013 má zavedený režim, který vyžaduje, aby hospodářské subjekty registrovaly transakce, jimiž se zpřístupňují osobám z řad široké veřejnosti jeden či více prekurzorů výbušnin podléhajících omezení, může odchylně od čl. 4 odst. 1 nebo 2 používat tento režim v souladu s článkem 8 pro některé z látek uvedených v příloze I nebo pro všechny tyto látky. Pravidla stanovená v čl. 4 odst. 4 až 7 se použijí obdobně.
Článek 18
Přezkum
1. Do 2. září 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které posoudí:
a)
veškeré problémy, které vyvstaly v důsledku uplatňování tohoto nařízení;
b)
zda je žádoucí a proveditelné dále posílit a harmonizovat systém vzhledem k ohrožení veřejné bezpečnosti způsobenému terorismem a jinou závažnou trestnou činností, po zvážení zkušeností získaných členskými státy při uplatňování tohoto nařízení, včetně případně zjištěných bezpečnostních nedostatků, a s ohledem na náklady a přínosy pro členské státy, hospodářské subjekty a další příslušné zúčastněné strany;
c)
zda je žádoucí a proveditelné, aby byla rozšířena oblast působnosti tohoto nařízení tak, aby zahrnovalo profesionální uživatele, a to při zohlednění zátěže, kterou přináší hospodářským subjektům, a s ohledem na cíle tohoto nařízení;
d)
zda je žádoucí a proveditelné zahrnout nezařazené prekurzory výbušnin do ustanovení o oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží.
2. Do 2. března 2015 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které posoudí možnost převedení příslušných ustanovení týkajících se dusičnanu amonného z nařízení (ES) č. 1907/2006 do tohoto nařízení.
3. Je-li to vhodné vzhledem ke zprávám uvedeným v odstavcích 1 a 2, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh s ohledem na příslušnou změnu tohoto nařízení.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 2. září 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
REGULAMENTO (UE) N.o 98/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 15 de janeiro de 2013
sobre a comercialização e utilização de precursores de explosivos
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 114.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
Certas substâncias ou misturas são precursores de explosivos e podem ser utilizadas indevidamente para o fabrico ilícito de explosivos. O plano de ação da União Europeia para melhorar a segurança dos explosivos, adotado pelo Conselho em 18 de abril de 2008, exortou a Comissão a estabelecer um Comité Permanente dos Precursores a fim de ponderar as medidas a tomar e de preparar recomendações sobre legislação aplicável aos precursores de explosivos disponíveis no mercado, tendo em conta os seus efeitos em termos de custo-benefício.
(2)
O Comité Permanente dos Precursores, criado pela Comissão em 2008, identificou vários precursores de explosivos que podem ser utilizados em atentados terroristas e recomendou que fossem tomadas medidas adequadas a nível da União.
(3)
Alguns Estados-Membros já adotaram disposições legislativas, regulamentares ou administrativas sobre a colocação no mercado, a disponibilização ou a posse de certos precursores de explosivos.
(4)
Essas disposições legislativas, regulamentares e administrativas, que não são uniformes e podem criar obstáculos ao comércio na União, deverão ser harmonizadas a fim de melhorar a livre circulação de substâncias e misturas químicas no mercado interno e de eliminar, na medida do possível, distorções da concorrência, assegurando simultaneamente um elevado nível de proteção da segurança da população. Foram também estabelecidas outras regras relativas a determinadas substâncias abrangidas pelo presente regulamento, tanto a nível nacional como da União, em matéria de segurança dos trabalhadores e de defesa do ambiente. Essas regras não são afetadas pelo presente regulamento.
(5)
A fim de garantir aos operadores económicos o mais elevado grau de uniformidade, o instrumento jurídico mais adequado para regular a comercialização e utilização de precursores de explosivos é um regulamento.
(6)
O Regulamento (CE) n.o 1272/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de dezembro de 2008, relativo à classificação, rotulagem e embalagem de substâncias e misturas (3), prevê que as substâncias e misturas classificadas como perigosas sejam corretamente rotuladas antes de serem colocadas no mercado. Prevê também que os operadores económicos, nomeadamente os retalhistas, procedam à classificação e rotulagem dessas substâncias ou usem a classificação efetuada por outros agentes a montante da cadeia de abastecimento. Convém, pois, prever no presente regulamento que todos os operadores económicos, nomeadamente os retalhistas, que disponibilizem substâncias sujeitas a restrições pelo presente regulamento a particulares, assegurem que a embalagem contém a indicação de que a aquisição, a posse ou a utilização dessa substância ou mistura por particulares se encontram sujeitas a restrições.
(7)
A fim de assegurar proteção a nível nacional contra a utilização ilícita de precursores de explosivos de grau semelhante ou mais elevado que a visada pelo presente regulamento a nível da União, alguns Estados-Membros já têm disposições legislativas, regulamentares ou administrativas em vigor relativamente a certas substâncias suscetíveis de ser utilizadas para fins ilícitos. Algumas dessas substâncias já constam do presente regulamento, enquanto outras poderão vir a ser sujeitas a restrições a nível da União futuramente. Uma vez que seria contrário aos objetivos do presente regulamento que medidas tomadas a nível da União viessem diminuir essa proteção, convém prever um mecanismo que permita que as referidas medidas nacionais se mantenham em vigor (cláusula de salvaguarda).
(8)
O fabrico ilícito de explosivos artesanais deverá ser dificultado mediante a fixação de valores-limite de concentração em relação a alguns precursores de explosivos. Abaixo desses valores-limite, a livre circulação desses precursores de explosivos é assegurada, sob reserva de um mecanismo de salvaguarda; acima desses valores-limite, o acesso dos particulares a esses precursores de explosivos deverá ser restringido.
(9)
Os particulares não deverão, pois, poder adquirir, introduzir, possuir ou utilizar esses precursores de explosivos em concentrações acima desses valores-limite. No entanto, é conveniente prever que os particulares os possam adquirir, introduzir, possuir ou utilizar para fins legítimos desde que disponham de licença para o fazer.
(10)
Além disso, tendo em conta que alguns Estados-Membros já possuem regimes de registo bem estabelecidos, que são utilizados para controlar a colocação no mercado de algumas ou de todas as substâncias sujeitas a restrições pelo presente regulamento e que não devem ser disponibilizadas a particulares, é conveniente prever no presente regulamento um regime de registo aplicável a algumas ou a todas essas substâncias.
(11)
O peróxido de hidrogénio, o nitrometano e o ácido nítrico são amplamente utilizados pelos particulares para fins legítimos. Por conseguinte, os Estados-Membros deverão ter a possibilidade de conceder acesso a essas substâncias dentro de certo nível de concentração mediante a aplicação de um regime de registo ao abrigo do presente regulamento, em vez de um regime de licenciamento.
(12)
Dado o elevado grau de especificidade do seu objeto, é possível alcançar o objetivo do presente regulamento deixando aos Estados-Membros, de acordo com os princípios da subsidiariedade e da proporcionalidade, a liberdade de optar por conceder um acesso limitado aos particulares nos termos do presente regulamento.
(13)
A fim de promover o objetivo legítimo de assegurar a segurança pública, perturbando simultaneamente o menos possível o bom funcionamento do mercado interno, é conveniente prever um regime de licenciamento segundo o qual os particulares que tenham adquirido uma substância sujeita a restrições pelo presente regulamento e que não deve ser disponibilizada a particulares, ou uma mistura ou substância que a contenha numa concentração superior ao valor-limite, possam introduzi-la, a partir de outros Estados-Membros ou de países terceiros, em Estados-Membros que permitam o acesso a essa substância de acordo com um dos regimes previstos no presente regulamento.
(14)
A fim de aplicar eficazmente as disposições relativas à introdução de precursores de explosivos, os Estados-Membros são incentivados a assegurar que os viajantes internacionais sejam alertados para as condições aplicáveis à introdução de substâncias sujeitas a restrições pelo presente regulamento e que não devem ser disponibilizadas a particulares. Pelo mesmo motivo, os Estados-Membros são igualmente incentivados a assegurar que o público seja alertado para as restrições aplicáveis às pequenas remessas destinadas a particulares ou às encomendas realizadas à distância pelos consumidores finais.
(15)
As informações prestadas pelos Estados-Membros à indústria, em particular às pequenas e médias empresas (PME), poderão constituir um meio precioso de facilitar o cumprimento do presente regulamento, tendo em consideração a importância de minimizar os encargos administrativos impostos às PME.
(16)
Dado que seria desproporcionado proibir a utilização de precursores de explosivos em atividades profissionais, as restrições relativas à disponibilização, introdução, posse e utilização de precursores de explosivos deverão aplicar-se apenas aos particulares. Todavia, tendo em conta os objetivos gerais do presente regulamento, é adequado prever um mecanismo de comunicação que se aplique tanto aos utilizadores profissionais em toda a cadeia de abastecimento como aos particulares que participem em transações que, pela sua natureza ou dimensão, devam ser consideradas suspeitas. Para esse efeito, os Estados-Membros deverão criar pontos de contacto nacionais para a participação de transações suspeitas.
(17)
Várias transações relativas a precursores de explosivos poderão ser consideradas suspeitas e, portanto, passíveis de participação. É o caso, nomeadamente, quando o potencial cliente (profissional ou particular) tenha dúvidas a respeito da utilização prevista, desconheça a utilização prevista ou não possa apresentar uma explicação plausível para ela, quando pretenda adquirir quantidades, concentrações ou combinações pouco habituais de certas substâncias, ou quando se recuse a apresentar prova de identidade ou de residência ou insista em usar meios pouco habituais de pagamento, como grandes quantias em numerário. Os operadores económicos deverão poder reservar-se o direito de recusar essas transações.
(18)
Tendo em consideração o objetivo geral do presente regulamento, as autoridades competentes são incentivadas a informar os pontos de contacto nacionais de todos os pedidos de licenças que tenham indeferido por terem motivos razoáveis para duvidar da licitude da utilização prevista ou das intenções do utilizador. Do mesmo modo, as autoridades competentes pelo licenciamento são incentivadas a informar os pontos de contacto nacionais das licenças que tenham suspendido ou revogado.
(19)
A fim de evitar e detetar a eventual utilização ilícita de precursores de explosivos, é desejável que os pontos de contacto nacionais conservem registos das transações suspeitas que lhes tenham sido participadas e que as autoridades competentes tomem as medidas necessárias para investigar as circunstâncias concretas das transações em causa, nomeadamente a autenticidade das atividades económicas relevantes exercidas por utilizadores profissionais implicados em transações suspeitas.
(20)
Se possível, deverão ser estabelecidos valores-limite de concentração acima dos quais o acesso a certos precursores de explosivos é restringido, enquanto apenas deverá prever-se a participação de transações suspeitas em relação a certos outros precursores de explosivos. Entre os critérios que permitem determinar as medidas que deverão ser aplicadas aos diversos precursores de explosivos, figuram o nível de perigosidade associado ao precursor de explosivos, o volume de comércio do precursor de explosivos em causa e a possibilidade de fixar um nível de concentração abaixo do qual o precursor de explosivos ainda poderá ser utilizado para os fins lícitos para os quais é disponibilizado. Esses critérios deverão continuar a servir de orientação para outras medidas que poderão vir a ser tomadas relativamente a precursores de explosivos atualmente não abrangidos pelo âmbito de aplicação do presente regulamento.
(21)
Não é tecnicamente possível determinar valores-limite de concentração de hexamina em pastilhas combustíveis. Além disso, há muitos usos legítimos de ácido sulfúrico, acetona, nitrato de potássio, nitrato de sódio, nitrato de cálcio e nitrato de amónio cálcico. Qualquer regulamentação a nível da União que impusesse restrições à venda dessas substâncias ao público implicaria custos administrativos e de aplicação desproporcionadamente elevados para os consumidores, para as autoridades públicas e para as empresas. No entanto, tendo em conta os objetivos do presente regulamento, deverão ser adotadas medidas para facilitar a participação de transações suspeitas relativas a pastilhas combustíveis com hexamina e a outros precursores de explosivos para os quais não existam substitutos seguros e adequados.
(22)
O roubo de precursores constitui uma forma de obter matéria-prima para o fabrico ilícito de explosivos. Convém, pois, prever a participação de casos importantes de roubo e desaparecimento de substâncias sujeitas a restrições pelo presente regulamento. A fim de facilitar a localização dos autores e de alertar as autoridades competentes de outros Estados-Membros para eventuais perigos, os pontos de contacto nacionais são incentivados a recorrer, se adequado, ao sistema de alerta precoce da Europol.
(23)
Os Estados-Membros deverão adotar normas em matéria de sanções aplicáveis ao incumprimento do disposto no presente regulamento. Essas sanções deverão ser eficazes, proporcionadas e dissuasivas.
(24)
Em virtude do Anexo XVII do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2006, relativo ao registo, avaliação, autorização e restrição dos produtos químicos (REACH) (4), é proibido fornecer aos particulares nitrato de amónio que possa ser fácil utilizar indevidamente como precursor de explosivos. Todavia, é autorizado o fornecimento de nitrato de amónio a certos utilizadores profissionais, nomeadamente agricultores. Esse fornecimento deverá, pois, ficar sujeito ao mecanismo de participação de transações suspeitas previsto no presente regulamento, visto que o Regulamento (CE) n.o 1907/2006 não prevê disposição equivalente.
(25)
O presente regulamento implica o tratamento de dados pessoais e a sua divulgação a terceiros em caso de transações suspeitas. Esse tratamento e essa divulgação afetam os direitos fundamentais à privacidade e à proteção dos dados pessoais. A Diretiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 24 de outubro de 1995, relativa à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais e à livre circulação desses dados (5), aplica-se ao tratamento de dados pessoais efetuado ao abrigo do presente regulamento. Por conseguinte, deverá ser assegurado o respeito pelo direito fundamental à proteção dos dados pessoais das pessoas cujos dados pessoais sejam tratados ao abrigo do presente regulamento. Em especial, o tratamento de dados pessoais necessário à concessão de licenças, ao registo de transações e à participação de transações suspeitas deverá ser efetuado nos termos da Diretiva 95/46/CE, incluindo os princípios gerais da proteção de dados, nomeadamente os princípios da minimização dos dados, da limitação da finalidade, da proporcionalidade e da necessidade, e a obrigação de respeitar o direito de aceder, retificar e suprimir os seus dados que assiste às pessoas em questão.
(26)
A escolha de substâncias utilizadas pelos terroristas e por outros criminosos para o fabrico ilícito de explosivos pode variar rapidamente. Por conseguinte, deverá ser possível submeter novas substâncias ao regime previsto no presente regulamento, se necessário com caráter de urgência.
(27)
A fim de ter em conta a evolução da utilização indevida de substâncias como precursores de explosivos, e na condição de se proceder à devida consulta das partes interessadas para atender aos efeitos potencialmente significativos sobre os operadores económicos, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia deverá ser delegado na Comissão para alterar os valores-limite acima dos quais certas substâncias sujeitas a restrições pelo presente regulamento não podem ser postas à disposição dos particulares e para acrescentar substâncias à lista daquelas em relação às quais devem ser participadas transações suspeitas. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. Quando a Comissão preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(28)
A Comissão deverá manter permanentemente atualizada a lista das substâncias que não podem ser disponibilizadas ao público acima de determinados valores-limite de concentração e a lista das substâncias em relação às quais devem ser participadas transações suspeitas. Quando tal se justifique, a Comissão deverá elaborar propostas legislativas, de acordo com o processo legislativo ordinário, destinadas a aditar ou suprimir substâncias da primeira lista, ou a suprimir substâncias da última lista, a fim de ter em conta a evolução da utilização indevida de substâncias como precursores de explosivos.
(29)
Deverá ser estabelecida uma cláusula de salvaguarda que preveja um procedimento adequado da União a fim de ter em conta substâncias ainda não sujeitas a restrições pelo presente regulamento, mas a respeito das quais os Estados-Membros tenham boas razões para crer que possam ser utilizadas para o fabrico ilícito de explosivos.
(30)
Além disso, tendo em conta os riscos específicos que o presente regulamento pretende acautelar, convém permitir que, em determinadas circunstâncias, os Estados-Membros tomem medidas de salvaguarda, inclusive relativamente a substâncias já sujeitas a restrições pelo presente regulamento.
(31)
Considerando os requisitos que o presente regulamento estabelece em matéria de informações a prestar à Comissão e aos Estados-Membros, não seria indicado sujeitar essas novas medidas de salvaguarda ao regime estabelecido na Diretiva 98/34/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 22 de junho de 1998, relativa a um procedimento de informação no domínio das normas e regulamentações técnicas e das regras relativas aos serviços da sociedade da informação (6), independentemente de dizerem respeito a substâncias já sujeitas a restrições pelo presente regulamento ou não.
(32)
Dado o objetivo do presente regulamento e o seu impacto potencial na segurança dos cidadãos e no mercado interno, a Comissão deverá apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório em que, baseando-se nos trabalhos contínuos do Comité Permanente dos Precursores, analise quais os problemas levantados pela aplicação do presente regulamento e em que medida é desejável e exequível alargar o seu âmbito de aplicação, tanto para abranger os utilizadores profissionais como para incluir disposições relativas à participação de transações suspeitas, de desaparecimentos e de roubos de substâncias que, embora não sujeitas a restrições pelo presente regulamento, sejam identificadas como tendo sido utilizadas para o fabrico ilícito de explosivos (precursores de explosivos não classificados). Além disso, tendo em conta a experiência adquirida pelos Estados-Membros neste contexto e os custos e benefícios, a Comissão deverá apresentar um relatório em que analise em que medida é desejável e exequível continuar a reforçar e a harmonizar o sistema, tendo em consideração o perigo para a segurança pública. No quadro dessa análise, a Comissão deverá apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório em que analise a possibilidade de transferir as disposições referentes ao nitrato de amónio do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 para o presente regulamento.
(33)
Atendendo a que o objetivo do presente regulamento, a saber, limitar o acesso do público a substâncias que possam ser utilizadas para o fabrico ilícito de explosivos - sem com isto impedir a livre circulação de mercadorias no mercado interno -, não pode ser suficientemente realizado pelos Estados-Membros e pode, pois, devido à dimensão da limitação, ser mais bem alcançado ao nível da União, a União pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado da União Europeia. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para atingir aquele objetivo.
(34)
Nos termos do artigo 28.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2000, relativo à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (7), a Autoridade Europeia para a Proteção de Dados emitiu parecer (8).
(35)
O presente regulamento respeita os direitos fundamentais e observa os princípios reconhecidos na Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia, em especial a proteção dos dados pessoais, a liberdade de empresa, o direito de propriedade e o princípio da não discriminação. O presente regulamento deverá ser aplicado pelos Estados-Membros em conformidade com esses direitos e princípios,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento estabelece normas harmonizadas em matéria de disponibilização, introdução, posse e utilização de substâncias ou misturas que possam ser utilizadas indevidamente para o fabrico ilícito de explosivos, a fim de limitar o acesso do público a tais substâncias e de assegurar a devida participação de transações suspeitas em toda a cadeia de abastecimento.
O presente regulamento não prejudica outras disposições mais rigorosas da legislação da União respeitantes às substâncias constantes dos anexos.
Artigo 2.o
Âmbito de aplicação
1. O presente regulamento aplica-se às substâncias constantes dos anexos e às misturas ou substâncias que as contenham.
2. O presente regulamento não se aplica:
a)
Aos artigos definidos no artigo 3.o, ponto 3, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006;
b)
Aos artigos de pirotecnia definidos no artigo 2.o, ponto 1, da Diretiva 2007/23/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de maio de 2007, relativa à colocação no mercado de artigos de pirotecnia (9), aos artigos de pirotecnia para utilização não comercial, nos termos da legislação nacional, pelas forças armadas, pelas forças policiais ou pelos bombeiros, aos equipamentos marítimos abrangidos pela Diretiva 96/98/CE do Conselho, de 20 de dezembro de 1996, relativa aos equipamentos marítimos (10), aos artigos de pirotecnia para utilização na indústria aeroespacial e às cápsulas fulminantes para brinquedos;
c)
Aos medicamentos legitimamente disponibilizados a particulares mediante receita médica, nos termos da legislação nacional aplicável.
Artigo 3.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
1) «Substância»: uma substância na aceção do artigo 3.o, ponto 1, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006;
2) «Preparação»: uma preparação na aceção do artigo 3.o, ponto 2, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006;
3) «Artigo»: um artigo na aceção do artigo 3.o, ponto 3, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006;
4) «Disponibilização»: qualquer forma de provisão, a título oneroso ou gratuito;
5) «Introdução»: a introdução de uma substância no território de um Estado-Membro a partir de outro Estados-Membro ou de um país terceiro;
6) «Utilização»: o processamento, formulação, armazenamento, tratamento ou mistura de uma substância, inclusive na produção de um artigo, ou qualquer outra utilização;
7) «Particular»: uma pessoa singular que aja com fins não relacionados com a sua atividade comercial, empresarial ou profissional;
8) «Transação suspeita»: uma transação de substâncias constantes dos anexos, ou de misturas ou substâncias que as contenham, incluindo transações que envolvam utilizadores profissionais, caso haja motivos razoáveis para suspeitar que as substâncias ou misturas se destinam ao fabrico ilícito de explosivos;
9) «Operador económico»: uma pessoa singular ou coletiva ou uma entidade pública, ou um grupo de tais pessoas e/ou organismos, que forneça produtos ou preste serviços no mercado;
10) «Precursor de explosivos objeto de restrições»: uma substância constante do Anexo I com concentração superior ao valor-limite correspondente aí fixado ou qualquer mistura ou substância que a contenha numa concentração superior ao valor-limite correspondente.
Artigo 4.o
Disponibilização, introdução, posse e utilização
1. Os precursores de explosivos objeto de restrições não são disponibilizados a particulares nem por eles introduzidos, possuídos ou utilizados.
2. Não obstante o disposto no n.o 1, os Estados-Membros podem manter ou estabelecer um regime de licenciamento segundo o qual os precursores de explosivos objeto de restrições podem ser disponibilizados a particulares ou por eles possuídos e utilizados desde que os particulares obtenham e, se lhes for pedida, apresentem uma licença que lhes permita adquiri-los, possuí-los ou utilizá-los, emitida nos termos do artigo 7.o por uma autoridade competente do Estado-Membro em que os precursores de explosivos se destinam a ser adquiridos, possuídos ou utilizados.
3. Não obstante o disposto nos n.os 1 e 2, os Estados-Membros podem manter ou estabelecer um regime de registo segundo o qual os precursores de explosivos objeto de restrições a seguir indicados podem ser disponibilizados a particulares ou por eles possuídos ou utilizados desde que os operadores económicos que os disponibilizem registem todas as transações nos termos das disposições pormenorizadas previstas no artigo 8.o:
a)
Peróxido de hidrogénio (CAS RN 7722-84-1) em concentrações superiores ao valor-limite fixado no Anexo I, mas não superiores a 35 % m/m;
b)
Nitrometano (CAS RN 75-52-5) em concentrações superiores ao valor-limite fixado no Anexo I, mas não superiores a 40 % m/m;
c)
Ácido nítrico (CAS RN 7697-37-2) em concentrações superiores ao valor-limite fixado no Anexo I, mas não superiores a 10 % m/m.
4. Os Estados-Membros notificam a Comissão de todas as medidas que tomarem para instaurar qualquer dos regimes referidos nos n.os 2 e 3. A notificação deve indicar todos os precursores de explosivos relativamente aos quais os Estados-Membros preveem exceções.
5. A Comissão publica uma lista das medidas notificadas pelos Estados-Membros nos termos do n.o 4.
6. Os particulares que pretendam introduzir precursores de explosivos objeto de restrições no território de Estados-Membros que tenham feito uso da derrogação ao n.o 1 aplicando um regime de licenciamento nos termos do n.o 2 e/ou um regime de registo nos termos do n.o 3 ou do artigo 17.o, devem obter e, se lhes for pedida, apresentar à autoridade competente uma licença emitida nos termos do artigo 7.o, válida nesses mesmos Estados-Membros.
7. Os operadores económicos que disponibilizarem precursores de explosivos objeto de restrições a particulares ao abrigo do n.o 2, devem exigir para cada transação a apresentação de uma licença ou, se o fizerem ao abrigo do n.o 3, devem conservar um registo da transação, de acordo com o regime estabelecido pelo Estado-Membro em que os referidos precursores de explosivos forem disponibilizados.
Artigo 5.o
Rotulagem
Os operadores económicos que pretendam disponibilizar precursores de explosivos objeto de restrições a particulares asseguram, mediante a aposição ou a verificação de que foi aposto um rótulo adequado na embalagem, que a embalagem indique claramente que a aquisição, a posse ou a utilização desses precursores de explosivos por particulares estão sujeitas às restrições estabelecidas no artigo 4.o, n.os 1, 2 e 3.
Artigo 6.o
Livre circulação
Sem prejuízo do artigo 1.o, segundo parágrafo, e do artigo 13.o, e salvo disposição em contrário do presente regulamento ou de outro ato normativo da União, os Estados-Membros não proíbem, não impõem restrições nem impedem que, por motivos relacionados com a prevenção do fabrico ilícito de explosivos, sejam disponibilizadas:
a)
Substâncias constantes do Anexo I em concentrações não superiores aos valores-limite fixados nesse anexo; ou
b)
Substâncias constantes do Anexo II.
Artigo 7.o
Licenças
1. Os Estados-Membros que emitam licenças a particulares que tenham um interesse legítimo na aquisição, introdução, posse ou utilização de precursores de explosivos objeto de restrições, estabelecem as regras de licenciamento a que se refere o artigo 4.o, n.os 2 e 6. Ao ponderar a concessão da licença, as autoridades competentes dos Estados-Membros têm em conta todas as circunstâncias pertinentes, em particular a licitude da utilização prevista da substância. A licença é recusada se existirem motivos razoáveis para duvidar de que a utilização prevista pelo utilizador é lícita ou de que o utilizador tenciona utilizar a substância para fins legítimos.
2. As autoridades competentes podem optar por limitar a validade da licença a uma única utilização ou a utilizações múltiplas por um prazo não superior a três anos. As autoridades competentes podem exigir que os titulares das licenças comprovem, até ao termo do prazo expresso de validade das licenças, que continuam a respeitar as condições em que estas foram concedidas. As licenças mencionam os precursores de explosivos objeto de restrições para os quais foram emitidas.
3. As autoridades competentes podem cobrar aos requerentes uma taxa pelo pedido de licença. Essa taxa não pode ser superior ao custo do tratamento do pedido.
4. A licença pode ser suspensa ou revogada pelas autoridades competentes caso existam motivos razoáveis para considerar que as condições em que foi concedida deixaram de se verificar.
5. Os recursos das decisões das autoridades competentes e os litígios relativos ao cumprimento das condições de concessão das licenças são tratados por um organismo responsável nos termos da legislação nacional.
6. As licenças emitidas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros podem ser reconhecidas noutros Estados-Membros. Até 2 de setembro de 2014, e após ter consultado o Comité Permanente dos Precursores, a Comissão elabora orientações sobre as especificações técnicas das licenças a fim de facilitar o seu reconhecimento mútuo. Essas orientações incluem informações sobre os dados que devem constar das licenças válidas para a introdução de precursores de explosivos objeto de restrições, incluindo um modelo desse tipo de licenças.
Artigo 8.o
Registo de transações
1. Para efeitos do registo nos termos do artigo 4.o, n.o 3, os particulares identificam-se por meio de um documento oficial de identificação.
2. Do registo deve constar, pelo menos:
a)
O nome, o endereço e, se existir, o número de identificação do particular em causa ou o tipo e número do seu documento oficial de identificação;
b)
A designação da substância ou mistura e a respetiva concentração;
c)
A quantidade da substância ou mistura;
d)
A utilização a que se destina a substância ou mistura tal como declarada pelo particular em causa;
e)
A data e o local da transação;
f)
A assinatura do particular em causa.
3. Os registos são conservados durante um prazo de cinco anos a contar da data da transação. Durante esse período, os registos ficam à disposição das autoridades competentes sempre que estas os solicitem para efeitos de controlo.
4. Os registos são conservados em suporte de papel ou outro suporte duradouro e ficam permanentemente disponíveis para inspeção durante todo o período referido no n.o 3. Os dados armazenados em suporte eletrónico:
a)
Apresentam o mesmo formato e conteúdo que os documentos correspondentes em suporte de papel; e
b)
Ficam permanentemente à disposição para consulta imediata durante todo o período referido no n.o 3.
Artigo 9.o
Participação de transações suspeitas, de desaparecimentos e de roubos
1. As transações suspeitas que envolvam substâncias constantes dos anexos, ou que envolvam misturas ou substâncias que as contenham, são participadas nos termos do presente artigo.
2. Os Estados-Membros designam um ou vários pontos de contacto nacionais com um número de telefone e um endereço eletrónico claramente identificados para a participação de transações suspeitas.
3. Os operadores económicos podem reservar-se o direito de recusar uma transação suspeita e participam sem demoras injustificadas a transação ou a tentativa de transação, se possível indicando a identidade do cliente, ao ponto de contacto do Estado-Membro em que a transação foi concluída ou proposta, caso tenham motivos razoáveis para considerar que uma proposta de transação que envolva uma ou mais substâncias constantes dos anexos, ou que envolva misturas ou substâncias que as contenham, é uma transação suspeita, tendo em conta todas as circunstâncias e, em especial, caso o potencial cliente:
a)
Tenha dúvidas a respeito da utilização prevista da substância ou mistura;
b)
Desconheça a utilização prevista da substância ou não saiba apresentar uma explicação plausível para essa mesma utilização;
c)
Pretenda adquirir quantidades, combinações ou concentrações pouco habituais de substâncias para utilização doméstica;
d)
Se recuse a apresentar prova de identidade ou de residência; ou
e)
Insista em usar meios pouco habituais de pagamento, nomeadamente grandes quantias em numerário.
4. Os operadores económicos participam também os desaparecimentos e roubos importantes de substâncias constantes dos anexos, bem como de misturas ou substâncias que as contenham, ao ponto de contacto do Estado-Membro em que o desaparecimento ou o roubo tenha ocorrido.
5. Para facilitar a cooperação entre as autoridades competentes e os operadores económicos, a Comissão elabora, depois de consultar o Comité Permanente dos Precursores, até 2 de setembro de 2014, orientações destinadas à cadeia de abastecimento dos produtos químicos e, caso tal se justifique, às autoridades competentes. As orientações devem incluir, nomeadamente:
a)
Informações sobre o modo de reconhecer e participar transações suspeitas, em especial no que respeita a concentrações e/ou quantidades de substâncias constantes do Anexo II abaixo das quais não há normalmente necessidade de tomar medidas;
b)
Informações sobre o modo de reconhecer e participar desaparecimentos e roubos importantes;
c)
Outras informações consideradas úteis.
A Comissão atualiza periodicamente as orientações.
6. As autoridades competentes asseguram que as orientações previstas no n.o 5 sejam periodicamente divulgadas de forma que considerem apropriada, em conformidade com os objetivos das orientações.
Artigo 10.o
Proteção de dados
Os Estados-Membros asseguram que o tratamento de dados pessoais efetuado ao abrigo do presente regulamento respeite o disposto na Diretiva 95/46/CE. Asseguram, em especial, que o tratamento de dados pessoais necessário para a concessão de licenças nos termos do artigo 4.o, n.os 2 e 6, e do artigo 7.o do presente regulamento ou para o registo de transações nos termos dos artigos 4.o, n.o 3, e dos artigos 8.o e 17.o do presente regulamento, bem como a participação de transações suspeitas nos termos do artigo 9.o do presente regulamento, respeitem o disposto na Diretiva 95/46/CE.
Artigo 11.o
Sanções
Os Estados-Membros estabelecem o regime de sanções aplicável em caso de infração às disposições do presente regulamento e tomam todas as medidas necessárias para assegurar a sua aplicação. As sanções previstas devem ser efetivas, proporcionadas e dissuasivas.
Artigo 12.o
Alteração dos anexos
1. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 14.o para alterar os valores-limite fixados no Anexo I na medida do necessário a fim de ter em conta a evolução da utilização indevida de substâncias como precursores de explosivos, ou com base em estudos ou ensaios, e para aditar novas substâncias ao Anexo II caso seja necessário a fim de ter em conta a evolução da utilização indevida de substâncias como precursores de explosivos. Na preparação dos atos delegados, a Comissão procura consultar as partes interessadas, em particular a indústria química e o setor retalhista.
Se, em caso de uma alteração súbita da avaliação de riscos no que se refere à utilização indevida de substâncias para o fabrico ilícito de explosivos, imperativos de urgência assim o exigirem, aplica-se aos atos delegados adotados nos termos do presente artigo o procedimento previsto no artigo 15.o.
2. A Comissão adota um ato delegado independente relativamente a cada alteração dos valores-limite fixados no Anexo I e a cada nova substância aditada ao Anexo II. Cada um desses atos delegados tem por base uma análise que demonstre que a alteração não é suscetível de implicar encargos desproporcionados quer para os operadores económicos quer para os consumidores, tendo devidamente em conta os objetivos a atingir.
Artigo 13.o
Cláusula de salvaguarda
1. Se os Estados-Membros tiverem motivos razoáveis para considerar que determinada substância não constante dos anexos pode ser utilizada no fabrico ilícito de explosivos, podem restringir ou proibir a disponibilização, a posse e a utilização dessa substância, ou de qualquer mistura ou substância que a contenha, ou podem determinar que a referida substância fique sujeita ao regime de participação de transações suspeitas previsto no artigo 9.o.
2. Se os Estados-Membros tiverem motivos razoáveis para considerar que determinada substância constante do Anexo I pode ser utilizada no fabrico ilícito de explosivos numa concentração inferior ao valor-limite fixado nesse anexo, podem impor maiores restrições ou proibir a disponibilização, a posse e a utilização dessa substância, fixando para tal um valor-limite inferior de concentração.
3. Se os Estados-Membros tiverem motivos razoáveis que justifiquem a fixação de um valor-limite de concentração acima do qual determinada substância constante do Anexo II deva estar sujeita às restrições aplicáveis aos precursores de explosivos, podem impor restrições ou proibir a disponibilização, a posse e a utilização dessa substância, determinando para tal uma concentração máxima autorizada.
4. Os Estados-Membros que imponham restrições ou proíbam substâncias ao abrigo dos n.os 1, 2 ou 3 informam de imediato a Comissão e os demais Estados-Membros desse facto, indicando os seus motivos.
5. Tendo em conta as informações comunicadas nos termos do n.o 4, a Comissão verifica imediatamente se deve preparar alterações aos anexos ao abrigo do artigo 12.o, n.o 1, ou elaborar uma proposta legislativa para os alterar. Os Estados-Membros em causa alteram ou revogam as suas disposições nacionais, consoante a necessidade, a fim de ter em conta quaisquer alterações aos anexos.
6. Até 2 de junho de 2013, os Estados-Membros notificam a Comissão das medidas nacionais que restringem ou proíbem a disponibilização, a posse e a utilização de qualquer substância, ou de qualquer mistura ou substância que a contenha, pelo facto de poder ser utilizada no fabrico ilícito de explosivos.
Artigo 14.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 12.o é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos a partir de 1 de março de 2013. A Comissão elabora um relatório relativo à delegação de poderes pelo menos nove meses antes do termo do prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 12.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 12.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação do ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 15.o
Procedimento de urgência
1. Os atos delegados adotados por força do presente artigo entram em vigor sem demora e são aplicáveis desde que não tenham sido formuladas objeções ao abrigo do n.o 2. Na notificação de um ato delegado ao Parlamento Europeu e ao Conselho devem expor-se os motivos que justificam o recurso ao procedimento de urgência.
2. O Parlamento Europeu ou o Conselho podem formular objeções a um ato delegado de acordo com o procedimento a que se refere o artigo 14.o, n.o 5. Nesse caso, a Comissão revoga sem demora o ato após a notificação da decisão pela qual o Parlamento Europeu ou o Conselho tiverem formulado objeções.
Artigo 16.o
Disposição transitória
A posse e a utilização de precursores de explosivos objeto de restrições são autorizadas a particulares até 2 de março de 2016.
Artigo 17.o
Regimes de registo em vigor
Os Estados-Membros que, em 1 de março de 2013, tenham em vigor regimes pelos quais os operadores económicos sejam obrigados a registar as transações que disponibilizam a particulares precursores de explosivos objeto de restrições podem, em derrogação do artigo 4.o, n.os 1 e 2, aplicar os referidos regimes de registo nos termos do artigo 8.o a algumas ou a todas as substâncias constantes do Anexo I. As regras estabelecidas no artigo 4.o, n.os 4 a 7, aplicam-se com as necessárias adaptações.
Artigo 18.o
Revisão
1. Até 2 de setembro de 2017, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório em que analisa:
a)
Os problemas surgidos com a aplicação do presente regulamento;
b)
Em que medida é desejável e exequível continuar a reforçar e a harmonizar o sistema dado o perigo para a segurança pública representado pelo terrorismo e por outras atividades criminosas graves, tendo em conta a experiência adquirida pelos Estados-Membros com o presente regulamento, incluindo eventuais falhas de segurança, e os custos e benefícios para os Estados-Membros, para os operadores económicos e para outras partes interessadas;
c)
Em que medida é desejável e exequível alargar o âmbito do presente regulamento para abranger os utilizadores profissionais, tendo em conta os encargos impostos aos operadores económicos e o objetivo do presente regulamento;
d)
Em que medida é desejável e exequível incluir precursores de explosivos não classificados nas disposições relativas à participação transações suspeitas, de desaparecimentos e de roubos.
2. Até 2 de março de 2015, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório em que analisa a possibilidade de transferir as disposições pertinentes relativas ao nitrato de amónio do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 para o presente regulamento.
3. Se necessário, tendo em conta os relatórios referidos nos n.os 1 e 2, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho uma proposta legislativa a fim de alterar o presente regulamento.
Artigo 19.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 2 de setembro de 2014.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 15 de janeiro de 2013.