PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. března 2014
o veterinárních opatřeních pro tlumení afrického moru prasat v některých členských státech
(oznámeno pod číslem C(2014) 1979)
(Text s významem pro EHP)
(2014/178/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (2), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (3), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2002/60/ES (4) stanoví minimální opatření pro tlumení afrického moru prasat, jež se mají uplatňovat uvnitř Unie, včetně opatření, jež se zavádějí v případě ohniska afrického moru prasat a v případě podezření na výskyt nebo potvrzení výskytu afrického moru prasat u volně žijících prasat. Tato opatření zahrnují plány připravené a prováděné členskými státy a schválené Komisí pro eradikaci afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat.
(2)
Rozhodnutí Komise 2005/363/ES (5) bylo přijato v reakci na výskyt afrického moru prasat na Sardinii v Itálii. Uvedené rozhodnutí stanoví veterinární pravidla pro přemísťování, zasílání a označování prasat a určitých produktů z prasat ze Sardinie, aby se předešlo šíření uvedené nákazy do dalších oblastí Unie.
(3)
Rozhodnutím Komise 2005/362/ES (6) byl navíc schválen plán eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat na Sardinii, který Komisi předložila Itálie.
(4)
V roce 2014 se v Litvě a v Polsku v důsledku zavlečení viru afrického moru prasat ze sousedních třetích zemí, kde se tato nákaza vyskytuje, objevily případy výskytu afrického moru prasat u volně žijících prasat, konkrétněji u prasete divokého. Aby bylo možné zaměřit opatření pro tlumení a předejít šíření nákazy a zároveň i zbytečnému narušení obchodu uvnitř Unie a aby se zamezilo neopodstatněným překážkám pro obchod ze strany třetích zemí, byl ve spolupráci s dotčenými členskými státy bez prodlení prostřednictvím prováděcího rozhodnutí Komise 2014/93/EU (7) a prováděcího rozhodnutí Komise 2014/134/EU (8), která jsou použitelná do dne 30. dubna 2014, stanoven seznam Unie se zamořenými oblastmi těchto zemí.
(5)
Africký mor prasat lze považovat za enzootickou nákazu v populacích domácích a volně žijících prasat v některých třetích zemích, které hraničí s Unií, a představuje stálou hrozbu pro Unii.
(6)
Tato nákazová situace může ohrozit stáda prasat v dalších regionech Litvy, Itálie a Polska a také v dalších členských státech, a to zejména v souvislosti s obchodem s komoditami z prasat.
(7)
Litva a Polsko přijaly opatření k boji proti africkému moru prasat v rámci směrnice 2002/60/ES a v souladu s článkem 16 uvedené směrnice mají Komisi ke schválení předložit svůj plán eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat.
(8)
Je vhodné, aby dotčené členské státy a oblasti byly uvedeny na seznamu v příloze s odlišením podle úrovně rizika v závislosti na epizootologické situaci afrického moru prasat a s uvedením, zda se situace týká jak populace prasat žijících v hospodářstvích, tak volně žijících prasat (část III), nebo pouze populace volně žijících prasat (část II) nebo zda je riziko způsobeno určitou blízkostí k nákaze v populaci volně žijících prasat (část I).
(9)
Co se týče rizika šíření afrického moru prasat, úroveň rizika vyplývající z přemísťování různých komodit z prasat se různí. Jak je uvedeno ve vědeckém stanovisku Evropského úřadu pro bezpečnost potravin z roku 2010 (9), představuje přemísťování živých prasat, jejich spermatu, vajíček a embryí a vedlejších produktů živočišného původu z prasat ze zamořených oblastí obecně vyšší riziko z hlediska expozice a následků než přemísťování masa, masných polotovarů a masných výrobků. Odesílání živých prasat, jejich spermatu, vajíček, embryí a vedlejších produktů živočišného původu z prasat, jakož i odesílání určitého masa, masných polotovarů a masných výrobků z určených oblastí členských států uvedených v příloze tohoto rozhodnutí by proto mělo být zakázáno. Tento zákaz zahrnuje všechna zvířata z čeledi prasatovitých (Suidae) uvedená ve směrnici Rady 92/65/EHS (10).
(10)
Pro zohlednění různé úrovně rizika v závislosti na druhu komodit z prasat a na epizootologické situaci v dotčených členských státech je vhodné stanovit pro jednotlivé druhy komodit z prasat z území uvedených v různých částech přílohy k tomuto rozhodnutí určité odchylky. Tyto odchylky jsou také v souladu s opatřeními ke zmírnění rizika platnými pro dovoz s ohledem na africký mor prasat, uvedenými v Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat. V tomto rozhodnutí by měla být také stanovena další bezpečnostní opatření a veterinární požadavky či ošetření platné pro uvedené odchylky.
(11)
Směrnice Rady 64/432/EHS (11) a rozhodnutí Komise 93/444/EHS (12) vyžadují, aby byla zvířata při přemísťování doprovázena veterinárními osvědčeními. Aby byly veterinární informace poskytnuté na příslušných osvědčeních odpovídající a správné, měla by uvedená zdravotní osvědčení v případech, kdy se uplatňují odchylky od zákazu odesílání živých prasat z oblastí uvedených v příloze tohoto rozhodnutí na živá prasata určená k obchodování uvnitř Unie nebo na vývoz do třetí země, obsahovat odkaz na toto rozhodnutí.
(12)
Nařízení Komise (ES) č. 599/2004 (13) stanoví, že určité produkty živočišného původu musí být při přemísťování doprovázeny veterinárními osvědčeními. Za účelem prevence šíření afrického moru prasat do jiných oblastí Unie by měly být v případě členského státu, na který se vztahuje zákaz odesílání čerstvého vepřového masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z některých částí jeho území, stanoveny určité požadavky, týkající se zejména osvědčování, pro odesílání tohoto masa, masných polotovarů a masných výrobků z jiných oblastí území tohoto členského státu, na které se tento zákaz nevztahuje, a tato veterinární osvědčení by měla obsahovat odkaz na toto rozhodnutí.
(13)
Dále je vhodné za účelem prevence šíření afrického moru prasat do jiných oblastí Unie a do třetích zemí zajistit, aby odesílání čerstvého vepřového masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z masa prasat z členských států, na jejichž území se nacházejí oblasti zahrnuté do seznamu v příloze, nebo toto maso obsahují, podléhalo určitým přísnějším podmínkám. Konkrétně by takové čerstvé vepřové maso, masné polotovary a výrobky z vepřového masa měly být označeny zvláštními značkami, které nelze zaměnit s identifikačním označením stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (14) ani s označením zdravotní nezávadnosti pro vepřové maso stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (15).
(14)
Období použitelnosti opatření stanovených v tomto rozhodnutí by mělo zohledňovat epizootologii afrického moru prasat a podmínky pro opětovné získání statusu území prostého afrického moru prasat podle Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat, a mělo by proto trvat alespoň do 31. prosince 2017.
(15)
Prováděcí rozhodnutí 2014/93/EU a 2014/134/EU by měla být zrušena a nahrazena tímto rozhodnutím. Rozhodnutí 2005/363/ES bylo několikrát pozměněno. Je proto vhodné uvedené rozhodnutí zrušit a nahradit je tímto rozhodnutím.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví veterinární opatření pro tlumení afrického moru prasat v členských státech či jejich oblastech uvedených v příloze (dále jen „dotčené členské státy“).
Použije se, aniž jsou dotčeny plány eradikace afrického moru prasat v populaci volně žijících prasat v dotčeném členském státě schválené Komisí v souladu s článkem 16 směrnice 2002/60/ES.
Článek 2
Zákaz odesílání živých prasat, spermatu, vajíček a embryí z prasat, vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků obsahujících vepřové maso, jakož i zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z některých oblastí uvedených v příloze
Dotčené členské státy zakážou:
a)
odesílání živých prasat z oblastí uvedených v části II nebo III přílohy;
b)
odesílání zásilek spermatu, vajíček a embryí z prasat z oblastí uvedených v části III přílohy;
c)
odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků obsahujících vepřové maso z oblastí uvedených v části III přílohy;
d)
odesílání zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v části III přílohy.
Článek 3
Odchylka od zákazu odesílání živých prasat z oblastí uvedených v části II přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. a) mohou dotčené členské státy povolit odesílání živých prasat z hospodářství, která se nacházejí v oblastech uvedených v části II přílohy, do jiných oblastí na území téhož členského státu, pokud prasata pobývala v hospodářství po dobu alespoň 30 dnů nebo od narození a do uvedeného hospodářství nebyla přivezena žádná živá prasata během období alespoň 30 dnů před datem přemístění a
1)
prasata byla podrobena laboratornímu vyšetření na africký mor prasat provedenému s negativními výsledky na vzorcích odebraných v souladu s postupy pro odběr vzorků, které stanoví plán eradikace afrického moru prasat uvedený v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí, během období 15 dnů před datem přemístění a v den nakládky bylo provedeno klinické vyšetření na africký mor prasat úředním veterinárním lékařem v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí Komise 2003/422/ES (16), nebo
2)
prasata pocházejí z hospodářství:
a)
které bylo nejméně dvakrát ročně v intervalu nejméně 4 měsíců zkontrolováno příslušným veterinárním orgánem, který:
i)
dodržel obecné pokyny a postupy stanovené v kapitole IV přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
ii)
provedl klinické vyšetření a odběr vzorků v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
iii)
ověřil, zda jsou účinně uplatňována opatření stanovená v čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážce směrnice 2002/60/ES;
b)
které plní požadavky biologické bezpečnosti pro africký mor prasat, které byly stanoveny příslušným orgánem;
c)
v němž byla prasata starší 60 dní podrobena laboratornímu vyšetření na africký mor prasat uvedenému v odstavci 1.
Článek 4
Odchylka od zákazu odesílání zásilek vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části III přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. c) mohou dotčené členské státy povolit odesílání vepřového masa, polotovarů z vepřového masa, výrobků z vepřového masa a veškerých dalších výrobků, které sestávají z vepřového masa nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části III přílohy, pokud jsou buď:
a)
získány z prasat, která byla chována od svého narození v hospodářstvích, která se nacházejí mimo oblasti uvedené v příloze, a vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo jej obsahují, byly vyprodukovány, skladovány a zpracovány v zařízeních schválených v souladu s článkem 10 nebo
b)
byly vyprodukovány a zpracovány v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/99/ES.
Článek 5
Odchylka od zákazu odesílání zásilek vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v části III přílohy
Odchylně od zákazu stanoveného v čl. 2 písm. d) mohou dotčené členské státy povolit odesílání získaných produktů uvedených v čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (17) z vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v části III přílohy za předpokladu, že uvedené vedlejší produkty byly podrobeny ošetření, které zajišťuje, že získaný produkt nepředstavuje riziko z hlediska afrického moru prasat.
Článek 6
Zákaz odesílání živých prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby se z jejich území do jiných členských států a třetích zemí neodesílala živá prasata, s výjimkou případů, kdy uvedená živá prasata pocházejí:
a)
z jiných oblastí než z oblastí uvedených v příloze;
b)
z hospodářství, do něhož nebyla během období alespoň 30 dnů bezprostředně před datem odeslání přivezena žádná živá prasata z oblastí uvedených v příloze.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy povolit odesílání živých prasat z hospodářství, které se nachází v oblastech uvedených v části I přílohy, za předpokladu, že uvedená živá prasata splňují tyto podmínky:
a)
pobývala v hospodářství po dobu alespoň 40 dní nebo od narození a do uvedeného hospodářství nebyla přivezena žádná živá prasata během období alespoň 30 dnů před datem odeslání;
b)
pocházejí z hospodářství, které plní požadavky biologické bezpečnosti pro africký mor prasat, které byly stanoveny příslušným orgánem;
c)
byla podrobena laboratornímu vyšetření na africký mor prasat provedenému s negativními výsledky na vzorcích odebraných v souladu s postupy pro odběr vzorků, které stanoví plán eradikace afrického moru prasat uvedený v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí, během období 15 dnů před datem přemístění a v den nakládky bylo provedeno klinické vyšetření na africký mor prasat úředním veterinárním lékařem v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES, nebo
d)
pocházejí z hospodářství, které bylo nejméně dvakrát ročně v intervalu nejméně 4 měsíců zkontrolováno příslušným veterinárním orgánem, který:
i)
dodržel pokyny a postupy stanovené v kapitole IV přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
ii)
provedl klinické vyšetření a odběr vzorků v souladu s postupy kontroly a odběru vzorků stanovenými v kapitole IV části A přílohy rozhodnutí 2003/422/ES,
iii)
ověřil, zda jsou účinně uplatňována opatření stanovená v čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážce směrnice 2002/60/ES.
3. U zásilek živých prasat uvedených v tomto článku se uvede tato doplňující poznámka v odpovídajících veterinárních osvědčeních podle:
a)
čl. 5 odst. 1 směrnice 64/432/EHS nebo
b)
čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 93/444/EHS:
„Prasata splňující požadavky čl. 6 odst. 2 prováděcího rozhodnutí Komise 2014/178/EU (18).
Článek 7
Zákaz odesílání zásilek spermatu, vajíček a embryí prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
Dotčené členské státy zajistí, aby z jejich území nebyly do jiných členských států a třetích zemí odesílány zásilky těchto komodit:
a)
sperma prasat, pokud sperma nepochází od kanců chovaných ve schválené inseminační stanici podle čl. 3 písm. a) směrnice Rady 90/429/EHS (19), která se nachází mimo oblasti uvedené v části II a části III přílohy tohoto rozhodnutí;
b)
vajíčka a embrya prasat, pokud vajíčka a embrya nepocházejí od dárcovských prasnic chovaných v hospodářstvích, která splňují požadavky čl. 6 odst. 2 a nacházejí se mimo oblasti uvedené v části II a části III přílohy, a embrya byla oplodněna spermatem, které je v souladu s písmenem a).
Článek 8
Zákaz odesílání vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby žádné zásilky vedlejších produktů živočišného původu z prasat nebyly odesílány z jeho území do jiných členských států a třetích zemí, pokud uvedené vedlejší produkty z prasat nebyly získány z prasat pocházejících a dovážených z hospodářství nacházejících se v oblastech mimo oblasti, které jsou uvedeny v částech II a III přílohy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy povolit odesílání získaných produktů z vedlejších produktů živočišného původu z prasat z oblastí uvedených v části II a části III přílohy do jiných členských států a třetích zemí za předpokladu, že:
a)
uvedené vedlejší produkty byly podrobeny ošetření, které zajišťuje, že získaný produkt z prasat nepředstavuje riziko z hlediska afrického moru prasat;
b)
k zásilkám je přiložen obchodní doklad vydaný podle přílohy VIII kapitoly III nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (20).
Článek 9
Zákaz odesílání čerstvého vepřového masa a některých polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa z oblastí uvedených v příloze do jiných členských států a třetích zemí
1. Dotčené členské státy zajistí, aby zásilky čerstvého vepřového masa z prasat pocházejících z hospodářství, která se nacházejí v oblastech uvedených v příloze, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z masa těchto prasat nebo toto maso obsahují, nebyly odesílány do jiných členských států a třetích zemí, s výjimkou případů, kdy toto vepřové maso bylo získáno z prasat pocházejících a dovážených z hospodářství nacházejících se mimo oblasti uvedené v části II nebo III přílohy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy, ve kterých se nacházejí oblasti uvedené v části III přílohy, povolit odesílání čerstvého vepřového masa uvedeného v odstavci 1, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z tohoto vepřového masa nebo toto maso obsahují, do jiných členských států, pokud uvedené polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa byly získány z prasat, která byla chována od svého narození v hospodářstvích, která se nacházejí mimo oblasti uvedené v části III přílohy, a čerstvé vepřové maso, polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa jsou produkovány, skladovány a zpracovávány v zařízeních schválených v souladu s článkem 10.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou dotčené členské státy, ve kterých se nacházejí oblasti uvedené v části II přílohy, povolit odesílání čerstvého vepřového masa uvedeného v odstavci 1, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které sestávají z tohoto vepřového masa nebo toto maso obsahují, do jiných členských států, pokud uvedené polotovary z vepřového masa a výrobky z vepřového masa byly získány z prasat, která splňují požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1 nebo 2.
Článek 10
Schválení jatek, bouráren/porcoven a zařízení na zpracování masa pro účely článku 4 a čl. 9 odst. 2
Příslušný orgán dotčeného členského státu schválí pro účely článku 4 a čl. 9 odst. 2 pouze ta jatka, bourárny/porcovny a zařízení na zpracování masa, v nichž produkce, skladování a zpracování čerstvého vepřového masa a polotovarů a výrobků z vepřového masa sestávajících z takového vepřového masa nebo toto maso obsahujících, které jsou způsobilé k odeslání do jiných členských států a třetích zemí v souladu s odchylkami stanovenými v článku 4 a čl. 9 odst. 2, probíhá odděleně od produkce, skladování a zpracování jiných výrobků sestávajících z čerstvého vepřového masa nebo toto maso obsahujících a polotovarů a výrobků z vepřového masa které sestávají z masa získaného z prasat pocházejících nebo dovážených z hospodářství nacházejících se v oblastech uvedených v příloze, jiných než schválených podle tohoto článku, nebo které toto maso obsahují.
Článek 11
Odchylka od zákazu odesílání čerstvého vepřového masa a některých polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa z oblastí uvedených v příloze
Odchylně od článku 9 mohou dotčené členské státy povolit odesílání čerstvého vepřového masa, polotovarů z vepřového masa a výrobků z vepřového masa, které z tohoto masa sestávají nebo toto maso obsahují, z oblastí uvedených v části II nebo části III přílohy do jiných členských států a třetích zemí za předpokladu, že dotčené produkty:
a)
byly vyprodukovány a zpracovány v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/99/ES;
b)
jsou podrobeny veterinárnímu osvědčování podle článku 5 směrnice 2002/99/ES;
c)
jsou doprovázeny vhodným veterinárním osvědčením pro obchod uvnitř Unie podle nařízení Komise (ES) č. 599/2004, v jehož části II je doplněn tento text:
„Produkty splňující požadavky prováděcího rozhodnutí Komise 2014/178/EU ze dne 27. března 2014 o veterinárních opatřeních pro tlumení afrického moru prasat v některých členských státech (21).
Článek 12
Informace týkající se článků 9 až 11
Členské státy předají Komisi a ostatním členským státům každých šest měsíců od data tohoto rozhodnutí aktualizovaný seznam schválených zařízení uvedených v článku 10 a uvedou veškeré relevantní informace o uplatňování článků 9, 10 a 11.
Článek 13
Opatření týkající se živých volně žijících prasat, čerstvého masa, masných polotovarů a masných výrobků, které sestávají z masa volně žijících prasat nebo toto maso obsahují
1. Dotčené členské státy zajistí, aby:
a)
se z oblastí uvedených v příloze neodesílala žádná živá volně žijící prasata do jiných členských států nebo do jiných oblastí na území téhož členského státu;
b)
se z oblastí uvedených v příloze neodesílaly žádné zásilky čerstvého masa volně žijících prasat, masných polotovarů a masných výrobků, které z tohoto masa sestávají nebo je obsahují, do jiných členských států nebo do jiných oblastí na území téhož členského státu.
2. Odchylně od odst. 1 písm. b) mohou dotčené členské státy povolit odesílání zásilek čerstvého masa volně žijících prasat, masných polotovarů a masných výrobků sestávajících z tohoto masa nebo toto maso obsahujících z oblastí uvedených v části I přílohy do jiných oblastí na území téhož členského státu, které nejsou uvedeny v příloze, za předpokladu, že volně žijící prasata byla s negativními výsledky vyšetřena na africký mor prasat v souladu s diagnostickými postupy stanovenými v částech C a D kapitoly VI přílohy rozhodnutí 2003/422/ES.
Článek 14
Požadavky na zvláštní značky zdravotní nezávadnosti a na veterinární osvědčení pro čerstvé maso, masné polotovary a masné výrobky, na něž se vztahuje zákaz podle článků 2, 9 a 13
Dotčené členské státy zajistí, aby čerstvé maso a masné polotovary a masné výrobky, na něž se vztahují zákazy uvedené v článcích 2, 9 a 13, byly opatřeny zvláštní značkou zdravotní nezávadnosti, která nesmí být oválná a nesmí být zaměnitelná:
a)
s identifikačním označením masných polotovarů a masných výrobků sestávajících z vepřového masa nebo toto maso obsahujících uvedeným v příloze II oddílu I nařízení (ES) č. 853/2004;
b)
s označením zdravotní nezávadnosti pro čerstvé vepřové maso uvedeným v příloze I oddílu I kapitole III nařízení (ES) č. 854/2004.
Článek 15
Požadavky týkající se hospodářství a dopravních prostředků v oblastech uvedených v příloze
Dotčené členské státy zajistí, aby:
a)
byly podmínky čl. 15 odst. 2 písm. b) druhé a čtvrté až sedmé odrážky směrnice 2002/60/ES uplatňovány na hospodářství s chovem prasat, která se nacházejí v oblastech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí;
b)
vozidla, která byla použita k přepravě prasat nebo vedlejších produktů živočišného původu z prasat pocházejících z hospodářství nacházejících se v oblastech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, byla po každém použití okamžitě vyčištěna a vydezinfikována a aby dopravce poskytl doklad o takovém vyčištění a dezinfekci.
Článek 16
Požadavky na informace od dotčených členských států
Dotčené členské státy informují Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat o výsledcích dozoru, pokud jde o africký mor prasat, prováděného v oblastech uvedených v příloze, jak je stanoveno v plánech eradikace afrického moru prasat u populací volně žijících prasat, jež Komise schválila v souladu s článkem 16 směrnice 2002/60/ES a jež jsou uvedeny v čl. 1 druhém pododstavci tohoto rozhodnutí.
Článek 17
Soulad
Členské státy změní opatření, která uplatňují na obchod, tak, aby byla v souladu s tímto rozhodnutím, a přijatá opatření poté neprodleně odpovídajícím způsobem zveřejní. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí 2005/363/ES a prováděcí rozhodnutí,2014/93/EU a 2014/134/EU se zrušují.
Článek 19
Použitelnost
Toto rozhodnutí se použije do 31. prosince 2017.
Článek 20
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. března 2014.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 27 de março de 2014
relativa a medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana em determinados Estados-Membros
[notificada com o número C(2014) 1979]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2014/178/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 89/662/CEE do Conselho, de 11 de dezembro de 1989, relativa aos controlos veterinários aplicáveis ao comércio intracomunitário, na perspetiva da realização do mercado interno (1), nomeadamente o artigo 9.o, n.o 4,
Tendo em conta a Diretiva 90/425/CEE do Conselho, de 26 de junho de 1990, relativa aos controlos veterinários e zootécnicos aplicáveis ao comércio intracomunitário de certos animais vivos e produtos, na perspetiva da realização do mercado interno (2), nomeadamente o artigo 10.o, n.o 4,
Tendo em conta a Diretiva 2002/99/CE do Conselho, de 16 de dezembro de 2002, que estabelece as regras de polícia sanitária aplicáveis à produção, transformação, distribuição e introdução de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (3), nomeadamente o artigo 4.o, n.o 3,
Considerando o seguinte:
(1)
A Diretiva 2002/60/CE do Conselho (4) estabelece as medidas mínimas de luta contra a peste suína africana a aplicar na União, incluindo as medidas a tomar em caso de foco de peste suína africana e nos casos de suspeita ou confirmação de peste suína africana em suínos selvagens. Essas medidas incluem planos a desenvolver e a aplicar pelos Estados-Membros, depois de aprovados pela Comissão, para a erradicação da peste suína africana em populações de suínos selvagens.
(2)
A Decisão 2005/363/CE da Comissão (5) foi adotada em resposta à presença de peste suína africana na Sardenha, Itália. Esta decisão estabelece as normas de sanidade animal no que se refere à deslocação, expedição e marcação de suínos e de determinados produtos de origem suína provenientes da Sardenha, a fim de impedir a propagação da doença a outras zonas da União.
(3)
Além disso, a Decisão 2005/362/CE da Comissão (6) aprovou um plano apresentado à Comissão pela Itália para a erradicação da peste suína africana nos suínos selvagens na Sardenha.
(4)
Em 2014, ocorreram casos de peste suína africana em suínos selvagens, mais especificamente em javalis selvagens, na Lituânia e na Polónia devido à introdução do vírus da peste suína africana a partir de países terceiros vizinhos onde esta doença está presente. A fim de focar as medidas de controlo e impedir a propagação da doença, bem como impedir perturbações desnecessárias no comércio na União e evitar que sejam instituídas barreiras injustificadas ao comércio por parte de países terceiros, foi estabelecida com urgência, em colaboração com os Estados-Membros em causa, uma lista de zonas infetadas nesses países, através da Decisões de Execução 2014/93/UE (7) e 2014/134/UE (8) da Comissão, ambas aplicáveis até 30 de abril de 2014.
(5)
A peste suína africana pode ser considerada uma doença endémica nas populações de suínos domésticos e selvagens de certos países terceiros que fazem fronteira com a União e representa uma ameaça permanente para a União.
(6)
A situação da doença é suscetível de pôr em perigo os efetivos de suínos noutras regiões da Lituânia, Itália e Polónia e também noutros Estados-Membros, nomeadamente tendo em conta o comércio de produtos de origem suína.
(7)
A Lituânia e a Polónia tomaram medidas de luta contra a peste suína africana no âmbito da Diretiva 2002/60/CE e devem apresentar à Comissão, para efeitos de aprovação em conformidade com o artigo 16.o da referida diretiva, o seu plano de erradicação da peste suína africana em suínos selvagens.
(8)
É conveniente que os Estados-Membros e as zonas em causa sejam enumerados num anexo, diferenciados em função do nível de risco, tendo em conta a situação epidemiológica da peste suína africana e conforme se tratar das explorações de suínos e da população de suínos selvagens em conjunto (parte III) ou só da população de suínos selvagens (parte II), ou se risco for devido a uma proximidade com a infeção na população selvagem (parte I).
(9)
Em termos de risco de propagação do vírus da peste suína africana, a circulação dos diferentes produtos de origem suína coloca níveis diferentes de risco. De um modo geral, segundo o parecer científico da Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos de 2010 (9), a circulação de suínos vivos, de sémen, óvulos e embriões de suíno, bem como de subprodutos animais de origem suína provenientes de zonas infetadas representa um risco mais elevado, em termos de exposição e consequências, do que a circulação de carne, preparados de carne e produtos à base de carne. Por conseguinte, a expedição de suínos vivos, de sémen, óvulos e embriões de suíno e de subprodutos animais de origem suína, bem como a expedição de determinadas carnes, preparados de carne e produtos à base de carne provenientes de zonas designadas dos Estados-Membros enumeradas no anexo da presente decisão devem ser proibidas. Esta proibição inclui todos os suídeos, como se refere na Diretiva 92/65/CEE do Conselho (10).
(10)
A fim de ter em conta os diferentes níveis de risco, consoante o tipo de produtos de origem suína e a situação epidemiológica nos Estados-Membros em causa, é adequado prever determinadas derrogações para cada tipo de produto de origem suína proveniente dos territórios referidos nas diferentes partes do anexo do presente regulamento. Estas derrogações estão também em consonância com as medidas de redução dos riscos na importação no que diz respeito à peste suína africana indicadas no Código Sanitário para os Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal. As medidas de salvaguarda adicionais e os requisitos sanitários ou tratamentos aplicáveis a essas derrogações devem igualmente ser previstos na presente decisão.
(11)
A Diretiva 64/432/CEE do Conselho (11) e a Decisão 93/444/CEE da Comissão (12) estabelecem que os animais devem ser acompanhados de certificados sanitários quando transportados. Quando as derrogações à proibição da expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas no anexo da presente decisão sejam aplicáveis a suínos vivos destinados ao comércio intra-União ou a exportação para um país terceiro, os certificados sanitários devem incluir uma referência à presente decisão, a fim de assegurar a inclusão de informações sanitárias adequadas e exatas nos certificados em causa.
(12)
O Regulamento (CE) n.o 599/2004 da Comissão (13) estabelece que certos produtos de origem animal devem ser acompanhados de certificados sanitários quando transportados. A fim de impedir a propagação da peste suína africana a outras zonas da União, quando um Estado-Membro estiver sujeito a uma proibição de expedição, a partir de certas partes do seu território, de carne fresca de suíno e preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em carne de suíno ou que a contenham, devem estabelecer-se determinados requisitos, em particular no que diz respeito à certificação, para a expedição dessa carne, preparados de carne e produtos à base de carne a partir de outras zonas do território desse Estado-Membro não sujeitas a essa proibição, e os certificados sanitários devem incluir uma referência à presente decisão.
(13)
Além disso, é adequado, a fim de impedir a propagação de peste suína africana a outras zonas da União e a países terceiros, dispor que se sujeite a determinadas condições mais rigorosas a expedição de carne fresca de suíno, preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em ou contenham carne de suínos proveniente de Estados-Membros com zonas enumeradas no anexo. Em particular, a carne fresca de suíno, os preparados de carne e os produtos à base de carne de suíno devem ser marcados com marcas especiais que não possam ser confundidas com a marca de identificação prevista no Regulamento (CE) n.o 853/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (14) e com as marcas de salubridade previstas no Regulamento (CE) n.o 854/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (15).
(14)
O período de aplicação das medidas previstas na presente decisão deve ter em consideração a epidemiologia da peste suína africana e as condições para a recuperação do estatuto de indemnidade de peste suína africana, em conformidade com o Código Sanitário para os Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal, pelo que esse período deve manter-se pelo menos até 31 de dezembro de 2017.
(15)
As Decisões de Execução 2014/93/UE e 2014/134/UE devem ser revogadas e substituídas pela presente decisão. A Decisão 2005/363/CE foi alterada várias vezes. Por conseguinte, afigura-se adequado revogá-la, substituindo-a pela presente decisão.
(16)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
A presente decisão estabelece medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana nos Estados-Membros ou nas suas zonas, tal como estabelecido no anexo (Estados-Membros em causa).
Aplica-se sem prejuízo dos planos de erradicação da peste suína africana nas populações de suínos selvagens nos Estados-Membros em causa, aprovados pela Comissão em conformidade com o artigo 16.o da Diretiva 2002/60/CE.
Artigo 2.o
Proibição da expedição de suínos vivos, sémen, óvulos e embriões de suíno, carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos contendo carne de suíno, bem como de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir de determinadas zonas enumeradas no anexo
Os Estados-Membros em causa devem proibir:
a)
A expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas nas partes II ou III do anexo;
b)
A expedição de remessas de sémen, óvulos e embriões de suíno a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo;
c)
A expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos contendo carne de suíno a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo;
d)
A expedição de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo.
Artigo 3.o
Derrogação à proibição da expedição de suínos vivos a partir das zonas enumeradas na parte II do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea a), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de suínos vivos a partir de uma exploração situada nas zonas enumeradas na parte II do anexo para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro, desde que os suínos tenham permanecido durante, pelo menos, 30 dias, ou desde o seu nascimento, na exploração e não tiver sido introduzido nenhum suíno vivo na exploração durante um período de, pelo menos, 30 dias antes da data da deslocação e
1.
os suínos tenham sido submetidos a testes laboratoriais para deteção da peste suína africana, com resultados negativos, em amostras colhidas em conformidade com os procedimentos de amostragem definidos no plano de erradicação da peste suína africana referido no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão, no período de 15 dias anterior à data da deslocação e tenha sido efetuado um exame clínico para deteção da peste suína africana, por um veterinário oficial, em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE da Comissão (16) na data de expedição, ou
2.
os suínos sejam provenientes de uma exploração:
a)
que foi sujeita pelo menos duas vezes por ano, com um intervalo mínimo de 4 meses, a inspeções pela autoridade veterinária competente que:
i)
seguiram as orientações e procedimentos previstos no capítulo IV do anexo da Decisão 2003/422/CE,
ii)
incluíram um exame clínico e uma amostragem em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE,
iii)
verificaram a aplicação efetiva das medidas previstas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE;
b)
que aplica requisitos de biossegurança para a peste suína africana, tal como estabelecidos pela autoridade competente;
c)
na qual os suínos com mais de 60 dias tenham sido submetidos aos testes laboratoriais para deteção da peste suína africana referidos no n.o 1.
Artigo 4.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea c), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carne de suíno, preparados de carne de suíno, produtos à base de carne de suíno e quaisquer outros produtos que consistam em carne de suíno ou que a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo, desde que estes produtos:
a)
Sejam derivados de suínos que tenham sido mantidos desde o seu nascimento em explorações localizadas fora das zonas enumeradas no anexo, e a carne de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno que consistam em carne de suíno ou que a contenham, tenham sido produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 10.o; ou
b)
Tenham sido produzidos e transformados em conformidade com o disposto no artigo 4.o, n.o 1, da Diretiva 2002/99/CE.
Artigo 5.o
Derrogação à proibição da expedição de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo
Em derrogação à proibição prevista no artigo 2.o, alínea d), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de produtos derivados, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1069/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (17), obtidos de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas na parte III do anexo, desde que esses subprodutos tenham sido submetidos a um tratamento que assegure que o produto derivado não representa qualquer risco no que se refere à peste suína africana.
Artigo 6.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de suínos vivos a partir das zonas enumeradas no anexo
1. Os Estados-Membros em causa devem assegurar que não são expedidos suínos vivos do seu território com destino a outros Estados-Membros e países terceiros, a menos que esses suínos vivos sejam provenientes de:
a)
Zonas não incluídas no anexo;
b)
Uma exploração na qual não tenham sido introduzidos, durante um período de pelo menos 30 dias imediatamente anterior à data de expedição, suínos vivos originários das zonas incluídas no anexo.
2. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de suínos vivos a partir de uma exploração situada nas zonas enumeradas na parte I do anexo, desde que os suínos vivos cumpram as seguintes condições:
a)
Permaneceram durante um período de pelo menos 40 dias, ou desde o seu nascimento, na exploração e não foi introduzido na exploração nenhum suíno vivo durante um período de pelo menos 30 dias antes da data de expedição;
b)
São provenientes de uma exploração que aplica requisitos de biossegurança para a peste suína africana, tal como estabelecidos pela autoridade competente;
c)
Foram sido submetidos a testes laboratoriais para deteção da peste suína africana, com resultados negativos, em amostras colhidas em conformidade com os procedimentos de amostragem definidos no plano de erradicação da peste suína africana referido no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão, no período de 15 dias anterior à data da deslocação e foi efetuado um exame clínico para deteção da peste suína africana, por um veterinário oficial, em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE na data de expedição; ou
d)
São provenientes de uma exploração que foi sujeita pelo menos duas vezes por ano, com um intervalo mínimo de 4 meses, a inspeções pela autoridade veterinária competente que:
i)
seguiram as orientações e procedimentos previstos no capítulo IV do anexo da Decisão 2003/422/CE,
ii)
incluíram um exame clínico e uma amostragem em conformidade com os métodos de verificação e amostragem estabelecidos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2003/422/CE,
iii)
verificaram a aplicação efetiva das medidas previstas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE.
3. No que se refere às remessas dos suínos vivos referidos no presente artigo, a menção que se segue deve ser aditada aos certificados sanitários correspondentes referidos:
a)
No artigo 5.o, n.o 1, da Diretiva 64/432/CEE; ou
b)
No artigo 3.o, n.o 1, da Decisão 93/444/CEE:
«Suínos em conformidade com o disposto no artigo 6.o, n.o 2, da Decisão de Execução 2014/178/UE da Comissão (18).
Artigo 7.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de remessas de sémen, óvulos e embriões de suíno a partir das zonas enumeradas no anexo
O Estado-Membro em causa deve assegurar que não são expedidas, a partir do seu território com destino a outros Estados-Membros e países terceiros, remessas dos seguintes produtos:
a)
Sémen de suíno, a menos que o sémen seja originário de varrascos mantidos num centro de colheita aprovado, como referido no artigo 3.o, alínea a), da Diretiva 90/429/CEE do Conselho (19), e situado fora das zonas incluídas nas partes II e III do anexo da presente decisão;
b)
Óvulos e embriões de animais da espécie suína, a menos que os óvulos e embriões provenham de porcas dadoras mantidas em explorações que cumprem o disposto no artigo 6.o, n.o 2 e se situam fora das zonas enumeradas nas partes II e III do anexo e os embriões sejam concebidos com sémen em conformidade com a alínea a).
Artigo 8.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de remessas de subprodutos animais de origem suína a partir das zonas enumeradas no anexo
1. O Estado-Membro em causa deve assegurar que nenhuma remessa de subprodutos animais de origem suína é expedida do seu território para outros Estados-Membros ou países terceiros, a menos que os subprodutos de origem suína provenham de suínos originários e provenientes de explorações situadas em zonas que não estão enumeradas nas partes II e III do anexo.
2. Em derrogação ao disposto no artigo 1.o, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de produtos derivados obtidos de subprodutos animais de origem suína provenientes das zonas enumeradas nas partes II e III do anexo para outros Estados-Membros e países terceiros, desde que:
a)
Os subprodutos tenham sido submetidos a um tratamento que assegure que o produto derivado obtido a partir de suínos não representa um risco no que se refere à peste suína africana;
b)
As remessas sejam acompanhadas de um documento comercial emitido em conformidade com o anexo VIII, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 142/2011 da Comissão (20).
Artigo 9.o
Proibição da expedição para outros Estados-Membros e países terceiros de carne fresca de suíno e de determinados preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno provenientes das zonas enumeradas no anexo
1. Os Estados-Membros em causa devem garantir que as remessas de carne fresca de suíno proveniente de suínos originários de explorações situadas nas zonas enumeradas no anexo e de preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam em carne desses suínos ou que a contenham não são expedidas para outros Estados-Membros e países terceiros, a menos que essa carne de suíno tenha sido produzida a partir de suínos originários e provenientes de explorações não localizadas nas zonas enumeradas nas partes II ou III do anexo.
2. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa com zonas enumeradas na parte III do anexo podem autorizar a expedição para outros Estados-Membros da carne fresca de suíno referida no n.o 1 e dos preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, desde que esses preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno sejam derivados de suínos que foram mantidos desde o nascimento em explorações localizadas fora das zonas enumeradas na parte III do anexo e a carne fresca de suíno, os preparados de carne de suíno e os produtos à base de carne de suíno sejam produzidos, armazenados e transformados em estabelecimentos aprovados em conformidade com o artigo 10.o.
3. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros em causa com zonas enumeradas na parte II do anexo podem autorizar a expedição para outros Estados-Membros da carne fresca de suíno referida no n.o 1 e dos preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, desde que esses preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno sejam derivados de suínos que cumpram os requisitos estabelecidos no artigo 3.o, n.o 1 ou n.o 2.
Artigo 10.o
Aprovação de matadouros, instalações de desmancha e estabelecimentos de transformação de carne, para efeitos do artigo 4.o e do artigo 9.o, n.o 2
A autoridade competente dos Estados-Membros em causa só deve aprovar, para efeitos do artigo 4.o e do artigo 9.o, n.o 2, matadouros, instalações de desmancha e estabelecimentos de transformação de carne nos quais a produção, a armazenagem e a transformação da carne fresca de suíno, dos preparados de carne de suíno e dos produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou que a contenham, elegíveis para expedição para outros Estados-Membros e países terceiros em conformidade com as derrogações previstas no artigo 4.o no artigo 9.o, n.o 2, é realizada separadamente da produção, armazenagem e transformação de outros produtos que consistam em carne fresca de suíno ou que a contenham, e de preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam em ou contenham carne derivada de suínos originários ou provenientes de explorações situadas nas zonas enumeradas no anexo que não as aprovadas em conformidade com o presente artigo.
Artigo 11.o
Derrogação à proibição da expedição de carne fresca de suíno e de determinados preparados de carne de suíno e produtos de carne de suíno provenientes das zonas enumeradas no anexo
Em derrogação ao disposto no artigo 9.o, os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de carne fresca de suíno, preparados de carne de suíno e produtos à base de carne de suíno que consistam nessa carne ou a contenham, a partir das zonas enumeradas na parte II ou parte III do anexo para outros Estados-Membros e países terceiros, desde que os produtos em questão:
a)
Tenham sido produzidos e transformados em conformidade com o disposto no artigo 4.o, n.o 1, da Diretiva 2002/99/CE;
b)
Sejam sujeitos a certificação veterinária em conformidade com o artigo 5.o da Diretiva 2002/99/CE;
c)
Estejam acompanhados do certificado sanitário apropriado para efeitos de comércio intra-União previsto no Regulamento (CE) n.o 599/2004 da Comissão, cuja parte II deve conter a seguinte menção:
«Produtos conformes com a Decisão de Execução 2014/178/UE da Comissão, de 27 de março de 2014, relativa a medidas de polícia sanitária contra a peste suína africana em determinados Estados-Membros (21).
Artigo 12.o
Informações respeitantes aos artigo 9.o a 11.o
Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão e aos restantes Estados-Membros, de seis em seis meses a contar da data da presente decisão, a lista atualizada dos estabelecimentos aprovados referidos no artigo 10.o e todas as informações pertinentes sobre a aplicação dos artigos 9.o, 10.o e 11.o.
Artigo 13.o
Medidas relativas a suínos selvagens vivos, carne fresca, preparados de carne e produtos à base de carne que consistam em carne de suínos selvagens ou a contenham
1. Os Estados-Membros em causa devem assegurar que:
a)
Nenhum suíno selvagem vivo proveniente das zonas incluídas no anexo é expedido para outros Estados-Membros ou para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro;
b)
Nenhuma remessa de carne fresca de suínos selvagens e de preparados de carne e produtos à base de carne que consistam nessa carne ou que a contenham proveniente das zonas enumeradas no anexo é expedida para outros Estados-Membros ou para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro.
2. Em derrogação ao n.o 1, alínea b), os Estados-Membros em causa podem autorizar a expedição de remessas de carne fresca de suínos selvagens e de preparados de carne e produtos à base de carne que consistam nessa carne ou que a contenham a partir das zonas enumeradas na parte I do anexo para outras zonas no território do mesmo Estado-Membro não enumeradas no anexo, desde que os suínos selvagens tenham sido submetidos a testes, com resultados negativos, para deteção da peste suína africana, em conformidade com os procedimentos de diagnóstico estabelecidos no capítulo IV, partes C e D, do anexo da Decisão 2003/422/CE.
Artigo 14.o
Marcas de salubridade especiais e requisitos de certificação para carne fresca, preparados de carne e produtos à base de carne sujeitos à proibição referida nos artigos 2.o, 9.o e 13.o
Os Estados-Membros em causa devem assegurar que a carne fresca e os preparados de carne e produtos à base de carne sujeitos às proibições previstas nos artigos 2.o, 9.o e 13.o são identificados com uma marca especial de salubridade que não é oval e não se pode confundir com:
a)
A marca de identificação para preparados de carne e produtos à base de carne que consistem em carne de suíno ou que a contenham prevista no anexo II, secção I, do Regulamento (CE) n.o 853/2004;
b)
A marca de salubridade para a carne fresca de suíno prevista no anexo I, secção I, capítulo III, do Regulamento (CE) n.o 854/2004.
Artigo 15.o
Requisitos relativos às explorações e aos veículos de transporte aplicáveis nas zonas enumeradas no anexo
Os Estados-Membros em causa devem assegurar que:
a)
As condições previstas no artigo 15.o, n.o 2, alínea b), segundo e quarto a sétimo travessões, da Diretiva 2002/60/CE são aplicadas nas explorações suinícolas situadas nas zonas incluídas no anexo da presente decisão;
b)
Os veículos utilizados para o transporte dos suínos ou dos subprodutos animais de origem suína originários de explorações situadas nas zonas incluídas no anexo da presente decisão sejam limpos e desinfetados imediatamente após cada operação e o transportador apresenta uma prova de que a limpeza e a desinfeção foram efetuadas.
Artigo 16.o
Dever de informação dos Estados-Membros em causa
Os Estados-Membros em causa devem informar a Comissão e os demais Estados-Membros, no quadro do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal, dos resultados da vigilância da peste suína africana levada a efeito nas zonas enumeradas no anexo, tal como previsto nos planos de erradicação da peste suína africana nas populações de suínos selvagens aprovados pela Comissão em conformidade com o artigo 16.o da Diretiva 2002/60/CE e mencionados no artigo 1.o, segundo parágrafo, da presente decisão.
Artigo 17.o
Conformidade
Os Estados-Membros devem alterar as medidas que aplicam ao comércio de modo a torná-las conformes com a presente decisão e dar imediato conhecimento público das medidas adotadas. Os Estados-Membros informam imediatamente do facto a Comissão.
Artigo 18.o
Revogação
São revogadas as Decisões 2005/363/CE e as Decisões de Execução 2014/93/UE e 2014/134/UE.
Artigo 19.o
Aplicabilidade
A presente decisão é aplicável até 31 de dezembro de 2017.
Artigo 20.o
Destinatários
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 27 de março de 2014.