PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1269/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 954/2006 (2) Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v sazbě 24,1 % uloženého na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ruska, se zbytkovou celní sazbou 35,8 % na dovoz od všech ostatních společností z Ruska. Konečné antidumpingové clo pro skupinu, která je předmětem tohoto přezkumného šetření, OAO TMK (dále jen „skupina TMK“ nebo „žadatel“), složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works, bylo uloženo v sazbě 35,8 %, což odpovídá zbytkové celní sazbě.
(2)
Nařízením (ES) č. 812/2008 (3) Rada po zahájení prozatímního přezkumu, o které požádala skupina TMK podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, (dále jen „přezkumné šetření“) změnila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pro skupinu TMK na 27,2 %.
(3)
Prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012 (4) Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) zachovala opatření uložená nařízením (ES) č. 954/2006 na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny.
(4)
Opatřeními platnými v současné době jsou proto opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012. Na skupinu TMK složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works se vztahuje antidumpingové clo v sazbě 27,2 %.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) Komise dne 14. října 2011 informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(6)
Přezkum, jehož rozsah je omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané skupinou TMK. V žádosti poskytl žadatel důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala žadateli dotazník, na který odpověděl v dané lhůtě.
(9)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních společností ve spojení ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Kolín nad Rýnem), TMK Italia s.r.l. (Lecco) a TMK Global S.A. (Ženeva) byly provedeny inspekce.
1.4 Období přezkumného šetření
(10)
Šetření úrovně dumpingu se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(11)
Dotčený výrobek je tentýž jako výrobek vymezený v prováděcím nařízení (EU) č. 585/2012, jímž byla uložena v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (6), pocházející z Ruska, v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „bezešvé trubky a duté profily“).
2.2 Obdobný výrobek
(12)
Shodně s tím, co bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo stávající šetření, že výrobek vyráběný v Rusku a vyvážený do Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ruska a výrobek, který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
3.1.1 Běžná hodnota
(13)
Prodej na domácím trhu se uskutečňoval prostřednictvím společností ve spojení, ZAO TMK Trade House a TMK Warehouse, které bezešvé trubky a duté profily následně dále prodávaly nezávislým odběratelům v Rusku.
(14)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce posuzováno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u všech vyvážejících výrobců reprezentativní.
(15)
Dále bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného typu výrobku na vývoz do Unie.
(16)
Podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně posuzováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(19)
Běžná hodnota pro nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit průměrný zisk.
(20)
Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, bylo přezkoumáno, zda ceny plynu placené vyvážejícími výrobci přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(21)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu nasvědčují všechny dostupné údaje tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a jsou výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Vzhledem k tomu, že náklady na plyn nebyly podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení v záznamech vyvážejících výrobců přiměřeně zohledněny, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož nebyly k dispozici žádné dostatečně reprezentativní nezkreslené ceny plynu týkající se ruského domácího trhu, bylo uznáno za vhodné, aby se při úpravě vycházelo v souladu s čl. 2 odst. 5 z informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), upravené s přihlédnutím k místním distribučním nákladům. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do Unie, která je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(22)
Po zveřejnění konečných závěrů skupina TMK tvrdila, že úprava na základě ceny plynu byla v rozporu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení a s bodem 2.2.1.1 antidumpingové dohody WTO. Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená skupinou TMK tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Jelikož v záznamech vyvážejících výrobců nebyly přiměřeně zohledněny náklady na zemní plyn, jak stanoví čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Tvrzení skupiny TMK se považuje za nepodložené a jelikož pro ně neexistují žádné důkazy, bylo zamítnuto.
3.1.2 Vývozní cena
(23)
Je třeba poznamenat, že určitý objem vývozu dotčeného výrobku nebyl skupinou TMK uveden, protože se domnívala, že tyto ocelové trubky a duté profily nespadají do oblasti působnosti šetření. Během inspekcí na místě byly útvarům Komise předloženy vzorky ve formě příčných průřezů výrobku, který údajně nespadá do definice výrobku, před jeho dalším zpracováním a po něm, nelze je však považovat za přesvědčivý důkaz.
(24)
Po přezkoumání této otázky byl učiněn závěr, že tyto ocelové trubky a duté profily do definice výrobku spadají. Při výpočtu dumpingu bylo proto přihlédnuto k odpovídajícím vývozním transakcím.
(25)
Během slyšení, které proběhlo dne 9. listopadu 2012 a jemuž předsedal úředník pro slyšení, skupina TMK tvrdila, že by chtěla řešit zejména problém celního zařazení, který byl zmíněn při zveřejnění konečných závěrů a jehož důsledkem bylo podle ní zvýšení jejího dumpingového rozpětí asi o 13-14 %. Skupina TMK vyjádřila překvapení nad skutečností, že tyto výrobky jsou považovány za výrobky spadající do oblasti působnosti šetření, a zopakovala, že tento objem vývozu nebyl uveden z toho důvodu, že tyto výrobky jsou „polotovary“ („blanks“, rovněž nazývané „duté prvky“), a nikoli trubky, a proto podle ní nespadají do definice výrobku. Dále uvedla, že ve skutečnosti tuto záležitost řešily útvary Komise během inspekce na místě jen velmi zběžně. V tomto ohledu je třeba uvést, že samotná skupina TMK v jednom svém podání ze dne 31. srpna 2012 uvedla, že „otázka týkající se toho, zda by ‚duté prvky‘ kódu KN 7304 59 10 měly být zařazeny do oblasti působnosti tohoto šetření, či nikoli, byla během šetření důkladně projednávána“. Ve skutečnosti měly Evropský svaz pro ocelové trubky („ESTA“) i skupina TMK několikrát příležitost vyjádřit k této otázce své připomínky. Kromě toho je třeba uvést, že útvary Komise požádaly dovozce, kteří jsou ve spojení s TMK, aby vyplnili přílohu dotazníku, a získané informace během inspekce na místě ověřily, aby shromáždily veškeré příslušné informace. Tvrzení, že tuto otázku řešily útvary Komise během šetření jen velmi „zběžně“ a že tyto výrobky byly považovány za výrobky spadající do definice výrobku, bylo nesprávné, a proto bylo odmítnuto.
(26)
Skupina TMK kromě toho uvedla, že zahrnutí tohoto objemu vývozu bylo protiprávní a neodůvodněné, jelikož útvary Komise neprokázaly, že tyto trubky nebyly „neopracované“, a že závěry ve smyslu, že tyto „polotovary“ jsou „meziprodukty“ (nebo částečně opracovanými produkty), jsou neopodstatněné.
(27)
Zaprvé je třeba připomenout, že výrobky spadající do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10 jsou „trouby, trubky a duté profily“, bezešvé, ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli, „neopracované, rovné a s rovnoměrnou tloušťkou stěny, výhradně pro výrobu trub a trubek o jiném průřezu a tloušťce stěny“. Vysvětlivka k podpoložkám 7304 39 10 a 7304 59 10 uvádí, že zahrnují „ocelové bezešvé trubky vyrobené zpravidla protažením a válcováním za tepla nebo protažením a tažením za tepla; jsou zpravidla nazývány polotovar (‚blanks‘). Jsou určeny k dalšímu přepracování na trubky jiného tvaru a jiné tloušťky stěny s přesnějšími rozměrovými tolerancemi. Předkládají se s hrubě odstřiženými konci a s odstraněnými otřepy, ale jinak jsou nedokončené. Jejich vnější i vnitřní povrch je hrubý a nejsou na nich odstraněny okuje. Nejsou naolejovány, pozinkovány ani barveny“. Po zvážení argumentů předložených ze strany skupiny TMK a ESTA se dospělo k názoru, že na základě různých dokumentů shromážděných během inspekcí na místě (objednávek odběratele a specifikací, smluv mezi společnostmi, faktur vystavených dovozci ve spojení, popisu normy ISO 9809-1) jsou tyto trubky skutečně „meziprodukty“ v tom smyslu, že musí odpovídat určitým požadavkům a specifikacím, jako je „vysoká kvalita trubek válcovaných za tepla pro válce, typu oceli 34CrMo4 podle UNI EN 10083-1 a DIN 1629 ‚žíhané za surova‘ a ‚ohlazené na koncích‘ a rozměrů specifikovaných v objednávce“. Kromě toho i další požadavky, které jsou uvedeny v objednávce odběratele a specifikacích, jako je „ultrazvukové zkoušení za účelem odhalení přípustných závad, kontroly tloušťky, ovalizace a rovnosti“, dokládají další zpracování těchto trubek, což není případ tzv. polotovarů („blanks“).
(28)
Skupina TMK tvrdila, že vlastnosti „žíhané za surova“ a „ohlazené na koncích“ se nevyskytují mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN ani ve znění vysvětlivky za účelem určení toho, zda je trubka „neopracovaná“. V této souvislosti je třeba uvést, že znění položek a příslušných vysvětlivek neobsahují vždy vyčerpávající seznam všech vlastností dotčeného výrobku. Zařazení výrobků, jako jsou dotčené výrobky, které sdílejí vlastnosti různých druhů zboží, závisí na nejdůležitějších vlastnostech dováženého zboží. I když tedy tyto vlastnosti nejsou mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN a ve znění vysvětlivky, zůstávají přesto skutečnostmi, které mají význam pro posouzení toho, zda určité typy výrobků lze považovat za „neopracované“, či nikoli, a tedy zda spadají do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10.
(29)
Skupina TMK rovněž tvrdila, že tyto trubky nebyly žíhané, jelikož nebyly tepelně opracovány, jak bylo uvedeno v certifikátech o továrních zkouškách. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v kupních specifikacích odběratele jsou uvedeny rozporné informace, jelikož je v nich zmíněno tepelné opracování tohoto výrobku. Odkaz na tyto kupní specifikace je učiněn v jiných dokumentech, jako je prohlášení výrobce vydané skupinou TMK a specifikace ke smlouvám podepsaným skupinou TMK a jeho odběratelem, který není ve spojení.
(30)
Dále bylo uvedeno, že ve výše zmíněných smlouvách mezi společnostmi, které poskytla skupina TMK během inspekcí na místě, byly tyto výrobky původně zařazeny pod jiný kód KN (na nějž se vztahují opatření) a jejich zařazení bylo poté změněno na kód KN, na nějž se opatření nevztahují (i během období šetření), i když na základě dostupných informací nedošlo k žádným změnám v objednávce odběratele ani ve specifikacích výrobku. Skupina TMK tvrdila, že tato změna kódu KN nebyla relevantní, jelikož podle platných pravidel celního zařazení hrají roli objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie. Objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie jsou sice významným hlediskem, ale skupina TMK nepopírá, že zařadila tyto typy výrobků jako výrobky, na něž se vztahují opatření, předtím, než uvedené zařazení změnila, aniž by došlo k jakékoli změně ve specifikacích výrobků. Tato skutečnost se považuje za jednu ze skutečností, na jejichž základě se dospělo k závěru, že dotčené typy výrobků spadají do oblasti působnosti šetření.
(31)
Rovněž bylo uvedeno, že specifikace objednávky odběratele, který není ve spojení, jasně odkazovaly na „meziprodukty“, a nikoli na polotovary („blanks“) nebo „duté prvky“. Pokud jde o tento bod, tvrdila skupina TMK, že pro účely celního zařazení je zcela bezpředmětné, jakým způsobem výrobek popisuje kupující. V reakci na to je třeba uvést, že popis výrobku kupujícím má svůj význam v tom smyslu, že kupující si je v době objednávky zjevně vědom požadavků na výrobek. Tvrdit tedy, že popis kupujícího je „zcela bezpředmětný“, je pochybné.
(32)
Závěrem je třeba říci, že bezešvé ocelové trubky jako meziprodukty vyrobené tepelným zpracováním koupené pro účely výroby válců musí splňovat velmi podrobné technické požadavky a požadavky na kvalitu a rozměry. Tyto vlastnosti zjevně nejsou v souladu s pojmem „neopracovaný“, jak je uveden ve vysvětlivce ke kódům KN 7304 39 10 a 7304 59 10, a proto bylo nutné připomínky skupiny TMK, pokud jde o údajný nesprávný výklad pojmu „neopracovaný“ Komisí, odmítnout.
(33)
V rozporu s některými předchozími tvrzeními skupina TMK rovněž argumentovala, že tyto výrobky prodávané odběrateli, který není ve spojení, nejsou určeny výhradně pro totéž použití, tj. pro výrobu válců, ale je možné je rovněž přepracovat na tzv. přesné trubky („precision pipes“). Skupina tvrdila, že odběratel, který není ve spojení, nejprve přepracuje polotovary na trubky válcované za studena (neboli „precision pipes“), které poté zpracuje na tlakové lahve na plyn. Je třeba uvést, že toto tvrzení je v rozporu s tím, co skupina TMK tvrdila během předchozích podání, i s tím, co bylo zjištěno v dokumentech shromážděných během inspekcí na místě. Nehledě k výše zmíněným skutečnostem je třeba uvést, že toto dodatečné tvrzení je nové, bylo předloženo v pozdní fázi a nebylo podloženo důkazy. Kromě toho předložila tato skupina důkazy, které údajně prokazují, že odběratel, který není ve spojení, prodával rovněž tzv. „precision pipes“. Kromě toho, že tyto důkazy byly předloženy ve velmi pozdní fázi šetření, bylo rovněž uvedeno, že se týkaly období dlouho po skončení období přezkumného šetření a dokumenty se týkaly možných prodejů jakýchkoli typů (nebo průřezů) výrobků válcovaných za studena (trubek). Tyto argumenty byly proto odmítnuty.
(34)
Většina vývozu dotčeného výrobku ze strany vyvážejících výrobců do Unie byla určena nezávislým odběratelům v Unii, a to prostřednictvím dvou obchodních společností ve spojení, tj. TMK Europe GmbH se sídlem v Německu a TMK Italia s.r.l. se sídlem v Itálii. Vývozní cena u výše uvedeného vývozu byla stanovena na základě vývozních cen, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. za použití cen při dalším prodeji, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné společnosti ve spojení prvním nezávislým kupujícím v Unii během období přezkumného šetření, upravených tak, aby byly zohledněny všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a zisky.
(35)
Určitá omezená množství byla vyvezena přímo nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena pro tato množství byla stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.1.3 Srovnání
(36)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, poskytnutí úvěru a antidumpingová cla.
(37)
Skupina TMK požádala, aby bylo přihlédnuto k některým vlastnostem týkajícím se třídy oceli, typu řezání závitů a povrchové úpravy ocelových trubek a dutých profilů v zájmu zajištění spravedlivého srovnání ocelových trubek a dutých profilů prodávaných na domácím trhu a na vývoz.
(38)
Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (ESTA) prohlásil, že jakákoli žádost o změnu definice výrobku nebo metodiky použité v původním šetření nebo v následném přezkumu je v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení a nemělo by se k ní přihlížet.
(39)
V tomto ohledu šetření ukázalo, že tato žádost skupiny TMK nemá vliv na definici výrobku, ale spíše umožňuje určit další vlastnosti, které zajišťují spravedlivé srovnání ocelových trubek a dutých profilů, které sdílejí stejné vlastnosti. Dále bylo zjištěno, že tyto další vlastnosti ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(40)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že žádost je opodstatněná, a k výše uvedeným vlastnostem tedy bylo přihlédnuto.
(41)
Skupina TMK tvrdila, že v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení by nemělo být clo zaplacené za transakce DDP („delivered duty paid“, „s dodáním, clo placeno“) odečteno za účelem výpočtu vývozní ceny. Tvrdí, že ve srovnání s posledním úplným dvanáctiměsíčním obdobím před uložením antidumpingového cla na vývoz ocelových trubek a dutých profilů společnosti TMK do Unie (1. července 2005-30. června 2006 nebo „referenční období“) bylo toto clo řádně zohledněno v cenách účtovaných v období přezkumného šetření a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(42)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že ceny DDP účtované prvním nezávislým odběratelům nezahrnovaly ani náklady, natož antidumpingové clo, tj. tyto transakce byly celkově ztrátové. Dále je třeba uvést, že i když se ceny podobných výrobků po skončení referenčního období zvýšily přibližně o 30 %, ceny surovin, které představují v průměru více než 50 % nákladů na výrobu, se v tomtéž období zvýšily o více než 70 %. Na základě výše uvedených skutečností se usuzuje, že nebyly poskytnuty žádné přesvědčivé důkazy o tom, že clo je řádně zohledněno v účtovaných cenách.
(43)
Rovněž je třeba poznamenat, že i kdyby byla přijata skutečnost, že clo je zohledněno v pozdějších kupních cenách (quod non), čl. 11 odst. 10 základního nařízení požaduje, aby clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje i v pozdějších kupních cenách.
(44)
Po zveřejnění konečných zjištění skupina TMK nadále vznášela námitky proti odečtení cla z vývozních cen a dále tvrdila, že provedená úprava na základě nákladů na plyn způsobila ztráty, které byly podle jejího názoru jistě nižšího rozsahu, aniž však poskytla jakékoli další důkazy. Skupina TMK stále zastávala názor, že skutečnost, že vývozní ceny ze závodu by měly být vyšší než výrobní náklady, je z právního hlediska nesprávná, a zopakovala, že má být posuzováno pouze kritérium, zda bylo zaplacené antidumpingové clo řádně zohledněno v ceně dalšího prodeje účtované odběrateli, kteří nejsou ve spojení, kteří zboží nakoupili na základě DDP („s dodáním clo placeno“). Jelikož však ceny DDP účtované prvním odběratelům, kteří nejsou ve spojení, nepokrývaly ani náklady, natož antidumpingové clo, dokonce i bez úpravy o náklady na plyn, a jelikož cena surovin, která představuje více než 50 % nákladů na výrobu, se v témže období zvýšila o více než 70 %, jak je uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, má se za to, že skupina TMK neposkytla nezvratné důkazy, které by prokázaly, že clo bylo řádně zohledněno v účtovaných cenách nebo v pozdějších kupních cenách.
(45)
Na základě výše uvedeného bylo proto třeba toto tvrzení zamítnout.
3.1.4 Dumpingové rozpětí
(46)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého z vyvážejících výrobců. Pro skupinu TMK je stanoveno jedno společné dumpingové rozpětí výpočtem jako jediný vážený průměr sazby dumpingu pro vyvážející výrobce v rámci skupiny TMK.
(47)
Na základě toho dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, činilo 29,6 %. Po zveřejnění konečných zjištění poukázala skupina TMK na některé administrativní chyby ve výpočtu dumpingu v případě dvou jejích výrobních subjektů. Tyto administrativní chyby byly opraveny a bylo zjištěno, že vážené průměrné dumpingové rozpětí pro skupinu TMK činí 28,7 %, a nikoli 29,6 %.
(48)
Je třeba poznamenat, že toto dumpingové rozpětí je navzdory důkazům prima facie poskytnutým v žádosti o přezkum vyšší než clo v současnosti platné pro dovoz skupiny TMK. Toto zvýšení je důsledkem několika faktorů: za prvé, důkazy předložené v žádosti o přezkum se vztahovaly pouze na určité transakce jednoho ze tří vyvážejících výrobců. Bylo zjištěno, že některé z těchto transakcí se netýkají dotčeného výrobku. Za druhé, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění, některé vývozní transakce týkající se dotčeného výrobku nebyly v průběhu šetření skupinou uvedeny. Kromě toho bylo tvrzení skupiny, pokud jde o clo jako náklad (viz 41. až 45. bod odůvodnění), zamítnuto. Kombinace těchto skutečností s jinými skutečnostmi ověřenými v průběhu šetření vedla ke zvýšení dumpingového rozpětí.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(49)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda lze změněné okolnosti týkající se dumpingu důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(50)
Skupina TMK ve své žádosti o přezkum uvedla, že došlo ke změně okolností trvalé povahy, jelikož byly provedeny významné změny vnitřní struktury této skupiny a její výrobní zařízení bylo zásadně zdokonaleno, což mělo přímý dopad na strukturu jejích nákladů.
(51)
Šetření odhalilo, že skupina TMK skutečně provedla významné investice, díky nimž se zvýšila účinnost a kapacita. Avšak vzhledem ke zvýšení cen surovin a vývoji skladby výrobků směrem k většímu množství výrobků s přidanou hodnotou nelze prokázat pokles výrobních nákladů. Bylo zjištěno, že zdokonalení uvedená v 50. bodě odůvodnění jsou strukturální povahy a pravděpodobně se v blízké budoucnosti nezmění.
(52)
Kromě toho bylo přihlédnuto i k vývoji vývozních cen do zemí mimi Unii v průběhu období přezkumného šetření a do Unie po skončení období přezkumného šetření. Bylo zjištěno, že ceny u vývozu totožných výrobků do zemí mimo Unii byly srovnatelné s cenami u prodeje na vývoz do Unie za totéž období. Pokud jde o období po skončení období přezkumného šetření, bylo zjištěno, že se tento vývoz uskutečňoval za mírně vyšší ceny než v období přezkumného šetření, což je v souladu s vývojem cen na mezinárodní úrovni. Neexistuje proto žádný náznak toho, že by vývozní ceny v dohledné budoucnosti výrazně kolísaly.
5. ZMĚNA ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(53)
S ohledem na výsledky tohoto šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné pro dovoz dotčeného výrobku skupiny TMK na 28,7 %. Změněné antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, jelikož je nižší než rozpětí újmy stanovené v původním šetření.
(54)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě má být doporučena změna prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společností OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1269/2012 DO CONSELHO
de 21 de dezembro de 2012
que altera o Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012 que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de determinados tubos sem costura, de ferro ou de aço, originários, nomeadamente, da Rússia, na sequência de um reexame parcial intercalar nos termos do artigo 11.o n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 9.o, n.o 4, e o artigo 11.o, n.os 3, 5 e 6,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão Europeia («Comissão») após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Medidas em vigor
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 954/2006 (2), o Conselho, na sequência de um inquérito («inquérito inicial»), instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço, originários da Croácia, da Roménia, da Rússia e da Ucrânia. As medidas consistiam num direito anti-dumping ad valorem de 24,1 %, instituído sobre as importações provenientes de exportadores especificamente designados da Rússia, bem como numa taxa do direito residual de 35,8 % sobre as importações provenientes de todas as outras empresas da Rússia. O direito anti-dumping definitivo instituído sobre o grupo objeto do atual inquérito de reexame, OAO TMK («grupo TMK» ou «requerente»), formado por OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant e OAO Seversky Tube Works, era de 35,8 %, ou seja, o direito residual.
(2)
Pelo Regulamento (CE) n.o 812/2008 (3), o Conselho, na sequência do início de um reexame intercalar solicitado pelo grupo TMK nos termos do artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base («inquérito de reexame»), alterou o direito anti-dumping definitivo sobre as importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço, para 27,2 % no que respeita ao grupo TMK.
(3)
Pelo Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012 (4), o Conselho, na sequência de um reexame da caducidade («inquérito de reexame da caducidade»), manteve as medidas instituídas pelo Regulamento (CE) n.o 954/2006 aplicáveis às importações de tubos sem costura, de ferro ou de aço, originários da Rússia e da Ucrânia.
(4)
As medidas atualmente em vigor são, assim, as instituídas pelo Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012. O grupo TMK, formado por OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant e OAO Seversky Tube Works, está sujeito a um direito anti-dumping de 27,2 %.
1.2. Início de um reexame intercalar parcial
(5)
Em 14 de outubro de 2011, a Comissão anunciou, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia («aviso de início») (5), o início de um reexame intercalar parcial das medidas anti-dumping, nos termos do artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, aplicáveis às importações de certos tubos sem costura, de ferro ou de aço, originários da Rússia.
(6)
O reexame, limitado no seu âmbito ao exame do dumping, foi iniciado na sequência de um pedido fundamentado apresentado pelo grupo TMK. No seu pedido, o requerente apresentou elementos de prova prima facie de que deixou de ser necessário continuar a aplicar as medidas ao nível atual para compensar o dumping prejudicial.
1.3. Partes interessadas
(7)
A Comissão informou oficialmente do início do reexame intercalar parcial o requerente, as autoridades do país de exportação e a indústria da União. Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição no prazo fixado no aviso de início.
(8)
A fim de obter as informações necessárias para o seu inquérito, a Comissão enviou um questionário ao requerente, que respondeu dentro do prazo fixado.
(9)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para efeitos da determinação do nível de dumping. Foram realizadas visitas de verificação às instalações do requerente e às suas empresas comerciais coligadas, ZAO TMK Trade House (Moscovo), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkaryno), TMK Europe GmbH (Colónia), TMK Italia s.r.l. (Lecco) e TMK Global S.A. (Genebra).
1.4. Período de inquérito de reexame
(10)
O inquérito sobre o nível de dumping abrangeu o período compreendido entre 1 de outubro de 2010 e 30 de setembro de 2011 («período de inquérito de reexame» ou «PIR»).
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
2.1. Produto em causa
(11)
O produto em causa é o mesmo que o definido no Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012, que instituiu as medidas atualmente em vigor, ou seja, tubos sem costura, de ferro ou de aço, de secção circular, de diâmetro exterior não superior a 406,4 mm, com um valor de carbono equivalente (VCE) não superior a 0,86 de acordo com a fórmula e a análise química do Instituto Internacional de Soldadura (IIW) (6), atualmente classificados nos códigos NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 e ex 7304 59 93, originários da Rússia («produto em causa» ou «TSC»).
2.2. Produto similar
(12)
Como estabelecido no inquérito inicial, bem como no inquérito de reexame da caducidade, o presente inquérito confirmou que o produto produzido na Rússia e exportado para a União, o produto produzido e vendido no mercado interno da Rússia, e o produto produzido e vendido na União pelos produtores da União têm as mesmas características físicas e técnicas de base e as mesmas utilizações finais. Por conseguinte, estes produtos são considerados similares na aceção do artigo 1.o, n.o 4, do regulamento de base.
3. DUMPING
3.1. Importações objeto de dumping durante o PIR
3.1.1. Valor normal
(13)
As vendas no mercado interno foram realizadas através das empresas coligadas, ZAO TMK Trade House e TMK Warehouse, que revenderam TSC a clientes independentes na Rússia.
(14)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base, procurou-se, em primeiro lugar, determinar, para cada produtor-exportador, se o seu volume total de vendas no mercado interno do produto similar a clientes independentes foi representativo comparativamente ao seu volume total de vendas de exportação para a União, ou seja, se o volume total dessas vendas representou, pelo menos, 5 % do volume total de vendas de exportação do produto em causa para a União. O exame estabeleceu que as vendas no mercado interno foram representativas para todos os produtores-exportadores.
(15)
Além disso, analisou-se se as vendas de cada tipo do produto do produto similar realizadas pelos produtores-exportadores no seu mercado interno foram suficientemente representativas para efeitos do artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base. As vendas no mercado interno de um determinado tipo do produto foram consideradas suficientemente representativas sempre que o volume total das vendas desse tipo do produto vendido pelo requerente no mercado interno a clientes independentes durante o PIR representou, pelo menos, 5 % do volume total das suas vendas do tipo do produto comparável exportado para a União.
(16)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 4, do regulamento de base, examinou-se em seguida se se poderia considerar que as vendas no mercado interno de cada tipo do produto vendido em quantidades representativas tinham sido efetuadas no decurso de operações comerciais normais. Para o efeito, estabeleceu-se, para cada tipo do produto em causa exportado, a proporção de vendas rentáveis a clientes independentes no mercado interno durante o período de inquérito.
(17)
Para os tipos do produto em que mais de 80 % do respetivo volume de vendas no mercado interno foram superiores aos custos e em que o preço de venda médio ponderado desse tipo do produto foi igual ou superior ao seu custo unitário de produção, o valor normal, por tipo do produto, foi calculado como média ponderada de todos os preços de venda, no mercado interno, do tipo do produto em causa, independentemente de essas vendas terem sido rentáveis ou não.
(18)
Quando o volume de vendas rentáveis de um tipo do produto representou 80 % ou menos do volume total de vendas desse tipo do produto, ou quando o preço médio ponderado desse tipo do produto foi inferior ao custo unitário de produção, o valor normal baseou-se no preço efetivamente praticado no mercado interno, calculado enquanto preço médio ponderado de apenas as vendas rentáveis do tipo em questão realizadas no mercado interno durante o PIR.
(19)
O valor normal para os tipos não representativos (a saber, aqueles cujas vendas no mercado interno constituíram menos de 5 % das vendas de exportação para a União ou não foram de todo vendidos no mercado interno) foi calculado com base no custo de fabrico por tipo do produto, acrescido de um montante correspondente aos encargos de venda, despesas administrativas e outros encargos gerais, bem como aos lucros. No caso em que existiam vendas no mercado interno, foram utilizados os lucros obtidos em transações realizadas no decurso de operações comerciais normais no mercado interno, por tipo do produto, para os tipos do produto em causa. Na ausência de vendas no mercado interno, foram utilizados os lucros médios.
(20)
Quanto aos custos de fabrico e, em particular, aos custos da energia, no que se refere ao gás, averiguou-se se os preços do gás pagos pelos produtores-exportadores repercutiam devidamente os custos associados à produção e à distribuição do gás.
(21)
Apurou-se que o preço do gás no mercado interno pago pelos produtores-exportadores rondava um terço do preço de exportação do gás natural proveniente da Rússia. A este respeito, todos os dados disponíveis indicam que os preços do gás no mercado interno russo são preços regulados, bastante abaixo dos preços de mercado do gás natural pagos em mercados não regulados. Por conseguinte, uma vez que os custos do gás não se refletiram adequadamente nos documentos contabilísticos do produtor-exportador, como previsto no artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base, tiveram de ser ajustados em conformidade. Na ausência de preços do gás suficientemente representativos, de preços do gás não distorcidos referentes ao mercado interno russo, considerou-se adequado basear o ajustamento, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base, em informações provenientes de outros mercados representativos. O preço ajustado baseou-se no preço médio do gás russo quando vendido para exportação na fronteira alemã/checa (Waidhaus), ajustado para ter em conta os custos de distribuição local. Waidhaus, sendo o mais importante terminal das vendas de gás russo para a União Europeia, que é o maior mercado para o gás russo, e tendo preços que refletem adequadamente os custos, pode ser considerado um mercado representativo na aceção do artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base.
(22)
Após a divulgação, o grupo TMK alegou que o ajustamento do preço do gás era contrário ao artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base e ao artigo 2.2.1.1 do Acordo Anti-Dumping da OMC. Como mencionado no considerando 21, apurou-se que o preço do gás no mercado interno pago pelo grupo TMK rondava um terço do preço de exportação do gás natural proveniente da Rússia. Por conseguinte, uma vez que não se refletiram adequadamente nos documentos contabilísticos do produtor-exportador como previsto no artigo 2.o, n.o 5, do regulamento de base, os custos do gás tiveram de ser ajustados em conformidade. A alegação feita pelo grupo TMK foi considerada injustificada e, na ausência de qualquer elemento de prova, foi rejeitada.
3.1.2. Preço de exportação
(23)
Note-se que algumas quantidades de exportação do produto em causa não foram comunicadas pelo grupo TMK, pois este considerava que esses TSC não eram abrangidos pelo âmbito do inquérito. Durante a visita de verificação no local, foram mostradas aos serviços da Comissão amostras sob a forma de secções transversais do produto alegadamente não incluído na definição do produto antes e após a sua transformação ulterior, as quais, todavia, não podem ser consideradas como elementos de prova conclusivos.
(24)
Tendo examinado a questão, considerou-se que esses TSC são abrangidos pela definição do produto. As transações de exportação correspondentes foram, por conseguinte, tidas em conta no cálculo do dumping.
(25)
Numa audição presidida pelo Conselheiro Auditor, em 9 de novembro de 2012, o grupo TMK declarou que desejava abordar essencialmente a problemática da classificação, suscitada no documento de divulgação, a qual, no seu ponto de vista, dava azo a um aumento da sua margem de dumping de cerca de 13-14 %. O grupo TMK manifestou alguma surpresa quanto ao facto de se ter considerado que estes produtos eram abrangidos pelo âmbito do inquérito e reiterou que as quantidades exportadas não tinham sido comunicadas pois, no caso desses produtos, se tratava de «esboços» (também denominados «perfis ocos») e não de tubos, pelo que, na sua opinião, não eram abrangidos pela definição do produto. Indicou ainda que, na realidade, a questão tinha sida abordada muito sucintamente pelos serviços da Comissão durante a visita de verificação. A este respeito, note-se que, numa observação apresentada em 31 de agosto de 2012, o próprio grupo TMK afirmou que «a questão de saber se os “perfis ocos” classificados no código NC 7304 59 10 devem ser incluídos no âmbito de aplicação do inquérito havia sido amplamente tratada no decurso do inquérito». Com efeito, tanto a Associação Europeia dos Tubos de Aço («ESTA») como o grupo TMK tiveram ampla oportunidade de se pronunciar sobre essa questão em diversas ocasiões. Além disso, note-se que os serviços da Comissão solicitaram aos importadores coligados da TMK que preenchessem o anexo do questionário e verificaram as informações recebidas durante uma visita de verificação no local, a fim de recolher todas as informações pertinentes. O argumento, segundo o qual esta questão tinha sido tratada muito «sucintamente» pelos serviços da Comissão durante o inquérito e os produtos tinham sido considerados parte da definição do produto, era incorreto, pelo que foi rejeitado.
(26)
O grupo TMK indicou ainda que a inclusão dessas quantidades de exportação era ilegal e injustificada, uma vez que os serviços da Comissão não conseguiram demonstrar que os tubos não eram «em bruto» e as conclusões segundo as quais esses «esboços» eram produtos «semiacabados» (ou parcialmente trabalhados) não eram fundadas.
(27)
Em primeiro lugar, recorde-se que os produtos dos códigos NC 7304 39 10 e 7304 59 10 são «tubos e perfis ocos», sem costura, de ferro ou aço, «em bruto, retos e com parede de espessura uniforme, destinados exclusivamente à fabricação de tubos com outros perfis e outras espessuras de parede». Segundo a Nota Explicativa das subposições 7304 39 10 e 7304 59 10, incluem «os tubos de aço sem costura, obtidos principalmente por perfuração e laminagem a quente ou por perfuração e extrusão a quente, geralmente designados pelo termo “esboços”. Destinam-se a ser transformados em tubos com outros perfis e outras espessuras e possuem tolerâncias dimensionais mais reduzidas que os produtos de base. Apresentam-se com as extremidades cortadas e rebarbadas sem qualquer outro acabamento. As superfícies interiores e exteriores encontram-se no estado bruto e com crostas, não sendo, por consequência, brilhantes. Por outro lado, não se encontram nem oleadas nem galvanizadas nem envernizadas». Após consideração dos argumentos avançados pelo grupo TMK e a ESTA, considera-se que, com base nos vários documentos recolhidos durante as visitas de verificação no local (nota de encomenda dos clientes e especificações do produto, contratos interempresas, faturas emitidas pelos importadores coligados, descrição da norma ISO 9809-1), estes tubos são, de facto, «semiacabados» no sentido de que têm de corresponder a certos requisitos e especificações, tais como, «tubos acabados a quente de alta qualidade de aço inoxidável para cilindros, do tipo de aço 34CrMo4 em conformidade com a UNI EN 10083-1 e DIN 1629, “recozidos” e “sem rebarbas nas extremidades”, com as dimensões especificadas na nota de encomenda». Além disso, outros requisitos que constam da nota de encomenda dos clientes e das especificações do produto, tais como «ensaio ultrassónico para possíveis defeitos, controlo de espessura, ovalização e retitude», também apontam para uma transformação ulterior destes tubos, o que não é o caso dos assim chamados «esboços».
(28)
O grupo TMK alegou que as características de «recozidos» e «sem rebarbas nas extremidades» não se encontram entre os critérios indicados nos códigos NC pertinentes e na Nota Explicativa para determinar se um tubo é «em bruto». A este respeito, deve notar-se que os textos da posição e as notas explicativas pertinentes nem sempre contêm uma lista exaustiva de todas as características dos produtos abrangidos. Em relação a produtos como os em questão, que partilham as características de diferentes tipos de mercadorias, a classificação depende das características mais importantes das mercadorias importadas. Por conseguinte, embora não se encontrem entre os critérios referidos no texto dos códigos NC pertinentes e na Nota Explicativa, estas características continuam a ser elementos importantes para avaliar se os tipos do produto podem ser considerados ou não como «em bruto» e, portanto, abrangidos pelo âmbito de aplicação dos códigos NC 7304 39 10 e 7304 59 10.
(29)
O grupo TMK alegou igualmente que os tubos não se encontravam recozidos pois não haviam sido submetidos a um tratamento térmico, tal como tinha sido indicado nos certificados de conformidade. A este respeito, é de assinalar que as especificações de compra do cliente incluem informações contraditórias, uma vez que mencionam o tratamento térmico do produto. Faz-se referência a estas especificações de compra noutros documentos, como a declaração do fabricante emitida pelo grupo TMK e a especificação relativa aos contratos assinados pelo grupo TMK e pelo seu cliente independente.
(30)
Constatou-se ainda que, nos contratos interempresas acima referidos disponibilizados pelo grupo TMK aquando da verificação efetuada no local, estes produtos, inicialmente classificados num código NC diferente (sujeito a medidas), foram alterados para um código NC não sujeito a medidas (inclusive durante o PI), embora, com base nas informações disponíveis, não tenha havido qualquer alteração na nota de encomenda dos clientes nem nas especificações do produto. O grupo TMK alegou que esta alteração no código NC era irrelevante, pois o importante nas regras de classificação aduaneira aplicáveis são as características objetivas das mercadorias no momento da sua importação na União. Embora as características objetivas das mercadorias no momento da sua importação na União sejam um elemento importante, o grupo TMK não contesta que tenha classificado primeiro os tipos do produto em códigos abrangidos pelas medidas, antes de alterar essa classificação, mesmo sem qualquer alteração das especificações do produto. Considera-se que tal constitui um dos elementos que permite concluir que os tipos do produto em causa são abrangidos pelo âmbito de aplicação do inquérito.
(31)
Foi assinalado igualmente que as especificações de compra dos clientes independentes se referiam claramente a produtos «semiacabados» e não a «esboços» ou «perfis ocos». Em relação a este último ponto, o grupo TMK alegou que, para efeitos da classificação aduaneira, é totalmente irrelevante a forma como o produto é descrito por um comprador. Em resposta, deve referir-se que a descrição do produto pelo comprador tem um certo valor, na medida em que o comprador tem, obviamente, conhecimento dos requisitos do produto no momento da encomenda. Por conseguinte, a afirmação segundo a qual a descrição do comprador é «totalmente irrelevante» é discutível.
(32)
Em conclusão, os tubos sem costura de aço semiacabados produzidos com tratamento térmico adquiridos para fins de produção de tais cilindros têm de corresponder a requisitos técnicos/de qualidade/dimensionais muito pormenorizados. Estas características não correspondem claramente ao conceito de «em bruto» mencionado nas Notas Explicativas das posições NC 7304 39 10 e 7304 59 10 e, por conseguinte, as observações apresentadas pelo grupo TMK no que respeita à alegada falsa interpretação do termo «em bruto» pela Comissão tiveram de ser rejeitadas.
(33)
Contrariamente a várias declarações anteriores, o grupo TMK alegou também que estes produtos vendidos a um cliente independente não se destinavam apenas a uma e mesma aplicação, ou seja, à produção de cilindros, mas podiam também ser transformados nos assim chamados «tubos de precisão». O grupo declarou que o cliente independente transforma, primeiramente, os esboços em tubos laminados a frio (ou tubos de precisão), os quais são depois transformados em garrafas para gás. Note-se que este elemento não só contradiz o que foi afirmado pelo grupo TMK em declarações anteriores,como também os factos apurados nos documentos recolhidos nas visitas de verificação. Não obstante o que precede, importa salientar que esta alegação adicional era nova, foi apresentada numa fase tardia e não foi fundamentada por elementos de prova. Além disso, o grupo apresentou elementos de prova mostrando, alegadamente, que o cliente independente também vendia tubos de precisão. Note-se que estes elementos de prova não só foram fornecidos numa fase muita tardia do inquérito como também se referiam a um período muito posterior ao final do PIR, e que os documentos estavam relacionados com eventuais vendas de quaisquer tipos (ou secções) de produtos laminados a frio (tubos). Por conseguinte, estes argumentos foram rejeitados.
(34)
A maior parte das exportações do produto em causa pelos produtores-exportadores para a União foi efetuada para clientes independentes na União através de duas empresas coligadas, ou seja, a TMK Europe GmbH, situada na Alemanha, e a TMK Italia s.r.l., situada na Itália. O preço de exportação para as exportações supramencionadas foi estabelecido com base nos preços de exportação efetivamente pagos ou a pagar, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, ou seja, utilizando os preços de revenda efetivamente pagos ou a pagar à empresa coligada pelo primeiro comprador independente na União durante o PIR, ajustados para ter em conta todos os custos incorridos entre a importação e a revenda, bem como os lucros.
(35)
Algumas quantidades limitadas foram exportadas diretamente para clientes independentes na União. O preço de exportação para essas quantidades foi estabelecido com base nos preços de exportação efetivamente pagos ou a pagar, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 8, do regulamento de base.
3.1.3. Comparação
(36)
O valor normal e o preço de exportação dos produtores-exportadores foram comparados no estádio à saída da fábrica. A fim de assegurar uma comparação equitativa entre o valor normal e o preço de exportação, procedeu-se aos devidos ajustamentos para ter em conta as diferenças que afetam os preços e sua comparabilidade, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base. Assim, foram efetuados ajustamentos no que respeita aos custos de embalagem, de transporte e de crédito e aos direitos anti-dumping.
(37)
O grupo TMK solicitou que determinadas características relativas à qualidade do aço, tipo de roscagem e revestimento dos TSC fossem tidas em conta, a fim de assegurar uma comparação equitativa entre os TSC vendidos no mercado interno e para exportação.
(38)
O Comité de Defesa da Indústria dos Tubos de Aço sem Costura da União Europeia («ESTA») alegou que qualquer pedido de alteração da definição do produto ou da metodologia utilizada no inquérito inicial ou subsequente revisão constituía uma violação do artigo 11.o, n.o 9, do regulamento de base e não devia ser tido em consideração.
(39)
A este respeito, o inquérito revelou que o pedido apresentado pelo grupo TMK não afetava a definição do produto, permitindo apenas identificar características adicionais que garantiam uma comparação equitativa dos TSC que partilham as mesmas características. Além disso, verificou-se que essas características adicionais afetavam os preços e a comparabilidade dos preços.
(40)
Com base no que precede, considerou-se que o pedido era justificado, pelo que as características supramencionadas foram tidas em conta.
(41)
O grupo TMK alegou que, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 10, do regulamento de base, os direitos pagos em transações do tipo DDP («entrega direitos pagos») não devem ser deduzidos para calcular o preço de exportação. Alega que, em comparação com o último período de 12 meses anterior à instituição dos direitos anti-dumping sobre as exportações de TSC do TMK para a União (1 de julho de 2005-30 de junho de 2006 ou «período de referência»), o direito estava devidamente repercutido nos preços cobrados no PIR e nos preços de venda posteriores na União.
(42)
A este propósito, verificou-se que os preços DDP cobrados aos primeiros clientes independentes não cobriam os custos, e muito menos os direitos anti-dumping; ou seja, tais transações eram, globalmente, deficitárias. Note-se ainda que, embora os preços para produtos similares tenham aumentado cerca de 30 % desde o período de referência, o preço das matérias-primas, que representam em média mais de 50 % do custo de fabrico, aumentou mais de 70 % durante o mesmo período. Com base no que precede, considera-se que não foram apresentados elementos de prova conclusivos para mostrar que o direito estava devidamente repercutido nos preços cobrados.
(43)
Note-se também que, mesmo aceitando que o direito está repercutido nos preços de venda posteriores (o que não é o caso), o artigo 11.o, n.o 10, do regulamento de base requer que o direito esteja repercutido nos preços de revenda e nos preços de venda posteriores.
(44)
Após a divulgação, o grupo TMK continuou a opor-se à dedução dos direitos dos preços de exportação e argumentou ainda que, embora o ajustamento do custo do gás tenha dado azo a perdas, estas eram certamente, na sua opinião, de menor amplitude, sem, no entanto, fornecer quaisquer novos elementos de prova. O grupo TMK manteve o seu ponto de vista segundo o qual o facto de os preços de exportação à saída da fábrica deverem ser superiores aos custos de produção era juridicamente errado e reiterou que se devia examinar apenas se os direitos anti-dumping pagos tinham sido devidamente repercutidos no preço de revenda cobrado pelos seus clientes independentes que compraram numa base DDP. No entanto, uma vez que os preços DDP cobrados aos primeiros clientes independentes não cobriam os custos, sem falar dos direitos anti-dumping, mesmo sem o ajustamento do gás, e uma vez que o preço das matérias-primas, que representam em média mais de 50 % do custo de fabrico, aumentou mais de 70 % durante o mesmo período, como referido no considerando 42, considera-se que o grupo TMK não apresentou elementos de prova concludentes que mostrassem que o direito estaria devidamente repercutido nos preços cobrados ou nos preços de venda posteriores.
(45)
Com base no exposto, a alegação teve de ser rejeitada.
3.1.4. Margem de dumping
(46)
De acordo com o artigo 2.o, n.os 11 e 12, do regulamento de base, o valor normal médio ponderado foi comparado com o preço de exportação médio ponderado por tipo do produto, no estádio à saída da fábrica, separadamente para cada um dos produtores-exportadores. Para o grupo TMK, é estabelecida uma margem de dumping comum, calculando uma única taxa média ponderada de dumping para os produtores-exportadores no seio do grupo TMK.
(47)
Assim, a margem de dumping, expressa em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, foi de 29,6 %. Na sequência da divulgação, o grupo TMK apontou alguns erros de escrita nos cálculos do dumping para duas das suas entidades de produção. Estes erros de escrita foram corrigidos, tendo a margem de dumping média ponderada para o grupo TMK sido estabelecida em 28,7 % em vez de 29,6 %.
(48)
Note-se que esta margem de dumping é, contrariamente aos elementos de prova prima facie apresentados no pedido de reexame, superior ao direito existente aplicável às importações provenientes do grupo TMK. O acréscimo resulta de uma série de fatores: em primeiro lugar, os elementos de prova constantes do pedido de reexame referiam-se apenas a certas transações de um dos três produtores-exportadores. Algumas dessas transações foram consideradas como não relacionadas com o produto em causa. Em segundo lugar, durante o período de inquérito, tal como mencionado no considerando 23, algumas transações de exportação do produto em causa não foram comunicadas pelo grupo. Por último, foi rejeitada a alegação do grupo no que respeita ao direito enquanto custo (ver considerandos 41 a 45). A combinação destes elementos, juntamente com outros elementos verificados no decurso do inquérito, deu azo a um acréscimo da margem de dumping.
4. CARÁTER DURADOURO DA ALTERAÇÃO DAS CIRCUNSTÂNCIAS
(49)
De acordo com o artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, averiguou-se igualmente se a alteração das circunstâncias relativas ao dumping poderia ser razoavelmente considerada de caráter duradouro.
(50)
No seu pedido de reexame, o grupo TMK indicou que havia uma alteração das circunstâncias de caráter duradouro, uma vez que tinha feito alterações significativas na sua estrutura interna e melhorias substanciais no tocante ao seu equipamento de produção, o que teve um impacto direto na sua estrutura de custos.
(51)
O inquérito revelou que o grupo TMK tinha, de facto, efetuado investimentos significativos que conduziram a ganhos de eficiência e a uma capacidade acrescida. No entanto, tendo em conta o aumento dos preços das matérias-primas e a evolução da gama de produtos em direção a produtos com maior valor acrescentado, não foi possível verificar se existia uma descida dos custos de produção. As melhorias referidas no considerando 50 foram consideradas de natureza estrutural e pouco suscetíveis de alteração num futuro próximo.
(52)
Além disso, foi igualmente considerada a evolução dos preços de exportação para países não-UE no PIR e para a UE após o PIR. Verificou-se que as exportações para países não-UE de produtos idênticos foram efetuadas a níveis de preços comparáveis aos preços de exportação para a UE no mesmo período. No que respeita ao período após o PIR, verificou-se que foram efetuadas a preços ligeiramente superiores aos do PIR, o que está em consonância com a evolução internacional do nível dos preços. Não havia, portanto, qualquer indicação de que os preços de exportação iriam flutuar consideravelmente num futuro previsível.
5. ALTERAÇÃO DAS MEDIDAS ANTI-DUMPING
(53)
Tendo em conta os resultados do inquérito, considera-se adequado alterar para 28,7 % o direito anti-dumping aplicável às importações do produto em causa provenientes do grupo TMK. O direito anti-dumping alterado deve ser fixado ao nível da margem de dumping apurada, uma vez que é inferior à margem de prejuízo estabelecida no inquérito inicial.
(54)
As partes interessadas foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar uma alteração do Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012, tendo-lhes sido dada a oportunidade para apresentarem observações,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
A entrada relativa a OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant e OAO Seversky Tube Works no quadro do artigo 1.o, n.o 2, do Regulamento de Execução (UE) n.o 585/2012 passa a ter a seguinte redação:
«OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant e OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859».
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 21 de dezembro de 2012.