NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 907/2013
ze dne 20. září 2013,
kterým se stanoví pravidla pro žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 1 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 mohou být konkrétní druhové popisy (názvy), které se již tradičně používají k označení určité zvláštnosti skupiny potravin či nápojů, z níž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví, vyňaty z působnosti zmíněného nařízení na žádost dotčených provozovatelů potravinářských podniků.
(2)
S cílem zajistit, aby se žádosti týkající se druhových popisů vyřizovaly průhledně a během přiměřené doby, čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 stanoví, že Komise přijme a zveřejní pravidla, podle nichž se tyto žádosti podávají.
(3)
Pravidla by měla zajistit, že žádost bude vypracována tak, aby uváděla a poskytovala veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení žádosti. Pravidla by dále neměla Komisi bránit ve vyžádání dodatečných informací, pokud to bude třeba a v závislosti na povaze druhového popisu a rozsahu odchylky, která je předmětem žádosti.
(4)
Je vhodné umožnit obchodním sdružením, která zastupují konkrétní potravinářská odvětví, podávat žádosti jménem svých členů, aby se tak předešlo mnohonásobným žádostem týkajícím se téhož druhového popisu (názvu).
(5)
Aby se, mimo jiné, zajistila vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, používání tvrzení by nemělo být nepravdivé, dvojsmyslné nebo zavádějící. Stejná zásada by měla platit pro používání druhových popisů (názvů), z nichž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví. V zájmu dosažení těchto cílů a v souladu se zásadou proporcionality budou muset vnitrostátní orgány vycházet z vlastního úsudku a přihlížet k judikatuře Soudního dvora, aby mohly v daném případě stanovit typickou reakci průměrného spotřebitele.
(6)
Druhové popisy (názvy) by měly před dnem vstupu v platnost tohoto nařízení vykazovat minimálně 20 let prokázaného používání v členském státě (členských státech).
(7)
Členské státy byly konzultovány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů) ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 se podávají a předkládají v souladu s pravidly stanovenými v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. září 2013.
REGULAMENTO (UE) N.o 907/2013 DA COMISSÃO
de 20 de setembro de 2013
que estabelece as regras para os pedidos relativos à utilização de descritores genéricos (denominações)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1924/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de dezembro de 2006, relativo às alegações nutricionais e de saúde sobre os alimentos (1), nomeadamente o artigo 1.o, n.o 4,
Considerando o seguinte:
(1)
Nos termos do artigo 1.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1924/2006, determinados descritores genéricos (denominações) que têm sido tradicionalmente utilizados para indicar uma particularidade de uma categoria de alimentos ou bebidas suscetível de ter efeitos na saúde podem ser excluídos da aplicação do referido regulamento, na sequência de um pedido apresentado pelos operadores de empresas do setor alimentar em causa.
(2)
A fim de garantir que os pedidos sobre os descritores genéricos são tratados com transparência e num prazo razoável, o artigo 1.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1924/2006 exige que a Comissão adote e publique as regras segundo as quais esses pedidos devem ser apresentados.
(3)
As regras devem garantir que o pedido é compilado de forma a apresentar e disponibilizar todas as informações necessárias para a avaliação do pedido. Além disso, não devem impedir a Comissão de exigir informação suplementar, quando necessário, e em função da natureza de cada descritor genérico e da extensão da derrogação pedida.
(4)
É conveniente permitir que as associações comerciais que representam setores alimentares específicos apresentem pedidos em nome dos seus membros, a fim de evitar pedidos múltiplos para o mesmo descritor genérico (denominação).
(5)
A fim de, nomeadamente, assegurar um elevado nível de proteção dos consumidores, a utilização de alegações não deve ser falsa, ambígua ou enganosa. O mesmo princípio deve aplicar-se à utilização de descritores genéricos (denominações) suscetíveis de ter efeitos na saúde. No sentido de concretizar este objetivo, e em conformidade com o princípio da proporcionalidade, as autoridades nacionais terão de exercer a sua faculdade de julgamento, atendendo à jurisprudência do Tribunal de Justiça, para determinarem a reação típica do consumidor médio num dado caso.
(6)
Os descritores genéricos (denominações) devem corresponder a um período de, pelo menos, 20 anos de uso comprovado no(s) Estado(s)-Membro(s) antes da data de entrada em vigor do presente regulamento.
(7)
Os Estados-Membros foram consultados,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os pedidos relativos à utilização de descritores genéricos (denominações), na aceção do artigo 1.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1924/2006, devem ser elaborados e apresentados em conformidade com as regras definidas no anexo.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 20 de setembro de 2013.