NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1307/2014
ze dne 8. prosince 2014,
kterým se stanoví kritéria a zeměpisné oblasti k určení vysoce biologicky rozmanitých travních porostů pro účely čl. 7b odst. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty a čl. 17 odst. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), ve znění směrnice 2009/30/ES (2), a zejména na čl. 7b odst. 3 písm. c) druhý pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (3), a zejména na čl. 17 odst. 3 písm. c) druhý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 98/70/ES a 2009/28/ES stanoví, že biopaliva a biokapaliny lze započítat do stanovených cílů a hospodářské subjekty mohou využít podporu z veřejných prostředků, jen pokud jsou splněna kritéria udržitelnosti stanovená v uvedených směrnicích. V rámci tohoto režimu lze biopaliva a biokapaliny započítat do cílů nebo podporovat z veřejných prostředků jen v případě, že nejsou vyrobeny ze surovin získaných z půdy, která měla v lednu 2008 nebo později status vysoce biologicky rozmanitého travního porostu, ledaže je v případě jiného než původního vysoce biologicky rozmanitého travního porostu prokázáno, že získávání surovin je nezbytné k uchování statusu travního porostu.
(2)
Ustanovení čl. 17 odst. 3 písm. c) posledního pododstavce směrnice 2009/28/ES a čl. 7b odst. 3 písm. c) posledního pododstavce směrnice 98/70/ES vyžadují, aby Komise stanovila kritéria a zeměpisné oblasti k určení travních porostů, které se považují za vysoce biologicky rozmanité travní porosty podle čl. 7b odst. 3 písm. c) směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 3 písm. c) směrnice 2009/28/ES.
(3)
Vysoce biologicky rozmanité travní porosty se v různých klimatických zónách liší a mohou zahrnovat mimo jiné vřesoviště, pastviny, louky, savany, stepi, křovinaté porosty, tundry a prérie. Uvedené oblasti si vytvářejí své typické charakteristiky, například s ohledem na hustotu stromového porostu a intenzitu pastvy a sečení. Pro účely čl. 7b odst. 3 písm. c) směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 3 písm. c) směrnice 2009/28/ES je proto vhodné použít širokou definici travního porostu.
(4)
Směrnice 98/70/ES a 2009/28/ES rozlišují původní a nepůvodní vysoce biologicky rozmanité travní porosty a oba druhy definují. Je tedy vhodné do těchto definic zahrnout operační kritéria. Pro účely tohoto nařízení je vhodné považovat znehodnocené travní porosty za ochuzené ve smyslu biologické rozmanitosti.
(5)
Soulad s čl. 7b odst. 3 písm. c) směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 3 písm. c) směrnice 2009/28/ES se ověřuje podle čl. 7c odst. 1 a 3 směrnice 98/70/ES a čl. 18 odst. 1 a 3 směrnice 2009/28/ES.
(6)
Na mezinárodní úrovni nejsou k dispozici úplné informace o zeměpisných oblastech vysoce biologicky rozmanitých travních porostů. Toto nařízení proto stanoví zeměpisné oblasti pouze pro takové vysoce biologicky rozmanité travní porosty, pro něž jsou informace již k dispozici.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro udržitelnost biopaliv a biokapalin zřízeného podle čl. 25 odst. 2 směrnice 2009/28/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely čl. 7b odst. 3 písm. c) směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 3 písm. c) směrnice 2009/28/ES se použijí tato kritéria a definice:
1)
„travním porostem“ se rozumí suchozemské ekosystémy, v nichž nepřetržitě nejméně po dobu pěti let převládá bylinná nebo křovinná vegetace. Zahrnuty jsou louky nebo pastviny, na kterých se sklízí seno, ale vyloučeny jsou půdy obdělávané za účelem produkce jiných plodin a orná půda dočasně ležící ladem. Dále jsou vyloučeny souvisle zalesněné oblasti podle definice v čl. 17 odst. 4 písm. b) směrnice 2009/28/ES, ledaže jde o zemědělsko-lesnické systémy včetně systémů obhospodařování půdy, kdy se v zemědělských podmínkách společně hospodaří se stromy a provozují systémy pěstování plodin nebo živočišné výroby. Převládáním bylinné nebo křovinné vegetace se rozumí, že společně pokrývá větší plochu půdy než porost korun stromů;
2)
„lidským zásahem“ se rozumí řízená pastva, sečení, řezání, sklizeň nebo vypalování;
3)
„vysoce biologicky rozmanitým travním porostem“ se rozumí travní porost, který:
a)
by bez lidského zásahu zůstal zachován jako travní porost; a
b)
stále vykazuje přirozené složení druhů a ekologické charakteristiky a procesy;
4)
„nepůvodním vysoce biologicky rozmanitým travním porostem“ se rozumí travní porost, který:
a)
by bez lidského zásahu nezůstal zachován jako travní porost; a
b)
není znehodnocen, tj. nevykazuje dlouhodobý úbytek biologické rozmanitosti například v důsledku nadměrné pastvy, mechanického poškození vegetace, eroze půdy nebo snížení kvality půdy; a
c)
je druhově bohatý, tj. je:
i)
stanovištěm značného významu pro kriticky ohrožené, ohrožené nebo zranitelné druhy zařazené na Červený seznam ohrožených druhů Mezinárodního svazu ochrany přírody (IUCN) nebo na jiné seznamy s podobným účelem, pokud jde o druhy nebo stanoviště, stanovené ve vnitrostátních právních předpisech nebo uznané příslušným vnitrostátním orgánem v zemi původu suroviny; nebo
ii)
stanovištěm značného významu pro endemické druhy nebo druhy s omezenou oblastí výskytu; nebo
iii)
stanovištěm značného významu pro genetickou rozmanitost v rámci druhů; nebo
iv)
stanovištěm značného významu pro celosvětově významné koncentrace stěhovavých druhů nebo shromažďujících se druhů; nebo
v)
regionálně či vnitrostátně významným, vysoce ohroženým nebo jedinečným ekosystémem.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 3, za vysoce biologicky rozmanité travní porosty se vždy považují travní porosty v těchto zeměpisných oblastech Evropské unie:
1)
stanoviště uvedená v příloze I směrnice Rady 92/43/EHS (4);
2)
stanoviště značného významu pro druhy živočichů a rostlin v zájmu Unie uvedené v přílohách II a IV směrnice 92/43/EHS;
3)
stanoviště značného významu pro volně žijící druhy ptáků uvedené v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (5).
Vysoce biologicky rozmanité travní porosty v Evropské unii se neomezují na zeměpisné oblasti uvedené v bodech 1, 2 a 3 tohoto článku. Kritéria pro vysoce biologicky rozmanité travní porosty stanovené v článku 1 mohou splnit jiné travní porosty.
Článek 3
Pokud je prokázáno, že získávání surovin je nezbytné k uchování statusu travního porostu, není třeba předkládat žádné další doklady prokazující soulad s čl. 7b odst. 3 písm. c) bodem ii) směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 3 písm. c) bodem ii) směrnice 2009/28/ES.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 8. prosince 2014.
REGULAMENTO (UE) N.o 1307/2014 DA COMISSÃO
de 8 de dezembro de 2014
relativo à definição dos critérios e dos limites geográficos para determinar os terrenos de pastagem ricos em biodiversidade para efeitos do disposto no artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), da Diretiva 98/70/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à qualidade da gasolina e do combustível para motores diesel, e no artigo 17.o, n.o 3, alínea c), da Diretiva 2009/28/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à promoção da utilização de energia proveniente de fontes renováveis
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 98/70/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de outubro de 1998, relativa à qualidade da gasolina e do combustível para motores diesel, e que altera a Diretiva 93/12/CEE do Conselho (1), com a redação que lhe foi dada pela Diretiva 2009/30/CE (2), nomeadamente o artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), segundo parágrafo,
Tendo em conta a Diretiva 2009/28/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativa à promoção da utilização de energia proveniente de fontes renováveis que altera e subsequentemente revoga as Diretivas 2001/77/CE e 2003/30/CE (3), nomeadamente o artigo 17.o, n.o 3, alínea c), segundo parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
As Diretivas 98/70/CE e 2009/28/CE estabelecem que os biocombustíveis e os biolíquidos só podem ser contabilizados para efeitos dos objetivos estabelecidos e os operadores económicos só podem beneficiar de apoio público se derem cumprimento aos critérios de sustentabilidade previstos em ambas as diretivas. Neste contexto, os biocombustíveis e os biolíquidos só podem ser contabilizados para efeitos dos objetivos estabelecidos ou beneficiar de apoio público se não forem produzidos a partir de matérias-primas provenientes de terrenos de pastagem que, em janeiro de 2008 ou após esta data, eram ricos em biodiversidade, a menos que, em caso de terrenos de pastagem não naturais ricos em biodiversidade, se comprove que a colheita de matérias-primas é necessária para a preservação do seu estatuto de terrenos de pastagem.
(2)
O artigo 17.o, n.o 3, alínea c), último parágrafo, da Diretiva 2009/28/CE e o artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), último parágrafo, da Diretiva 98/70/CE instam a Comissão a estabelecer os critérios e os limites geográficos para determinar os terrenos de pastagem que devem ser considerados ricos em biodiversidade, em conformidade com o artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), da Diretiva 98/70/CE e com o artigo 17.o, n.o 3, alínea c), da Diretiva 2009/28/CE.
(3)
Os terrenos de pastagem ricos em biodiversidade distinguem-se em função das zonas climáticas, podendo incluir, designadamente, charnecas, pastagens, prados, savanas, estepes, pastagens arbustivas, tundra e pradarias. Estas zonas desenvolvem características distintas, por exemplo no respeitante ao grau de coberto arbóreo e à intensidade de pastagem e ceifa. Para efeitos do disposto no artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), da Diretiva 98/70/CE e no artigo 17.o, n.o 3, alínea c), da Diretiva 2009/28/CE, é portanto conveniente usar uma definição lata de terreno de pastagem.
(4)
As Diretivas 98/70/CE e 2009/28/CE estabelecem uma distinção entre terrenos de pastagem naturais e não naturais ricos em biodiversidade e apresentam definições de ambos. Importa, por conseguinte, incluir critérios operacionais nestas definições. Para efeitos do presente regulamento, é conveniente considerar como terrenos em estado de degradação os terrenos empobrecidos em termos de biodiversidade.
(5)
O cumprimento do disposto no artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), da Diretiva 98/70/CE e no artigo 17.o, n.o 3, alínea c), da Diretiva 2009/28/CE é verificado em conformidade com o disposto no artigo 7.o-C, n.os 1 e 3, da Diretiva 98/70/CE, e no artigo 18.o, n.os 1 e 3, da Diretiva 2009/28/CE.
(6)
A nível internacional, não existem informações exaustivas sobre os limites geográficos dos terrenos de pastagem ricos em biodiversidade. Por conseguinte, o presente regulamento apenas estabelece os limites geográficos para terrenos de pastagem ricos em biodiversidade relativamente aos quais já se dispõe de informações.
(7)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité da Sustentabilidade dos Biocombustíveis e Biolíquidos, instituído pelo artigo 25.o, n.o 2, da Diretiva 2009/28/CE,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Para efeitos do disposto no artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), da Diretiva 98/70/CE e no artigo 17.o, n.o 3, alínea c), da Diretiva 2009/28/CE, são aplicáveis os seguintes critérios e definições:
1)
«Terrenos de pastagem», os ecossistemas terrestres dominados por vegetação herbácea ou arbustiva durante, pelo menos, cinco anos consecutivos. Esta definição inclui prados ou pastagens para a cultura de feno, mas exclui terrenos cultivados para a produção de outras culturas e as terras em pousio temporário. Exclui também zonas continuamente arborizadas, na aceção do artigo 17.o, n.o 4, alínea b), da Diretiva 2998/28/CE, a menos que se trate de sistemas agroflorestais, que incluem sistemas de utilização dos solos em que as árvores são geridas paralelamente às culturas ou aos sistemas de produção animal em contextos agrícolas. A predominância de vegetação herbácea ou arbustiva significa que a superfície combinada de terreno que esta ocupa é superior à ocupada pelas copas das árvores.
2)
«Intervenção humana», a gestão da pastagem, da ceifa, do corte, da colheita ou da queima.
3)
«Terrenos de pastagem naturais ricos em biodiversidade», os terrenos de pastagem que:
a)
continuariam a ser terrenos de pastagem caso não tivesse havido intervenção humana; e
b)
mantêm a composição de espécies e as características e processos ecológicos naturais.
4)
«Terrenos de pastagem não naturais ricos em biodiversidade», os terrenos de pastagem que:
a)
deixariam de ser terrenos de pastagem caso não houvesse intervenção humana; e
b)
não se encontram em estado de degradação, ou seja, não se caracterizam por uma perda de biodiversidade a longo prazo, devida, por exemplo, a sobrepastoreio, danos mecânicos na vegetação, erosão do solo ou perda de qualidade do solo; e
c)
dispõem de uma grande variedade de espécies, o que significa que são:
i)
um habitat de importância significativa para espécies gravemente ameaçadas, ameaçadas ou vulneráveis, de acordo com a classificação da lista vermelha de espécies ameaçadas da União Internacional para a Conservação da Natureza ou de outras listas com objetivos semelhantes para as espécies ou os habitats previstos na legislação nacional ou reconhecidos por uma autoridade nacional competente no país de origem da matéria-prima; ou
ii)
um habitat de importância significativa para espécies endémicas ou com limites restritos; ou
iii)
um habitat de importância significativa para a diversidade genética intraespécies; ou
iv)
um habitat de importância significativa para importantes concentrações mundiais de espécies migratórias ou espécies gregárias; ou
v)
um ecossistema importante a nível regional ou nacional ou muito ameaçado ou único.
Artigo 2.o
Sem prejuízo do disposto no artigo 3.o, os terrenos de pastagem situados nos limites geográficos da União Europeia a seguir indicados serão sistematicamente considerados ricos em biodiversidade:
1)
habitats enumerados no anexo I da Diretiva 92/43/CEE do Conselho (4);
2)
habitats de importância significativa para as espécies da fauna e da flora de interesse para a União enumeradas nos anexos II e IV da Diretiva 92/43/CEE;
3)
habitats de importância significativa para as espécies de aves selvagens enumeradas no anexo I da Diretiva 2009/147/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (5).
Os terrenos de pastagem ricos em biodiversidade existentes na União Europeia não se restringem aos limites geográficos referidos nos n.os 1, 2 e 3 do presente artigo. Outros terrenos de pastagem podem satisfazer os critérios aplicáveis aos terrenos de pastagem ricos em biodiversidade definidos no artigo 1.o.
Artigo 3.o
Caso se comprove que a colheita de matérias-primas é necessária para a preservação do estatuto de terrenos de pastagem, não terão de ser apresentados outros elementos de prova da conformidade com o artigo 7.o-B, n.o 3, alínea c), subalínea ii), da Diretiva 98/70/CE e com o artigo 17.o, n.o 3, alínea c), subalínea ii), da Diretiva 2009/28/CE.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de outubro de 2015.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável nos Estados-Membros, em conformidade com os Tratados.
Feito em Bruxelas, em 8 de dezembro de 2014.